Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 листопада 2010 року між ВАТ «Плюс Банк», який перейменовано у ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» та відповідачкою був укладений кредитний договір №Ю27.919.70051 від 22.11.2010 року. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 3405.00 грн. зі сплатою 24,00% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Заявником було письмово повідомлено боржника про зміну кредитора у зобов»язанні. За весь час дії кредитного договору відповідач систематично не сплачував кредит та проценти за користування кредитними коштами. Останній платіж боржником здійснено 28.07.2011 року. Загальна заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 08.01.2014 року становить 22432,58 гривень, з яких основний борг -0,00 гривень, прострочений борг-3245,05 грн., прострочені проценти-4665,32 грн., строкові проценти-36,28 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів -14485,93 грн. Тому просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з»явився, в своїй заяві просив слухати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала частково, просила зменшити розмір пені до мінімального розміру. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності з ст. ст. 526, 527, 623 Цивільного кодексу України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов*язаний виконати свій обов*язок, а кредитор - прийняти виконання. В разі невиконання або неналежного виконання зобов*язання боржником він зобов*язаний відшкодувати кредитору завдані цим збитки. За кредитним договором банк або інша фінансова установа( кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 22 листопада 2010 року між ВАТ «Плюс Банк», який перейменовано у ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» та відповідачкою був укладений кредитний договір №Ю27.919.70051. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 3405.00 грн. зі сплатою 24,00% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів(арк.с.9). Заявником було письмово повідомлено боржника про зміну кредитора у зобов»язанні. За весь час дії кредитного договору відповідачка систематично не сплачувала кредит та проценти за користування кредитними коштами. Відповідно до довідки - розрахунку загальна заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 08 січня 2014 року становить 22432,58 гривень, з яких основний борг -0,00 гривень, прострочений борг-3245,05 грн., прострочені проценти-4665,32 грн., строкові проценти-36,28 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів -14485,93 грн. ( арк.с.4). Оскільки відповідач в добровільному порядку не повернув суму заборгованості по кредитному договору, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 551 Цивільного Кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У відповідності з роз'ясненнями, що містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Отже, суд вважає за можливе зменшити розмір пені з 14485,93 гривень до 4000 гривень, беручи до уваги, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, відповідачка має незначні доходи. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 7946 гривень 65 копійки заборгованості по кредиту, 4000 гривень пені за несвоєчасне виконання умов договору та 243,60 гривень витрат, пов'язаний зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved