overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28.03.2011 року районним відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 5. В обґрунтування вимог зазначає, що з відповідачем перебувають у шлюбі, мають сина - Максима, [INFO]. Спільне життя у них не склалося, мають різні погляди сімейне життя, в зв'язку з чим шлюбні відносини між ними припинені. З вересня 2016 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. Миритися вони не бажають, а тому збереження шлюбу не можливе і суперечить їх інтересам. В підготовче судове засідання позивачка не з'явилась, в матеріалах справи є письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності. В підготовче судове засідання відповідач не з"явився. Через канцелярію суду відповідачем подано заяву про розгляд справи у його відсутності, позов про розірвання шлюбу визнає. Відповідно до вимог ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального Кодексу України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про шлюб(а.с.\~8), копію свідоцтва про народження дитини сторін(а.\~с. 9), та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, разом не проживають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності до ст. 105 ч. 3 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, який укладений 03.06.2009 року, вказуючи, що спільне життя з [PERSON] не склалося через протилежні погляди на життя, стосунки, виховання дітей та різні характери. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею. З відповідачем однією сім»єю проживали до травня 2012 року, з весни 2012 року мешкають окремо, спільного бюджету не мають. З моменту припинення шлюбних відносин примирення між ними не відбулось, вона з відповідачем не вважають можливим збереження сім»ї. В судове засідання сторони не з'явились, суду надали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність. Позивачка в заяві вказала, що позов підтримує, строк для примирення просить не надавати; відповідач повідомив суд, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи сторони зареєстрували шлюб 03 червня 2009 року. Від цього шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживать окремо, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, намагання суду примирити сторони успіху не мали, а тому зберегти сім"ю не надається можливим, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім»ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано 28 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю, відсутність спільного бажання піклуватись про сімейні відносини, які призвели до того, що вони втратили почуття взаємної любові, поваги та взаєморозуміння. Проживають окремо близько чотирьох років, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Тому на даний час за таких обставин сумісне життя і збереження сім"ї стали неможливими, шлюб існує формально. Спору щодо проживання дитини між сторонами не має. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань по суті позову до суду не подав. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 28 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим. Від цього шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю і повністю знаходиться на її утриманні. Сім'я фактично розпалася, і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім'ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею, та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач працює офіційно, інших дітей не має, аліменти нікому не сплачує. А тому вона хоче стягувати з нього аліменти за рішенням суду. В судове засідання позивачка не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає. В зв»язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до п. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є батьком дітей: доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження(а.с. 4, 8), і відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України(далі СК України), зобов"язаний утримувати їх до досягнення повноліття. У відповідності до частини першої ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров"я та матеріальне становище платника; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. А тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, відповідно до вимог ст. 183 СК України, в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення донькою [PERSON], [INFO], повноліття. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Суд також стягує з відповідача, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки, яка навчається та потребує допомоги. Подала письмово заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо. [PERSON] навчається на денній формі навчання в Одеській Національній академії харчових технологій та потребує матеріальної допомоги. Термін навчання до 30.06.2018 року ( а.с. 9). Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються:ст.ст.198 - 200 СК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти і тому кошти на утримання доньки з нього належить стягнути в судовому порядку до закінчення її навчання,тобто до 30.06.2018 року . Витрати в справі, а саме: судовий збір, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 14 частки доходів на місяць на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення сином 23 років, оскільки син навчається у навчальному закладі, стипендію не отримує, витрачає гроші на проїзд, на їжу, вона ж, позивачка, отримує зарплату 2400грн. і забезпечити сина не може через невелику зарплату, тому син за своїм матеріальним станом потребує батькової допомоги. Третя особа [PERSON] позов підтримав, від себе самостійних позовних вимог не заявив. Відповідач позов визнав, згоден виплачувати аліменти у вказаному розмірі на час навчання , тобто до лютого 20145р. , а не до 23 років. Позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: З свідоцтва про народження встановлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO], син після розірвання шлюбу подружжям проживає з позивачкою (матір"ю). Батько проживає окремо від сина. Згідно довідки ДВНЗ -Луганського коледжу будівництва, економіки та права - [PERSON], 1996р.н., є студентом денної форми навчання , 3 курс, на бюджетній основі, строк навчання- до 1.02.2015р. Відповідно до ст. 199, 200 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до 23 років, якщо вони продовжують навчання та потребують батьківської допомоги, а батьки таку допомогу можуть їм надати. Аліменти визначаються в частці від доходу або в твердій грошовій сумі. Доходи позивачки - з її слів- складаються з її зарплати в розмірі 2400грн. на місяць. син стипендії не отримує. Інших доходів сім,я не має. Відповідач інших неповнолітніх дітей не має, отримує зарплату 3000грн. При встановлених в суді обставинах, суд дійшов висновку, що син сторін не забезпечений на достатньому рівні і тому потребує допомоги батьків, в тому числі і відповідача. Відповідач є працездатним , і тому спроможним надавати допомогу сину на час навчання. Підстав для звільнення відповідача від обов'язку по утриманню сина, що продовжує навчання, суд не вбачає. Суд вважає можливим стягнути аліменти у розмірі 14 частки доходів на місяць на весь час навчання сина- вказаний у довідці навчального закладу, тобто до 1.02.2015р. підстав для стягнення аліментів до досягнення сином 23 річного віку, тобто до 2019року , в даному випадку нема, оскільки даних про те, що син навчатиметься до досягнення ним 23-річного віку- нема, і це спростовується довідкою коледжу про строку навчання. Тому позов в цій частині необґрунтований. Так само відсутні підстави для зазначення в рішенні мінімального розміру аліментів- не менше 30% від прожиткового мінімуму, оскільки закон, що регулює дані правовідносини, таких обмежень для даного виду аліментів не передбачає. Крім того, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в мінімальному розмірі, оскільки відповідач не звільнений за законом від сплати судового збору. На підставі ст. 199, 200 СК України, ст. 213, 214, 218, 209 ЦПК України, суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1 / 4 частки доходів на місяць на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка навчається у вищому учбовому закладі, стипендію не отримує, проживає в гуртожитку, за який несе оплату, витрачає гроші на проїзд, на їжу, вона ж, позивачка, забезпечити дочку не може через невелику зарплату, тому дочка за своїм матеріальним станом потребує батькової допомоги. Третя особа [PERSON] просила справу розглянути без неї, позов матері підтримала, від себе самостійних позовних вимог не заявила. Відповідач позов визнав, згоден виплачувати аліменти у вказаному розмірі на час навчання дочки, хоча пояснив, що на даний час не має постійного місця роботи, займається збиранням документів на оформлення пенсії, інших утриманців не має. Позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: З свідоцтва про народження встановлено, що сторони мають дочку [PERSON], [INFO] дочка після розірвання шлюбу подружжям проживає з позивачкою (матір"ю). Батько проживає окремо від дочки. Згідно довідки Харківського національного економічного університету - [PERSON] є студенткою денної форми навчання університету, 1-й курс, за державним замовленням, строк навчання до 30.06.2017р. Відповідно до ст. 199, 200 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до 23 років, якщо вони продовжують навчання та потребують батьківської допомоги, а батьки таку допомогу можуть їм надати. Аліменти визначаються в частці від доходу або в твердій грошовій сумі. Доходи позивачки - з її слів- складаються з її зарплати в розмірі 1900грн. на місяць. Дочка - зі слів позивачки - не отримує стипендію, платить за гуртожиток, за проїзд, ніяких доходів не має. Дані обставини відповідач не оспорює, тому вини приймаються до уваги. Зі слів представника відповідача - відповідач на даний час тимчасово не працює, працездатний. Сторони також мають дорослого сина інваліда 2 групи, який отримує пенсію і проживає окремо від батьків. При встановлених в суді обставинах, суд дійшов висновку, що дочка сторін не забезпечена на достатньому рівні і тому потребує допомоги батьків, в тому числі і відповідача. Відповідач є працездатним , і тому спроможним мати доходи і надавати допомогу дочці. Підстав для звільнення відповідача від обов'язку по утриманню дочки, що навчається, суд не вбачає. Суд вважає можливим стягнути аліменти у розмірі 1 / 4 частки доходів на місяць на весь час навчання дочки, не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку. Крім того, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в мінімальному розмірі, оскільки відповідач не звільнений за законом від сплати судового збору. На підставі ст. 199, 200 СК України, ст. 213, 214, 218, 209 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивачка просить стягувати аліменти з відповідача на свою користь на утримання дочок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до досягнення ними повноліття в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначила, що 3 жовтня 2006 року відділом РАЦС Житомирського міського управління юстиції зареєстрований шлюб між сторонами. За час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач про сім'ю не піклується, хоча проживає в цьому будинку, що й вона з дітьми. Діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач ніякої допомоги на утримання дітей не надає, їх потребами не цікавиться, чим ухиляється від виконання свого обов'язку. Він працездатний і допомогу на дітей надавати може. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач позов визнав, надав письмову заяву, просить позов задовольнити, про вчинення таких дій йому роз'яснено. З"ясувавши позицію сторін та оглянувши докази в межах заявлених вимог суд вважає, що в наявності вбачаються законні підстави ухвалити рішення для задоволення позову, оскільки відповідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідачу відомо про наслідки вчинення таких процесуальних дій, а тому є підстави прийняти рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати їх шлюб з відповідачем, зареєстрований 09.08.2003 року відділом РАЦС Бердичівського МРУЮ Житомирської області, актовий запис № 416, та стягнути з відповідача аліменти на її користь на доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і перебуває на її утриманні. Сімейні стосунки між ними не склалися і з червня 2013 року шлюбні відносини між ними припинені, оскільки вони перестали поважати один одного. Між ними постійно виникали сварки, скандали, що негативно впливало на їх здоров"я, та виховання дитини. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Примирення між ними не можливе. Матеріальну допомогу на утримання дочки відповідач добровільно не надає. А тому вона хоче, щоб аліменти на утримання дитини відповідач сплачував за рішенням суду. У судове засідання позивачка не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає. В зв"язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до п. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про одруження сторін (а.с.3), та врахувавши обставини справи, суд вважає позов в частині розірвання шлюбу підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності до ст. 105 ч. 3 Сімейного Кодексу України( далі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. [PERSON] є батьком дитини сторін - доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с.4), і відповідно до вимог ст. 180 СК України, зобов"язаний утримувати її до досягнення повноліття. А тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів, відповідно до вимог ст. 183 СК України, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Суд також стягує з відповідача, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем мотивуючи тим, відповідач часто вживає спиртні напої, постійно затіває скандали в сім'ї, безпідставно ревнує, застосовує фізичну силу. Так як відповідач не бажає змінювати своє ставлення до сім"ї, вважає, що шлюб необхідно розірвати. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишиться з матір'ю. Змінити шлюбне прізвище на дошлюбне [PERSON] Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати 443, 60 грн. Відповідач позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. На примирення не згоден. Сторони в судове засідання не з'явилися, звернулися з заявами про розгляд справи без їх участі. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм відносини: сторони зареєстрували шлюб 20.11.2010 року Озірянській сільській раді Черкаської області, актовий запис №2. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Між сторонами на даний час фактично припинено спільне проживання. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились в зв'язку з тим, що сторони мають різні погляди на сімейно-шлюбні стосунки, втратили почуття любові та поваги один до одного, припинили вести спільне господарство. Сторони на примирення не згідні. На підставі наведеного, суд не вбачає можливості зберегти сім'ю. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати 243,60 коп. за сплату судового збору та 200 грн. за отримання правової допомоги. На підставі ст.110-112 СК України.

Outcome: approved