Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернулася із зазначеним позовом, в частині відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись, на те, що в структурі «Ощадбанку» працює з 29.07.2008 р. Починаючи з 22.10.2008 р. по 12.11.2012 р. працювала на посаді керуючого ТВБВ № 10021/0127 (м. Нова Каховка). Наказом начальника філії Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк» Дубровського В.Ю. № 634/ОК від 12.11.2012 р. її за згодою переведено на посаду керуючого територіально відокремленого без балансового відділення № 10021/0103 (м. Каховка) з 13 листопада 2012 р. У подальшому, внаслідок порушення її трудових прав безпосередньо начальником філії Херсонського обласного управління АТ Ощадбанк Дубровським В.Ю., наказами № 297/К від 25.04.2013 р., № 562/К від 12.09.2013 р., № 284/К від 29.04.2013 р., № 629/К від 22.10.2013 р., № 714/к від 19.12.2013 р., № 41/К від 30.01.2014 р. її незаконно притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Зазначені накази вона оскаржила, тому рішеннями Новокаховського міського суду Херсонської області зазначені накази начальника філії Херсонського обласного управління АТ Ощадбанк Дубровського В.Ю. були скасовані. Ухвалами апеляційного суду Херсонської області підтверджені законність рішень Новокаховського міського суду про незаконність наказів № 297/К від 25.04.2013 р., № 562/К від 12.09.2013 р., № 284/К від 29.04.2013 р., № 629/К від 22.10.2013 р. Крім того, упереджене ставлення до неї з боку відповідача виразилось у завищені планових показників, ігнорування потреб, запитів для поліпшення умов праці та побуту, не отримання чітких відповідей для вирішення нагальних проблем, відсутність відшкодування оплати витрат, пов»язаних з транспортними проїздами, практичному зірвані кредитної угоди з клієнтом внаслідок негайного виклику до м. Херсона, незабезпечення коштами у достатній мірі для забезпечення виконання функцій відділення, неадекватна поведінка відповідача у будівлі Херсонської облдержадміністрації 30.09.2013 р., коли він кричав на неї та погрожував доганою та звільненням, внаслідок чого вона попала на лікарняне ліжко з діагнозом гіпертонічна хвороба. Внаслідок зазначених незаконних дій відповідача протягом 2013-2014 років вона вимушена відстоювати свої права, в тому числі право на працю у судовому порядку. Накладання дисциплінарних стягнень носить систематичний характер, а у зв»язку з тим, що усі накази скасовані та визнані протиправними, вважає, що Дубровський В.Ю., зловживаючи своїм службовим становищем, робить усе для її звільнення за ініціативою роботодавця або для доведення її до звільнення за власним бажанням, що призвело до її моральних страждань, розмір яких оцінює в сукупності з іншими порушеннями її трудових прав в сумі 1000 грн., а також до заподіяння матеріальної шкоди у розмірі 1409,25 грн. внаслідок вимушених витрат на придбання медичних препаратів при лікуванні, які просила стягнути з відповідача. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в цій частині із зазначених вище підстав. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, вбачаючи недоведеність факту заподіяння матеріальної та моральної шкоди позивачеві з боку відповідача. Заслухавши сторони та їх представників, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди внаслідок неодноразового незаконного притягнення її до дисциплінарної відповідальності -за пропуском строку звернення до суду та відмову у задоволенні позову в частині стягнення моральної та матеріальної шкоди внаслідок протиправних дій відповідача - за необґрунтованістю, із наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 25.09.2013 р. у справі № 661/3224/13-ц позов задоволено. Визнаний протиправним та скасований наказ № 279/К від 25.04.2013 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» начальника філії-Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк» про оголошення догани завідувачу ТВБВ № 10021/0104 філії - Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк» [PERSON] Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 07.11.2013 р. у справі № 22-ц/791/3513/13 зазначене рішення залишено без змін. Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 15.11.2013 р. у справі № 661/3960/13-ц позов задоволено. Скасований наказ № 284/К від 29.04.2013 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині оголошення догани завідувачу ТВБВ № 10021/0104 філії - Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк» [PERSON] Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 27.01.2014 р. у справі № 22-ц/791/4202/13 зазначене рішення залишено без змін. Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 04.11.2013 р. у справі № 661/4803/13-ц позов задоволено. Визнаний протиправним та скасований наказ № 562/К від 12.09.2013 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині оголошення догани завідувачу ТВБВ № 10021/0104 філії - Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк» [PERSON] Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 18.12.2013 р. у справі № 22-ц/791/3873/13 зазначене рішення залишено без змін. Згідно епікризу медичного закладу «Відділкова лікарня станції Херсон ДП «Одеська залізниця», позивач знаходилася на стаціонарному лікуванні у поліклінічному відділенні з 30.09.2013 р. по 03.10.2013 р. з діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ криз СН І ступню, а згідно запису медичної картки від 30.09.2013 р. скарги позивача на погіршення здоров»я викликані сильним психоемоційним стресом на роботі. Також, у період часу з 13.05.2013 р. по 18.05.2013 р. позивач знаходилася на стаціонарному лікуванні у поліклінічному відділенні зазначеного лікувального закладу з діагнозом гострий люмбаго. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз»яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя умов тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов»язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності чи галузевої належності. Згідно ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. У п. 4. постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року (із змінами) «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз'яснено, якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Проте, оскільки при пропуску місячного і тримісячного строків у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з'ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи права і обов'язки сторін. Отже, відмовити в позові через пропуск без поважних причин строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог при пропуску строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог. Строк звернення до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди встановлений у ч.1 ст. 233 КЗпП України та становить три місяці з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Про це також йде мова в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Із матеріалів справи вбачається, що позивача незаконно було притягнуто до дисциплінарної відповідальності 25.04.2013 р., 29.04.2013 р. та 12.09.2013 р. З позовом про відшкодування моральної шкоди позивач звернулася більше, ніж через 4 місяці з дня винесення останнього із зазначених наказів. Таким чином, судом встановлена обґрунтованість вимог позивача щодо завдання їй моральної шкоди внаслідок незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності згідно наказів № 297/К від 25.04.2013 р., № 562/К від 12.09.2013 р., № 284/К від 29.04.2013 р., вказані дії відповідача у судовому порядку визнані протиправними, що призвело до моральних страждань позивача, вимагали від неї додаткових зусиль для відновлення порушених прав, що не могло не потягти для неї незручностей, хвилювань та моральних переживань та негативно вплинуло на стан її здоров'я та самопочуття, яка з 30.09.2013 р. по 03.10.2013 р., та з 13.05.2013 р. по 18.05.2013 р. знаходилася на стаціонарному лікуванні внаслідок гіпертонічного кризу та гострого люмбаго, які викликані хвилюванням на роботі. Але, у зв»язку з тим, що позивачем пропущені строки звернення до суду для відшкодування моральної шкоди, позивачем не наведені докази пропуску вказаного строку з поважних причин, тому, зазначена вимога позивача не підлягає задоволенню за пропуском строку звернення до суду. Вимоги позивача щодо відшкодування їй матеріальної шкоди з цього приводу внаслідок придбання ліків суд знаходить необґрунтованими, оскільки належними доказами вони не обґрунтовані та не свідчать про витрати, зроблені позивачем у зв»язку з лікуванням у період з 30.09.2013 р. по 03.10.2013 р. та з 13.05.2013 р. по 18.05.2013 р. Разом з цим, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в частині упередженого ставлення до неї з боку відповідача, що виразилось у завищені планових показників, ігноруванні потреб, запитів для поліпшення умов праці та побуту, не отримання чітких відповідей для вирішення нагальних проблем, відсутності відшкодування оплати витрат, пов»язаних з транспортними проїздами, практичному зірвані кредитної угоди з клієнтом внаслідок негайного виклику до м. Херсона, незабезпечення коштами у достатній мірі для забезпечення виконання функцій відділення, неадекватної поведінки відповідача у будівлі Херсонської облдержадміністрації 30.09.2013 р., коли він кричав на неї та погрожував доганою та звільненням, задоволенню не підлягають з наступних підстав. Пленум Верховного Суду України у постанові "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. роз*яснив, що оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними в дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з*ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин тощо. Таким чином, оскільки зазначені дії відповідача не тягнуть за собою право на відшкодування моральної шкоди виходячи зі змісту ст. 237-1 КЗпП України та п. 13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 4, суд вважає в цій частині позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. У зв»язку з цим суд не приймає до уваги покази свідка [PERSON] про порушення трудових прав позивача з боку відповідача у зв»язку з незабезпеченням матеріальною базою для функціонування очолюваного позивачем відділення. Вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди відповідачем внаслідок незаконного винесення наказів № 629/К від 22.10.2013 р., № 741/К від 19.12.2013 р. та № 41/К від 30.01.2014 р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності, про знаходження на лікарняному позивача внаслідок незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності з 25.03.2013 по 04.04.2013 р., з 08.04.2013 р. по 20.04.2013 р. та про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок придбання ліків у зв»язку з цим, задоволенню не підлягають із наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 26.12.2013 р. у справі № 661/5587/13-ц позов задоволено. Скасований наказ № 629/К від 22.10.2013 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині оголошення догани завідувачу ТВБВ № 10021/0104 філії - Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк» [PERSON] Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 11.03.2014 р. у справі № 22-ц/791/578/14 зазначене рішення залишено без змін. Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 17.03.2014 р. у справі № 661/6202/13-ц позов задоволено. Скасований наказ № 714/К від 19.12.2013 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині оголошення догани завідувачу ТВБВ № 10021/0104 філії - Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк» [PERSON] Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 18.03.2014 р. у справі № 661/492/14-ц позов задоволено. Скасований наказ № 41/К від 30.01.2014 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині оголошення догани завідувачу ТВБВ № 10021/0104 філії - Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк» [PERSON] Апеляційний розгляд на час вирішення спору зазначених справ триває. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов»язковому з»ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв»язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Таким чином, оскільки позивачем на виконання ст. 60 ЦПК України не представлені належні та допустимі докази, які підтверджують факти заподіяння позивачу моральних страждань, наявності моральної шкоди внаслідок незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності з боку відповідача, тому, вимоги позивача щодо заподіяння їй моральної шкоди та стягнення її з відповідача не підлягають задоволенню з причини недоведеності позивачем наявності такої шкоди. Крім того, позивачем не доведено, що знаходження її на лікарняному у періоди з 25.03.2013 по 04.04.2013 р. з діагнозом гостре респіраторне вірусне захворювання, з 08.04.2013 р. по 20.04.2013 р. з діагнозом остеохондроз грудного відділу хребта з вираженим больовим синдромом загострення пов»язані з незаконністю дій відповідача щодо порушення її трудових прав, тому у цій частині позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди та матеріальної шкоди, завданої внаслідок придбання ліків, суд знаходить необґрунтованими, які не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed