Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою і вказала, що вона з відповідачем уклала шлюб 20 лютого 2015 року який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голованівського РУЮ в Кіровоградській області, актовий запис № 14. Від шлюбу подружжя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], яка проживає та надалі буде проживати разом з позивачкою. Сторони разом не проживають з квітня місяця 2015 року. Підставою розлучення стало те, що між ними відсутні взаєморозуміння та довіра, вони не зійшлись характерами, сімейні відносини не склались. Подальше збереження шлюбу не має сенсу та суперечетиме їх інтересам. Майнові питання між сторонами вирішено в добровільному порядку . Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20 лютого 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голованівського РУЮ в Кіровоградській області, актовий запис № 14. Після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне прізвище «[PERSON]» . В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, надала суду заяву, в якій свої вимоги підтримала в повному обсязі, просить справу розглядати в її відсутність, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать його підписи в повідомленнях 16.05.2016 року та 20.05.2016 року , які повернулися на адресу суду .причини неявки в судове засідання не повідомив . За даних обставин суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України . Враховуючи, що сторони до суду не з»явились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони уклали шлюб 20 лютого 2015 року, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голованівського РУЮ в Кіровоградській області, актовий запис № 14. Від шлюбу подружжя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], яка проживає та надалі буде проживати разом з позивачкою. Сторони разом не проживають з квітня місяця 2015 року. Підставою розлучення стало те, що між ними відсутні взаєморозуміння та довіра, вони не зійшлись характерами, сімейні відносини не склались. Подальше збереження шлюбу не має сенсу та суперечетиме їх інтересам. Майнові питання між сторонами вирішено в добровільному порядку Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.105 , 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем , внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу так як встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини . Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]» і вона має право після розірвання шлюбу залишити або змінити його. Позивач в заяві вказала про те, що вона бажає змінити своє прізвище після розірвання шлюбу на дошлюбне прізвище «[PERSON]» , тому позивачу після розірвання необхідно змінити прізвище з «[PERSON] » на «[PERSON] » . Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України встановлено , що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Викладене підтверджується заявами сторін, довідкою Голованівської селищної ради, а/с- 9 , свідоцтвом про укладення шлюбу , а/с- 7, копією свідоцтва пр. народження - а/с- 8, копією надані суду матеріали не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними .

Outcome: approved