Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 29 січня 1993 року Демидівською селищною радою Рівненської області, про що складено запис за № 5 - розірвати. В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що у шлюбі у них народились діти, які на сьогодні вже повнолітні. В шлюбі сторони прожили понад 26 років. Однак, спільне сімейне життя з відповідачем не склалось. Сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить її інтересам та інтересам відповідача, за глибоким переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Розлад у сім`ї носить систематичний, тривалий характер. Шлюбні відносин сторони не підтримують понад 6 років. Примирення між сторонами не можливе, як і збереження шлюбу. Представник позивачки - адвокат Махацький Ю.М. звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у відсутності позивачки та його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю, просить шлюб розірвати. Проти винесення заочного рішення не заперечує. /а.с.20/. Відповідач на розгляд справи неодноразово не з`явився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений у встановленому порядку. Причини неявки в судове засідання відповідач не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав. /а.с.16, 19/. За таких обставин, за наявної згоди представника позивачки, суд дійшов висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Судом вирішено справу в межах заявлених позивачем позовних вимог. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи в суді встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб 29 січня 1993 року /а.с.4/. Заходи для збереження сім`ї сторонами не вживаються, близько шести років шлюбні відносини подружжя не підтримує, сторони проживають роздільно. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно даної правої норми, суд надає право позивачці після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем - [PERSON] . З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя стало неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення повністю. У позовній заяві позивачка, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалася на положення ст.ст. 104, 105, 110, 113 Сімейного кодексу України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених витрат. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю і позивачкою по справі сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією від 17.12.2020 року, то суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки сплачену нею суму судового збору. На підставі ст.ст. 24, 110, 111, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved