Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач, звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з Відповідачем уклала шлюб 30.09.2000 року, який рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21 листопада 2016 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач є його батьком. Син проживає разом з позивачем, та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина належної не надає. Тому просила суд стягнути з Відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ? від всіх видів його заробітку (доходу), але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність без фіксації технічними засобами. Під час судового розгляду позивач надала пояснення про те, що на позовних вимогах наполягає, тому просить їх задовольнити. Також визнає, що після пред"явлення позову відповідачем частково аліменти сплачувались, тому просить суд, щоб їх врахували при визначенні розміру аліментів. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, без фіксації технічними засобами. Під час судового розгляду відповідач проти позовних вимог не заперечував, тоднак просив суд урахувати сплачені кошти по аліментам за період з грудня 2016 року по травень 2017 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши в судовому засіданні надані позивачем докази, оцінивши їх у сукупності, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу задоволення своїх позовних вимог, вважає за необхідне задовольнити позов з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, Позивач і Відповідач перебували у зареєстрованомуному шлюбі, який рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21 листопада 2016 року було розірвано. Від шлюбу у сторін 07.12.2005 року народився син [PERSON] свідоцтво про народження серії І-КИ № 039218. Батьком записано Відповідача у справі (а.с.7). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до\~ст. 150 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі - Конвенція), яку було ратифіковано\~Постановою Верховної Ради України\~№789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно\~ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції, станом на момент пред"явлення позову), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як вбачається з довідки Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради Відділу реєстрації місця проживання громадян за 3 2275 від 31.05.2017 року [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [INFO] разом з матірю [PERSON]. Судом встановлено, що відповідач та позивач не досягли в добровільному порядку згоди щодо утримання дитину, яка проживає з позивачем, та відповідач частково виконує свої обов"язки щодо сплати аліментів шляхом перерахування коштів на відповідний рахунок позивача. Як вбачається з довідки про доходи, виданої [PERSON], він працює продавцом-консультантом, та отримав з період з грудня 2016 року по травень 2017 року заробітну плату у розмірі 3771,86 гривень. Як вбачається з довідки про доходи, виданої [PERSON] працює на посаді доцента кафедри міжнародної економіки Криворізького економічного інституту ДВНЗ "Київський національний економічний університет імені [PERSON]", та отримав з період з грудня 2016 року по квітень 2017 року заробітну плату у розмірі 34945,37 гривень. Встановлено, щовідповідно до долучених до матеріалів справи квитанцій від 15.12.2016 року, 23.12.2016 року, 17.01.2017 року, 07.02.2017 року, 16.02.2017 року, 02.03.2017 року, 21.03.2017 року, 29.03.2017 року, 21.02.2017 року, 06.03.2017 року, 08.03.2017 року, 05.03.2017 року, 17.03.2017 року, 10.04.2017 року, 12.04.2017 року, 18.04.2017 року, 23.04.2017 року на користь [PERSON] Відповідачем сплачено в рахунок аліментів кошти у розмірі 3089,50 грн., факт отримання вказаних коштів підтверджується позивачем та випискуою з карткового рахунку позивача. Згідно ч.1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням наведеного, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, отримувача аліментів, віку дитини, відсутність домовленості щодо сплати аліментів в позасудовому порядку, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає необхідним з відповідача стягувати аліменти на користь позивачки на утримання дитини і до досягнення нею повноліття у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача Карабази Григорія Миколайовича на користь Карабази Ірини Анатоліївни на утримання\~\~малолітнього Карабази Єгора Григоровича\~ аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення повноліття дитиною, починаючи з 13 грудня 2016 року та за вирахуванням сум, сплачених в рахунок аліментів в ході розгляду справи.. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України,\~Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 551 грн. 20 коп., понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів.

Outcome: approved