Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що 03.12.2012 р. о 00 год. 10 хв. На перехресті вул.Іонова з вул.Куйбишева в м.Донецьку з вини відповідача, який керував автомобілем Мерседес Бенц Е200, д/н [NUMBER], і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів чинного на дату пригоди, відбулась дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідача підтверджується постановою Ленінського районного суду м.Донецька від 03.12.2012 р. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль Рено Кенго, д/н [NUMBER], що належить [PERSON] Розмір завданих збитків складає 28249,65 грн., в т.ч.ПДВ. Зазначена шкода відповідачем не відшкодовувалась. МТСБУ 18.03.2013 р. здійснило виплату відшкодування в розмірі 23541,38 грн. без ПДВ та 884,84 грн. - за послуги аварійних комісарів. Просить стягнути з [PERSON] в порядку регресу витрати з відшкодування в розмірі 23541,38 грн. та 884,84 грн., додаткові витрати у розмірі 2000,00 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з такого. Судом встановлено, що згідно постанови Ленінського районного суду м.Донецька від 03.12.2012 р., 14.11.2012 р. о 00 год. 10 хв. [PERSON], керуючи автомобілем Мерседес Бенс Е 200, д/н [NUMBER], рухався на перехресті вуд.Іонова з вул.Куйбишева у м.Донецьку, в порушення вимог п.10.1 ПДР України, перед зміною напрямку руху не переконався у безпеці своїх дій, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Рено, д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], що спричинило пошкодження зазначених транспортних засобів. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Відповідно до звіту про оцінку розміру збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу №01-25/12 від 25.12.2012 року вартість матеріальної шкоди автомобіля марки «RENAULT KANGOO», номерний знак [NUMBER], складає 28249,65 грн. в тому числі ПДВ. Згідно платіжного доручення №1/1-19387 від 18.03.2013 р., МТСБУ відшкодувало [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 23 541,38 грн. Згідно платіжного доручення № 904 від 28.02.2013 року МТСБУ сплатило за послуги аварійного комісара згідно рахунку № 000039 від 29.01.2013 року кошти у розмірі 888,84 грн. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постанова Пленуму Верховного суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди " за № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення матеріальної шкоди з відповідача є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню, оскільки в судовому засіданні відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які спростовують розмір матеріального відшкодування, заявлений позивачем. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача по сплаті судового збору на користь держави у розмірі 1378,00 грн. У зв'язку із частковим задоволенням позову, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума в розмірі 1273,71 грн. В той же час, суд відмовляє позивачу в задоволенні його вимоги про стягнення з відповідача на свою користь суми в розмірі 2000,00 грн., сплаченої за надання правової допомоги ФОП [PERSON], оскільки у відповідності до вимог ст.60 ЦПК України, позивачем до суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження оплати вказаних послуг в розмірі 2000,00 грн. ФОП [PERSON] Крім того, суд зазначає, що наявність Контракту про надання правової допомоги №70 від 27.09.2012 р. та додаткової угоди №33 від 15.01.2016 р. не підтверджує факт саме сплати МТСБУ ФОП [PERSON] 2000,00 грн. за підготовку позову МТСБУ до [PERSON] На підставі викладеного, та

Outcome: partial