Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з указаним позовом. У заяві зазначив, що 01 вересня 2019 року між ним та [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 30000,00 грн, які зобов`язався повернути в строк до 30 червня 2020 року, що також підтверджується письмовою розпискою. В строк відповідач добровільно борг не повернув, а тому, просить стягнути з нього вказану суму боргу, а також судові витрати. В судовму засіданні представник позивача позовні вимог підтримав, з викладених у позові підстав просив про їх задоволення, проти ухвалення заочного рішення заперечень не мав. Відповідач у судове засідання не з"явився, повідомлявся належним чином шляхом направлення за місцем реєстрації судового виклику рекомендованим листом з повідомленням, який повернуто із відміткою відділення поштового зв"язку "адресат відсутній за вказаною адресою" та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Згідно інформації Баратівського старостинського округу №1 Горохівської сільської ради Миколаївської області №30 від 10.03.2021 року відповідач за місцем реєстрації не проживає. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Між сторонами склалися цивільні правовідносини з договору позики. Відповідно ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або кількість речей того ж роду і якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника. Розписка є документом, який боржник видає кредитору, підтверджуючи як укладення договору позики, так і його умови, а також засвідчуючи отримання певної грошової суми. 01 вересня 2019 року між сторонами у справі укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] взяв у борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 30 000,00 грн, які відповідач зобов"язався повернути рівними частками кожного місяця по 3000,00 грн до 30 червня 2020 року. На підтвердження факту укладення договору позики та факту передачі грошової суми позичальнику позивач представив суду оригінал розписки (а.с.19). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що матеріали справи не містять відомостей про повернення суми позики у строк, встановлений договором, позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved