Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачку, такою, що втратила право користування житловим приміщення, а саме квартирою [ADDRESS] . Позов обґрунтований тим, що позивачці на праві приватної власності належить 1/3 частка квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Також по 1/3 частці квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] належать чоловікові позивачки - [PERSON] , [INFO] , та сину позивачки - [PERSON] , [INFO] , що зареєстровано в установленому законом порядку. Разом з позивачкою у квартирі зареєстровано місце проживання її невістки - [PERSON] , [INFO] . У 2018 році відповідачка по справі покинула сина позивачки [PERSON] , та зникла, не повідомляючи адресу свого місця проживання. На теперішній час місце знаходження [PERSON] не відомо, на зв`язок відповідачка не виходить, в утриманні житла участі не приймає, комунальні платежі не сплачує, особистих речей у приміщенні не має і взагалі житлом не цікавиться. Таким чином позивачка, як співвласник зазначеної квартири, позбавлена права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, у зв`язку з чим, вимушена звернутися з вказаним позовом до суду. Ухвалою судді від 19.01.2021 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи, призначено судовий розгляд. Сторони у судове засідання не з`явилися. Від позивачки до суду надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог, у випадку неявки відповідачів не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилися, судова повістка направлялась за зареєстрованим місцем проживання і була повернута підприємством поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання. На підставі ч. 8 ст. 128 ЦПК України суд вважає відповідачів належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з`явився, від них на адресу суду надійшли заяви з проханням проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. З урахуванням викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотань позивачки про слухання справи за її відсутності та в зв`язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить 1/3 частка квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, серія та номер б/н, виданий 24.01.2000 року ДКП «Мелітопольжитлосервіс», та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.12.2020 р., виданим Центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області /а.с.9,11/. Крім того, по 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, серія та номер б/н, виданий 24.01.2000 року ДКП «Мелітопольжитлосервіс» та Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.12.2020 р., виданими Центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області /а.с.9,10,12/. Згідно з довідкою, виданою головою правління ОСББ «Надія Мелітополя» від 15.12.2020 року, [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS] , разом з нею проживають [PERSON] чоловік, [PERSON] син, [PERSON] - онука. [PERSON] невістка за вищевказаною адресою не проживає з 01.04.2018 року /а.с.13/. В силу того, що місце проживання відповідачки зареєстроване за вказаною адресою у квартирі, що належить позивачці на праві спільної сумісної власності, але не проживають там тривалий час більше двох років, позивачка не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна \~має \~право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Оскільки відповідачка мешкала за однією адресою разом з позивачкою як член її сім`ї, суд приходить до висновку про застосування при вирішенні спору норм ст. 156\~ЖК України та ст. 405 ЦК України. Так, відповідно до ст. 156\~ЖК України та ст. 405\~ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405\~ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Відповідно до ст. 156\~ЖК України члени сім`ї власника квартири, в тому числі і колишні, користуються жилим приміщенням нарівні з власником. Відповідно до ст.ст. 9, 156, 157\~ЖК України сам\~факт припинення\~сімейних відносин\~з власником\~(власниками)\~квартири не\~позбавляє колишніх\~членів його\~(їх)\~сім`ї\~права користуватися\~займаним приміщенням\~і не\~є підставою\~для їх\~виселення з\~цього жилого приміщення. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, виходячи з зазначених положень закону, член сім`ї власника зберігає право користування займаним приміщенням саме на тих умовах, на яких він поселився в житлове приміщення і користується ним нарівні з власником, а втрачає\~член сім"ї власника право користування цим будинком лише з підстав,\~\~передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України. Оскільки, як було встановлено судом, відповідачка як член сім`ї власника квартири не мешкає у квартирі [ADDRESS] без поважних причин, понад двох років, інше не встановлено домовленістю між ними, тому на підставі статті 405 ЦК України, відповідачка може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, і тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved