Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивує тим, що з 19.12.2009 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось і вони перестали вести спільне господарство і проживати однією сім»єю з 09.03.2017 року. Примирення вважає не можливим, спори вирішеними, просить шлюб розірвати, в зв»язку з тим, що донька проживає з нею просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі ? частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до її повноліття та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. В судове засідання позивач не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 19.12.2009 року між сторонами укладений шлюб. Сторони мають мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини і яка (донька) проживає з позивачкою. Враховуючи те, що подружжя проживає окремо, шлюбні відносини припинені з 09.03.2017 року, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення статті 182 Сімейного Кодексу України та те, що відповідач працездатна особа, не має інших виплат по виконавчим документам. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому стягненню на користь позивачки з відповідача підлягають понесені нею та підтверджені, наданою суду квитанцією, судові витрати в сумі 640 грн. щодо розірвання шлюбу, а частиною 3 статті 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати в сумі 640 грн. щодо позовних вимог про стягнення аліментів за кожну вимогу. На підставі викладеного і ст.ст. 112,113, 180, 181 - 183, 199 СК України,

Outcome: approved