overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що вона з 21 вересня 2004 р. перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років шлюбні відносини погіршилися, внаслідок чого відповідач взагалі перестав приймати участь у веденні домашнього господарства та у вихованні спільної дитини, що унеможливлює нормальне спілкування. На даний час у відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. Враховуючи викладена позивачка просить шлюб розірвати та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ? частини всіх його доходів, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця, допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. [PERSON], надала заяву до суду, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у поданій письмовій заяві, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить справу розглядати у його відсутність. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладений 25 вересня 2004 року та зареєстрований Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1038 /а. с. 4/. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] /а. с.5/. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 110 цього ж кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім"ї є неможливим. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати за вказаними сторонами причинами. Згідно ст. 180 - 185 Сімейного Кодексу України, суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивачки, на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ? частини його заробітку / доходу /, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що знаходилась у шлюбі з відповідачем, від спільного життя мають сина, який є повнолітнім, мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На даний час син продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі - 800 грн. щомісяця. В судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що не має можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, на якому наполягає позивачка, оскільки на його утримання перебуває ще одна дитина, згоден сплачувати аліменти в розмірі 250 грн. 3-тя особа в справі - [PERSON] в судове засідання не з»явився про місце, день та час слухання справи повідомлений належним чином. В письмовій заяві просить слухати справу в його відсутність, позов підтримує. Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходились у шлюбі, який було розірвано в 1998 році ( а. с. 4). Від шлюбу мають сина - [PERSON] [INFO], батьком якого відповідно до свідоцтва про народження є відповідач у справі ( а. с. 5). Син мешкає з матір"ю, знаходиться на її утриманні. Згідно листа відділу ДВС Сумського міського управління юстиції станом на 01 листопада 2013 року заборгованість відповідача по аліментам становить 10972 грн.66 коп.( а. с. 40-41). На даний час [PERSON] виповнилося 18 років, він є студентом третього курсу денного відділення Сумського технікуму харчової промисловості Національного університету харчових технологій. Стипендію не отримує, навчається на комерційній основі. Орієнтовна дата закінчення - 30 червня 2015 року ( а. с. 7). Постійного заробітку не має, потребує матеріальної допомоги. Відповідач є працездатним, має постійний дохід, а тому у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON]. При визначенні розміру аліментів судом враховано майнове становище сторін у справі та розмір їх доходів, те, що відповідач є працездатною особою, не є приватним підприємцем, не є безробітним, має на утриманні неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі - 400 грн., щомісяця. Крім того, у відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що знаходиться з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 02 жовтня 2010 р. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки різні погляди на життя, характерів та були встановлені факти подружньої невірності. Шлюбні відносини припинилися з липня 2013 р., спільне господарство не ведеться. Тому позивачка звернулася до суду з вимогою розірвати зареєстрований шлюб. У судовому засіданні позивачка вимоги позовної заяви підтримала у судовому засіданні, просить суд розірвати зареєстрований шлюб. Відповідач позовні вимоги не визнав, не згоден на розірвання шлюбу. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладений 02 жовтня 2010 р. та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1508 /а.с.3/. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 110 цього ж кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, наголошує, що примирення між ними неможливе, відновлювати сімейно-шлюбні відносини вона не має наміру. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім"ї є неможливим. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати за вказаними позивачем причинами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що знаходиться з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 04 вересня 1998 р. Від даного шлюбу мають дочку, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Тому звернулася до суду з вимогою розірвати зареєстрований шлюб. Позивачка будучи належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, до суду не з'явилася. Відповідач у поданій письмові заяві, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладений 04 вересня 1998 р. та зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Зарічного райвиконкому м. Суми, актовий запис № 270 /а.с.4/. Від даного шлюбу мають дочку: [PERSON], [INFO] я /а.с.7/. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 110 цього ж кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім"ї є неможливим. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати за вказаними позивачем причинами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що знаходиться з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 04 вересня 2007 р. Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Протягом останніх трьох років, сімейне життя почало втрачати почуття любові, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, через що постійно виникають сварки. Тому позивачка звернулася до суду з вимогою розірвати зареєстрований шлюб. У поданій заяві, позивачка просить суд справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не з'явився, заяв та клопотань не надавав. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладений 04 вересня 2007 р. та зареєстрований Будинком одруження № 3 Управління реєстрації актів цивільного стану Москви, актовий запис № 3758 /а.с.7/. Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] /а.с.9,10/. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 110 цього ж кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім"ї є неможливим. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати за вказаними позивачем причинами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що знаходиться з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 06 березня 2008 р. Від шлюб мають доньку, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, не зійшлися характером та поглядами на життя, у зв'язку з чим між сторонами постійно виникають суперечки та свари. Тому позивачка звернулася до суду з вимогою розірвати зареєстрований шлюб. Позивачка надала суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у поданій заяві просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладений 06 березня 2008 р. та зареєстрований виконавчим комітетом Битицької сільської ради Сумського району Сумської області, актовий запис № 03 /а.с.2/. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO] /а.с.3/. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 110 цього ж кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім"ї є неможливим. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати за вказаними позивачем причинами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що знаходиться з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 08 серпня 2008 р. Від даного шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні стосунки припинені з січня 2013 р. Тому звернулася до суду з вимогою розірвати зареєстрований шлюб. Позивачка просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач у поданій письмові заяві, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладений 08 серпня 2008 р. та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 49 /а.с.4/. Від даного шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO] /а.с.3/. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 110 цього ж кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім"ї є неможливим. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати за вказаними позивачем причинами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що знаходиться з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 12 листопада 2004 р. Від шлюб мають сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, втрачено почуття любові, поваги один до одного, спільне господарство не ведеться. Тому позивачка звернулася до суду з вимогою розірвати зареєстрований шлюб. Позивачка надала суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у поданій заяві просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладений 12 листопада 2004 р. та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 1301 /а.с.5/. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 110 цього ж кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім"ї є неможливим. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати за вказаними позивачем причинами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що знаходиться з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 14 листопада 1991 р. Від даного шлюбу мають двоє дітей: дочку, [PERSON], [INFO] та сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні стосунки припинено в березні 2009 р., ведеться окремо господарство, різні погляди на життя. Тому звернулася до суду з вимогою розірвати зареєстрований шлюб. Позивачка надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач у поданій письмові заяві, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладений 14 листопада 1991 р. та зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Суми, актовий запис № 2348 /а.с.5/. Від даного шлюбу мають дітей: сина, [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] /а.с.3,4/. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 110 цього ж кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім"ї є неможливим. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати за вказаними позивачем причинами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що знаходиться з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 16 грудня 2000 р. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, втрачено почуття любові, поваги один до одного, спільне господарство не ведеться. Тому позивачка звернулася до суду з вимогою розірвати зареєстрований шлюб. Позивачка надала суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не з'явився, заяв та клопотань не надавав. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладений 16 грудня 2000 р. та зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Сумської міської ради, актовий запис № 1209 /а.с.11/. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с.8-10/. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 110 цього ж кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім"ї є неможливим. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати за вказаними позивачем причинами.

Outcome: approved