Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із відповідача заборгованість по кредитному договору №449399 від 24.06.2014 року в розмірі - 8 451,67 грн. та понесені витрати. Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про стягнення боргу. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Бершадської О.В. від 28 січня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, правом подачі відзиву на позов не скористався. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Так з`ясовано, що 24.06.2014 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір № 449399 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. На виконання вимог п.п. 1.1.1., 1.1.2. Договору, Банк відкрив клієнту рахунок № [NUMBER] в гривнях на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та надав платіжну картку. 21.05.2015р. між АТ «Державний ощадний банк України» та гр. [PERSON] було укладено додатковий договір № 1 про внесення змін та доповнень (в частині умов кредитування) до договору № 449399 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. У відповідності з п. 1.1.4. Додаткового Договору, Банк надав позичальнику Кредит шляхом встановлення ліміту на рахунок № [NUMBER] , у сумі 15 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку. Строк дії Кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску Платіжної картки на новий термін кредит подовжується на строк дії платіжної карти. Процентна ставка за Кредитом є фіксованою і складає 24,00 проценти річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за Несанкціонованим овердрафтом складає 35,00 процентів, щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого. кредиту складає 0,50 процентів річних. Процентна ставка за користування кредитом протягом Грейс - періоду складає 0,001 процентів річних. Підписанням даного Договору, клієнт погоджується з тим, що перелік послуг, що надаються банком, та їх вартість визначені Тарифами. У відповідності з п.1.10. Договору Банк має право вимагати від клієнта відшкодування всіх витрат і числі процентів, пені та сплати заборгованості відповідно до умов Договору та Прав; Клієнт має право скористатись Кредитом у разі відсутності власних коштів на Рахунку на умовах та у розмірі визначеним Договором та Правилами (п. 4.2 Додаткового Договору) Відповідно до п .2.2 Договору Банк нараховує клієнту проценти на залишок коштів, що знаходяться на рахунку в порядку та в розмірі що встановлені Договором та правилами. Сплата обов`язкового щомісячного платежу, процентів за Кредитом Несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. При надходженні на Рахунок коштів вони направляються на погашення заборгованості та сплату платежів за Кредитом у послідовності визначеній Правилами. Клієнт зобов`язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по Рахунку сплачувати за Кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по Рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня наступного за вихідним днем чи неробочим згідно з Договором. В разі порушення строку сплати платежів за Договором Клієнт зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен прострочення виконання. У разі виникнення простроченої заборгованості за Рахунком та Кредитом, непогашення у строки, визначенні Правилами, Клієнт гарантує повернення сум заборгованості Банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами (п. 4.6. Договору). У відповідності з п. 4.9. Договору. Банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним у випадках невиконання або неналежного виконання зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідачем постійно порушуються строки виконання зобов`язань щодо і відсотків, починаючи з 26.01.2018 року, що вбачається з наданих виписок по рахунку. З метою досудового врегулювання спору, 11.06.2019 року Відповідачу направлено вимогу про дострокове стягнення заборгованості, щодо необхідності термінового погашення заборгованості перед Банком по Договору № 449399 від 24.06.2014 року (а.с. 30). Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Крім того, стаття 625 ЦК передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналіз даної норми права вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму заборгованості не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання. Індекс інфляції - це покажчик характеристики динаміки загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлені в національній валюті - гривні. Норма ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленої інфляції поширюється на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначено договором у гривні. Відповідач перед позивачем належним чином не виконує зобов"язання, внаслідок чого станом на 31.07.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 8 451,67 грн., з них: 7 479,69 грн.- основний борг, 862,48 грн.- відсотки, 39,03 грн.- пеня, 33,59 грн.- заборгованість за РКО, 03,80 грн.- інфляційні втрати, 33,08 грн. - 3 % річних від прострочених сум, розрахунок та виписка по рахунку якої додається (а.с. 8-19,52-160). Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі, стягнувши заявлені суми. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 921,00 грн. судового збору.

Outcome: approved