Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Аргументуючи заявлені вимоги зазначає, що з [PERSON] , який є громадянином Російської Федерації, перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 17.11.2000 року на території РФ, про що Новопокровською сільською адміністрацією Новохоперського району Воронезької області було зроблено відповідний актовий запис № 10 та видано свідоцтво про укладання шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалось через різні характери, відсутність взаємопорозуміння та довіри один до одного, подружні відносини припинені з травня 2006 року, спільне господарство не ведеться, спір про поділ майна відсутній. У зв`язку з викладеним [PERSON] просить суд розірвати їх шлюб та після розірвання шлюбу повернути її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 20.12.2018 року провадження по справі було зупинено у зв`язку із направленням до компетентного органу РФ судового доручення про вручення відповідачу по справі документів. Провадження було поновлено за ухвалою суду від 20.08.2019 року, оскільки на адресу суду надійшла відповідь від Новохоперського районного суду Воронезької області про виконання судового доручення. Позивач у судове засідання, будучи належним чином повідомленою про дату час і місце судового засідання, не з`явилась. В матеріалах справи мається її письмова заява від 20.12.2018 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився. Матеріалами, які надійшли до суду, за результатами виконання доручення Добропільського міськрайонного суду про вручення документів та проведення окремих процесуальних дій стосовно [PERSON] підтверджується, що відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений Новохоперським районним судом Воронезької області Російської Федерації про дату час і місце судового розгляду справи про розлучення в Добропільському міськрайонному суді. З протоколу судового засідання Новохоперського районного суду Воронезької області Російської Федерації від 19.03.2019 року вбачається, що в судовому засіданні був присутній представник відповідача, гр. [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності від 26.12.2018 року, серії 36 АВ №2689897, що посвідчена нотаріусом нотаріального округу Новоусманського району Воронезької області Тітовим В.В.. З пояснень вказаного представника відповідача встановлено, що [PERSON] визнає позовні вимоги позивача та не заперечує проти того, щоб цивільна справа №227/1357/18 про розірвання шлюбу була розглянута Добропільським міськрайонним судом Донецької області без його участі, що відображено у протоколі судового засідання Новохоперського районного суду Воронезької області. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню виходячи з такого. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований на території Російської Федерації 17.11.2000 року у Новопокровській сільській адміністрації Новохоперського району Воронезької області, за актовим записом №10 (а.с.5). Відповідно до копії паспорту відповідача (а.с.7-9), [PERSON] , [INFO] є громадянином Російської Федерації. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.6). Дитина мешкає разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що в матеріалах справи мається відповідна довідка голови ОСББ «Ремінного 11» (а.с.16). Судом встановлено, що сторони фактично не мешкають разом як подружжя з травня 2006 року і з цього часу спільне господарство ними не ведеться, подружніх стосунків не підтримують, втратили почуття взаємної любові та поваги один до одного. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Проголошена ст.51 Конституції України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Частиною 1 ст.58 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу\~України щодо підстав недійсності шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Згідно із ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право», припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Отже, вирішуючи даний спір суд керується саме законодавством України. Дружина та\~чоловік мають\~право на\~вільний вибір\~місця свого\~проживання. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. (частини 1, 3 ст. 56 СК України). Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясував фактичні взаємини подружжя, які фактично припинили шлюбні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного, те, що спільна дитина мешкає разом з позивачкою, яка не чинить перешкод для спілкування відповідача з дитиною. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача, а також інтересам їх дитини. Куючись ст.51 Конституції України, ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст.263-265, 273, 354 ЦПК України,-

Outcome: approved