Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач подав в суд позов, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором бн від 22.07.2008 року в загальній сумі 21902 грн. 45 коп. В обґрунтування вимог позивач та представник посилались на те, що 22.07.2008 року між ПАТ «АкцентБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір. За умовами даного договору позивач надав відповідачу кредитний ліміт на суму 3000 грн. зі сплатою 24% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Внаслідок невиконання [PERSON] зобов'язань з повернення кредитних коштів, станом на 05.12.2013 року утворилась заборгованість в загальній сумі 21902 грн. 45 коп., яка складається: 3000 грн. - заборгованість за кредитом; 10791,38 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6830 грн. - комісія та пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи: 250 грн. - штраф (фіксована частина) та 1031,07 грн. - штраф (процентна складова). Представник відповідача проти позову заперечував, посилався на те, що сплинув строк позовної давності, в межах якого позивач міг би заявляти вимоги до боржника. Свою позицію він обґрунтовував тим, що кредитна картка мала строк дії до липня 2010 року, відтак перебіг строку позовної давності почався з липня 2010 року, а інших домовленостей, які б закріплювались документально, між сторонами не було. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.07.2008 року на підставі угоди, яка була оформлена в формі заяви, [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Базова процентна ставка була встановлена в розмірі 2 % на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія складала 3,5 %. Строк дії даного договору сторонами у Заяві оговорено не було. Як вбачається з розрахунку заборгованості, яка була надана позивачем, прострочення заборгованості за кредитом у відповідача виникло вже 30.09.2008 року. Відповідно до ст. 261 ЦПК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась про порушення свого права. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Зважаючи на те, що прострочення за кредитним зобов'язанням у [PERSON] виникло 30.09.2008 року, в зв'язку з чим у кредитора виникло право на пред'явлення вимоги про виконання зобов'язання, то перебіг позовної даності розпочався з 30.09.2008 року. А оскільки до заявлених позовних вимог застосовуються загальні строки позовної давності тривалістю в три роки і позивачем не наведено підстав, які б свідчили про поважність причин пропуску цього строку, суд вважає заяву відповідача про застосування позовної давності обґрунтованою. Доводи позивача, що правовідносини між кредитором і боржником з приводу наданого кредиту врегульовані не тільки Заявою, але й «Умовами та правилами надання банківських послуг» - безпідставні, оскільки ці «Умови» підписані лише головою правління банку, в той час як під ними відсутній підпис [PERSON], відсутні дата їх складання та взагалі відсутні ідентифікуючі ознаки на предмет невід'ємності та відносності даних «Умов» до Заяви, яка була підписана [PERSON], як підстава отримання кредитних коштів. В зв'язку з чим у суду відсутні підстави вважати, що [PERSON] укладав з позивачем кредитний договір саме на умовах, які закріплені в «Умовами та правилами надання банківських послуг". На підставі викладеного та

Outcome: dismissed