Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтуванні своїх вимог зазначає, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем у них народилося двоє дітей: син [PERSON], 28 жовтня 2005року народження та дочки син [PERSON], 17 січня 2009року народження. Подружнім життям сторони не проживають на протязі тривалого часу, шлюб між сторонами розірвано, відповідач ухиляється від своїх батьківських обовязків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 1000 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з часу подачі заяви до суду та до досягнення повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей по 600 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, про що подала відповідну заяву. Відповідач у судовому засіданні не заперечив проти стягнення аліментів в розмірі по 600грн. на кожну дитину, просив позов задоволити. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов в уточненому вигляді підлягає задоволенню. З положень статті 174 ЦПК вбачається, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що батьками дітей є сторони по справі (а.с.5-6). Неповнолітні сини проживають з матірю та перебуває на її утриманні. Рішенням Болехівського міського суду від 15 липня 2015 року шлюб сторін був розірвано (а.с.9). Сімейне життя з відповідачем не склалося по причині непорозуміння ним своїх батьківських та сімейних обовязків. Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд визнає, що проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дітей. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Про способи виконання обов`язку утримувати дітей в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Положеннями\~ст.180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч. 3\~ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до\~ст. 182 СК України\~враховує, те що позивачка не працює, її матеріальне становище, стан здоров'я дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, те що він являється фізично здоровою особою молодого віку; відсутність у платника аліментів інших дітей; те що він визнав уточнені позовні вимоги, та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 ,,Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимогиу зміненому вигляді є обгрунтованими та підлягають задоволенню. І тому, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], 28 жовтня 2005року народження та сина [PERSON], 17 січня 2009року народження аліменти у твердій грошовій сумі по 600,00грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття. Відповідно до вимог\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з вимогами 30 листопада 2015 року, а тому з цього часу слід присудити стягнення аліментів і до досягнення повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача слід стягнути 487,20грн. судового збору в дохід держави. На підставі, ст.ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved