overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що вони перебувають в шлюбі, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільно не проживають, дитина проживає разом з нею, відповідач допомоги на її утримання не надає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, подавши про це письмову заяву . Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, до суду після закінчення визначеного судом строку на примирення не з"явився, про причини неявки не повідомив, свої заперечення не надав, клопотань про відкладення судового розгляду не заявив. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що 12.07.2008 року сторонами було укладено шлюб, зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції, та зроблено актовий запис № 201. Сторони в даний час разом не проживають, втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільного господарства не ведуть, що є підставами для розірвання шлюбу між ними. Примирення не досягли, тому суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами неможливо. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача , позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню . Також, між сторонами виник спір з приводу виконання обовязку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України . Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. Відповідач працездатного віку, інших утриманців не має. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач має можливість та зобовязаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому і дана позовна вимога є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що з 25.02.2000 року перебувають в шлюбі, мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Позивач свою вимогу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, до суду повторно не з"явився, про причини неявки не повідомив, свої заперечення не надав, клопотань про відкладення судового розгляду не заявив. За таких обставин суд розглянув справу заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обовязку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України . Сторони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивача. Відповідач працездатного віку, інших утриманців не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобовязаний надавати допомогу на утримання неповнолітніх дітей, тому позовна вимога позивачки щодо стягнення з нього аліментів є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що з відповідачем перебувають в шлюбі, мають неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Проживають спільно, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Позивач свою вимогу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, до суду повторно не з"явився, про причини неявки не повідомив, свої заперечення не надав, клопотань про відкладення судового розгялду не заявив. За таких обставин суд розглянув справу заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України . Сторони мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивача. Відповідач працездатного віку, інших утриманців не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобов'язаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому позовна вимога позивачки щодо стягнення з нього аліментів є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що мають неповнолітню спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Спільно не проживають, дитина проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1200 грн. щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач свою вимогу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, до суду повторно не з"явився, про причини неявки не повідомив, свої заперечення не надав, клопотань про відкладення судового розгляду не заявив. За таких обставин суд розглянув справу заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обовязку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України . Сторони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO], який знаходяться на утриманні позивача. Відповідач працездатного віку, інших утриманців не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобовязаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому позовна вимога позивачки щодо стягнення з нього аліментів є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільно не проживають, дитина проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач свою вимогу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, до суду повторно не з"явився, про причини неявки не повідомив, свої заперечення не надав, клопотань про відкладення судового розгляду не заявив. За таких обставин суд розглянув справу заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України . Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], який знаходяться на утриманні позивача. Відповідач працездатного віку, інших утриманців не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобов'язаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому позовна вимога позивачки щодо стягнення з нього аліментів є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільно не проживають, дитина проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач свою вимогу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, до суду повторно не з"явився, про причини неявки не повідомив, свої заперечення не надав, клопотань про відкладення судового розгялду не заявив. За таких обставин суд розглянув справу заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України . Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Походження дитини від батька та матері зазначається в свідоцтві про народження дитини. Позивач має малолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження вказаний [PERSON]. Доказів того, що [PERSON] та відповідач [PERSON] є однією і тією ж особою та відповідно є батьком дитини [PERSON], позивач не подала. Враховуючи, що позивачем не подано доказів того, що відповідач є батьком її дитини, позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільно не проживають, дитина проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач свою вимогу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, до суду повторно не з"явився, про причини неявки не повідомив, свої заперечення не надав, клопотань про відкладення судового розгялду не заявив. За таких обставин суд розглянув справу заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обовязку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України . Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні позивача. Відповідач працездатного віку, інших утриманців не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобовязаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому позовна вимога позивачки щодо стягнення з нього аліментів є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільно не проживають, дитина проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач свою вимогу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач позов визнав частково, подавши про це письмову заяву, справу просив розглядати в його відсутність, заявив про те, що сплачує аліменти ще на одну дитину, тому позивачеві згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини свого заробітку. За таких обставин суд розглянув справу у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України . Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні позивача. Відповідач працездатного віку. Згідно рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05.09.2014 року зобов"язаний сплачувати аліменти на утримання [PERSON], [INFO], однак доказів того, що вказане рішення виконується відповідачем не подано. Дитина, на утримання якої з відповідача стягуються аліменти, через 4 місяці досягне повноліття, в той час, коли дитина, на утримання якої позивач просить стягнути аліменти, досягла лише піврічного віку, позивач здійснює догляд за дитиною, не працює. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобов'язаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому позовна вимога позивачки щодо стягнення з нього аліментів є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільно проживають, однак дитина перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач свою вимогу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, до суду повторно не з"явився, про причини неявки не повідомив, свої заперечення не надав, клопотань про відкладення судового розгялду не заявив. За таких обставин суд розглянув справу заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обовязку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України . Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні позивача. Відповідач працездатного віку, однак є інвалідом та отримує пенсію, інших утриманців не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобовязаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому позовна вимога позивачки щодо стягнення з нього аліментів є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Спільно не проживають, дитина проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач свою вимогу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, до суду повторно не з"явився, про причини неявки не повідомив, свої заперечення не надав, клопотань про відкладення судового розгляду не заявив. За таких обставин суд розглянув справу заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обовязку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України . Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні позивача. Відповідач працездатного віку, інших утриманців не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобовязаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому позовна вимога позивачки щодо стягнення з нього аліментів є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Визначаючи розмір частки заробітку (доходу), в якій аліменти підлягають стягненню, суд визначає її в розмірі 1/4. Враховуючи вищевказане, позов підлягає частковому задоволенні. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що не перебували в шлюбі, але мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільно не проживають, дитина проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі розмірі 1 1200 грн. щомісячно оскільки відповідач не має регулярного доходу. Позивач свою вимогу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, до суду повторно не з"явився, про причини неявки не повідомив, свої заперечення не надав, клопотань про відкладення судового розгялду не заявив. За таких обставин суд розглянув справу заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обовязку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України . Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні позивача. Відповідач працездатного віку, інших утриманців не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобовязаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому позовна вимога позивачки щодо стягнення з нього аліментів є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що перебували в шлюбі, мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільно не проживають, діти проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, судовим рішенням зобов"язаний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON]. Просить стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі1/6 частини заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 09.05.2014 року. Позивач свою вимогу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач позов визнав, подавши про це письмову заяву, погодився на розгляд справи в його відсутність. За таких обставин суд розглянув справу у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України . Сторони мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] , які знаходяться на утриманні позивача. Відповідач працездатного віку, має одного утриманця - спільну з позивачем дитину, на якого сплачує аліменти. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобов'язаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому позовна вимога позивачки щодо стягнення з нього аліментів є обґрунтованою. Доказів того, що позивач вживала заходів для отримання від відповдіача аліментів за час, що передував поданню позовної заяви, позивачем не подано, тому позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що перебували в шлюбі, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільно не проживають, дитина проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач свою вимогу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, до суду повторно не з"явився, про причини неявки не повідомив, свої заперечення не надав, клопотань про відкладення судового розгляду не заявив. За таких обставин суд розглянув справу заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обовязку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України . Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні позивача. Відповідач працездатного віку, інших утриманців не має. Позивачем зазначено про те, що відповідач регулярного доходу не має, тому аліменти необхідно стягнути в твердій сумі. Вкаазана обставина відповідачем не спростована. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобовязаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому позовна вимога позивачки щодо стягнення з нього аліментів є обґрунтованою та підлягає задоволенню, однак визначення мінімального розміру аліментів при їх стягненні в твердій сумі не передбачено. На підставі викладеного,

Outcome: approved