Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що 09.11.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO] Спільне життя між сторонами не склалося у зв"язку з чим відповідач подав до суду позовну заяву про розірвання шлюбу, яка на даний час знаходиться на розгляді в Івано-Франківському міському суді. Відповідач ухиляється від своїх батьківських обов"язків, оскільки, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. [PERSON] працює не офіційно, отримує заробітну плату близько 6 000,00 грн., жодних стягнень по виконавчих листах та інших дітей у відповідача немає, а тому просила стягувати з нього аліменти в свою користь на утримання малолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень щомісячно до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, просила, визначити стягнення аліменти в розмірі 1 000,00 грн. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду повідомив, що він працює не офіційно (приймає металобрухт), розмір його заробітньої плати становить 3 000,00 грн. - 4 000,00 грн., а тому зможе сплачувати аліменти на утриманні доньки в розмірі по 500,00 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 14.08.2012 року сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2015 рік" у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 грудня - 1455 гривень. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень та доводів про те, що відповідач на даний час працює неофіційно, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з нього на користь позивачки на утримання дитини слід визначити в твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідачем не надано суду доказів про його матеріальне становище та стан здоров'я, проте, відповідач в судовому засіданні повідомив що він отримує заробітню плату в розмірі 3 000,00 грн.- 4 000,00 грн. Крім цього, відповідач на даний час пішов із сім"ї до іншої жінки, яка має свою дитину, а отже, утримує чужу дитину, оскільки, офіційно її не усиновлював, а отже, має можливість утримувати свою доньку та сплачувати на користь позивачки на її утримання аліменти в розмірі по 700 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Вказаний розмір аліментів буде відповідати потребам дитини, а сума, яку просив стягувати з нього відповідач у розмірі 500 грн. є заниженою та не зможе в повному обсязі задовольнити потреби малолітньої [PERSON]. Оскільки, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, то суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів на утримання малолітньої [PERSON] в розмірі 700 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити частково, стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання малолітньої дитини в розмірі по 700 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 25.06.2015 року. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 243,60 гривень судового збору в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved