Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину в зв"язку з продовженням навчання посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Фастівського міськрайонного суду - розірвано. Від даного шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою. Після досягнення донькою повноліття вона продовжує навчання, та є ученицею 11 класу Фастівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 5. Матеріальне становище позивачки, хоча вона і працює, не дає можливості забезпечити всім необхідним доньку на її повноцінне харчування, одяг на оздоровчий відпочинок та інше. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання спільної доньки не надає. У судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. У судове засідання третя особа - [PERSON] не з'явилася, надала через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 червня 1997 року, який рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2012 року було розірвано. Від подружнього життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою. Повнолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою ОСББ «ЛІЛЕЯ» від 31.03.2016 року за № 10. Відповідно до довідки № 28 від 24.03.2016, виданої Фастівською ЗОШ І-ІІІ ступенів № 5 [PERSON] є ученицею 11 класу. Термін навчання з 2006 року по 29.05.2016 року. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частинами першою та третьою статті 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Законодавець передбачив обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до закінчення такого навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років під умовою можливості надання такої допомоги, тобто законодавець обов'язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, поставив у залежність від матеріального стану батьків. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. (ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України) Задовольняючи позов, суд виходить з того, що відповідач офіційно працевлаштований, зобов'язань по аліментах на утримання інших дітей не має, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За подання позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: approved