Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на ті обставини, що на праві особистої власності є житловий будинок, який розташований в [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстровані відповідачі по справі: бувший зять [PERSON], онуки [PERSON] та [PERSON] Але фактично відповідачі не проживають за даною адресою без поважних причин позивача більше одного року, а саме: [PERSON] з травня 2014 року, [PERSON] з жовтня 2015 року, [PERSON] з травня 2015 року. Про те, відповідачі добровільно відмовилися від права користування житлом і вибули на інше постійне місце проживання підтверджується актом депутата Васильківської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області від 19 жовтня 2016 року в якому вказано, що [PERSON] [PERSON] та [PERSON] не проживають у вказаному будинку. Домовленості про користування спірним житловим будинком між сторонами не було. Вважає, що відповідачі втратили право користування житлом і без поважних причин відсутній в житловому будинку понад один рік. Просила суд визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування житлом - житловим будинком [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача не з"явився, надав заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. На підставі ч.2 ст. 158 та ч.2 ст.197ЦПК України справа слухається у відсутність сторін, без фіксування судового процесу технічними засобами. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з Витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень позивачка [PERSON] має у власності житловий будинок розташований [ADDRESS]. (а.с.3). [PERSON] [PERSON] та [PERSON] не проживають у вказаному будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується актом житлово-побутових умов складеного депутатом Васильківської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області № 1885 від 19.10.2016 року (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Твердження позивача про відсутність проживання [PERSON] [PERSON] та [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS], підтверджується актом депутата Васильківської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області №1885 від 19.10.2016 року. Таким чином суд встановив, що відповідачі [PERSON] [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживають понад одного року, а тому можуть бути визнаними такими особами, що втратили право користування зазначеним житлом. Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідачі своїми діями перешкоджають позивачу у здійсненні права власності, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно п.9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачка як інвалід I групи звільнена від сплати судового збору (а.с.10) На підставі ч. 3 ст 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved