Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Сувидської сільської ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], а [INFO] померла мати позивача [PERSON], які за життя проживали у житловому будинку по [ADDRESS] у селі Боденьки Вишгородського району Київської області. Після смерті батька позивача залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, які розташовані по [ADDRESS] у селі Боденьки Вишгородського району Київської області. Будинок та погріб були збудовані ще у 1946 року дідом позивача, а інші господарські будівлі, зокрема прибудова, ганок, літня кухня, сарай, убиральня, сарай, сарай, огорожа, ворота, огорожа, хвіртка будувалися батьком позивача у 1970 році. Спадкове домоволодіння збудоване спадкодавцем, ще до 05.08.1992 року, тобто до моменту прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови № 449, якою було встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів. Проте, зважаючи на скрутне матеріальне становище та слабкий стан здоров'я, а також на тривалість процесу оформлення відповідних документів та необізнаність у подібних питаннях, спадкодавець не встиг за життя оформити на себе правовстановлюючі документи на будинок і земельну ділянку. На ім'я батька позивача був виготовлений державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який видано на підставі рішення 10 сесії 14 скликання Сувидської сільської ради Вишгородського району Київської області № 56 від 03.03.2004 року, площею 0, 2500 га, яка розташована в [ADDRESS] Київської області, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер [NUMBER], проте вказаний державний акт не був належним чином зареєстрований за життя його батька, а відтак він його не отримав, оскільки помер [INFO]. Позивач вказує, що його матір постійно проживала зі своїм чоловіком, батьком позивача у спадковому житловому будинку та була там зареєстрована. Після смерті його батька матір позивача від спадщини не відмовлялася та вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка та батька позивача, проте за станом здоров'я на себе її не оформила, заповіту не складала, а тому позивач та його брат [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті їх матері. Позивач зазначив, що він прийняв спадщину після смерті матері, а його брат відмовився від прийняття спадщини на його користь. Позивач також вказує, що він прийняв спадщину після смерті матері та звернувся до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Бандури С.О. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок та земельну ділянку він не має можливості через відсутність у померлих батьків правовстановлюючих документів на них. На звернення позивача видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку нотаріус відмовила та пояснила йому, що він може звернутися до суду з відповідним позовом. У зв'язку із вищевикладеним позивач змушений звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача Сувидської сільської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що проти позовних вимог не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що проти позовних вимог не заперечує, просив їх задовольнити. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача та третьої особи, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7, 8) та подружжям, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 8) [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). [INFO] померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Спадкоємцями першої черги за законом є її діти: позивач та третя особа - [PERSON]. Відповідно до заяви від 28.07.2015 року третя особа [PERSON] відмовився від прийняття належної йому частки спадщини, яка залишилась після смерті його матері [PERSON] на користь позивача (а.с. 46). 28.07.2015 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Бандури С.О. (а.с. 45). Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок та земельну ділянку він не має можливості через відсутність у померлих батьків правовстановлюючих документів на них, у зв'язку з чим приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Бандурою С.О. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті його матері [PERSON] (а.с. 20). Згідно довідки виданої виконкомом Сувидської сільської ради Вишгородського району Київської області від 06.01.2016 року за № 01 мати позивача [PERSON] була зареєстрована з 14.11.1978 року та проживала за адресою: [ADDRESS]. На день її смерті спільно з нею в указаному житловому будинку ніхто не проживав та не був зареєстрований, заповіт від її імені Сувидською сільською радою не посвідчувався (а.с.12). Згідно довідки виданої виконкомом Сувидської сільської ради Вишгородського району Київської області від 06.01.2016 року за № 02 батько позивача [PERSON] був зареєстрований з 14.11.1978 року та проживав за адресою: [ADDRESS]. На день його смерті спільно з ним в указаному житловому будинку була зареєстрована і проживала його дружина [PERSON] з 14.11.1978 року. Заповіт від імені [PERSON] Сувидською сільською радою посвідчувався 14.11.2005 року за № 374, даний заповіт на день смерті заповідача не змінено і не скасовано (а.с. 13). Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: Київська область, [ADDRESS] житловий будинок та земельна ділянка до нього складаються з житлового будинку, прибудови, погребу, літньої кухні, сараїв, убиральні та огорож (а.с. 14-15). Згідно до будинкової книги для прописки громадян, що проживають за адресою: [ADDRESS], господарем будинку був дід позивача - [PERSON] з 1946 року, а з 1969 року господарем зазначеного будинку став батько позивача [PERSON] (а.с. 16-18). Відповідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] власником земельної ділянки , яка розташована за адресою: Київська область, [ADDRESS] площею 0, 2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку є батько позивача [PERSON] (а.с. 19). Відповідно до довідки на нерухоме майно від 16.11.2015 року за № 1061 виданої комунальним підприємством «Вишгородського бюро технічної інвентаризації» право власності на житловий будинок за адресою: Київська область, [ADDRESS] який складається з погребу, літньої кухні, сараїв та огорожі не зареєстровано (а.с. 59). Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітомчи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згіднозі ст. ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, оскільки вищезазначене нерухоме майно належало матері позивача [PERSON], то воно є спадковим майном, яке входить до складу спадщини після її смерті. Позивач не має можливості, окрім як в судовому порядку оформити свої спадкові права на вказане майно спадкодавця, оскільки мати та батько позивача за життя не оформили належних правовстановлюючих документів на нього. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved