Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить визнати за нею право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок», с.Черепин Овруцького району Житомирської області, в розмірі 1059 гривень або 0,06 відсотків, який належав померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЖИ-6 № 218420, виданого головою Кирданівської сільської ради Овруцького району 18.03.2015 року, мотивуючи тим, що вона прийняла спадщину за законом після смерті матері, [PERSON], але нотаріально оформити її не може, оскільки свідоцтво на право власності на майновий пай померлій 21 грудня 1996 року [PERSON], було видано після її смерті 18.03.2015 року, та померла була включена до списку осіб, що мають право на майновий пай КСП «Світанок» СТОВ «Черепинське» с. Черепин Овруцького району 17 квітня 2002 року не при її житті, а після смерті. В судове засідання представник позивача не з'явилася , але в заяві просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача - Кирданівська сільської ради Овруцького району в судове засідання не з'явився, але надав лист про розгляд справи у відсутності їх представника. Позовні вимоги визнає. Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. [PERSON] померла 21.12.1996 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №253816. Після її смерті відкрилася спадщина на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) «Світанок» в с. Черепин Овруцького району Житомирської області, часткою розміром 1059 гривень, або 0,06 відсотків, який належав [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЖИ-6 №218420, виданого головою Кирданівської сільської ради Овруцького району Житомирської області 18.03.2015 року. Постановою державного нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори від 01.07.2015 року № 093/02-31 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв»язку з тим, що свідоцтво на право власності на майновий пай померлій [PERSON] було видано після її смерті 18.03.2015 року. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс України 1963 року. Відповідно до ст.530 ЦК України 1963 року позивач, будучи рідною донькою померлого спадкодавця, є спадкоємцем першої черги, що підтверджується свідоцтвом про народження серії УИ №840397 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ТП №254901. Статтею 549 ЦК України 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Суд вважає, що позивач прийняла спадщину, оскільки разом проживала зі спадкодавцем на день її смерті, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Кирданівської сільської ради Овруцького району від 27.07.2015 року за №1043 та протягом шести місяців після смерті [PERSON] подала заяву до Овруцької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій та повідомленням Овруцької державної нотаріальної контори від 16.07.2015 року за №1200/01-16, тобто фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до ст.548 ЦК України 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Отже, прийнята позивачем спадщина належить їй з 21.12.1996 року. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" від 14 лютого 1992 р. N 2114-XII майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності. Статтею 9 ч. 2 Закону України „Про колективне сільськогосподарське підприємство" визначено, що пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Як зазначено в ст.23 Закону вищим органом самоврядування колективного підприємства є загальні збори його членів або збори уповноважених. У період між зборами справами підприємства управляє правління. Повноваження загальних зборів і правління визначаються статутом підприємства. Згідно рішення загальних зборів від 17.04.2002 року [PERSON] включена до списку працівників колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» с. Черепин Овруцького району, які мають право на частку від загальної вартості майна пайового фонду підприємства. Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЖИ-6 №218420 на імя [PERSON] видане 18.03.2015 року, тобто після смерті останньої. Зважаючи на викладене, право власності [PERSON] на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства визначене в розмірі 1059 грн., або 0.06 відсотків і входить до складу спадщини після її смерті. Тобто, до складу спадщини після смерті спадкодавця ввійшло і її право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, правовстановлюючі документи на які були видані після смерті спадкодавця. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. За таких обставин, суд вважає, що позивач набула право власності на спадковий майновий пай на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України "Про власність" від 07.02.1991 року. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн. в доход держави.

Outcome: approved