Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить суд винести рішення, яким визнати договір купівлі - продажу житлового будинку та земельних ділянок, що розташовані за адресою: [ADDRESS], дійсним та визнати за нею право власності на них. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Заявлені позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14 травня 2014 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу житлового будинку і земельних ділянок для обслуговування цього житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, які знаходяться в [ADDRESS]. Сторони домовились щодо усіх істотних умов договору. На виконання даного договору позивачка передала [PERSON] гроші в сумі 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп., а [PERSON] у свою чергу передала позивачці розписку про отримання грошових коштів та оригінали документів на будинок і земельні ділянки. Укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу даного нерухомого майна сторони домовились у кінці 2014 року. За даним договором купівлі-продажу нерухомого майна до позивачки у власність повинно було перейти наступне нерухоме майно, а саме: - житловий будинок дерев'яний, обкладений цеглою А-1, житловою площею 47,4 кв. м., шлаковий сарай Б, В, дерев'яний навіс Г, шлаковий погріб п/г, цегляна кухня 3, дощата вбиральня Є, металева та дерев'яна огорожа № 1-3, розташовані в [ADDRESS], - земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,07 га., - земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,26 га. та - земельна ділянка під багаторічними насадженнями, площею 0,08 га., які розташовані в [ADDRESS]. За заявою [PERSON], рішенням 33 сесії 5 скликання Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області адреса житлового будинку та земельних ділянок була змінена із [ADDRESS] на [ADDRESS]. Крім того, [PERSON] після отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом отримала державний акт на право приватної власності на землю серії Р 2 № 645884. За даним державним актом вона стала власником земельних ділянок, загальною площею 0,41 га., що розташовані в [ADDRESS], та складаються із земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, площею 0,07 га., із земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (ріллі), площею 0,26 га., та із земельної ділянки під багаторічними насадженнями, площею 0,08 га. З метою нотаріального посвідчення договору та реєстрації права власності на придбане майно, позивачка неодноразово зверталася до [PERSON] з вимогою підготувати всі документи для нотаріального посвідчення договору. Але, вимоги до цього часу залишились не задоволеними, договір нотаріально не посвідчений. [INFO] [PERSON] померла у м. Києві. [PERSON], відповідач по справі, не бажає оформляти на себе спадщину дружини, [PERSON], у вигляді житлового будинку та земельних ділянок, що знаходяться в [ADDRESS]. Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Крім того, ст. 220 ЦК України встановлено, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Ця позиція підтверджується і п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». Отже, в даному випадку, [PERSON] та [PERSON] домовились щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу (предмет договору, його ціна, порядок передачі об'єктів продажу та порядок розрахунків), позивачка в повному обсязі виконала свої зобов'язання, але відповідачка ухилилася від нотаріального посвідчення договору чим порушила її права. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. З матеріалів справи вбачається, що визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved