Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/2563/74/54548 від 18.04.2007 року. На підставу своїх вимог спирається на те, що 18.04.2007 року Відкритим акціонерним товариством [PERSON] Аваль, назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство [PERSON] Аваль, що підтверджується витягом із статуту та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/2563/74/54548, згідно умов якого [PERSON] надав прозичальнику кредит в сумі 291 590,00 дол. США. Кредит надано на строк по 18.04.2022 року. Процентна ставка за користування кредитними коштами 12,85 % річних. Кредит надано позичальнику на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Відповідно до п. 3.2 цього договору надання кредиту може здійснюватись на розсуд Банку шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів Банком з позичкового рахунку позичальника на його поточний рахунок з можливістю: - Подальшої видачі готівки через касу Банку; - Безготівкової оплати наданих платіжних документів (доручень) позичальника. Таким чином [PERSON] виконав свої зобов'язання перед позичальником за кредитним договором, надавши позичальнику кредит в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором. Факт видачі позичальнику кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку, станом на дату видачі кредитних коштів, а саме за 18.04.2007 року. Згідно п. 5.1 кредитного договору позичальник зобов'язався здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу кредитора: щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно Графіку погашення, протягом строку дії кредитного договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 18.04.2022 року; щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, відсотки за фактичне користування кредитних коштів Кредитора та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів. Відповідно до п. 6.5 кредитного договору [PERSON] має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання позичальником умов цього договору та/або інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав позичальника, за умови попереднього (за 30 днів) повідомлення позичальника рекомендованим листом. Відповідно до п. 10.1 за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього Договору, позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Відповідно до п. 12.5 до всіх правовідносин, пов'язаних з укладенням та виконанням цього договору застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. 30.04.2009 року між Банком та позичальником було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ на території України, відповідно до умов якої позичальнику тимчасово, на період з 15.05.2009 року по 15.04.2010 року встановлено кредитні канікули, внаслідок чого розмір щомісячного обов'язкового платежу позичальника було зменшено до розміру, визначеного новим графіком, що є додатковим до цієї додаткової угоди. 30.04.2010 року між Банком та позичальником було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ на території України, відповіді Позичальнику з 30.04.2010 року встановлено пільгову процентну ставку за кредитом у розмірі 1 % річних. Погоджено новий Графік погашення. Однак позичальник припинив належним чином виконувати свої грошові зобов'язання за кредитним договором, а саме зазначених в п. 5.1 кредитного договору, зобов'язань з погашення заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого за кредитом виникла прострочена заборгованість. 27.02.2015 року позичальнику було направлено вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором за вих. №114-0-0-00/15-20703, про те заборгованість погашено так і не було. Загальна сума заборгованості позичальника - [PERSON] перед Банком, за кредитним договором №014/2563/74/54548 від 18.04.2007 року, станом на 22.04.2015 року становить 268 574, 67 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ - 5 982 817, 41 грн., яка складається із : - 251 135, 26 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ - 5 594 334, 00 грн. - заборгованість по кредиту; - в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом - 7 650, 20 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ- 170 417, 22 грн.; - 5 284,16 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ - 117 710, 89 грн. заборгованість по відсоткам - в т.ч. прострочена заборгованість по відсоткам - 5 236, 00 дол. США., що еквівалентно по курсу НБУ- 116 638,07 грн.; - 12 155,25 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ - 270 772, 52 грн., - розрахована пеня, у зв'язку з чим представник позивача вимушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутності та підтримає позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України попереджений належним чином, причини неявки визнані поважними невідомі, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи та рогляду справи у його відсутність не надходило, але його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів по суті у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 11, 509, 525, 526, 527, 530, 629, 1054, 1055 ЦК України, виходячи із того, що як встановлено в судовому засіданні сторони уклали кредитний договір №014/2563/74/54548 від 18.04.2007 згідно якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 291 590,00 дол. США, кредит надано на строк по 18.04.2022, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с.10-15). Судом встановлено, що відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач сплачує позивачу відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. ТЬакож судом встановлео, що 30.04.2009 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ на території України, відповідно до умов якої позичальнику тимчасово, на період з 15.05.2009 року по 15.04.2010 року встановлено кредитні канікули, внаслідок чого розмір щомісячного обов'язкового платежу позичальника було зменшено до розміру, визначеного новим графіком, що є додатковим до цієї додаткової угоди. 30.04.2010 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ на території України, відповіді позичальнику з 30.04.2010 року встановлено пільгову процентну ставку за кредитом у розмірі 1 % річних і було погоджено новий графік погашення. Однак позичальник припинив належним чином виконувати свої грошові зобов'язання за кредитним договором, а саме зазначених в п. 5.1 кредитного договору, зобов'язань з погашення заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого за кредитом виникла прострочена заборгованість. Встановлено, що 27.02.2015 року позичальнику було направлено вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором за вих. №114-0-0-00/15-20703, про те заборгованість не погашено. Загальна сума заборгованості позичальника - [PERSON] перед банком, за кредитним договором №014/2563/74/54548 від 18.04.2007 року, станом на 22.04.2015 року становить 268 574, 67 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ - 5 982 817, 41 грн., яка складається із : - 251 135, 26 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ - 5 594 334, 00 грн. - заборгованість по кредиту; - в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом - 7 650, 20 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ- 170 417, 22 грн.; - 5 284,16 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ - 117 710, 89 грн. заборгованість по відсоткам - в т.ч. прострочена заборгованість по відсоткам - 5 236, 00 дол. США., що еквівалентно по курсу НБУ- 116 638,07 грн.; - 12 155,25 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ - 270 772, 52 грн., - розрахована пеня Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. ст. 257, 258, 259 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (п. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до п.1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 610 порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежного виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість ним виконання свого грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. За кредитним договором [PERSON] або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (п. 1 ст. 1054 ЦК України). За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства ст. 14 ЦК України, а тому позов підлягає до повного задоволення. Судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved