Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

У лютому 2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивувало тим, що 26 вересня 2014 року в м.Вишневе з вини [PERSON] була скоєна дорожньо-транспортна пригода. У зв'язку з чим автомобіль Hyundai, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], отримав механічні пошкодження. На момент скоєння вказаної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мала чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При визначенні розміру завданої шкоди відповідно до вимог закону був залучений аварійний комісар, за послуги якого було сплачено 592 грн. Після ДТП [PERSON] звернулася до МТСБ України із заявою про відшкодування їй завданих збитків, особою винною у ДТП, та яка не застраховувала свою цивільно-правову відповідальність як власник наземного транспортного засобу. 30 січня 2015 року було виплачено 3 400 грн. на відшкодування завданої шкоди. З цього часу МТСБ України набуло право регресної вимоги до винної особи, тобто до [PERSON] У зв'язку з чим відповідачу направлялись листи-претензії. У добровільному порядку [PERSON] не сплатила дану суму. Тому МТСБ України вимушено було звернутись до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу та понесло додаткові витрати. Тому при зверненні до суду позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. Просив стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ сплачене страхове відшкодування в розмірі 3 992 грн.; судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. У судовому засіданні відповідач проти позову заперечувала. Суду пояснила, що дійсно було ДТП та вона за постановою суду визнана винна. Досудову вимогу від позивача не отримувала. Після отримання позовної заяви вона сплатила кошти по відшкодування сплачено страхового відшкодування та судового збору в розмірі 5 754 грн. Тому просила відмовити в задоволенні позову. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. При розгляді справи встановлено, що 26 вересня 2014 року о 08 год 40 хв в м.Вишневе по вул. Київська, [PERSON], керуючи транспортним засобом автомобілем Toyota Land Cruiser, державний номерний знак [NUMBER], рухаючись з другорядної дороги на головну, не надала переваги в русі автомобілю марки Hyundai Accent, державний номерний знак [NUMBER], який рухався по головній, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів, чим порушила 16.11 ПДР України. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 жовтня 2014 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. [PERSON] звернувсь до МТСБ України із заявою про настання страхового випадку. [PERSON] отримав в ПАТ «СК «УСГ» поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/7104801, а саме автомобіля Hyundai Accent, державний номерний знак [NUMBER], з терміном дії до 05 вересня 2015 року. Згідно звіту № 747 від 10 жовтня 2014 року матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Hyundai Accent, державний номерний знак [NUMBER], в результаті пошкодження при ДТП складала 4080 грн. [PERSON] звернувся до МТСБ України із заявою про відшкодування їй завданої шкоди особою, яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, в сумі 3400грн. Відповідно до наказів № 492 від 29 січня 2015 року МТСБ України [PERSON] було виплачено 3400 грн. На підтвердження проведення виплати [PERSON] позивачем надано суду платіжне доручення за №9170 від 30 січня 2015 року на суму 3400 грн., та згідно платіжного доручення №7879 від 28 жовтня 2014 року МСТБУ було сплачено 592 грн. за послуги аварійних комісарів. За ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року МТСБ України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб визначених у ст. 13.1 Закону. У ст. 1.6 вищевказаного Закону власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власники або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Таким чином суд вважає, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, а саме на виплату страхового відшкодування в розмірі 3400 грн. Разом з тим, в судовому засіданні відповідач [PERSON] надала суду квитанцію від 19 лютого 2018 року про сплату нею виплаченого страхового відшкодування в розмірі 3400 грн. та витрати щодо залучення аварійного комісару в розмірі 592 грн. на рахунок МТСБУ. Заяв про залишення позову без розгляду до суду не надходило, натомість представник позивача направив заяву про розгляд справи за його відсутності. Тому позовні вимоги не підлягають задоволенню в судовому порядку внаслідок задоволення їх відповідачем до ухвалення судом рішення. А задоволення позову в даному випадку призведе до подвійного стягнення страхового відшкодування. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 142 ЦПК України. На підтвердження своїх витрат щодо сплати судового збору представник позивача надав платіжний документ за №1262454 від 23 січня 2018 року. Зважаючи, що відповідач сплатив повністю вимогу майнового характеру після подання до суду позову та надала підтвердження сплати і судового збору, тому позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача судового збору у розмірі 1762 грн. не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed