Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Вказала, що між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 09 червня 2010 року відповідача було зобовязано сплачувати аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 350 гривень до досягнення дитиною повноліття. Вона не в змозі самостійно забезпечувати належний рівень життя неповнолітньої доньки необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Належний рівень не може бути меншим, ніж прожитковий мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначила, що відповідач є здоровий та працездатний, може сплачувати аліменти в розмірі 1500 гривень на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. При сплаті відповідачем алміентів у сумі 1500 грн. на дитину, забезпечується їхня рівність при несенні обовязку утримання дітей. Відповідач інших утриманців немає, він працездатний, його стан здоровя дозволяє працювати. Враховуючи вищевикладені обставини вона змушена звернутися до суду та просити суд винести рішенням, яким збільшити розмір аліментів, які сплачує відповідач на користь їхньої доньки [PERSON], з 350 гривень на 1500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву за вхід.1646 від 13.03.2018 року з клопотанням справу розглянути у її відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], який діє на підставі довіреності від 15.03.2018 року в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. А саме відповідач не заперечує щодо збільшення розміру аліментів на утримання його доньки [PERSON], однак їх сума в 1500 гривень щомісячно для нього є непосильною. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі свідоцтва про народження серія 1-МИ №074353 виданого 20 червня 2008 року судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO](а.с.6). Із заочного рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області №2-410/11 від 09.06.2010 року, яке набрало законної сили 04.07.2011 року, судом встановлено, що з [PERSON] стягуються аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 350 гривень щомісячно, починаючи із 10.05.2011 року до досягнення дитиною повноліття. Із довідки №938 виданої 25.09.2017 року виконавчим комітетом Стерченської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області судом встановлено, що на утриманні [PERSON] є її донька [PERSON], [INFO], яка завжди проживає разом з нею (а.с.8). Із заключення ЛКК виданого Глибоцькою районною поліклінікою Чернівецького облздраввідділу від 18 грудня 2017 року № 917 встановлено, що [PERSON], [INFO] здорова та на обліку не знаходиться (а.с.9). Дослідивши матеріали, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозвязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного. За змістом ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд констатує, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі, не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітньої дитини, яка є здоровою та у певній мірі матеріально забезпеченою. Матеріальне становище платника аліментів, який має нерегулярний мінливий дохід, а також того, що він не має на утриманні інших дітей, так як ніхто із сторін про це не заявив, враховуючи дані обставини, суд має підстави для стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі. Те, що відповідач на час розгляду справи офіційно не працевлаштований не може бути підставою для звільнення його від батьківського обовязку утримувати свою неповнолітню дитину. Також по справі не встановлено наявність обєктивних обставин, які б перешкоджали його працевлаштуванню на постійне місце роботи та належному виконанню батьківських обовязків по утриманню дитини. За правилами ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Вирішуючи питання про збільшення розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. При цьому слід брати до уваги, що дитині має забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя та повноцінного розвитку. Батьки несуть основну та однакову відповідальність за виховання та розвиток своєї дитини. Разом з цим, позивач не надала суду доказів про потребу стягнення коштів на утримання дитини в розмірі в 1500 гривень. Таким чином, розмір аліментів, який просить стягнути позивач, суд вважає дещо завищеним, і тому визначає розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача у сумі по 1000 гривень щомісячно, так як обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків, і суд не може обмежувати відповідача, стягуючи аліменти лише із нього. Суд приходить до висновку, що й мати має нести певні витрати на утримання та розвиток своєї неповнолітньої дитини. І тому, саме такий розмір аліментів дозволить відповідачу допомагати позивачеві утримувати їхню спільну дитину. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку доньки у даному віці. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. За наведених вище обставин суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає частковому задоволенню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ст.4, 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: partial