Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивачка в інтересах малолітнього [PERSON] звернулася до суду до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав. На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що її внук [PERSON], з вересня 2010 року проживає біля неї та перебуває на її вихованні та утриманні. [PERSON], будучи батьком малолітнього сина [PERSON], не відвідує його, не цікавиться його життям, не забезпечує матеріально, тобто не виконує своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню свого малолітнього сина, тому, приймаючи до уваги висновок служби у справах дітей Кривоозерської райдержадміністрації Миколаївської області, просить позбавити відповідача батьківських прав. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо позбавлення батьківських прав у відношенні свого сина. Прокурор та представник служби у справах дітей Кривоозерської РДА Миколаївської області просили суд позовні вимоги позивачки задовольнити, оскільки батько малолітнього [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов"язків та не бере участі у його вихованні. Вислухавши сторони, прокурора, представника служби у справах дітей Кривоозерської РДА Миколаївської області, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві 29 травня 2010 року(а.с.15). Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 09 серпня 2011 року мати малолітнього [PERSON]- [PERSON] позбавлено батьківських прав у відношенні малолітнього [PERSON](а.с.6). Згідно даних довідки №884, виданої Маломечетнянською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області від 16 грудня 2013 року, встановлено, що позивачка [PERSON] - бабуся малолітнього [PERSON], виховує та утримує його з вересня 2010 року(а.с.12). Встановлено, що відповідач [PERSON] не працює, зареєстрований в [ADDRESS], але не проживає там з вересня місяця 2010 року, має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні бабусі [PERSON], синові не приділяє відповідної батьківської уваги, з вересня місяця 2010 року не відвідував його, будь-якої допомоги не надає, що підтверджується характеристикою Маломечетнянської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області на [PERSON](а.с.8). Згідно висновку служби у справах дітей Кривоозерської райдержадміністрації Миколаївської області від 15 квітня 2014 року №203/02-35-21/14 підтверджується, що Кривоозерська районна державна адміністрація, вважає доцільним та таким, що буде відповідати інтересам дитини, винесення рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON](а.с.20). Положеннями ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний та духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно положень ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язанні піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язанні забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Положення ч.1 ст.152 Сімейного кодексу України регламентує, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю та встановлена законом. Згідно положень ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України визначено що, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Як передбачено положеннями ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. В силу п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні підтверджено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню свого сина [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved