Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення моральної шкоди завданої злочином. Свої позовні вимоги останній обґрунтовує тим, що вироком Диканського районного суду Полтавської області, який набрав законної сили 23.01.2018 року, відповідачі були засудженні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Злочинними спільними діями останніх, йому були завдані тілесні ушкодження у виді ран м'яких тканин першого пальця лівої кисті та нижньої третини лівого плеча. Внаслідок вказаних дій, його честь та гідність була приниженою, а також завдано фізичних та моральних страждань, які обумовлені тим, що він значний час не міг виконувати своїх повсякденних обов'язків по домашньому господарству, до цього часу відчуває біль в лівій ріці, його фізична активність обмежена, постійно страждає головними болями та погіршенням здоров'я загалом. Окрім цього останній відчуває постійну моральну подавленість, тривогу, емоційну напругу, нервозність, а також страждає порушенням сну. Вказуючи на те, що йому завдано відповідачами моральну шкоду, яку йому не відшкодовано останніми в добровільному порядку, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення моральної шкоди з відповідачів в сумі 14 000 грн. , а саме з кожного відповідача по 7000 грн., а також понесені ним судові витрати на сплату судового здору та витрати на правничу допомогу. Оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за таких обставин є малозначною, тому підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, то відповідно до ч. 13 ст. 7, ч.ч. 3, 5 ст. 279 ЦПК України справа була розглянута без повідомлення сторін в порядку письмового провадження без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. З наявної у матеріалах справи поштової розписки про отримання відповідачами копії ухвали про відкриття провадження у справі та копій позову з доданими до них копіями документів вбачається, що відповідачі зазначені документи отримали заздалегідь, однак у визначений йому строк відзиву на позов або інших клопотань суду не подали. Розглянувши матеріали справи в порядку письмового провадження, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Судом встановлено, що 21 грудня 2017 року вироком Диканського районного суду Полтавської області, який набрав законної сили 23.01.2018 року, відповідачів було засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України, за нанесення [PERSON] - позивачу по справі, легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. У ч. 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини. З вказаного вироку суду вбачається, що на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, щодо визначення межі спірної земельної ділянки, відповідач [PERSON] тримаючи у руках дерев'яний черенок на кінці якого була прикріплена металева лопата умисно з силою наніс позивачу декілька ударів металевою частиною лопати в область тулуба зліва та область лівої руки. В цей час відповідач [PERSON] тримаючи в руках дерев'яний черенок від граблів підійшла до позивача [PERSON] на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин, умисно з силою нанесла один удар дерев'яним черенком в область лівої кисті. Внаслідок цих протиправних умисних спільних дій відповідачі [PERSON] та [PERSON] спричинили позивачу [PERSON] тілесні ушкодження у виді ран м'яких тканин першого пальця лівої кисті та нижньої третини лівого плеча, гематоми м'яких тканин та садна шкіри тулуба зліва та забою синюшності м'яких тканин лівого передпліччя. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи. В той же час згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. \~\~\~Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03. 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та вимог ст. 23 ЦК України спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України та чинним законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що він зазнав значних моральних страждань, оскільки пережив дискомфорт внаслідок нанесених відповідачами йому тілесних ушкоджень, а також душевних переживань внаслідок приниження його людської честі та гідності. Оскільки, після злочинних дій відповідачів, вчинених відносно нього, позивач [PERSON] відчував фізичні незручності, у нього порушився сон, спостерігалась нервозність та зміна настрою. Також, позивач [PERSON] відчуває переживання щодо таких повторних протиправних дій відповідачів відносно нього. Однак жодних документально підтверджених даних щодо погіршення свого психічного стану та глибини душевних страждань позивач не надав. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року із наступними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи викладене вище та беручи до уваги той факт, що позивач не надав жодних документальних доказів та вагомих доводів стосовно погіршення свого душевного стану, який виник на підставі психотравматичних факторів, глибину його страждань, зазнані ним внаслідок вчиненого відповідачами кримінального правопорушення, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, а також виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, та дій самого позивача [PERSON] під час виниклої конфліктної ситуації в ранці 26.08.2017 року, суд приходить до висновку, що сума моральної шкоди, яка на думку позивача, підлягає стягненню з відповідачів є завищеною. Тому, сума моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідачів, на думку суду становить по 3 500 грн. 00 коп. з кожного з відповідачів. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В той же час, відповідно до п.1 ч. 3 цієї ж статті до витрат пов'язаних з розглядом справи відносяться і витрати на професійну правничу допомогу, а п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, в разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно наявних в справі доказів позивачем [PERSON] були понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн., та судові витрати у виді судового збору в розмірі 1762 грн., які документально підтверджено, квитанцією № 1 від 31.01.2018 року та Ордером на надання правничої допомоги ПТ № 044596 від 12.02.2018 року( а.с. № 10,11) та квитанціями № 1Р1235 від 12.02.2018 та № 1 від 12.02. 2018 року ( а.с. № 1,2) Враховуючи те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір з відповідачів повинен бути стягнений в пропорційному порядку пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить по 440 грн 50 коп. з кожного з відповідачів. Судові витрати на професійну правову допомогу понесені позивачем підлягають стягненню з відповідачів в пропорційному порядку, пропорційно до задоволених вимог по 750 грн. 00 коп. з кожного , що передбачено вимогами п.3) ч. 2 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed