Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, мотивуючи тим, що 14.09.15 р. ним було отримано повідомлення про ДТП, що сталася 10.04.15 р. за участю, зокрема, транспортного засобу марки «Mitsubishi», д. р. н. АО 2189 (далі - т/засіб), під керуванням третьої особи. Т/засіб був забезпеченим договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ № 2768561 від 08.04.15 р. (далі - поліс), укладеним між ним та відповідачем. Ним було встановлено, що відповідач не мала у своїй власності т/засобу. Покликаючись на ч. 1 ст. 979, ч. ч. 1, 2, 5 ст. 203, ст. 215, ч. 1 ст. 998 ЦК України, зазначає, що згідно з довідкою його бухгалтерії від 04.07.16 р., грошові кошти за реалізацю полісу було зараховано на його поточний рахунок лише 22.04.15 р.. Покликаючись на ст. 18 Закону України "Про страхування", ст. 983 ЦК України, зазначає, що момент укладання договору - полісу - є відмінним від моменту набрання ним чинності, що зазначено у самому договорі - полісі. Тобто, поліс на час ДТП не набрав чинності. Покликаючись на ч. 2 ст. 998, ст. 204 ЦК України, ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", просить позов задовольнити та визнати поліс недійсним. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, обгрунувавши його вищенаведеними доводами, просить позов задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явилась, хоча належно оповіщена. Про причини невки суду не повідомила. Письмового заперечення проти позову до суду не подала. Третя особа в судовому засіданні зазначила, що байдуже ставиться до вирішення позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі при заочному розгляді справи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 983 ЦК України та ст. 18 «Про страхування» договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 998 ЦК України договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених цим Кодексом. Договір страхування також визнається судом недійсним, якщо: 1) його укладено після настання страхового випадку; 2) обєктом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації. Наслідки недійсності договору страхування визначаються відповідно до положень про недійсність правочинів, встановлених цим Кодексом. 14.09.15 р. позивачем було отримано від третьої особи повідомлення про ДТП, що сталась 10.04.15 р., що стверджується копією повідомлення третьої особи. Відповідно до копії постанови судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 21.04.15 р. третю особу було визнано винуватим у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 24 КУпАП та піддано адмінстягненню. 08.04.15 року між сторонами було укладено оспорюваний договір - поліс, за яким сторони погодили, що він набирає чинності не раніше, ніж наступного дня після надходження на поточний рахунок позивача відповідних проплат. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що на момент скоєння ДТП, а саме:10.04.15 р. поліс не набув чинності, оскільки не був оплачений страхувальником, та, згідно ст. 998 ЦК України, є недійсним. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, скільки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. З відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved