Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання сина, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 19.04.2000 року. Від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який є студентом другого курсу Прикарпатського національного університету ім. В.Стефаника напрямку підготовки «Інститут історії і політології», заочної, платної форми навчання, одночасно її син є студентом першого курсу Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, напрямку підготовки «Фінанси і кредит», денної, платної форми навчання. Враховуючи те, що син навчається на платних формах навчання і оплата за навчання сина у Прикарпатському національному університеті ім. В.Стефаника за перший навчальний рік - 5115,00 грн. та за перший семестр другого навчального року - 2557,50 грн., а також за навчання у Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу - 3970,00 грн., всього 11642,00 грн., що підтверджується квитанціями про оплату, то просить суд стягнути з відповідача половину вартості навчання в сумі 5821,00 грн. В судове засідання позивачка надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який у відповідності до свідоцтва про розірвання шлюбу від 19.04.2000 року розірвано (а.с.4). Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO] (а.с.5), який проживає разом з матір'ю, що стверджується довідкою КП «ЖЕО №1» від 01.08.2014 року (а.с.8). [PERSON] є студентом другого курсу Прикарпатського національного університету ім. В.Стефаника, напрямку підготовки «Інститут історії і політології», що вбачається з довідки від 15.07.2014 року (а.с.10). Одночасно він навчається на першому курсі Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, напрямку підготовки «Фінанси і кредит», згідно повідомлення № РК-14-Т001 від 18.09.2014 року (а.с.11). Факт оплати позивачкою коштів за навчання сина [PERSON] у Прикарпатському національному університеті ім. В.Стефаника за перший навчальний рік - 5115,00 грн. та за перший семестр другого навчального року - 2557,50 грн., також за навчання у Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу - 3970,00 грн. підтверджується квитанціями, які долучені до матеріалів справи (а.с.13). Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов"язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, виходячи з принципу рівності прав та обов'язків батьків відносно дітей, та враховуючи фактичний розмір понесених позивачем витрат, суд приходить до висновку, що сторони повинні нести витрати у зв'язку із навчанням дитини в рівному розмірі, тобто по 5821,00 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. У відповідності ст.84,88 ЦПК судові витрати покласти на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved