Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Територіальне медичне об»єднання «Фтизіатрія» у м.Києві звернулось до суду з заявою про надання дозволу на госпіталізацію [PERSON], [INFO], в примусовому порядку, обгрунтовуючи тим, що останій хворіє на туберкульоз легень, відкрита форма і з 10 березня 2016 року перебуває на обліку в ТМО «Фтизіатрія» у м.Києві. З 24.03.2016 року по 19.04.2016 р. [PERSON] проходив курс лікування в 3-му відділенні НІФіПу, однак самовільно залишив лікувальний заклад. Спроби викликати пацієнта були безуспішними. Від стаціонарного і амбулаторного лікування [PERSON] ухиляється. Від представника заявника надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність ТМО «Фтизіатрія». [PERSON] в судове засідання не викликався, оскільки відповідно до даних протитуберкульозного диспансеру в епідеміологічному відношенні хворий небезпечни для оточуючих. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] хворіє на туберкульоз легень. Відповідно до висновку ЦЛКК за № 914/08 від 01.07.2016 року Територіального медичного об»єднання «Фтизіатрія» у м.Києві, [PERSON], [INFO], перебуває на обліку з 10.03.2016 року з діагнозом ВДТБ верхньої долі лівої легені (інфільтративний) Дестр +, МБТ +, М +, МГ (+), Риф (-), К (-), Резист.0, Гіст 0, Категорія 1, Когорта 1 (2016). Самовільно перервав лікування з 19.04.2016 року, хоча про свій стан і необхідність проходження курсу лікування був поінформований. В ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Судом встановлено, що хворий [PERSON] з 24.03.2016 року проходив курс лікування в 3-му терапевтичному відділенні НІФіПу, однак 19.04.2016 року самовільно залишив лікувальний заклад і від проходження лікування ухиляється. Статтею 1 Закону України « Про боротьбу із захворюванням па туберкульоз» визначено, що туберкульоз - це інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу, протікає з періодичними загостреннями, рецидивами та ремісіями, вражає переважно найбідніші соціально дезадаптовапі групи населення(біженці, мігранти, особи, які перебувають в установах кримінально-виконавчої системи, особи без постійного місця проживання, алкоголіки, наркомани тощо), вимагає тривалого комплексного лікування та реабілітації хворих, негативні соціально-економічні наслідки, що спричиняються туберкульозом, дали підстави віднести цю хворобу до соціально небезпечних. Відповідно до Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» туберкульоз віднесено до соціально небезпечних захворювань. Згідно зі ст.13 зазначеного Закону, особи, хворі на туберкульоз, зобов'язані дотримуватись режиму лікування, виконувати призначення лікаря протитуберкульозного закладу, проходити в установлені строки необхідні медичні огляди та обстеження, дотримуватись вимог санітарно-протиепідемічних правил і норм у лікувально-профілактичних закладах. На роботі і в побуті, вживати інших заходів для запобігання поширенню туберкульозу. Як передбачено ст. 25 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз", особи, винні у порушенні законодавства про боротьбу із захворюванням на туберкульоз, несуть відповідальність згідно з законом. Відповідно до ст. 53 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров»я» порядок здійснення госпіталізації та лікування таких хворих, в тому числі у примусовому порядку, встановлюється законодавчими актами України. Відповідно до ст.ст.12, 25 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» лікування хворих на туберкульоз здійснюються під обов'язковим медичним контролем із дотриманням установлених стандартів лікування. Хворі на заразні форми туберкульозу, в і тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів та зобов'язані пройти відповідне лікування. У разі ухилення під обов'язкової госпіталізації зазначені особи з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду підлягають розшуку, приводу та обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозного закладу, визначеного місцевими органами виконавчої влади. Обов'язкова госпіталізація осіб, щодо яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється на строк до трьох місяців. Враховуючи викладені обставини, зважаючи на те, що [PERSON] в епідеміологічному відношенні є небезпечним для оточуючих, однак в добровільному порядку відмовляється пройти курс лікування від захворювання на туберкульоз, який супроводжується бактеріовиділенням, суд вважає, що заяви є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved