Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], у якому просила стягувати з відповідача аліменти на сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1426,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини; стягувати з [PERSON] на її утримання 1684,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною 3-х років, починаючи з дня подачі позову до суду. Позов обгрунтовувався тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак проживають окремо. Позивач зазначила, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а вона знаходиться у дикретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років і не має можливості працювати, змушена звернутись до суду. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та наполягала на їх задовольнні. Відповідач також подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1000,00грн., а на утримання дружини у розмірі 850,00 грн., розгляд справи просив проводити без його участі. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.10). Домовленості про утримання дітей в досудовому порядку сторонами не досягнуто. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України та роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У матеріалах справи відсутні докази незадовільного стану здоров"я або непрацездатності відповідача, відомості про перебування на його утриманні інших осіб, його тяжкого матеріального становища чи інших обставин, які мають істотне значення при визначенні розміру аліментів. Враховуючи, що малолітня дитина проживає разом із матір'ю і перебуває на її утриманні, а батьки в добровільному порядку не домовились про участь в утриманні дитини, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] аліментів на дитину [PERSON] у в твердій грошовій сумі в розмірі 1 100,00 грн. щомісяця до повноліття дитини. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки позивач в даний час здійснює догляд за малолітньою дитиною, і у звязку із цим позбавлена можливості працювати, а доказів на підтвердження того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача в матеріалах справи відсутні, суд вважає за можливе покласти на відповідача обовязок з утримання дружини [PERSON] в розмірі 850,00 грн щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 640,00 грн. до державного бюджету України, оскільки позивач в силу закону звільнена від його сплати.

Outcome: partial