Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Представник позивача АК «Харківобленерго» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Харківобленерго» суму заборгованості за спожиту електроенергію. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначає, що за адресою: [ADDRESS] , проживає боржник [PERSON] , [INFO] , який користується електроенергією і є споживачем АТ "Харківобленерго" відповідно до умов договору про користування електричною енергією від 23.08.2017 № 3808034. На вказаному особовому рахунку станом на 31.12.2018 року утворилася заборгованість за електричну енергію в розмірі 4139,08 грн. В зв`язку з чим просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, суму в розмірі 173,13 грн. за отримання інформаційних довідок з ЄДР та судовий збір у розмірі 2270,00 гривень, надавши суду відповідний розрахунок. В судове засідання представник позивача - [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову (відзиву) та заяви про розгляд справи без його участі не надав. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача, на думку суду, свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України , судом не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 78 ЦПК України) та допустимими (ст. 79 ЦПК України). Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що за період з 28.01.2017 р. по 31.12.2018 р. позивач надавав послуги постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору від 23.08.2017 р., укладеного між позивачем та відповідачем (особовий рахунок № [NUMBER] без пільг). Згідно розрахунку позивача, станом на 31.12.2018 року, за період з 28.01.2017 р. по 31.12.2018 р. за особовим рахунком № [NUMBER] мається заборгованість в розмірі 4139 грн. 08 коп. На час розгляду справи відповідач [PERSON] вказану заборгованість не сплатив. Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до положень ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець послуги з постачання та розподілу електричної енергії зобов`язаний постачати споживачеві електричну енергію відповідно до умов укладеного договору про постачання з дотриманням встановлених показників якості послуг. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов"язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» (що був чинним на час виникнення заборгованості), споживання енергії можливо лише на підставі договору з енергопостачальником. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії проводяться згідно з «Правилами роздрібного ринку електричної енергії» (далі ПРРЕЕ), які затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 р. за №312. Порядок розрахунків на роздрібному ринку електричної енергії регулює розділ IV ПРРЕЕ. Відповідно до п. 4.1. Правил розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Відповідно до п. 4.7 ПРРЕЕ, оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії. Відповідно до п. 5.5.5 ПРРЕЕ, споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно п. 16 Договору про користування електричною енергією розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним позов АТ «Харківобленерго» задовольнити та стягує з відповідача [PERSON] на користь АТ «Харківобленерго» заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 4139,08 грн. за період з 28.01.2017 р. по 31.12.2018 р. та стягнути суму в розмірі 173,13 грн. за отримання інформаційних довідок з Єдиного державного реєстру. Крім того, з підстав, передбачених ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2270,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved