Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивачка звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа: орган опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації міста Маріуполя. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачка посилалась ні обставини, що вона з 5 січня 1990 року по 23 березня 2001 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від зазначеного шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO], батьком якого було зазначено відповідача [PERSON] Однак з моменту народження по теперішній час відповідач не проявляє ні якої зацікавленості в житті дитини. З моменту народження сина, позивачка самостійно виховувала, піклувалася та утримувала дитину. Відповідач жодного разу не приходив до сина, не купував подарунки, і взагалі не цікавився життям сина. Враховуючи вищенаведене, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка пояснила, що дійсно з 5 січня 1990 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Однак ще в 1998 році відповідач поїхав на заробітки в Росію і більше до Маріуполя не приїздив. Сина вона народила від іншого чоловіка, але у зв'язку з тим що на час народження дитини вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, батьком дитини було записано [PERSON] З моменту народження сина і до теперішнього часу відповідач жодного разу не відвідав її з сином, не купував ніяких подарунків, не утримував матеріально, і в загалі не цікавився життям дитини. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради -Сєйна О.В. яка діє на підставі довіреності, пояснила, що вони як орган опіки та піклування не можуть надати висновок про доцільність або не доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав, оскільки відповідача знайдено не було, розмову з ним проведено не було а тому просить суд прийняти рішення в інтересах дитини. Свідок [PERSON] допитана в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по сусідству з родиною [PERSON] а тому їй відомо, що позивачка [PERSON] народила дитину вже тоді коли відповідача [PERSON] взагалі не було в Україні. З пологового будинку відповідач не забирав позивачку з дитиною, жодного разу не провідував, гроші ніякі на утримання дитини не пересилав, і взагалі жодного разу з 1998 року не приїздив до позивачки. Малолітнього [PERSON] виховує позивачка [PERSON] та її мати, саме вони піклуються про дитинку, виховують його, матеріально утримують. Не з'явившись у судове засідання та не скориставшись своїм процесуальним правом надання доводів або заперечень проти позову, тим самим відповідачка [PERSON] не оспорює позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухав пояснення позивача, представника третьої особи, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження виданого 2 липня 2001 року відділом реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, актовий запис 380, [PERSON] народився [INFO] батьками було зазначено [PERSON] та [PERSON] ( а.с.9) Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 23 квітня 2001 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 23 квітня 2001 року, про що Відділом реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області було зроблено відповідний актовий запис № 147. ( а.с.8) Згідно інформації директора УВК «Ліцей - школа № 14», [PERSON] [INFO] навчається в школі з першого класу, батьки проживають окремо. На протязі навчання контролем з боку батьків займалася тільки мати, відвідувала батьківські збори, цікавилася успіхами та досягненнями сина. Батько дитини не приймав участі в житті дитини, та за період навчання школу не відвідував жодного разу. ( а.с.18) Згідно акту обстеження умов проживання від 9 січня 2014 року, умови проживання в [ADDRESS] за місцем проживання малолітнього [PERSON] - задовільні. У дитини є окрема кімната, є предмети побуду. Зі слів бабусі [PERSON] малолітній [PERSON] взагалі не знає хто його батько, та як він виглядає, оскільки [PERSON] жодного разу до дитини не приходив, матеріально не допомагав, життям дитини не цікавився. ( а.с.45) Згідно листа Служби у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради № 08-28-287 від 28 лютого 2014 року, висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав зробити не надається можливим, оскільки [PERSON] за зазначеною адресою не проживає майже 2 роки, характеристики на [PERSON] відсутні, по місту Маріуполю відповідач не значиться зареєстрованим. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 164 СК України мати чи батько дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Як роз'яснено п. п. 15, 16, 26 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до вимог ст.ст. 7,155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що відповідач жодного разу після народження не відвідав дитину, взагалі цікавився його життям, матеріально не утримував, встановити його місце знаходження не можливо, суд вважає, що з метою захисту прав та інтересів дитини, можливо позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. На підставі ст. ст. 164 ч. 1 п. 2, 165, 166 ч. 1, 167 ч.3 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved