Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивачі \~звернулися до\~суду з\~позовом до\~[PERSON],\~вякому просять визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим будинком №82 по вулиці Зої Космодемянської в м. Токмак, Запорізької області. Позов обґрунтовують наступним. Позивачі є власниками житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Зої Космодем'янської, буд.82, м.Токмак, Запорізька область. Право власності підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 129595737 від 04.07.2018 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 129595740 від 04.07.2018 року. Відповідач є їхнім сином, що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідач не проживає за адресою житлового будинку з 2006 року, що підтверджують довідкою комітету мікрорайону «Центральний» від 20.07.2018 року. На теперішній час фактичне місце проживання відповідача позивачам не відоме. Відповідач за житлово комунальні послуги не сплачує, не несе витрат на утримання будинку та прибудинкової території. Відповідача реєстрація за адресою житлового будинку чинить позивачам перешкоди у отриманні житлової субсидії. Позивачі у судове засідання не зявилися подали до суду заяви, згідно з яких просять справу розглянути без їх участі. У разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечують проти проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання, не зявився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст.128 ЦПК України; заперечень проти позову не надав, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України та ухвалив про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання\~ всіх учасників\~ справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~ розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового\~ процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено,\~що позивачі є власниками житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Зої Космодем'янської, буд.82, м.Токмак, Запорізька область. Право власності підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 129595737 від 04.07.2018 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 129595740 від 04.07.2018 року. Відповідач є їхнім сином, що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідач не проживає за адресою житлового будинку з 2006 року, що підтверджують довідкою комітету мікрорайону «Центральний» від 20.07.2018 року. На теперішній час фактичне місце проживання відповідача позивачам не відоме. Відповідач за житлово комунальні послуги не сплачує, не несе витрат на утримання будинку та прибудинкової території. Відповідача реєстрація за адресою житлового будинку чинить позивачам перешкоди у отриманні житлової субсидії. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до\~ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст.ст.71, 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, провадиться в судовому порядку внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин. Аналіз зазначених норми дає підстави для висновку про те , що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім"ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності. Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. За змістом ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 №1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс11. Зокрема, у тексті постанови зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, позовні вимоги позивачів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 352,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved