Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача Рекшинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області й просила суд визнати за нею право власності на 1/3 частину будинковолодіння у [ADDRESS], що належала її батькові - [PERSON], померлому [INFO] в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначила, що у будинковолодінні, що в [ADDRESS] проживало троє осіб: [PERSON] - батько позивачки, [PERSON] - мати позивачки та сама позивачка. Оскільки їх двір відносився до категорії колгоспних дворів, то вони були його співвласниками по 1/3 частині кожен. [INFO] помер батько позивачки - [PERSON]. В строк до 6-ти місяців після смерті батька позивачка звернулась в Бережанську держнотконтору із заявою про прийняття спадщини (що відкрилася після померлого), а її матір - із заявою про відмову від прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено по причині відсутності правовстановлюючого документу на будинковолодіння на ім»я померлого, що змусило позивачку звернутись до суду. Позивачка [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явилася, її представником [PERSON] подано на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу за позовом [PERSON] до Рекшинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно розглядати у його відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог. У підготовче судове засідання представник відповідача Рекшинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області не з'явився, хоча про час, день та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву, який би відповідав вимогам ст.178 ЦПК України не подав, проте подав на розгляд суду заяву, в якій фактично визнав заявлені позовні вимоги, просить позов розглянути без участі представника сільської ради. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, взявши до уваги заяву представника позивачки, фактичне визнання позову стороною відповідача, викладене у його письмовій заяві адресованій суду, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. Згідно ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності зі ст. ст. 1217, 1220, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; спадкування здійснюється за заповітом або за законом, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.1261 ч.1 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено наступне,- [PERSON] помер [INFO], за життя заповіту не залишивши. Після його смерті відкрилася спадщина у виді права померлого, як члена колгоспного двору на 1/3 частину житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях, що знаходиться по [ADDRESS]. Позивачка, як рідна донька померлого, є його спадкоємцем першої черги за законом. Позивачка своєчасно, 11 грудня 2017 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після батька. Дружина спадкодавця [PERSON] 15 грудня 2017 року подала нотаріусу письмову заяву про відмову від прийняття згаданої спдщини, у визначений законом строк такої заяви не відкликала. Перешкодою для позивачки у реалізації її права на реєстрацію за собою права на згадане спадкове майно стала відсутність правовстановлюючих документів відповідного зразку на ім»я померлого. Зазначені судом факти доведені в судовому засіданні письмовими поясненнями позивачки, викладеними нею у позовній заяві, фактичним визнанням позову стороною відповідача, свідоцтвом про смерть [PERSON], довідкою Рекшинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області та іншими доказами по справі, які суд приймає до уваги як належні та допустимі. Відповідно до положень ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У суду не виникло обґрунтованого сумніву щодо достовірності обставин, визнаних стороною відповідача, як і щодо добровільності їх визнання і таке визнання знайшло своє відображення у заяві відповідача по суті справи. Отже судом встановлено, що позивачка [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадкове майно після померлого [INFO] батька [PERSON] у виді 1/3 частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях, що знаходиться по [ADDRESS], яким той правомірно володів за життя, як член колгоспного двору. Строку для прийняття спадщини позивачка не пропустила, спадщину після спадкодавців прийняла у визначений законом спосіб та строк; фактично перешкодою в реалізації прав позивачки на спадкове майно стала відсутність на ім'я померлого правовстановлюючих документів визначеного зразка на згадане спадкове майно. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved