Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

позивачка звернулась в суд з даним позовом, в якому вказала, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Коломийського міськрайонного суду від 14.12.2005 року розірвано, неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], залишено проживати з матірю. 19.09.2008 року рішенням Коломийського міськрайонного суду у справі №2-1684/2008 відповідача позбавлено батьківських прав відносно дочок. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 17.06.2009 року було збільшено розмір аліментів та присуджено стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дітей в розмірі по 300 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття. Дитина [PERSON] вже є повнолітня. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, з дочкою не бачиться, а на ті аліменти, які він сплачує за рішенням суду, неможливо належним чином утримувати дитину. У звязку зі зростанням економічної кризи в державі її матеріальне становище ускладнилося, ріст цін призводить до необхідності витрачати на утримання дитини значні кошти на відповідне харчування, одяг, взуття, навчання і їй важко одній утримувати дитину згідно її потреб, тому дочка потребує з боку батька матеріального утримання. Зазначає, що прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 років до 18 років з 01.07.2018 року становить 1944 грн., а мінімальний розмір аліментів не може бути меншим 50 % прожиткового мінімуму, тобто мінімальний розмір аліментів 972 грн., натомість відповідач сплачує 300 грн. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, який не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Просить суд змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1 300 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивачка подала письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання подав не зявився без поважної причини, про день,час та місце слухання справи був належним чином повідомлений шляхом публікації оголошення про виклик на сайті «Судова влада». Дослідивши матеріали справи, письмові клопотання позивачки та відповідача, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що за час перебування в шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Батьком дітей записаний [PERSON], що підтверджується копіями повторних свідоцтв про народження серії 1-НМ 182285, актовий запис № 4 від 04.03.1996 року, та серії 1-НМ № 182284, актовий запис №3 від 10.04.2003 року (а.с.4,5). Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.12.2005 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] залишено проживати з матірю [PERSON] (а.с.6). Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду від 19.09.2008 року у справі № 2-1684/2008 відповідача позбавлено батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 17.06.2009 року збільшено розмір аліментів, що стягуються рішенням суду, з відповідача [PERSON] було\~вирішено стягувати аліменти на користь позивачки на утримання дітей в розмірі по 300 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття, на виконання якого 19.10.2009 року судом видано виконавчий лист (а.с.9-11). Як встановлено в судовому засіданні на даний час дитина [PERSON] потребує більших коштів на утримання, задоволення фізичного, духовного та культурного розвитку дитини, одяг, продукти, засоби гігієни та лікування. Коштів, які сплачує відповідач недостатньо, щоб утримувати дочку, яка потребує покращеного харчування, забезпечення одягом та всім іншим, що є необхідне для забезпечення нормального рівня життя дитини. Ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.1,2\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до положень ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. В силу дії ч. 3ст.\~181\~Сімейного кодексу\~України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За приписами ч. 2ст.182СК\~України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч.1 ст.\~192\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2018\~рік» від\~07.12.2017\~року установлений прожитковий мінімум на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня 2018 року - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, та щомісячно стягувати з відповідача аліменти в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини\~[PERSON], в твердій грошовій сумі по 1 300 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки сплата відповідачем аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 300 грн. щомісячно є значно нижчою сумою від встановленого мінімуму. Стягнення аліментів слід розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили, оскільки аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, про що дано роз'яснення у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Судові витрати необхідно розподілити відповідно до вимог ЦПК України, тобто з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704, 80 грн. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.180,181,182,184,192 Сімейного кодексу України, ст.1,2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved