Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду до [PERSON] , треті особи: орган опіки та піклування Новоукраїнської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Первомайської районної державної адміністрації, оран опіки та піклування Первомайської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що до Степківської сільської ради звернулася неповнолітня [PERSON] , [INFO] із заявою про позбавлення батьківських прав її батька [PERSON] . Посилаючись на те, що її мати [PERSON] була позбавлена відносно неї батьківських прав рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.07.2013 року, та яка померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №22. Батько неповнолітньої доньки [PERSON] був засуджений та відбував покарання в місцях позбавлення волі з 05.11.2009 року по 26.02.2016 року. 28.11.2013 року розпорядженням голови Первомайської райдержадміністрації малолітній [PERSON] був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування, остання проживала в родині опікуна [PERSON] , яка померла [INFO] . На даний час тимчасово проживає у [PERSON] до вирішення подальшого влаштування дівчинки. 26.02.2016 році [PERSON] був звільнений з місць позбавлення волі та проживав в [ADDRESS] зі своєю співмешканкою. Однак, ні до Новоукраїнського районного центру соціальних служб для сім`ї та молоді, ні до служби у справах дітей Новоукраїнської РДА з проханням повернути доньку не звертався. Наміру виховувати доньку та належних умов для цього немає. З 2016 року не цікавився життям доньки, її здоров`ям, участі у вихованні дитини не приймав, матеріально не забезпечував, свідомо ухилявся від виконання батьківських обов`язків щодо доньки, не заперечував щоб дитину виховували інші особи. У зв"язку з чим представник позивача просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , передати неповнолітню [PERSON] органу опіки та піклування Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області та стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду 25.04.2019 року надійшла заява, в якій відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки. Представник третьої особи органу опіки та піклування Новоукраїнської районної державної адміністрації в підготовче судове засідання не з`явився. Від представника надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують. Представник третьої особи органу опіки та піклування Первомайської районної державної адміністрації в підготовче судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника, позов просять задовольнити в повному обсязі та направити копію письмового рішення на їхню адресу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пленум Верховного суду України в п.п.15,16 Постанови №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав`роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , являються батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 12). Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.07.2013 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав (а.с.14-15). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помера [INFO] , відповідно до актового запису №22 Виконавчого комітету Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (а.с.16). З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] перебував у місцях позбавлення волі, відбував покарання з 05.11.2009 року по 26.02.2016 року, що підтверджується копією довідки про звільнення Серії ХАР №07498 (а.с.31). Відповідно до розпорядження Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області від 28.11.2013 року [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування (а.с.19). Розпорядженням Доманівської районної державної адміністрації Миколаївської області від 23.12.2013 року [PERSON] призначено опікуном над малолітньою [PERSON] (а.с.25), однак опікун [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.40). З матеріалів справи вбачається, що на даний час дівчинка тимчасово проживає з двоюрідною сестрою покійного опікуна [PERSON] , з якою в неї склалися близькі стосунки, що підтверджується наказом Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області від 09.07.2018 року про тимчасове влаштування неповнолітньої дитини позбавленої батьківського піклування (а.с.38). З позовної заяви вбачається, що після звільнення батька з місць позбавлення волі, останній до служби у справах дітей Новоукраїнської РДА, служби у справах дітей Доманівської РДА, до служби у справах дітей Первомайської РДА з повідомленням про повернення доньки в родину не звертався (а.с.35-37). На даний час проживає в [ADDRESS] району Кіровоградської області зі співмешканкою [PERSON] (а.с.34). Власного житла не має, проживає у найманому будинку, не працює, отримує пенсію по інвалідності (а.с.44). Наміру виховувати доньку немає. Відповідач не вжив жодних заходів щодо повернення доньки та створення для неї належних умов життя. Донька [PERSON] не бажає проживати зі своїм батьком та просить позбавити свого батька відносно неї батьківських прав, що вбачається з заяви до Степківської сільської ради (а.с.11). Відповідно до характеристики Зеленоярській філії Доманівської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 [PERSON] дійсно навчається у 8 класі Зеленоярській філії Доманівської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2. До навчання ставиться сумлінно. За час навчання в школі зарекомендувала себе як хороший організатор, брала активну участь в спортивних заходах школи, характер урівноважений, неконфліктна, пітримує гарні стосунки з учнями (а.с.28). Згідно висновку Новоукраїнської районної державної адміністрації від 24.10.2017 року за №01-32/47/1 про доцільність позбавлення батьківських прав, Новоукраїнська районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , 1978 року народження відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.41). На основі повного та всебічного з`ясованих обставин справи, наявних письмових доказів, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] з 2009 року і по день розгляду справи не виявляв щодо своєї доньки батьківського піклування, після звільнення з місць позбавлення волі не звертався з заявою про повернення доньки, не цікавився її життям та здоров"яв, не відвідував навчальний заклад доньки. Враховуючи встановлені обставини, викладені в матеріалах справи, враховуючи те, що відповідач протягом тривалого часу не здійснював жодних дій, які б могли свідчити про виявлення батьківського піклування до доньки, після звернення представника позивача з позовом до суду, відповідач так і не проявив уваги до дитини, не вчиняє будь-яких дій щодо піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, тобто продовжує ухилятись від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, згідно поданої заяви позовні вимоги визнав в повному обсязі, а тому позов в частині позбавлення батьківських прав та передачу дитини органу опіки та піклування Первомайської РДА підлягає задоволенню. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.193 ч.2 СК України передбачено, якщо батьки не беруть участь в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990 року, ратифікованої 27.02.1991 року і 27.09.1991 року набула чинності для України, зазначено, що Організація Об`єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу; в сім`ї як основному осередку суспільства і природному середовищі для зростання і благополуччя всіх її членів і особливо дітей мають бути надані необхідні захист і сприяння, з тим щоб вони могли повністю покласти на себе зобов`язання в рамках суспільства; дитина має бути повністю підготовлена до самостійного життя в суспільстві та вихована в дусі ідеалів, проголошених у Статуті Організації Об`єднаних Націй, і особливо в дусі миру, гідності, терпимості, свободи, рівності і солідарності. Статтею 26 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, пов`язаних з одержанням благ дитиною чи від її імені. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, з врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, матеріального становища дитини та платника аліментів. Суд прийшов до переконання, що з врахуванням змін до ст. 182 СК України , які набули законної сили 08.07.2017 роуку, розмір аліментів може бути визначений щомісячно в частині заробітку відповідача на утримання дитини та справедливим розміром аліментів на утримання буде 1/4 частина доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Підстав для звільнення відповідача від виконання обов`язку по утриманню дитини суд не вбачає, тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 704 грн..

Outcome: partial