Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

У березні 2018\~р. [PERSON] звернувся з вказаним позовом, у якому просить стягувати на його користь з [PERSON] аліменти у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, довічно, посилаючись на те, що йому призначено пенсію по інвалідності, що позбавляє його можливості додаткового заробітку. Пенсії, яку він отримує не вистачає на ліки, продукти харчування, тому він перебуває у постійному стресі. Відповідач працює у військовій частині [NUMBER] та має стабільний дохід, тому може допомагати йому матеріально. Крім того, відповідач з дружиною та дитиною проживають разом з позивачем, проте за комунальні послуги кошти не сплачують. В судове засідання сторони не з"явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи в її відсутності вимоги заяви підтримує. Від [PERSON] заяви про визнання позову або відзив не надходили. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280 282 ЦПК України. Суд дослідивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом з`ясовано, що як [PERSON] є батьком [PERSON] , даний факт сторонами не оспорюється. З пенсійного посвідчення № [NUMBER] [PERSON] отримує пенсію по інвалідності 3 групи загального захворювання(а.с. 22). Згідно виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого № 02494 [PERSON] , [INFO] , поступив на лікування 07.03.2018 р. із нестабільно стенокардією. Постінфарктний (2015 р.) і атеросклеротичний кардіосклероз з гіпертензією. Супутній: цукровий діабет, 2 тип, середньої важкості, субкомпенсація(а.с. 32). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, квартира, що за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). З акту від 01.03.2018 р. МК ВЖРЕП № 7 випливає, що у квартирі [ADDRESS] дійсно проживають [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20). З чеків на оплату за адресою: [ADDRESS] (вивезення сміття, тепло, за електроенергію, за воду, за газ, квартплата) вбачається, що оплату здійснює [PERSON] або [PERSON] (а.с. 4-9). Таким чином, відповідач за комунальні послуги не сплачує, хоча й проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] та добровільно кошти на утримання батька не надає. Відповідно до частини першої статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Абзацом 1,2\~частини першої\~статті 204\~Сімейного кодексу\~України передбачено,\~що \~дочка,\~син можуть\~бути звільнені\~судом від\~обов`язку\~утримувати матір,\~батька та\~обов`язку\~брати участь\~у додаткових\~витратах,\~якщо буде\~встановлено,\~що мати,\~батько ухилялися\~від виконання\~своїх батьківських\~обов`язків. Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків. \~Таким чином, моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не є безумовною підставою для виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Тому при вирішенні спору необхідно враховувати розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом. \~Непрацездатними визнаються особи, що досягли пенсійного віку та інваліди I, II та III груп. \~Згідно статті 205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. \~Таким чином, непрацездатними і таким, що потребують матеріальної допомоги батькам, надається право звернутися до суду за примусовим стягненням аліментів зі своїх дітей. Обов`язок виплачувати аліменти своїм батькам в судовому порядку може бути покладено тільки на повнолітніх дітей. Суд, враховує обставини справи, що позивач є інвалідом III групи, тобто в правовому розумінні непрацездатним, тому приходить до висновку, що останній потребує утримання свого сина. Доказів, які спростовували обставини, наведені у попередньому абзаці, [PERSON] не подав. Враховуючи викладене, Суд, приходить до висновку, що позовна вимога [PERSON] до\~ [PERSON] про стягнення аліментів\~на утримання\~батька підлягає задоволенню. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80\~грн.

Outcome: approved