Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом, в якому зазначив, що він перебував у трудових відносинах з ВП «Шахта «Південнодонбаська №3 імені М.С.Сургая» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» на посаді машиніста електровоза підземного та прохідника підземного з повним робочім днем у шахті. 06 вересня 2007 року під час виконання наряду з доставки секції ЗКД-90 при виїзді електровоз зійшов з рейкового шляху, при перетягуванні електровозу іншим електровозом були застосовані два ланцюги з'єднані між собою сполучною ланкою з болтом і гайкою, в процесі постановки стався розрив сполучної ланки, осколок якої травмував праве око позивача. Під час лікування був встановлений діагноз забита рана правої надбрівної дуги. Після отриманої травми позивач знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні. 09 вересня 2007 року за висновками комісії з розслідування нещасного випадку складений акт про нещасний випадок на виробництві №51 за формами Н-1. При первинному огляді на МСЕК 20.11.2007р. встановлено 25% втрати професійної працездатності. Продовжуючи роботу на шахті 22 січня 2008 року під час виконання наряду з доставки метало-арочної крепі по вентиляційній виробці за допомогою лебідки. Під час руху лебідки була зачеплена труба, яка зрушилася з місця, травмувавши позивачу ліву ногу. Під час лікування був встановлений діагноз: закритий перелом нижньої третини лівої гомілки зі зміщенням та заходженням уламків, гематома. Після отриманої травми я знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні. 25 січня 2008 року за висновками комісії з розслідування нещасного випадку складений акт про нещасний випадок на виробництві №1 за формами Н-1. При огляді на МСЕК 02.09.2008 року за наслідками двох травм мені встановлена втрата професійної працездатності за сукупністю 60%, а саме: первинно 35% за травмою 22.01.2008р. та повторно 20% за травмою 06.09.2007 року. Під час повторного огляду на МСЕК 15.09.2009р. встановлена 40% втрати професійної працездатності за сукупністю двох травм, рекомендовано медикаментозне лікування, безстроково. На теперішній час травми спричиняють йому моральну шкоду та фізичний біль, змінився нормальний спосіб життя, потребує лікування у стаціонарі, турбує головний біль та біль у нозі. У зв'язку з інвалідністю він потребує лікування в спеціалізованих медичних закладах, вимушений звільнитися з роботи. Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 60 000 гривень. В судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник позивача на задоволені позову наполягла та надала пояснення аналогічні з позовною заявою. Представник відповідача позов не визнає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як зазначив Конституційний Суд України в п. 4.1 свого Рішення від 27 січня 2004 року по справі 1-9/2004 ушкодження здоров"я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Відповідно до ч.2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно зі ст. 158 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний вживати заходів щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій тощо. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 3103.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя та здоров"я умовах , яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Судом встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що за висновками комісії з розслідування нещасного випадку, що стався 09.09.2007р. складений акт про нещасний випадок на виробництві №51. Під час лікування встановлений діагноз: забита рана правої надбрівної дуги. Згідно з витягу з протоколу №5 комісії з питань вирішення спорів від 06.11.2007р. встановлено, що вина підприємства складає 80 %, вина позивача - 20 %. При первинному огляді на МСЕК 20.11.2007 року за наслідками травми встановлено 25 % втрати професійної працездатності. 22 січня 2008 року під час виконання наряду з доставки метало-арочної крепі по вентиляційній виробці за допомогою лебідки, під час руху лебідки була зачеплена труба, яка зрушилася з місця, травмувавши ліву ногу позивача. Під час лікування був встановлений діагноз: закритий перелом нижньої третини лівої гомілки зі зміщенням та заходженням уламків, гематома. 25.01.2008року складений акт про нещасний випадок на виробництві №1. Причинами нещасного випадку стали не приведення робочого місця в безпечний стан. Згідно виписки з протоколу комісії з охорони праці від 12.08.2008р. встановлена, що вина позивача складає - 20 %. При огляді на МСЕК 02.09.2008 року за наслідками двох травм позивачу встановлена втрата професійної працездатності за сукупністю 60%, а саме: первинно 35% за травмою 22.01.2008р. та повторно 20% за травмою 06.09.2007 року. Під час повторного огляду на МСЕК 15.09.2009р. встановлена 40% втрати професійної працездатності за сукупністю двох травм, рекомендовано медикаментозне лікування, безстроково. Таким чином, враховуючи те, що позивач отримав дві травми на виробництві, частково втратив працездатність, тривалий час знаходився на лікуванні, ще потребує медикаментозного лікування, йому заподіяна моральна шкода, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з урахуванням ступеня втрати професійної працездатності та обставин справи необхідно стягнути з відповідача 18 тисячі гривень моральної шкоди. Окрім того, на підставі ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 180 гривень. На підставі ст.ст. 158, 153 ч.2, 237-1 КЗпП України, п. 13 Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зі змінами, внесеними згідно з Постановою № 5 від 25.05.2001 року,

Outcome: partial