Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач її колишній чоловік та був зареєстрований в спірній квартирі 07.09.1989 року як член сім»ї. Проте життя її з відповідачем не склалося і 08.01.1991 року вони розлучилися. З 1990 року відповідач в квартирі не проживає, не цікавиться нею, не сплачує квартплату та комунальні послуги, ніяких його речей в квартирі немає. Протягом всього часу не проживання відповідача у спірній квартирі вона змушена за свій рахунок сплачувати комунальні послуги та нести витрати по утриманню квартири, що нараховуються на відповідача. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою [ADDRESS] В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову в повному обсязі, просила суд про задоволення позову в повному обсязі. Представник позивача підтримав вимоги позову своєї довірительки, просив суд про задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлений судом належним чином про день та час розгляду справи за відомою суду адресою його проживання, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, в своїй письмовій заяві просив суд проводити розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення позивача, його представника, допитавши свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням є квартира [ADDRESS]. Відповідно до довідки форми 3 виданої Головою правління ОСББ «Маяк-6» в спірній квартирі на даний час зареєстровані: позивач, відповідач, їх двоє доньок та онук (а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про право власності від 16.08.2004 року (а.с.12) вказана квартира належить на праві приватної власності позивачу по справі. Шлюб між сторонами по справі було розірвано 08.01.1991 року (а.с. 9). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Частиною 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод пред'явивши одну із таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Вказана норма також передбачена п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Пунктом 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», передбачено, що застосовуючи положення ст. 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння. В судовому засіданні, судом було встановлено, що відповідач з 1990 року в спірному житловому приміщенні не проживає та не сплачує комунальні послуги, ніяких його речей в ній немає, що підтверджується актами ОСББ «Маяк-3» від 03.02.2015 року та 06.04.2015 року. Допитані в судовому засіданні в якості свідків - сусіди [PERSON] з квартири [ADDRESS] та [PERSON] з квартири [ADDRESS] пояснили, що з 1991 року взагалі не бачать відповідача по справі, ні в квартирі позивача, ні в будинку, ні біля нього. [PERSON] сама виховала двох дітей, сама їх утримує. Часто бувають в квартирі і вже більше 25 років його там не бачать. Зі слів позивачки їм відомо про те, що ще у 1990 році до розлучення, він покинув сім»ю і пішов проживати до іншої жінки. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243.60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved