Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради надає населенню м.Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. На виконання ст. 21 Закону України Про житлово-комунальні послуги, позивач забезпечує надання відповідачам послуг з водопостачання та водовідведення для задоволення побутових потреб. Плата за комунальні послуги, в тому числі водопостачання, відповідно до ст. 67 ЖК України та ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами. Статтями 67-68 ЖК України, абз. 5 ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі житлово-комунальних послуг повинні сплачувати за їх надання своєчасно, у строки, встановлені договором або законом. Всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачі, своєчасно та в повному обсязі не оплачують надані позивачем послуги, внаслідок чого, за період з 01.12.2012 по 01.12.2015 утворилась заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення на загальну суму 4126 грн. 89 коп. Зважаючи на факт несплати відповідачами у повному обсязі наданих позивачем послуг, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, у позивача, як кредитора відповідачів, виникло право вимагати сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Так, за період, зазначений вище, позивачем нараховано відповідачам інфляційні в сумі 62.09 грн. та 3% річних в сумі 443.26 грн. Попередження абонентного відділу КП «Черкасиводоканал» про необхідність сплатити борг і пропозиція на поступове погашення заборгованості при відсутності необхідних коштів відповідачами проігноровані. Невиконання відповідачами обовязків, прямо передбачених законодавством, по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення зачіпає інтереси не тільки позивача, а й держави, оскільки вона не отримує прибутку від діяльності підприємства та втрачає можливість своєчасно проводити заходи по раціональному відтворенню водних ресурсів, а позивач позбавлений можливості своєчасно проводити ремонтні роботи, направлені на поліпшення якості питної води та гарантоване водопостачання. Крім того, позивач, отримуючи оплату за надані послуги, фактично кредитує відповідачів, які прострочили виконання грошових зобовязань. В звязку з тим, що відповідачами на протязі тривалого часу не здійснювалось погашення заборгованості, КП «Черкасиводоканал» зверталось до Придніпровського районного суду м.Черкаси із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 5859.89 грн. [PERSON], ухвалою суду від 22.09.2015 по справі №711/8347/15-ц заявнику відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу на підставі ст.100 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь КП Черкасиводоканал Черкаської міської ради заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 4126.89грн., інфляційні нарахування в сумі 62.09грн., 3% річних в сумі 443.26 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 1218 грн. 00коп. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі повторно в судове засідання не зявилися, про причини неявки суду не повідомили, були належним чином повідомленими про місце, дату та час слухання справи рекомендованими листами, з відміткою про отримання, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Суд, на підставі ст. ст. 224 - 226 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що Комунальне підприємство Черкасиводоканал Черкаської міської ради надає населенню м.Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. На виконання ст. 21 Закону України Про житлово-комунальні послуги, позивач забезпечує надання відповідачам послуг з водопостачання та водовідведення для задоволення побутових потреб. Особовий рахунок відкрито на імя [PERSON]. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, борг відповідачів за період з 01.12.2012 по 01.12.2015 за надання послуг по водопостачанню та водовідведенню 4126.89грн., інфляційні нарахування в сумі 62.09грн., 3% річних в сумі 443.26 грн., що загалом становить 4632 грн. 24коп. Згідно із ч. 3 ст. 118 ЦПК України позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.11.2015 заявнику відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу, оскільки із заяви та поданих документів вбачається спір про право. Тобто, на підставі ч. 2 ст. 101 ЦПК України, у заявника виникло право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні. З моменту надання позивачем послуг з водопостачання та водовідведення, відповідно до Закону України Про житлово-комунальні послуги між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобовязання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІV житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. 3 ст. 78 ГК України, майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство). Згідно із ст. 136 ГК України, право господарського відання є речовим правом субєкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених Господарським кодексом України та іншими законами. Відповідно до вимог п. 1 ст. 1 Закону № 1875-ІV споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги. Статтями 14, 16 Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 29.09.2010, постановами Національної комісії, що дійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2011 №171, від 13.09.2013 №167, від 31.01.2014 №87, від 26.03.2015 №873, від 12.11.2015 №2463 та ін. установлено комунальному підприємству «Черкасиводоканал» тарифи на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ електрична енергія, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами. Згідно із ст.ст. 66, 68 Житлового Кодексу України, квартиронаймач зобовязаний щомісячно вносити квартирну плату згідно тарифу затвердженого у встановленому законом порядку. Члени сім`ї квартиронаймача, які проживають разом з ним, несуть рівні обовязки, у тому числі щодо оплати послуг з утримання будинків, споруд та при будинкової території, згідно ст. 64 Житлового кодексу України. Відповідачами до суду не надано доказів щодо будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих послуг з водопостачання та водовідведення, як і не доведено фактів невиконання позивачем обовязку з надання вищевказаних послуг. Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтями 20, 21 Закону України Про житлово-комунальні послуги визначені права та обовязки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обовязком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обовязком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обовязок, а не право власника квартири та виконавця таких послуг. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст.611 ЦК України, - у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень „Правил користування системами комунального водопостачання в містах та селищах України", затвердженими наказом Державного комітету по житловому комунальному господарству за № 65 від 01.07.1994, оплата за надані послуги здійснюється не пізніше 10 числа кожного наступного місяця за попередній. Всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачі своєчасно та в повному обсязі не оплачують надані позивачем послуги. Відсутність договору, укладеного між сторонами про надання послуг по водопостачанню та водовідведенню, не є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки вищевказані послуги відповідачі отримували, з відмовою від отримання послуг до позивача не зверталися. Згідно із ст. 541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання. Як передбачено ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідачів на користь КП «Черкасивдоканал» Черкаської міської ради слід стягнути солідарно судові витрати в сумі 1218грн. 00коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved