Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 10.05.2016 року між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/8790191 (надалі Поліс), відповідно до якого була застрахована цивільно-правова відповідальність водія, який на законних підставах керує автомобілем марки ВАЗ 2109 державний реєстраційний номер [NUMBER]. 06 травня 2017 року у місті Маріуполі мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля марки ЗАЗ державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок вказаної події автомобіль марки ЗАЗ зазнав механічних ушкоджень, а власник матеріального збитку. Винною особою у даній дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON], який за постановою судді Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 14.06.2017 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП. ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» визнало вказану подію страховим випадком, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 13 498,63 грн., що підтверджується платіжним дорученням №17475 від 08.08.2017. Оскільки відповідач самовільно залишив місце ДТП, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Саме з наведених обставин позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою яку просить задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» завдану суму матеріальної шкоди у розмірі 13 498,63 грн. та судові витрати. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 березня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду. Представник позивача до судового засідання не з'явився, попередньо подав заяву про розгляд справи за його відсутності, що відповідає змісту ст. 223 ЦПК України. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Заяви про розгляд справи за його відсутністю або відзив суду не надав, про причини неявки не повідомив, що, відповідно до ст. 223 та ст. 280 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті та ухвалення у справі заочного рішення. Таким чином, суд вважає, що з метою дотримання не тільки прав відповідача, але й права позивача на судовий розгляд протягом розумного строку, розгляд вказаної справи можна провести у заочному порядку. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. При цьому суд виходить з наступного. Згідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що 10.05.2016 року між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/8790191, відповідно до якого була застрахована цивільно-правова відповідальність водія, який на законних підставах керує автомобілем марки ВАЗ 2109 державний номерний знак 03838ЕН. 06.05.2017 у місті Маріуполі на перехресті вул. Заозерної та вул. Джерельної мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля марки ЗАЗ Daewoo Lanosд ержавний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок вказаної події автомобіль марки ЗАЗ Daewoo Lanos державний номерний знак [NUMBER] зазнав механічних ушкоджень, а власник матеріального збитку. Винною особою у даній дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON], який за постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 14 червня 2017 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП. За вимогами ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку\ виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» визнало вказану подію страховим випадком й відповідно до страхового акту №6724-24 від 08.08.2017 року здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 13498,63 грн., що підтверджується платіжним дорученням №17475 від 08.08.2017 року. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.38.1.1(в) ст. 38 Закону України ,,Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу , який спричинив ДТП, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Оскільки відповідач самовільно залишив місце пригоди, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до ч.6 ст.261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов'язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 13498,63 грн. Крім цього, на підставіст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі у розмірі 176200 грн., оскільки він обумовлений вимогами закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved