Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 09.04.2014 року уклала договір на виготовлення меблів на загальну суму 6700,00 грн. з відповідачем Фізичною особою-підприємцем [PERSON] Позивач в судове засідання не з*явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідача в судове засідання не з*явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суду ухвалює заочне рішення у відповідності до ст.. ст.. 224-226 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 09.04.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір на виготовлення меблів № 09/04/2014, згідно якого позивач сплачує кошти у розмірі 6700,00 грн., а відповідач згідно п. 3.1 даного договору зобов*язується виготовити та доставити меблі протягом 30 днів. Незважаючи на повну оплату товару, до тепірішнього часу відповідач не виконав своїх зобов*язань, товар вчасно не доставив. Позивачка зазнала моральної шкоди, яка полягає в душевних хвилюваннях, погіршенні стосунків з оточуючими і, як наслідок, погіршення здоров*я. Відповідно ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своечасно не приступив до виконання зобов*язань або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків. Виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов*язання, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні виморг споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами, що пов*язані з порушенням іх прав. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов*язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно п.7.2 договору у разі невиконання Виконавцем п. 3.2 Договору, Виконавець зобов*язується сплатити неустойку в розмірі 0,1% від вартості даного договору за кожен день прострочки, тобто з 09.05.2014 року по 08.10.2014 року неустойка складає 850,90 грн., та підлягає стягненню з відповідача. Відповідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, ступені вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З боку позивача, яка сплатила грошові кошти за Договором, умови останнього виконані у повному обсязі, проте відповідач своїх зобов*язань за договором не виконав, по теперішній час меблі позивачці відповідачем не доставлені, а тому сплачені за договором позивачкою грошові кошти підлягають стягнення з відповідача на користь позивачки у повному обсязі. Також суд дійшов висновку, що неправомірними діями відповідача, позивачці заподіяно моральну шкоду, яка полягає в емоційних переживаннях, хвилюваннях, які остання зазнала у зв*язку з невиконанням відповідачем своїх зобов*язань, Приймаючи до уваги вищенаведене, а також вимоги ст. 23 ЦК України щодо застосування принципу розумності та справедливості при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку, що моральна шкода, завдана позивачу підлягає стягненню на користь останнього з відповідача у сумі 2000 грн., яку суд визначив з урахуванням вимог розумності та справедливості.

Outcome: approved