Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

У вересні 2013р. позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження його майном, шляхом вселення позивача у квартиру [ADDRESS]. При цьому позивач посилався на те, що він є власником 34/100 квартири [ADDRESS], що підтверджується договором довічного утримання від 20.10.2004 року. Відповідно до технічного паспорту на 34/100 ідеальної частки квартири фактично в користуванні знаходиться житлова кімната № 3 площею 14,9 кв. м. та відповідна частка місць загального користування. 34/100 квартири були позивачем отримані від його матері, [PERSON], на підставі вищезазначеного договору. Відповідно до технічного паспорту квартира є трикімнатною, а саме кімната літ. 2 площею 16,2 кв.м., кімната літ. З площею 14,9 кв.м. та кімната літ. 4 площею 13,0 кв.м. Порядок користування спірної квартирою між власниками визначено по фактичному користуванню, а саме позивач з дружиною користується кімнатою літ. З, а відповідач та члени його родини кімнатами літ 2 та 4, інші приміщення знаходяться в загальному користуванні.. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] виданого 05.05.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. Власником 66/100 квартири є брат позивача- [PERSON], його дружина [PERSON] та донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 19.05.2004 року № 2А-04-220460 виданий від 19.05.2004 року Харківською міською радою згідно розпорядження № 3568. З моменту смерті [PERSON], брат позивача та члени його родини чинять перешкоди в користування зазначеною квартирою. Після смерті змінили замки на дверях, не відчиняють двері навіть якщо вони вдома, роблячи вигляд, що нікого не має, не беруть телефон, все це можуть підтвердити сусіди, а також це підтверджено копією постанови про відмову в порушення кримінальної справи від 23.09.2012 року прийнятого Київським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області лейтенантом Гресс Д.К. Отже, позивачу належить право власності на 34/100 частин квартири та він, як власник, має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, зокрема проживати у квартирі та вселитися у неї. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні 17.02.2014 р. фактично позов визнали, пояснивши, що дійсно самостійно змінили замки у спірній квартирі, у зв»язку з чим позивач позбавлений можливості потрапити до квартири, однак зробили це з метою недопущення конфліктів, які виникають між сторонами. В судові засідання 20.02.2014 р. та 5.03.2014 р.відповідачі не з»являлись, про час та місце судового розгляду повідомлялись, причин неявки не повідомили. Відповідно до ст. 157 ЦПК України суд розглядає справви протягом розумного строку, але не більш двох місяців з дня відкриття провадження по справі. На підстави викладеного та враховуючи чтроки розгляду справи, суд вважає за можливим розглянути справу за відсутності відповідачів. Вислухавши пояснення сторін, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносин: Позивач є власником 34/100 квартири [ADDRESS], що підтверджується договором довічного утримання від 20.10.2004 року. / а.с. 4-5/ Відповідно до технічного паспорту на 34/100 ідеальної частки квартири фактично в користуванні знаходиться житлова кімната № 3 площею 14,9 кв. м. та відповідна частка місць загального користування/ а.с. 7/. 34/100 квартири були позивачем отримані від його матері, [PERSON], на підставі вищезазначеного договору. Відповідно до технічного паспорту квартира є трикімнатною, а саме кімната літ. 2 площею 16,2 кв.м., кімната літ. 3 площею 14,9 кв.м. та кімната літ. 4 площею 13,0 кв.м. / а.с. 8-10/ Судом встановлено та сторонами не заперечено, що порядок користування спірної квартирою між власниками визначено по фактичному користуванню, а саме позивач з дружиною користується кімнатою літ. З, а відповідач та члени його родини кімнатами літ 2 та 4, інші приміщення знаходяться в загальному користуванні. У відповідності до ст. 317, ч. 1, 2 ст. ст. 319, 321 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Крім того, ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] виданого 05.05.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції/ а.с.14/ . Власником 66/100 квартири є брат позивача- [PERSON], його дружина [PERSON] та донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 19.05.2004 року № 2А-04-220460 виданий від 19.05.2004 року Харківською міською радою згідно розпорядження № 3568/ а.с. 12-13/. З моменту смерті [PERSON], брат позивача та члени його родини чинять перешкоди в користування зазначеною квартирою. Після смерті змінили замки на дверях, не відчиняють двері навіть якщо вони вдома, роблячи вигляд, що нікого не має, не беруть телефон, все це можуть підтвердити сусіди, а також це підтверджено копією постанови про відмову в порушення кримінальної справи від 23.09.2012 року прийнятого Київським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області лейтенантом Гресс Д.К./ а.с. 17-19/ Отже, позивачу належить право власності на 34/100 частин квартири та він, як власник, має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, зокрема проживати у квартирі та вселитися у неї. За нормами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Перешкоджання відповідачами у здійсненні мною свого права власності на квартиру є підставою для усунення цих перешкод, як передбачено ст. 391 ЦК України. Таким чином, в судовому засідання достовірно встановлено, що відповідачами порушуються права позивача на корисутвання та розпорядження належним йому нга праві власності майном, у зв"язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved