Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок смерті фізичної особи, в якому зазначає, що 31 січня 2013 року, близько 17 год.30 хв., [PERSON] керуючи т.з. Мерседес -Бенц Віто д.н.з. [NUMBER] на 153 км. автомобільної дороги Київ-Харків в напрямку м.Києва, перевозячи пасажирів, не вибрав безпечну швидкість руху, та втративши контроль над автомобілем, виїхав на смугу зустрічного руху, де сталося зіткнення з автомобілем Вольво д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом Шмідц д.н.з. [NUMBER]. В результаті ДТП її син [PERSON], який в той час перебував як пасажир в автомобілі Мерседес -Бенц Віто, отримав тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя як в момент спричинення, так і за наслідками, та після тривалого лікування, він помер [INFO]. Вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 16 червня 2015 року винним у скоєному визнано [PERSON] та засуджено за кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк сім років шість місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки. Під час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] пов»язана з експлуатацією автомобіля Мерседес -Бенц Віто д.н.з. [NUMBER], відповідно до полісу страхування №АВ/8202093 була застрахована в ПрАТ «СК Український страховий стандарт», ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров»ю становить 100000 грн., за шкоду заподіяну майну 50000 грн., розмір франшизи 510 грн. За наслідками ДТП позивачкою було придбано ліки на лікування сина [PERSON], кухонний комбайн для приготування йому харчування, матрац, а після його смерті придбано ритуальний товар, та витрачено кошти за ритуальні послуги і за поминальний обід, всього витрачених коштів 77498,18 грн. В своїй заяві позивачка зазначає, що через загибель сина від травм отриманих в вищевказаній ДТП, вона зазнала моральних страждань, які вплинули на порушення звичайного способу її життя, стан її здоров»я, завдану їй моральну шкоду вона оцінює в 13764 грн. Крім того їй надавалася правова допомога як на досудовому слідстві так і в Пирятинському районному суді Полтавської області, на що вона витратила 20000 грн. Тому позивачка звернулась до суду з позовною заявою в якій просить стягнути на її користь: з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду у сумі 17516,29 грн. та 20000 грн. витрат на правову допомогу; з відповідача ПАТ «СК «Український страховий стандарт» моральну шкоду в розмірі 13764 грн. та матеріальну шкоду у сумі 61452, 89 грн. Позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «СК «Український страховий стандарт» в судове засідання не з»явився, але подав заперечення на позов в якому зазначив, що обґрунтованими можуть бути визнані вимоги позивача стосовно відшкодування витрат на лікування в розмірі 34 148,40 гривень також можуть бути взяті до уваги витрати на поховання 3800 гривень. Витрати на встановлення пам»ятника в розмірі 19700 гривень не підтверджені належними доказами, витрати на поминальний обід не підлягають стягненню з Страховика. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, але від нього не надходило заперечень з приводу позову. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Вироком Пирятинського районного суду Чернігівської області від 16 червня 2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк сім років шість місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки. Вироком встановлено, що 31 січня 2013 року, близько 17 год.30 хв., [PERSON] керуючи т.з. Мерседес -Бенц Віто д.н.з. [NUMBER] на 153 км.автодороги Київ-Харків в напрямку м.Києва, перевозячи пасажирів, під час складних погодних умов, не врахував дорожню обстановку під час вибору безпечної швидкості руху, чим порушив п.12.1 ПДР, що призвело до втрати контролю над автомобілем та виїзду на смугу зустрічного руху, де сталося зіткнення з автомобілем Вольво д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку. У результаті вказаної ДТП пасажири автомобіля Мерседес -Бенц Віто д.н.з. [NUMBER] отримали тілесні ушкодження, один із пасажирів [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді забійних ран лобно-скроневої ділянки праворуч, на обличчі ліворуч, вдавленого скалкового перелому лобної та скроневої кісток праворуч, крововиливу під тверду мозкову оболонку лобної, скроневої, тім»яної долей лівої півкулі з розповсюдженням на передню та середню черепно-мозкові ямки зліва, крововилив під м»яку мозкову оболонку по конвекситальній поверхні лобної, скроневої, тім»яної долей лівої півкулі, по конвекситальній поверхні лобної та скроневої долей правої півкулі з розповсюдженням на базальну поверхню скроневої долі, вогнища деструкції з дрібними крововиливами в товщі лобної та скроневої долей правої півкулі, в товщі лобної, скроневої, тім»яної долей лівої півкулі, вогнища деструкції у речовині стовбуру головного мозку, крововиливів в міжреберні м»язи 5-8 міжреберій праворуч від середньо-пахвиної лінії до біляхребтової, що за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки життя як в момент спричинення, так і за наслідками, та від яких помер [INFO]. Вирок суду набрав законної сили 10.09.2015 року(а.с.16-22). [INFO] [PERSON] помер в м.Полтава ( а.с.9). Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно полісу №АВ/8202093 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів забезпечений транспортний засіб-автомобіль марки Мерседес -Бенц Віто д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] під час ДТП застрахований в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт». Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров»ю становить 100 000,00 грн., майну 50 000,00 грн. Розмір франшизи становить 510 грн.(а.с.15). За ст. 22 п.22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати /страхового відшкодування/ для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою /страховим відшкодуванням/. Таким чином, виходячи з наведеного, відповідальність за спричинену в ДТП шкоду позивачу несе страховик - ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» в межах ліміту відповідальності, а [PERSON] має нести відповідальність в тому випадку, коли страхової виплати буде недостатньо для повного відшкодування завданої в ДПТ шкоди. За ст.23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті ДТП, є шкода /в тому числі моральна шкода/, пов'язана з лікуванням потерпілого. А згідно ст. 24 п. 24.1 цього Закону у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. В судовому засіданні досліджено, оригінали фіскальних чеків та товарні чеки, які долучені до матеріалів справи та якими позивач обгрунтовує свої вимоги про стягнення з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» витрат на лікування її сина на загальну суму 41665,63 гривень. Суд не враховує при визначенні розміру витрат на лікування витрати на придбання продуктів для харчування, будівельних матеріалів, квитків на проїзд які купувалися та зазначені в торгових чеках( № 85419- 23,50грн; №85008 -23,50 грн.; №92243 -23,60 грн.; чек аптечного пункту № 1 м. Полтава : від 02.04.13 - 24,91грн, від 24.03.13 - 24,91грн, від 24.04.2014 -24,91грн, від 23.04.2013 - 24,91 грн; 22.03.2013-24,91 грн; від 16.04.2013 - 24,91грн, від 10.03.2013 -24,91грн; від 24.02.2013-24,91 грн, від 28.02.2015 -24,91 грн, від 25.02.2015 -24,91 грн; від 17.03.2013 -24,91 грн; від 29.03.2015 -24.91грн; від 13.02.2015 - 24,91 грн; від 30.0.2013-24,91грн; від 25.04.2013 -24,91грн; від 27.03.2013 - 24,91грн; від 08.04.2013 -24,91 грн; від 27.04.2013 -49,82 грн; від 20.04.2013 -14,92 грн; від 18.03.2013-31,92 грн; від 20.03.2013 -24,91 грн; від 09.04.2013-24,91грн; від 10.04.2013 -24,91 грн; від 14.04.2013 -9,15грн; чек № 2/696/99 від 07.02.2013 - 328,16 грн; чек №10433 -6,15 грн; чек № 93768 -23,60 грн; № 95663 -23,60 грн; №57984 -23,60 грн; № 147099 -58,40грн; чек магазину № 357 Полтава -82,97грн; №83228- 34,70 грн; чек аптеки № 221 від 22.02.13 -24,91 грн; №87341 -23,60 грн; №92457 -23,60 грн, чек ТОВ «ГСН від 15.03.2013 - 98,20 грн; чек маг.№ 357 Полтава - 27,77 грн; №85189 -23,50 грн; Чек № 00000011045 - 448,60 грн; №55258 -23,60 грн; №85913 -23,60грн; №86359 -23,60 грн; №86498 - 23,60 грн; чек аптечного пункту 221 від 19.04.2013 -25,60 грн; №52051 -23,60 грн., № 945562 -23,60 грн.) Всього на суму 2093,27 гривень. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про благодійництво і благодійні організації» благодійництво - це добровільна безкорислива пожертва фізичних та юридичних осіб у поданні набувачам матеріальної, фінансової, організаційної та іншої благодійної допомоги; специфічними формами благодійництва є меценатство, спонсорство і волонтерська діяльність. Враховуючи вищевикладене, 680 грн. сплаченого позивачами благодійного внеску(фіскальний чек від 04.02.2013 -420 грн та від 08.02.2013 - 240грн) не підлягають до відшкодування відповідачем, оскільки благодійність характеризується добровільним характером зі сторони особи, яка її здійснює, а тому не може вважатися витратами, які підлягають відшкодуванню. Ухвало Апеляційного суду Полтавської області від 10 вересня 2015 року встановлено, що 07.09.2015 року [PERSON] перерахував потерпілій [PERSON] 2000,0 гривень, а отже витрати на лікування підлягають зменшенню на дану суму. За таких обставин витрати на лікування сина понесені позивачем відповідно до досліджених в судовому засіданні оригіналів чеків та з урахуванням витрат, які судом не враховані становить 36892,36 гривень (41665,63грн( надано чеків на дану суму) -2093,27 грн (витрати на придбання продуктів харчування,квитки,побутові товари) -680 грн(благодійні внески) -2000грн.( витрати оплачені [PERSON] добровільно). Ст.22 п. 22.3 вказаного вище Закону передбачено, що потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена п.п.1,2 ч.2 ст. 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст. 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у п.9.3 ст.9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. А п.9.3 ст.9 зазначеного Закону визначено обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, у розмірі 100 000 грн. на одного потерпілого. За ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.2 п.1 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, який фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2013 року у справі провадження № 2/742/1330/13 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON],[PERSON], ТОВ «ІНЕКС-Україна» в справі про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної смертю сина позивачки [PERSON] задоволено частково. Стягнуто на користь [PERSON] в солідарному порядку з [PERSON] та ТОВ «ІНЕКС-Україна» 96 998,07 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100 000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судові витрати.(а.с.80-83). Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 27 березня 2014 року справа №742/4934/13-ц, провадження №22-ц/795/350/2014 заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області скасовано, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] та ТОВ «ІНЕКС-Україна» у солідарному порядку на користь [PERSON] 100000,00 на відшкодування моральної шкоди. В іншй частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат(а.с.84-89). В зв»язку з тим, що питання про відшкодування моральної шкоди пов»язаної зі смертю сина позивача [PERSON], вирішено і на її користь стягнуто моральну шкоду з власників транспортних засобів, які були учасниками ДТП в розмірі 100 000,00 гривень, а підстав для повторного стягнення моральної шкоди чинним законодавством не передбачено, то позовні вимоги про стягнення з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про стягнення витрат на придбання надгробного пам»ятника суд виходить з наступного. Відповідно до розрахунку ПП «[PERSON].» та оригіналу товарного чеку № 13 від 08 квітня 2014 року, загальна вартість з установкою пам»ятника на ім»я [PERSON], [INFO](дата народження) - [INFO](дата смерті), який замовила [PERSON], становить 19700 грн , які позивачка і просить стягнути з відповідачів ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та [PERSON] відповідно по 9964 гривні та 9376,00 гривень . Відповідно до ч.1 ст.1201 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Згідно ч.1 статті 27 Закону України ''Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів'', право на отримання відшкодування за шкоду, пов'язану із смертю потерпілого, мають особи, які знаходились на утриманні потерпілого та особи, які взяли на себе витрати з поховання. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України '' Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди'' від 27.03.1992 року № 6, відповідно до якого у випадку смерті потерпілого організація або громадяни, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов'язані відшкодувати витрати на поховання тій особі, яка понесла ці витрати. Витрати на виготовлення пам'ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але сума таких витрат не повинна перевищувати граничну вартість стандартних пам'ятників і огорож у цій місцевості. Суд виходячи з обставин справи, та з урахуванням положень ЦПК України приходить до висновку, що для визначення граничної вартості стандартного пам'ятника необхідно застосувати Постанову правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 3 жовтня 2008 року №45 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 28 жовтня 2008 року), Про витрати на поховання та пов'язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, і за якою вартість виготовлення та встановлення пам'ятника(в Чернігівській обл.), визначена в 3000 грн., вказаний доказ є належним і допустимим і саме цей розмір коштів слід брати в даному випадку до уваги, як граничну вартість стандартних пам'ятників у місцевості де відбулося поховання сина [PERSON] За таких обставин вимоги про стягнення витрат на придбання надгробного пам»ятника підлягають частковому задоволенню в розмірі 3000,00 гривень, які підлягають стягненню з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт». З дослідженого в судовому засіданні квитанції № 009626 від 29.04.2015 року вбачається, що позивачем здійснені витрати на поховання в розмірі 3 835 гривень, які суд вважає підлягають стягненню з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» ( а.с.38). Згідно з розрахунку в кафе-бар «[INFO]» ПП «[PERSON].», рахунку офіціанта від 30.04.2013 року та накладних № 02/04 від 29.04.2013 р., № 03/04 від 29.04.2013 року, загальна сума за поминальний обід «похорон [PERSON]» становить 5259,29 грн (а.с.39) Ст.2 Закону України „Про поховання та похоронну справу" визначено, що поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Враховуючи наведене, витрати на проведення поминального обіду в сумі 5099,29 гривень (5259,29грн.( витрати згідно накладних) - 160 грн( витрати на придбання спиртного), які були проведені після поховання померлого, не відносяться до витрат на поховання і не можуть бути відшкодовані за рахунок страховика, а отже підлягають стягненню з відповідача [PERSON] Крім того позивачем заявлені вимоги про стягнення з [PERSON] 850 гривень на придбання матрацу,1321,00 грн. на придбання кухонного комбайну та 200 гривень за проведення судово-медичної експертизи. Дані вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з того, що матрац та кухонний комбайн можуть використовуватися в майбутньому, а витрати за проведення судово-медичної експертизи в розмірі 200,00 гривень в квитанції зазначені, як благодійний внесок в зв»язку з чим не підлягають стягненню. Витрати на правову допомогу та представлення інтересів на досудовому слідстві та в Пирятинському районному суді Полтавської області в розмірі 20 000,00 гривень, не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесення таких витрат. Відтак, з урахуванням положень ст.979 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про поховання та похоронну справу», підлягають стягненню з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь [PERSON] 43 217,36 грн (36892,36 гривень (витрати на лікуваня) + 3000,00 гривень(витрати на установку пам»ятника)+ 3 835 гривень (витрати на поховання) - 510 грн(розмір франшизи, яка становить 510,00 гривень відповідно до поліса № АВ/8202093). А з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача 5099,29 грн ( витрат на поминальний обід) та 510 гривень франшизи, а всього 5609,29 гривень. Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих вчиненням злочину. Оскільки судові витрати підлягають стягненню з двох відповідачів, тому їх слід стягнути з кожного відповідача на користь позивача пропорційно до розміру стягнених з них сум, а саме: з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український стандарт» слід стягнути 487,87 грн., а з [PERSON] - 63,33 грн. За змістом частини 3 статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного ст.ст.1166, 1192 ЦК України,

Outcome: partial