Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, мотивуючи тим, що вона являється власником будинку [ADDRESS]. Вказаний будинок був подарований їй у 2010 році. В будинку крім неї проживає її дочка [PERSON], та чоловік [PERSON]. В будинку зареєстрований, також, її двоюрідний брат - відповідач [PERSON]. Відповідач в спірному житловому приміщенні не проживає та наміру проживати там немає, будинком не цікавиться, однак добровільно знятися з реєстрації не бажає. Позивач просила суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS]. В відкритому судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, та просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, через оголошення в пресі, причини неявки суду не повідомив, а тому суд, з урахуванням думки позивача, згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що позивач являється власником будинку [ADDRESS]. Вказаний будинок був подарований їй у 2010 році її бабусею, що підтверджується копією договору дарування житлового будинку від 09.10.2010 року, серії ВРА № 155503, посвідченого державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області та зареєстровано в реєстрі за № 2-2123, а, також, витягом про державну реєстрацію прав Комунального підприємства Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 16.11.2010 року, серії ССХ № 979487. Будинок подаровано громадянкою [PERSON] громадянці [PERSON]. 09.12.2013 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], та після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданого 09.12.2013 року Виконавчим комітетом Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області. Відповідно до довідки Дроздівської сільської Ради № 34 від 10.01.2014 року на реєстраційному обліку у вказаному житловому приміщенні значаться позивач - [PERSON], її дочка - [PERSON], та її двоюрідний брат - відповідач [PERSON], а також в даному будинку проживає, без реєстрації, чоловік позивача - [PERSON]. Відповідач [PERSON], на даний час не проживає в указаному будинку, та з часу коли позивач стала власником будинку, тобто з 2010 року, ніколи в ньому не проживав. Згідно акту соціального інспектування № 3 від 15.01.2014 року особисті речі [PERSON], в житловому приміщенні відсутні, і крім позивача, її дочки та її чоловіка в даному будинку інші особи не проживають. Згідно довідки Дроздівської сільської ради № 25 від 15.01.2014 року, [PERSON], за адресою [ADDRESS] не проживає з 2009 року по даний час, тобто відповідач більше одного року не проживає в спірному житловому приміщенні, вказане житло відповідач не утримує, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг не займається; утриманням житла та оплатою комунальних послуг займається лише позивач, вказане підтверджується, також, поясненнями позивача та свідка [PERSON]. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 3 ст. 156 ЖК УРСР члени сім»ї власника будинку (квартири) зобов»язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім»ї власника зобов»язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території по проведенню ремонту. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач з з 2010 року, коли позивач стала власником спірного будинку, та по даний час не проживає в спірному житловому приміщенні. Згідно ст. 71 ЖК УРСР, особа втрачає право на користування житловим приміщенням у разі відсутності її без поважних на то причин понад шести місяців у даному житловому приміщенні. Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, і такими що підлягають задоволенню, оскільки факт не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні більше одного року, підтвердився під час судового розгляду справи. Відповідач безпричинно не проживає в спірному житловому приміщенні та не користується вказаним спірним житловим приміщенням, його утриманням не займається, не сплачує комунальні послуги, і тому він втратив право на користування ним. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, понесені нею судові витрати, а саме: 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved