Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

Позивач звернулася з вказаним позовом до Ленінського районного суду м. Кіровограда в обґрунтування якого зазначила, що з 22.12.1990 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в період якого вона народила дитину доньку Дарину, батьком якої згідно зі свідоцтвом про народження дитини записано відповідача. Крім того, позивач вказала, що сімейне життя з відповідачем у неї не склалося, спільне сімейне господарство не ведуть, оскільки сімейні стосунки припинені повністю, у звязку з чим позивач просить шлюб розірвати та строк на примирення не надавати. Позивач в позовній заяві зазначила про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причину неявки до суду не повідомив. З урахуванням зазначених вище обставин, суд ухвалив здійснити розгляд справи на підставі наявних матеріалів та доказів. Судом встановлено, що сторони у зареєстрованому шлюбі перебувають з 22.12.1990 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії II-ОЛ № 309114 від 22.12.1990 року. Спільне сімейне проживання між сторонами не склалося, шлюб носить формальний характер. Враховуючи те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння в сім"ї, що призвело до втрати взаємної довіри і поваги, намірів зберегти сімю у сторін немає, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. На підставі ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, позовні вимоги є доведеними та обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved