Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач ПАТ " Київенерго " в особі свого представника Сапсай О. В. за довіреністю, звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, мотивуючи вимоги тим, що [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , є споживачем електричної енергії, яку постачає їй позивач. Станом на 11 серпня 2009 року спожита електрична енергія складала 118677 кВт / г. Кількість спожитої електричної енергії за період 2009 - 2014 рік, складає 45 065 кВт / г із них сплачено лише 800 кВт., в наслідок чого станом на 01 липня 2014 року заборгованість за спожиту електричну енергію становить 14 251, 58 грн., індекс інфляції за час прострочення у розмірі 1 867( одна тисяча вісімсот шістдесят сім ) гривень 12 коп. та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 907 ( дев"ятсот сім) гривень 75 коп., а разом 17 026 ( сімнадцять тисяч двадцять шість) гривень 45 коп. . а також судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. , які просить стягнути з відповідачки. В судовому засіданні представник позивача ПАТ " Київенерго " - Сапсай О.В. за довіреністю № 91 / 2014 / 10 / 31 - 4 від 31 жовтня 2014 року, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов у повному обсязі , надавши додаткові письмові пояснення та пояснивши суду, шо облік побутових споживачів електричної енергії ведеться у програмі «МЕГАБІЛІНГ» МегаБілінг - це автоматизована система обліку наданих послуг, їх тарифікації та виставлення рахунків для оплати. На кожного споживача відкривається «особовий рахунок», який містить в собі дані необхідні для надання інформації про абонента, а саме: № особового рахунку, адреса споживача, паспортні дані, посвідчення користувача пільги, тарифи, інформація про прилад обліку і пломбування. Робота зі споживачем організована через інтегральну форму, яка містить всю інформацію, пов'язану з конкретним споживачем. Основою для визначення обсягу та вартості спожитої електричної енергії є фактичні показання приладу обліку споживача, зафіксовані працівником ПАТ або повідомлені споживачем особисто, висвітлені у квитанціях. Таким чином, розрахунки проводяться за фактичне споживання електричної енергії. 29.04.2014 року за заявкою [PERSON], власника помешкання за адресою: [ADDRESS] було проведено технічну перевірку засобу обліку електричної енергії, в результаті якої було зафіксовано показання лічильника на відмітці 163742 кВт/г. Дані показники були занесені до особової карки споживача. Також був зроблений перерахунок спожитої електроенергії з попередніх показників, які на 11.08.2009 рік складали 118677 кВт/г. Кількість спожитої електричної енергії за період 2009-2014 складає 45 065 кВт/г із них сплачено лише 800 кВт., в наслідок чого станом на 01.07.2014 рік заборгованість за спожиту електричну енергію становить 14 251,58 грн. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, в судовому засіданні зазначила, що вона не використовувала електричну енергію, оскільки [PERSON] відрізав її від електропостачання, внаслідок чого вона була змушена звернутися до своєї сусідки, щоб остання підключила її до свого електропостачання. Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи у їх сукупності, повно та всебічно розглянувши докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з слідуючих підстав. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з доказів які наявні у матеріалах справи, 18.06.2014 на адресу ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» надійшла заява від гр. [PERSON] про викрадання електричної енергії (за адресою: [ADDRESS]) яке здійснювалося його невісткою [PERSON], яка проживала за вищевказаною адресою протягом останніх шести років та не допускала власника до його домоволодіння. До своєї заяви власник надав копії документів відповідно до яких з 11.08.2009 року було припинено електропостачання за адресою: [ADDRESS], на показниках 118677 кВт/г. Дарницьким районним судом м. Києва розглядалася цивільна справа щодо користування помешканням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19.12. 2013 року, судом встановлено, що власник не проживає в частині будинку за вище вказаною адресою починаючи з 2002 року, і лише в квітні 2014 року зміг заселитися у власне помешкання , що підтверджується рішенням суду та виконавчими документами. Відповідно до ч. З ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS] була з 2009 року і є споживачем електричної енергії, яку постачає їй позивач. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції ( акцепту ) другою стороною. Частиною другою ст. 642 ЦК України встановлено, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму грошей або ін.), що засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Тобто постачання електричної енергії споживачеві, електроспоживання, надання рахунків на його оплату та їх оплата у встановленому порядку підтверджують правовідносини між споживачем і енергопостачальною організацією. Відповідно до п. п. 19, 21 Правил користування електричною енергією затвердженних Постановою КМУ від 26 липня 1999 р. № 1357 розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Іншими словами, кількість спожитої енергії має щомісяця визначатися самостійно відповідачем за фактичними показаннями приладу обліку електроенергії. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення, розміру за періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний, місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не: пізніше10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Згідно із п. 48 Правил користування електричною енергією для населення споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Станом на 01.07.2014 року заборгованість за спожиту електроенергію становить 14 251,58 грн., що свідчить про неналежне виконання боржником своїх зобов'язань. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Разом з тим, індекс інфляції - це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари і послуги, які купує населення для невиробничих цілей, отже як вбачається з розрахунку інфляційної складової боргу та 3-х ідсотків річних ( а.с. 15) , сума індексу інфляції з жовтня 2011 року по липень 2014 року становить 1 867 гривень 12 коп. та 3 % річних складає з червня 2011 року по липень 2014 року складає 907 гривень 75 коп.. з урахуванням індексу інфляції та 3% річних загальна сума заборгованості складає ( заборгованість за спожиту електроенергію становить 14 251,58 грн. + сума індексу інфляції1 867 гривень 12 коп. + сума 3% річних 907 грн. 75 коп. ) = 17 026 ( сімнадцять тисяч двадцять шість) гривень 45 коп. П. 53 Правил визначено, що якщо між споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди про користування електричною енергією, її оплату, збереження приладів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства і відповідно до п. 1 ст. 625 зазначеного Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 4 статті 60 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Разом з тим, відповідно до ч.1, ч.5 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі сплином строку виконання. Частинами 3, 4 статті 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Проте відповідачка не звернулася до суду з заявою про застосування позовної давності та не надала суду переконливих доказів на спростування розрахунку заборгованості за спожиту електричну енергію наданого позивачем. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню і сплачений ним судовий збір в сумі 243 гривні 60 коп На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved