Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулось в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 13314,63грн., з яких: 5050,30 грн. заборгованість за кредитом, 2489,72грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 5050,25 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також 724,36грн.- штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. В обґрунтування вимог вказує, що 02.01.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, згідно умов якої останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5450,27грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконує, у звязку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути із відповідача заборгованість по кредиту. У судове засідання представник позивача не зявився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 02.01.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту б/н, який складається із заяви позичальника, генеральної угоди, умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до умов договору відповідачу був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 5450,27 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди при порушенні термінів погашення заборгованості по кредиту позичальник сплачує банку штраф в розмірі 724,36 грн. Відповідач належним чином не виконував свої зобовязання згідно умов і правил надання банківських послуг, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 08.11.2016 року складає 13314,63грн., з яких: 5050,30 грн. заборгованість за кредитом, 2489,72грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 5050,25 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також 724,36грн.- штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Враховуючи наведене, банк просить стягнути з позичальника заборгованість на загальну суму 13314,63грн. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов"язаннні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. В силу вимог ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України). Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованість по кредитному договору від 02.01.2014року на загальну суму 13314,63грн., з яких: 5050,30 грн. заборгованість за кредитом, 2489,72грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 5050,25 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також 724,36грн.- штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, в силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1378 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved