Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Позов обгрунтовує тим, що фактично сімейно-шлюбні стосунки, ведення спільного господарства з відповідачем вони припинили, з лютого 2018 року проживають окремо. Причиною було те, що вони мають різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого постійно виникали сварки та непорозуміння, що негативно впливало на психологічний та фізичний розвиток доньки. Відновлювати сімейно-шлюбні стосунки не бажає, оскільки подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливі та суперечить їх інтересам, питання щодо спору про поділ майна немає, питання утримання неповнолітньої дитини буде вирішуватись в окремому порядку. Ухвалою суду від 08.11.2018 року по вищезазначеній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалою Звенигородського районного суду від 30.01.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони в судове засідання не з'явились. Позивачка [PERSON] одночасно з поданням позовної заяви звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю і просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище шлюбне «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи за адресою місця реєстрації, про що в матеріалах справи наявне підтвердження. Зі згоди позивачки, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу. У зв»язку з неявкою в судове засідання всіх осіб які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що даний позов обґрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.08.2016 року сторони зареєстрували шлюб у Звенигородському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №96 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, дочку - [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про її народження записаний відповідач (а.с.6). Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. ч. 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Як встановлено ст.56 СК України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню через те, що сім'ю зберегти неможливо, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні стосунки, більше їх не відновлювали і відновлювати не бажають. Судом не встановлено наявності спору щодо виховання і проживання дитини. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина сторін [PERSON], [INFO] буде проживати разом з матір"ю [PERSON]. Питання щодо спору про поділ спільного майна подружжя та утримання неповнолітньої дитини сторонами в даному позові не зазначено. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки слід залишити шлюбне [PERSON]. Відповідно до ч.1,3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов»язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки понесені нею документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору та витрати за надання професійної правничої допомоги. На підставі ст. 104, 105, 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved