Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи, що шлюб фактично розпався, причина розпаду постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги. У звязку з наведеним просила шлюб розірвати. Крім того позивач зазначила, що відповідач ухиляється від обовязку утримувати свою неповнолітню дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання, неповнолітня дитина проживає із позивачем. У звязку з наведеним просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн., починаючи від дня подання позовної заяви до суду. Позивач та її представник в судове засідання не зявились, однак позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.03.2003р. Комсомольським відділом РАГС м.Херсона, актовий запис №76, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу, згідно свідоцтва про народження, виданого 09.01.2004р. відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції м.Херсона, актовий запис №02, мають неповнолітню дитину - [PERSON], 12.12.2003р.н. Відповідач ухиляється від обовязку утримувати свою неповнолітню дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи вищезгадане, суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, відповідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. Разом з тим, відповідно до ст.ст.60, 61 ЦПК України, сторони зобовязані надати суду докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги та заперечення і мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду. Оскільки позивачем не доведено спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі 2500,00 гривень, то при визначенні розміру аліментів, суд вважає, необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 700,00 гривень, що перевищує мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку. Вивчивши обставини справи, врахувавши інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що є всі підстави для часткового задоволення позову в частині стягнення аліментів. Питання щодо розподілу судових витрат по справі суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial