Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Позивачка, [PERSON] , звернулась до суду з даним позовом, в якому просить усунути перешкоди у здійсненні її права власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю загальною площею 56,8 м2, розташовану за адресою: [ADDRESS] , від обтяження, накладеного у зв`язку із забезпеченням іпотекою, знявши заборону відчуження вказаного майна та виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості щодо об`єкта нерухомого майна. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 28.08.2007 між нею та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (назву змінено на ПАТ КБ «Надра») було укладено кредитний договір №09/2007/07/422108003, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 15 000 доларів США на строк до 27.08.2012. Для забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №09/2007/07/422108003 від 28.08.2007 між нею та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (назву змінено на ПАТ КБ «Надра») було укладено договір іпотеки на нерухоме майно, а саме, нежитлову будівлю площею 56,8 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить позивачці на праві власності. Позичальниця свої зобов`язання за кредитним договором виконала в повному обсязі, однак державний реєстратор, який вносив відомості до Державного реєстру іпотек та до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, припинив свою діяльність. Тому через наявність обтяження у виді іпотеки та накладеної заборони на нерухоме майно позивачка, як власник даного майна, не має можливості ним розпоряджатись, внаслідок чого вимушена звернутись до суду. Від третьої особи на адресу суду надійшов лист, в якому зазначено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснює виведення ПАТ «КБ «НАДРА» з ринку з 28.09.2020, оскільки відносно останнього прийнято рішення про ліквідацію. Також третя особа зазначила, що за даними облікових систем Фонду заборгованість за кредитним договором від 29.08.2007 №9/2007/07/422108003, укладеного між [PERSON] та ПАТ «КБ «НАДРА» погашено у 2012 році. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надавши заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач свого представника у судове засідання повторно не направив, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, підтвердження чого міститься в матеріалах справи. Третя особа свого представника у судове засідання не направила, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, 28.08.2007 між позивачкою та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (назву змінено на ПАТ КБ «Надра») було укладено кредитний договір №09/2007/07/422108003, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 15 000 доларів США на строк до 27.08.2012. Для забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №09/2007/07/422108003 від 28.08.2007 між нею та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (назву змінено на ПАТ КБ «Надра») було укладено договір іпотеки на нерухоме майно, а саме, нежитлову будівлю площею 56,8 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору іпотеки від 29.08.2007, посвідченого в.о. нотаріуса Середино-Будської районної державної нотаріальної контори /а.с.59-61/. Право власності [PERSON] на нежитлову будівлю площею 56,8 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS] підтверджується копією договору купівлі-продажу від 11.07.2006, зареєстрованого в реєстрі за №990, та копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11366449 від 28.07.2006 /а.с.3, 4/. Відповідно до копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №261557554, сформованої 15.06.2021, на нерухоме майно позивачки, а саме, на нежитлову будівлю загальною площею 56,8 м2, розташовану за адресою: [ADDRESS] , накладено обтяження у виді заборони відчуження (реєстраційний номер обтяження: 5595961) на підставі договору іпотеки від 29.08.2007, зареєстрованого в реєстрі за №1409, а також внесені відомості до Державного реєстру Іпотек (реєстраційний номер обтяження: 6618527, тип обтяження: іпотека) /а.с.5-7/. Позивачка свої зобов`язання за кредитним договором №09/2007/07/422108003 від 28.08.2007 виконала в повному обсязі, що не оспорюється відповідачем та підтверджується листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №57-036-5307/21 від 14.04.2021, в якому також зазначено, що для реєстрації припинення обтяження та вилучення запису про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] необхідно звернутись до відповідного державного реєстратора /а.с.8/. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, на сьогоднішній день державний реєстратор, який зареєстрував обтяження (Середино-Будська районна державна нотаріальна контора) припинив свою діяльність, тому остання, окрім як в судовому порядку, не має змоги зняти обтяження з належного їй нерухомого майна. Частиною 1 ст.509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. У ч.1 ст.575 ЦК України іпотека визначена як окремий вид застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Іпотека відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). При цьому основним зобов`язанням є зобов`язання боржника за договором позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також інше зобов`язання, що виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою. За змістом ст.17 цього Закону іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; визнання іпотечного договору недійсним. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Отже, враховуючи приписи чинного законодавства та встановлені фактичні обставини у справі, зокрема, припинення зобов`язань [PERSON] перед ПАТ КБ «Надра» за кредитним договором від 28.08.2007 №9/2007/07/422108003, похідне зобов`язання у вигляді іпотеки за іпотечним договором у позивачки перед відповідачем також припинилось. Вказана позиція підтверджується постановою Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №910/16461/16, від 08.02.2017 у справі №569/3415-14ц. Згідно зі ст.43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Відповідно до п. 57 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (далі - Порядок) для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Тобто разом з припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, так як всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні. Отже, з державною реєстрацією відомостей про припинення іпотеки (припинення обтяження нерухомого майна іпотекою) підлягають державній реєстрації і відомості про зняття заборони відчуження, накладеної під час посвідчення такого нотаріального договору та вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача (ч. 5 ст. 43 Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"). Пунктом 5.1 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року передбачено, що нотаріус знімає заборону відчуження майна, зокрема, при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики або за рішенням суду. Таким чином, вимоги про визнання договору іпотеки припиненими, зняття заборони відчуження майна та вилучення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є взаємопов`язаними та такими що витікають одна з одної, а тому не потребують встановленню додаткових зобов`язань для будь-якої із сторін чи третіх осіб. Оскільки ПАТ «КБ «НАДРА» перебуває в стані ліквідації, а Середино-Будська районна державна нотаріальна контора припинила своє існування, через що неможливо зняти заборону відчуження об`єкта нерухомого майна, належного позивачці, та вилучення вказаного запису з Реєстру, позивачка звернулась до суду з даним позовом. Частина 1 ст.316 ЦК України встановлює, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікований Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст..319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи викладене, позовні вимоги про зняття заборони відчуження нерухомого майна [PERSON] , накладені нотаріусом Середино-Будської районної державної нотаріальної контори на підставі договору іпотеки та вилучення вказаного запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved