Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

ТОВ «РАДА 2» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у сумі 2934 грн. 53 коп. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру, видане Головним управлінням житлового забезпечення КМДА 09.03.2000 року. За період з січня 2012 року по березень 2015 року включно заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги становила 2934 грн. 53 коп. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засіданняне з"явився, у судовому засіданні 17.07.2015 року позовні вимоги не визнав повністю. Крім того, оголосив заяву про застосування строку позовної давності. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних та доказів. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру, видане Головним управлінням житлового забезпечення КМДА 09.03.2000 року. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний щомісячно своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. За період проживання в вказаній квартирі, відповідачу надавались всі комунальні послуги, він щомісяця отримував розрахунки на оплату квартирної плати та комунальних послуг із зазначенням суми боргу, однак платежі не здійснював тривалий час, станом на березень 2015 року поточного року заборгованість виросла до 2934 грн. 52 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості, який досліджено судом (а.с.6). Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частина 1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просить стягнути заборгованість з відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивач довів свої позовні вимоги належним чином, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Разом з тим, з огляду на заяву відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Згідно з приписами ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що ТОВ «РАДА 2» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою 05.06.2015 року, просило стягнути заборгованість з відповідача починаючи з січня 2012 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності. Представник позивача не просив суд поновити цей строк, тому у зв'язку з заявою відповідача про застосування строку позовної давності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову в межах строку позовної давності починаючи з червня 2012 року у сумі 1303 грн. 19 коп. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на викладене,

Outcome: partial