Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів з відповідача, зазначивши, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбних відносин вони мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. В звязку з тим, що сторони проживають окремо, відповідач добровільно не надає допомоги по утриманню дитини, позивач просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно та допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу встановленого законом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та прохав стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, допустивши негайне виконання рішення суду у межах суми платежу встановленого законом, оскільки син перебуває на утриманні позивача, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, надавши письмові заперечення та пояснив, що він в добровільному порядку надає позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини, однак вона не дозволяє йому бачитися із сином. Крім того, з нього вже стягуються аліменти на утримання старшої дитини від попереднього шлюбу у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. Тому, просить позов задовольнити частково та стягнути з нього аліменти в розмірі 1/6 частки доходу на утримання сина. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2012 року, від якого вони мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO], де обидва записані його батьками, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СР № 165339. Як вбачається з Акту обстеження матеріально-побутових умов сім"ї від 08.06.2016 року та довідки Худоліївської сільської ради № 329 від 11.05.2016 року, малолітній син [PERSON] проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. А згідно ст. 180 СК України, обоє батьків рівною мірою зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою для стягнення аліментів з відповідача. Ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, суд виходить із принципу розумності та враховує загальноприйняту практику визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі, а також потреби дитини, майовий стан відповідача і позивача. Також, при прийнятті рішення про задоволення позову в повному обсязі суд виходить з того, що позивач, одноосібно утримуючи сина, потребує додаткових коштів на його забезпечення. Той факт, що відповідач вже сплачує аліменти на утримання старшої дитини від попереднього шлюбу, не може бути підставою для відмови у задоволенні даного позову, при цьому в подальшому він може звертатися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів. Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в сукупності, вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини. На підставі викладеного, ст.180, 181-183 СК України,

Outcome: approved