Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

ТОВ «Вердикт Фінанс» звернувся до суду з позовом до [PERSON], у якому просив у рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 02 березня 2007 року № 11114275000 звернути стягнення на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» на предмет застави - автомобіль марки «ВАЗ 211540», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер «[NUMBER]», номер кузова [NUMBER], власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 28 лютого 2007 року [NUMBER], виданого РЕГ 3-го МРВ ДАЇ м. Ніжин ВДАІ УМВС у Чернігівській області, є [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення від імені [PERSON] ТОВ «Вердикт Фінанс» (в особі уповноваженого представника ТОВ «Вердикт Фінанс») договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, надати (визнати) право ТОВ «Вердикт Фінанс» (в особі його уповноваженого представника) підписувати від імені [PERSON] договір купівлі-продажу вказаного автомобіля під час його укладення з іншою особою-покупцем, та витребувати у [PERSON] вказаний автомобіль, комплект ключів від зазначеного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, номерні знаки «[NUMBER]» та передати у володіння ТОВ «Вердикт Фінанс», надати ТОВ «Вердикт Фінанс» (в особі його уповноваженого представника) право (повноваження) вчиняти від імені [PERSON] усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку за місцем звернення у одному з Центрів надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів у відповідності до «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого Постановою КМУ від 07 вересня 1998 року N 1388, в тому числі повноваження на звернення із письмовою заявою про зняття з обліку, на звернення із письмовою заявою про видачу нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого або викраденого, на отримання акту огляду вказаного автомобіля, на отримання нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підпис зазначених заяв, на пред'явлення вказаного автомобіля для огляду. Також просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 02 березня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком (АКІБ) «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON], як позичальником, було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11114275000, за умовами якого позичальник отримала кредит у сумі 11650,00 швейцарських франків, що еквівалентно 48326,53 грн. за курсом Національного банку України (НБУ) на день укладення цього договору, для придбання автомобіля та взяла на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додаток № 1 до договору), але в будь-якому випадку не пізніше 01 березня 2012 року, на умовах сплати 9,20 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань [PERSON] відповідно до договору застави від 02 березня 2007 року, передала у заставу автомобіль марки «ВАЗ 211540», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер «[NUMBER]», який належить їй на праві власності. [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку ТОВ «Вердикт Фінанс» набув право стягнути шляхом звернення стягнення на предмет застави згідно договору факторингу від 20 квітня 2012 року. Позивач свого представника у судове засідання не направив, але від представника позивача Кулика Д.Л. надійшло до суду клопотання, у якому він просив справу розглянути без його участі і не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.99). Згідно копії довіреності на а.с.100 представнику позивача Кулику Д.Л. позивачем надано право підписувати заяви та позовні заяви від імені позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явилася, хоч про час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення пошти про вручення їй 02 квітня 2015 року судової повістки на а.с. 111, про причини неявки суд не повідомила і про розгляд справи за її відсутності не просила, тому, відповідно до ст.224 ЦПК України суд визнав можливим заочний розгляд справи, проти чого представник позивача у клопотанні не заперечував, та, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. 02 березня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON], як позичальником, було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1114275000, за умовами якого позичальник отримала кредит у сумі 11650,00 швейцарських франків, що еквівалентно 48326,53 грн. за курсом Національного банку України (НБУ) на день укладення цього договору, для придбання автомобіля та взяла на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строки, встановлені графіком погашення кредиту (додаток № 1 до договору), але в будь-якому випадку не пізніше 01 березня 2012 року, на умовах сплати 9,20 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань [PERSON] відповідно до договору застави від 02 березня 2007 року передала у заставу автомобіль марки «ВАЗ 211540», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер «[NUMBER]», який належить їй на праві власності. Між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] також було укладено дві додаткові угоди до договору про надання споживчого кредиту, а саме: 03 вересня 2008 року, якою позичальником [PERSON] надано право банку здійснювати договірне списання коштів з її рахунку, та 16 квітня 2010 року, якою було змінено строк сплати процентів з 01 по 05 число (включно) кожного місяця, на строк з 01 по 15 число (включно) кожного місяця (копії договорів на а.с. 19-27, 34-38, копії додаткових угод на а.с. 31-33). Рішенням загальних зборів акціонерів АКІБ «УкрСиббанк» від 27 жовтня 2009 року у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм ЗУ «Про акціонерні товариства» останній змінив своє найменування на публічне акціонерне товариство (ПАТ) «УкрСиббанк». 20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 1114275000, виконання якого забезпечено договором застави транспортного засобу від 02 березня 2007 року, та цього ж дня між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу № 05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс». [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість, що станом на 04 листопада 2013 року становить 28280,99 грн., до складу якої входить: - заборгованість по основній сумі боргу - 20062,60 грн., - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги - 1321,31 грн., - нараховані відсотки на дату подачі позову - 2891,67 грн., - пеня за несвоєчасно виконані зобов'язання - 3403,52грн., - три проценти річних від простроченої суми - 601,89 грн., яка жодними доказами з боку відповідача не спростована (розрахунок на а.с.44-51). Відповідно до п.1.4 договору застави, у випадку невиконання заставодавцем положень кредитного договору, заставодержатель має право отримувати задоволення свої вимог за рахунок предмету застави у повному обсязі вимог, включаючи основну суму боргу, відсотки за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання, включаючи пеню та інші штрафні санкції, вчиняти дії по зверненню стягнення на предмет застави та його реалізацію. 30 квітня 2013 року позивачем направлено вимогу [PERSON] про повернення заборгованості по кредиту або передачу забезпеченого заставою майна (автомобіля) (копія вимоги та докази її направлення на а.с. 52-56). Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора. Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. За змістом ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч. 1 ст. 591 ЦК України, реалізація предмета застави, на який звернено стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, відповідно до п. 2 ч. 1 якої, обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Суд враховує, що заявлений позивачем спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а саме: шляхом надання ТОВ «Вердикт Фінанс» права продажу вказаного автомобіля, з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою- покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ТОВ «Вердикт Фінанс» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, відповідає вимогам ст. 26 вище зазначеного Закону, а тому підлягає задоволенню. Крім того, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», з метою забезпечення збереження предмета застави підлягає задоволенню вимога про примусове вилучення у [PERSON] та передачу ТОВ «Вердикт Фінанс» предмета застави - автомобіля м арки «ВАЗ 211540», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер «[NUMBER]», номер кузова [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], комплекта ключів до автомобіля та свідоцтва про право власності вказаного транспортного засобу (технічний паспорт). У зв'язку з задоволенням позову відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» слід стягнути судовий збір в розмірі 1135,41 грн.(243,60 х 3=730,80грн. + 282,81грн. +121,80грн.).

Outcome: approved