Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Управління житлового та комунального господарства Краматорської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. У подальшому позивач подав уточнену позовну заяву (а.с.30-31), якою змінив позовні вимоги та просив суд виселити [PERSON] з житлового приміщення, яке розташоване по [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі рішення №499 від 21.12.1988 року виконавчого комітету Краматорської міської ради відповідачці було надано право проживати в житловому приміщенні, що складається з двокімнатної квартири по [ADDRESS] разом зі своїм сином [PERSON] Квартира [ADDRESS] не приватизована, власником житла є Краматорська міська рада, а Управлінню житлового та комунального господарства передано на баланс. До управління житлового та комунального господарства та ПП «СІВ», яке обслуговує будинок, надійшли колективні звернення від мешканців будинку [ADDRESS], в якій зареєстрована відповідачка. У зверненні вказано, що відповідачка утримує квартиру в антисанітарному стані, не додержується правил пожежної безпеки. УЖКГ та ПП «СІВ» було створено комісію та проведено перевірку стану квартири. На момент перевірки було встановлено, що квартира дійсно знаходиться в незадовільному стані, забруднена побутовими відходами, що є причиною утворення неприємних запахів по всьому під'їзду. Також в квартирі зняті опалювальні регістри, електроосвітлення відсутнє, газ і вода перекриті за несвоєчасну оплату послуг, санітарно-технічні прилади відсутні. Зі слів сусідів, у квартирі постійно збираються збіговиська випадкових осіб для розпивання алкогольних напоїв, наркомани, бомжи. Відповідачка зруйнувала та зіпсувала жиле приміщення та порушили правила співжиття, зробили неможливим для інших проживання з ними в одному будинку, а тому відповідно до ст.116 ЖК України виселення винних на вимогу наймодавця провадиться без надання іншого жилого приміщення. У судовому засіданні представник позивача Чумакова О.І. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та суду пояснила, що при ній ніхто не перевіряв її квартиру. Вона має сина, який є інвалідом 2 групи. На даний час у квартирі є газ та вода, однак водою та каналізацією вона не користується. Електрична енергія відключена, однак в квартирі чисто, тарганів та клопів в квартирі немає. Заборгованість за комунальні послуги вона намагається погасити. Про те, що її було притягнуто до адміністративної відповідальності вона не знала, протоколів, приписів не отримувала. У задоволенні позову просила відмовити. Представник третьої особи Верченко Л.Л. суду пояснив, що ПП «СІВ» здійснює обслуговування житлового будинку [ADDRESS]. Підприємство отримало скаргу від мешканців будинку на незадовільній санітарний стан квартири [ADDRESS]. Сусіди скаржилися на те, що у квартирі перекрита каналізація та мешканці квартири виливають продукти життєдіяльності в мусоропровод, в квартирі таргані та клопи, які розповсюджуються по під'їзду. В ході огляду квартири було встановлено, що квартира знаходиться в антисанітарному стані, відключені газ, вода, електропостачання. На момент огляду квартири, відповідачки у квартирі не було, а були інші люди. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Виконавчого комітету Краматорської міської ради №499 від 21.12.1988 р. відповідачці був виданий ордер №1775 від 19.01.1989 року на житлове приміщення, що складається з двохкімнатної квартири по [ADDRESS] для проживання разом із сином [PERSON] (а.с.7). Квартира [ADDRESS] належить до житлового фонду Краматорської міської ради, знаходиться на балансі Управління житлового та комунального господарства Краматорської міської ради. Відповідачка зареєстрована у квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідками про склад сім'ї та реєстрацію (а.с.6, 22). Разом з відповідачкою у квартирі також зареєстрований її син - [PERSON].(а.с.6). У березні-квітні 2013 року до Управління житлового та комунального господарства та ПП «СІВ» зі скаргами зверталися мешканці вказаного будинку, що занепокоєні станом квартири, в якій мешкає відповідачка (а.с.4, 46). 16 квітня 2013 року комісія у складі директора, заступника директора та майстра ПП «СІВ» склала акт, відповідно до якого за колективною скаргою мешканців 2 під'їзду будинку №13 комісією було здійснено вихід на огляд квартири [ADDRESS], але працівникам обслуговуючої організації було відмовлено у доступі до квартири, двері не відчинили (а.с.8). 18 квітня 2013 року директором ПП «СІВ» Скороход М.В. було складено припис на адресу [PERSON] про приведення квартири [ADDRESS] у належний санітарний стан (а.с.9). Однак доказів вручення цього припису відповідачці [PERSON] суду надано не було. 19 квітня 2013 року комісія у складі директора, заступника директора, двох майстрів ПП «СІВ», а також двох сусідів склала акт, відповідно до якої оглянути квартиру не виявилося можливим, оскільки двері квартири ніхто не відчинив (а.с.20). Згідно акту обстеження квартири, складеного 10 липня 2013 року співробітниками ПП «СІВ» за участю представників Управління житлового та комунального господарства, санітарно-епідеміологічної станції, дільничного інспектора та мешканця будинку №13, у квартирі відсутня газова плита, сантехнічні прилади, відключені газ, вода, каналізація, електроенергія, опалення за несплату; квартира перебуває в антисанітарному стані. На момент перевірки у квартирі мешкають особи, не зареєстровані по вказаному адресу, наймач квартири на момент перевірки відсутній (а.с.11). 25 липня 2013 року директором ПП «СІВ» було складено протокол про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст.150 КУпАП (а.с.12). Доказів направлення зазначеного протоколу [PERSON] не надані. 29 липня 2013 року адміністративної комісією при виконавчому комітеті Краматорської міської ради було прийнято постанову №53 про притягнення [PERSON] о адміністративної відповідальності за ст.150 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді попередження (а.с.13). Доказів отримання зазначеної постанови відповідачкою [PERSON] суду не надані. 29.11.2013 року працівниками ПП «СІВ» було складено акт обстеження квартири [ADDRESS], відповідно до якого в квартирі відсутня газова плита, сан.технічні прилади, відключені за несплату комунальних платежем газ, вода, електроенергія. Квартира знаходиться в антисанітарних умовах, комунальні платежі не сплачуються (а.с.37). Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до частини 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно частини 1 ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Йдеться, зокрема, про заходи попередження, яких застосовують суди, прокурори, органи внутрішніх справ, адміністративні комісії виконкомів, а також заходи громадського впливу, яких вживають збори жильців будинку чи члени житлово-будівельних кооперативів, трудові колективи, товариські суди й громадські організації за місцем роботи або проживання відповідача. Беручи до уваги офіційний характер заходів запобігання та громадського впливу, які мають передувати виселенню наймача або членів його сім"ї на підставі ст. 116 ЖК без надання іншого жилого приміщення, і відповідно до правил ст. 59 ЦПК України про допустимість засобів доказування факт застосування заходів запобігання і громадського впливу має підтверджуватися письмовими доказами. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З наданих позивачем актів обстеження квартири від 10 липня 2013 року та 29 листопада 2013 року не вбачається в чому саме полягає антисанітарний стан квартири відповідача (а.с.11, 37). Акт від 29 листопада 2013 року складений без участі представника санітарно-епідеміологічної станції. Посилання в актах на відсутність в квартирі водо, газо- та електропостачання не свідчить про антисанітарний стан квартири, до того ж позивачем не надано суду доказів того, що такий стан квартири стався через систематичне руйнування або псування жилого приміщення, і саме відповідачкою. Посилання позивача на те, що до відповідачки застосовувалися заходи громадського впливу, які не дали позитивних результатів, суд не бере до уваги, оскільки доказів того, що відповідачка отримувала припис про усунення порушень, а також протокол та постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності, суду не надано. Суд враховує, що застосування виселення на підставі частини 1 статті 116 ЖК України є крайнім заходом. Позивачем не надано суду доказів систематичності руйнування чи псування жилого приміщення, або систематичності порушення відповідачкою правил співжиття, що роблять неможливим проживання з нею в одному будинку. Доказів того, що до відповідачки застосовувались заходи запобігання і громадського впливу, які не дали результатів, суду не також надано. За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed