Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником, який заявою від 06.05.16. уточнив (а.с.45-46), мотивую свої вимоги наступним. Відповідач перебував з позивачем у трудових відносинах на посаді водія. Для виконання службових обов'язків йому був ввірений службовий автомобіль [NUMBER]. 12 квітня 2006 року між сторонами було укладено Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. 02.02.2009. о 07 годин 10 хвилин, під час виконання своїх службових обов'язків відповідач скоїв ДТП. Постановою Шевченківського районного суду міста Києва [PERSON] був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та притягнутий до адміністративної відповідальності. Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 11.03.13. з ТОВ «Фастко» було стягнуто на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України шкоду в порядку регресу в розмірі 12739,05 грн. та 214,60 грн. судового збору. 20.05.13. платіжним дорученням № 100 ТОВ «Фастко» сплатило на користь МТСБ України 12953,65 гривень. Рішенням Господарського суду міста Києва від 17 грудня 2012 року з ТОВ «Фастко» було стягнуто на користь ПрАТ «СТ «Іллічівське» за позовною заявою про відшкодування шкоди в порядку регресу суму страхового відшкодування у розмірі 62070,18 гривень та 1609,50 гривень судового збору. ТОВ «Фастко» сплатило вказану суму. Вказана вище шкода, яка сплачена позивачем, була заподіяна неправомірними діями відповідача, а оскільки робітник несе відповідальність за свої дії перед підприємством, право регресної вимоги до останнього виникає з часу виплати підприємством сум третім особам, а тому вважають за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фастко» у порядку регресу 76633,33 грн. Зустрічей з представниками ТОВ «Фастко» відповідач уникає, на телефонні дзвінки не відповідає та добровільно відшкодувати шкоду не погоджується. Просили стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАСТКО» (ідентифікаційний код 30572183) кошти в розмірі понесених витрат в сумі 76 633 гривень 33 копійки; стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАСТКО» (ідентифікаційний код 30572183) судовий бір в розмірі 1378 гривень 00 копійок. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином (а.с.43). До суду надала заяву, згідно якої просила розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.56). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку (а.с.36,41,55), причини неявки суду не відомі, заяви про відкладення слухання справи до суду не надходило, а отже в силу ст. 74 ЦПК України, він вважається повідомленим про час і місце розгляду даної справи. Суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ЦПК України, розглядати справу на підставі наявних матеріалів та у відсутність відповідача, і відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Фастко». Відповідно до копії наказу № 09 від 12.04.2006 року було вирішено, прийняти [PERSON] з 12 квітня 2006 року, на посаду водія автомобіля ГАЗ-33023, державний номер [NUMBER], з окладом в розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень, з місячним з випробувальним терміном та укладанням договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с.6). 12.04.2006 року між ТОВ «Фастко» та [PERSON] було укладено Договір повної індивідуальної матеріальної відповідальності (а.с.8,9). 02.02.2009 р. о 07-10 годині відповідач [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «ГАЗ», держномер [NUMBER], в м. Києві, на просп. Перемоги, 50, перед зміною напрямку руху та перестроюванні не переконався що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, не надав дорогу автомобілю «Хюндай», держномер [NUMBER], який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого сталося з ним зіткнення, після чого автомобіль «Хюндай» здійснив наїзд на бордюр ний камінь та здійснив зіткнення з автомобілем «Мерседес», державний номер [NUMBER], чим було порушено п. 10.1., 10.3 Правил дорожнього руху, вчинивши правопорушення передбачене ст. 124 КпАП України. Постановою Шевченківського районного суду міста Києва [PERSON] був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП України, та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в дохід держави у розмірі 340,00 грн. (а.с.23). 17.12.2012 року Господарським судом міста Києва було ухвалено рішення по справі № 5011-75/9564-2012 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фастко», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON], про стягнення 62 070,18 грн., яким вимоги задоволені повністю (а.с.18-22). Вказане рішення було виконано ТОВ «Фастко» в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями: № 50 від 20 березня 2013 року, яким ТОВ «Фастко» сплачено на користь ПрАТ «СТ «Іллічівське» 12736,00 грн.; № 73 від 19 квітня 2013 року, яким ТОВ «Фастко» сплачено на користь ПрАТ «СТ «Іллічівське» 12736,00 грн.; № 98 від 16 травня 2013 року, яким ТОВ «Фастко» сплачено на користь ПрАТ «СТ «Іллічівське» 12736,00 грн.; № 126 від 25 червня 2013 року, яким ТОВ «Фастко» сплачено на користь ПрАТ «СТ «Іллічівське» 12736,00 грн.; № 145 від 10 липня 2013 року, яким ТОВ «Фастко» сплачено на користь ПрАТ «СТ «Іллічівське» 12735,68 грн. (а.с.12-14). 11.03.2013 року Новозаводським районним судом міста Чернігова було ухвалено рішення по справі № 2515/15086/2012 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Фастко» про відшкодування шкоди в порядку регресу, яким вимоги задоволені частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фастко» на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти у розмірі виплаченого страхового відшкодування в сумі 12739,05 грн., та судовий збір в сумі 214,60 грн.; в решті позовних вимог відмовлено (а.с.15-17). Вказане рішення було виконано ТОВ «Фастко» в повному обсязі, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 100 від 20 травня 2013 року, яким ТОВ «Фастко» сплачено на користь МТСБУ 12953,65 грн. (а.с.14). Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. У відповідності до п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК). Із матеріалів справи вбачається, що відповідач, на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди працював водієм на ТОВ «ФАСТКО» та вчинив ДТП при виконанні своїх трудових обов'язків, а тому у позивача наявне право зворотної вимоги до [PERSON], оскільки ТОВ «ФАСТКО» фактично сплатило всі присуджені суми страхового відшкодування. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов ТОВ «ФАСТКО» необхідно задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАСТКО» кошти в розмірі понесених витрат в сумі 76 633,33 грн. Крім того, задовольняючи позовні вимоги позивача, суд приходить до висновку, що з відповідача на позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1378,00 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved