Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» звернулось до суду з позовом у якому просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 11 480,62 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 2 338,43 грн., 3 % річних у розмірі 413,37 грн., а всього 14 232,42 грн. та судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. Вимоги мотивовані тим, що відповідачі зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого опалення. З жовтня 2014 року відповідачі своєчасно не вносили оплату за отримані послуги з централізованого опалення, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 01 червня 2017 року, становить 11 480,62 грн. Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, загальна сума боргу з урахуванням 3 % річних та інфляційних складових становить у розмірі 14 232,42 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги в частині свого довірителя визнає, відповідачі [PERSON] та [PERSON] про причини неявки суд не повідомили. З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 07 лютого 2018 року в судовому засіданні постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи, квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить відповідачам, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с. 9). Відповідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно ст. 66 ЖК України, розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг. Додержання вимог вказаних Правил при користуванні квартирами приватного житлового фонду та їх утримання зобов'язує ст. 179 ЖК України. Згідно ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України власність зобов'язує; власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно розрахунку заборгованості, з жовтня 2014 року по грудень 2016 року включно (з урахуванням оплат у червні 2016 року) заборгованість відповідачів за отримані послуги з централізованого опалення становить 11 480,62 грн. Також позивачем заявлено до стягнення відповідно норми ч. 2 ст. 625 ЦК України 3 % річних в сумі 413,37 грн. та інфляційну складову у розмірі 2 338,43 грн., (а.с. 8), що загалом складає суму 14 232,42 грн. В судове засідання представник відповідача [PERSON] надала заяву про визнання позову в повному обсязі в частині відповідача [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За правилами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини викладені в позові, не спростовані відповідачами [PERSON] та [PERSON], які не скористалися процесуальним правом подати відзив (заперечення проти позову) та докази на спростування заявлених позовних вимог, відповідач [PERSON] визнала позов, а тому суд позбавлений врахувати інші докази ніж ті, які наявні в матеріалах справи. На підставі наведеного, суд приходить до висновку що позов ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача також підлягає стягненню сплачений ним в дохід держави судовий збір по 533,33 грн. із кожного з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved