Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування позовних вимог вказавши наступне. Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги по утриманню дитини. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.03.2013 року і до повноліття дитини, оскільки самостійно вона забезпечувати неповнолітню дитину не має можливості та потребує матеріальної допомоги. В судове засідання позивач не з'явилася, представник позивача суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без фіксації судового процесу, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 197 УПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 21.09.2010 року, батьками дитини [PERSON], [INFO], є сторони: [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги по утриманню дитини, неповнолітня дитина [PERSON] мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини, дитина мешкає з матір'ю, у зв'язку з чим позивач має право на звернення до суду та на отримання аліментів від відповідача. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України та роз'яснень, які містяться в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги матеріальний стан сторін, а також, що відповідач не має на утриманні непрацездатних осіб. З урахуванням всіх обставин по справі, суд вважає позовні вимоги доведеними, обгрунтованими та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання дитини [PERSON] Разом з цим, суд знаходить не обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення аліментів з відповідача починаючи з 15.03.2013 року, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, з матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася з позовом до суду 28.03.2016 року, отже, аліменти слід стягувати з цієї дати. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Таким чином, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: partial