Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом, в якому вказала, що рішенням Володимирівської сільської ради Якимівського району Запорізької області № 7 від 23 листопада 2000 року позивачу [PERSON] передано у приватну власність квартиру [ADDRESS] з наступним отриманням правоустановчих документів згідно з діючим законодавством. З того часу і до тепер, позивач фактично проживає та зареєстрована за вказаною адресою. Але в подальшому скористатися своїм правом приватизації житлової квартири позивач не має можливості, оскільки державним реєстратором відділу з питань надання адміністративних послуг Якимівської РДА їй детально роз`яснено, що станом на момент подання позову зареєструвати право власності на квартиру за позивачем на квартиру на підставі рішення сільської ради неможливо та відмовлено в державній реєстрації права власності на житло. Така відмова реєстраційної служби відповідає вимогам діючого законодавства оскільки: - по-перше, право власності на нерухому річ виникає у особи з моменту державної реєстрації такого права, на підтвердження надбання нерухомої речі набувач повинен представити правоустановчий документ як-то договір купівлі-продажу, свідоцтво про право власності, рішення суду тощо, який підлягає подальшій\~державній реєстрації;\~-\~по-друге,\~відповідно до\~вимог п.п.5,6\~Наказу МЮ\~України №\~7/5\~під 07.02.2002\~року "Про\~затвердження Тимчасового\~положення про\~порядок реєстрації\~прав власності\~нерухоме майно"\~на підтвердження\~виникнення права\~власності на\~нерухоме майно,\~органам місцевого\~самоврядування видавалися\~відповідні свідоцтва\~про право\~власності на\~спеціальних бланках,\~але в зв`язку\~з втратою\~чинності 01.01.2013\~року зазначеного\~Положення видача\~свідоцтва про\~право власності\~на квартиру\~на ім`я\~позивача не\~можлива.\~Таким чином\~на теперішній\~час позивач\~не має\~можливості ані\~отримати свідоцтво\~про право\~власності на\~квартиру,\~ані зареєструвати\~за собою\~права власності\~на квартиру.\~Окрім того,\~внаслідок неоднозначної\~вимови прізвища\~позивача,\~в рішенні\~ сільської\~ с/ради\~ допущено\~ помилку,\~а саме:\~ замість\~ правильного\~" [PERSON] "\~зазначено невірне\~" [PERSON] ». В зв?язку з чим, просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] . В підготовче судове засідання [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, і просить їх задовольнити. В підготовче судове засідання представник відповідача Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не зявився про причини неявки суд не повідомив про час та місце судового розгляду третя особа повідомлялась належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши\~ матеріали справи, суд\~ приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Володимирівської сільської ради Якимівського району Запорізької області № 7 від 23 листопада 2000 року позивачу [PERSON] передано у приватну власність квартиру [ADDRESS] з наступним отриманням правоустановчих документів згідно з діючим законодавством. З того часу і до тепер, позивач фактично проживає та зареєстрована за вказаною адресою. Однак в подальшому скористатися своїм правом приватизації житлової квартири позивач не має можливості, оскільки державним реєстратором відділу з питань надання адміністративних послуг Якимівської РДА, їй було повідомлено, що зареєструвати право власності на квартиру за позивачем на квартиру на підставі рішення сільської ради неможливо, оскільки рішення не є правовстановлюючим документом. З довідки Якимівської селищної ради від 19 березня 2020 року вбачається, що квартира [ADDRESS] на момент приватизації перебувала на балансі Володимирівської сільської ради. Станом на 19 березня 2020 року позивач не використала своє право на приватизацію та на момент приватизації та до цього часу проживає та зареєстрована у вказаній квартирі. Згідно вимог статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 345 Цивільного Кодексу України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Правові основи приватизації державного житлового фонду його подальшого використання і утримання визначені Законом України від 19.06.1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду». Згідно частини 1 статті 8 Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, держаними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Зазначене положення закріплене в пункті 13 Положення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396. Згідно статті 15 Житлового кодексу України виконавчі комітети рад у межах і в порядку, встановленому цим кодексом та іншими актами законодавства України здійснюють управління житловим фондом місцевих рад, приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої ради. \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 11 статті 8 вищевказаного Закону, спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, судом встановлено, що спірна квартира є об`єктом приватизації відповідно до вимог закону; позивач на законних підставах були зареєстрована та фактично проживає у вказаній квартирі у неї відсутнє інше власне житло, вона є громадянином України і нею не використано право на приватизацію державного житлового фонду раніше. За таких обставин суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved