Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач ПАТ "ВТБ Банк звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, посилаючись на те, що 23 грудня 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №R53700176385В, відповідно до якого позивачем відповідачу [PERSON] був наданий кредит в сумі 79700 гривень на строк до 23 грудня 2013 року включно з процентною ставкою за користування грошовими коштами 31 % річних. Кредит був наданий [PERSON] в інтересах сім'ї. Крім того, 23 грудня 2011 року з поручителем [PERSON] - відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки № R53700176385В-П1, відповідно до якого вона зобов'язалася солідарно перед позивачем відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Оскільки відповідач не виконував умови кредитного договору виникла заборгованість по поверненню кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, передбачених кредитним договором, що станом на 20 травня 2014 року складає 312531 гривня 55 копійок. В судове засідання представник позивача не з'явилася. На адресу суду надійшла заява представника позивача, в якій вона підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутністю, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, викликалась до суду належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяви про розгляд справи за їх відсутності не надійшло. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі доказів наданих в матеріалах справи. Таким чином, судом встановлено, що 23 грудня 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №R53700176385В, відповідно до якого позивачем був наданий [PERSON] кредит в сумі 79700 гривень на строк до 23 грудня 2013 року, включно, з процентною ставкою за користування грошовими коштами 31 % річних. Кредит був наданий [PERSON] в інтересах сім'ї. Також судом встановлено, що 23 грудня 2011 року з поручителем [PERSON] - відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки № R53700176385В-П1, відповідно до якого вона зобов'язалася солідарно перед позивачем відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Відповідно меморіального №42908 від 23 грудня 2011 року відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 79700 гривень. Однак відповідач [PERSON] не сплачував кредит у зв'язку з чим виникала заборгованість по поверненню кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, передбачених кредитним договором. Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 20 травня 2014 року складає 312531 гривня 55 копійок, яка складається з: - суми заборгованості зі сплати кредиту - 66816 гривень 30 копійок; - суми заборгованості за відсотками - 170 гривень 24 копійок; - суми заборгованості за простроченими відсотками - 25758 гривень 50 копійок; - суми заборгованості за простроченими відсотками понад 31 день - 12092 гривні 79 копійок; - сума штрафних санкцій (0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочки), нарахованої за несвоєчасну сплату кредиту та процентів за користування кредитом - 197616 гривень 22 копійки; - 3 % річних на прострочені платежі з погашення кредиту та відсотків за користування кредитом - 3248 гривень 01 копійка; - інфляційні нарахування на прострочені платежі з погашення кредиту та відсотків за користування кредитом - 6829 гривень 49 копійок З оригіналу платіжного доручення №28162 від 23 травня 2014 року вбачається, що за подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 3125 гривень 31 копійок. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином та в строки відповідно до умов договору та згідно з вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають одинакові обов`язковими для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідач [PERSON], підписавши кредитний договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Згідно до договору поруки відповідачка [PERSON] є поручителем [PERSON] перед ПАТ «ВТБ Банк». Відповідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно до ст. 554 ЦК України та п. 5 договору поруки у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (солідарну) відповідальність поручителя. Таким чином, враховуючи, що відповідач [PERSON] кошти отримав, але своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконав, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 312531 гривня 55 копійок. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів необхідно стягнути судові витрати в рівних частках в розмірі 3125 гривень 31 копійок. На підставі викладеного ст..ст. 553-554, 610-611, 623, 625, 629, 638, 1046, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved