Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28 липня 2004 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на утриманні позивача, відповідач на її утримання сплачує аліменти. Донька наполягла на зміні прізвища та виявила бажання носити фамілію позивача, про що є відповідне рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради. З колишнім чоловіком у позивача неодноразово виникали складні ситуації з приводу отримання від нього згоди на виїзди доньки за межі України, а саме вони мали намір поїхати до Російської Федерації в санаторій для оздоровлення дитини. Чоловік не пояснюючи своєї позиції навідріз відмовив надати таку згоду. Тому вимушена звернутися до суду та просить дозволити позивачу, без згоди батька, у разі потреби, надати дозвіл на виїзд за межі України на термін до 18 років. Позивач у судове засідання не з"явилася, надала суду письмову заяву, в якій прохала суд слухати справу за її відсутності, але в попередньому судовому засіданні прохала задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись при цьому, що вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Дитина вивчає німецьку мову, і їй запропонували влітку поїхати в дитячий табір за кордон, а батько не дав на це згоди, з невідомих причин. До нотаріуса відповідач відмовляється йти, не пояснюючи нічого при цьому. Відповідач до судового засідання не з»явився, але надав суду письмову заяву, відповідно до якої вказав, що він дійсно не надавав своєї згоди для виїзду неповнолітньої доньки. Але не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача та просить слухати справу за його відсутності. Представник третьої особи - служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, Брежнєва С.А. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення уточнених позовних вимог. Третя особа - Лозівським МВ ГУМВС України в Харківській області в особі Лозівського управління у справах громадянство та реєстрації фізичних осіб не забезпечили явку свого представника, причини неявку суду не повідомили, про час та місце слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який був розірваний 28 липня 2004 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис №203. (а.с. 6) Від даного шлюбу позивач має дитину, доньку - [PERSON], [INFO], який проживає в даний час разом з позивачем. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Згідно ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до п.2-2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року - виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред`явлення оригіналів або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: коли другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджує запис про батька у свідоцтві про народження дитини, і він відсутній у пункті пропуску; коли у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким прямує громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі є відповідний запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік в дипломатичному представництві України за кордоном; 3) у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері). Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Як встановлено судом з позовної заяви та пояснень позивача, у останньої з колишнім чоловіком - батьком дитини неодноразово виникали складні ситуації з приводу отримання від нього згоди на виїзд доньки за межі України. А тому позивач позбавлена можливості отримати від батька дитини згоди на виїзд доньки за межі України. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно з ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Таким чином, законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Як з»ясовано з пояснень позивачки, батько дитини, [PERSON] зовсім не піклується про дитину, не цікавиться її життям та здоров»ям. Батько своїм ставленням викликав «холодне» відношення до себе, дівчина сприймає його як емоційно-холодного, відчуженого чоловіка, про що свідчать результати психологічної діагностики взаємовідносин підлітка з батьком. (а.с. 13). Згідно до положень ст.. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України», за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку. Отже, на підставі викладеного, вивчивши матеріали цивільної справи, давши оцінку доказам по справі, суд знаходить можливим уточнений позов позивача задовольнити. Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору. З огляду на матеріали справи, судом встановлено, що позивачкою при зверненні до суду було сплачено судовий збір. Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved