overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] пред'явила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначила, що з відповідачем по справі шлюб зареєстровано у відділі РАЦС Млинівського районного управління юстиції Рівненської області 28 серпня 2010 року, актовий запис №62. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Основною причиною розірвання шлюбу називає несумісні характери, різні життєві погляди на сім'ю, також постійні конфлікти та суперечки на побутовому грунті. Розлад у сім»ї носить систематичний, тривалий характер. Сім'я розпалась остаточно, примирення неможливе. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, відновивши їй дошлюбне прізвище. В судове засідання позивач не з'явилася, суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. (а.с.7) Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомленй належним чином. (а.с.10,12) Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Шлюбні відносини подружжя не підтримує. Заходи для збереження сім"ї стронами не вживалися. Шлюбні стосунки фактично припинені. З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі статей 105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] пред'явила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначила, що з відповідачем по справі шлюб зареєстровано у відділі РАЦС Млинівського районного управління юстиції Рівненської області 28 серпня 2010 року, актовий запис №62. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Основною причиною розірвання шлюбу називає несумісні характери, різні життєві погляди на сім'ю, також постійні конфлікти та суперечки на побутовому грунті. Розлад у сім»ї носить систематичний, тривалий характер. Сім'я розпалась остаточно, примирення неможливе. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, відновивши їй дошлюбне прізвище. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що збереження сім»ї можливе. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Шлюбні відносини подружжя не підтримує. Заходи для збереження сім"ї стронами не вживалися. Шлюбні стосунки фактично припинені. З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі статей 105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

У жовтні 2014 року ПАТ "Дельта Банк" звернулося в суд з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 007-06509-150413 у розмірі 18 720грн. 81коп. посилаючись на те, що 15 квітня 2013 року відповідно до даного договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок з кредитною лінією на загальну суму 30 000 грн.. Відповідач скористався кредитними коштами, але належним чином не виконує зобов»язання за кредитним договором в результаті чого, станом на 22 липня 2014 року виникла вищевказана прострочена заборгованість. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про причину неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність позову і необхідності його задоволення, виходячи із слідуючого. Кредитним договором № 007-06509-150413 від 15.04.2013 року на відкриття карткового рахунку з використанням платіжної картки та обслуговуванням платіжної картки позивач виконав на себе взяті зобов»язання, відкривши відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] надавши відповідачу платіжну картку та відкривши кредитну лінію на загальну суму 30 000грн., встановивши на день укладення кредитного договору ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 15 436грн.75коп. (а.с.3-7). Станом на 22 липня 2014 року згідно розрахунку заборгованості за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 18 720грн. 81коп., яка складається з: 7009грн.27коп. - тіло кредиту; 8427грн.48коп. - прострочене тіло кредиту; 3284грн.06коп.- заборгованість за комісіями (а.с.10). Відповідно до ст.525 ЦК України одностроння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов»язання. Таким чином, вимоги ПАТ "Дельта Банк" щодо стягнення з [PERSON] заборгованості по кредиту у розмірі 18 720грн. 81коп., є підставними і такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

У жовтні 2014 року ПАТ «Київобленерго» звернулося до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заподіяних збитків, мотивуючи тим, що відповідач [PERSON], яка проживає по [ADDRESS] самовільно підключилась до мережі поза засобами обліку, таким чином електроенергія, що споживалася відповідачем електролічильником не обраховувалася. Про виявлені порушення був складений акт від 17 вересня 2014 року № К 026869 та зроблено розрахунок збитків, заподіяних енергопостачальнику. Добровільно відповідач погасити суму збитків відмовляється, тому просить стягнути з відповідача суму збитків в розмірі 9247,18 грн. та судові витрати у розмірі 243,60. У судовому засіданні представник позивача Тимошенко \~О.В. позовну заяву підтримав та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що вона зараз не має можливості відразу сплатити суму збитків. Вказала суду , що вона поступово спалить суму збіитків. Суд, вислухавши доводи представника позивача, відповідача, письмові докази вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрвоана по [ADDRESS], є споживачем електроенергії, яку постачає ПАТ "Київобленерго» та повинен дотримуватися Правил користування електричною енергією для населення, якими регулюються відносини між споживачем та постачальником електроенергії. 17 вересня 2014 року представниками енергопостачальника ПАТ «Київобленерго» було виявлено порушення відповідачем Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення до мережі поза засобами обліку, про що було складено відповідний акт № К 026869 від 17 вересня 2014 року (а.с. 2). На підставі п. 53 Правил та Методики, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 04.05.2006 року № 562 зроблено розрахунок збитків, заподіяних енергопостачальнику по акту № К 026869 за не обліковану електричну енергію в сумі 9247,18 грн. Відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання несе відповідальність за наявності її вини. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, а також шкода, завдана майну юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з пояснень відповідача в судовому засіданні відповідач визнала фактичні обставини викладені в акті та не оспорила суму заподіяних збитків. Враховуючи викладене, оскільки відповідач в добровільному порядку ухиляється від сплати боргу, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за недораховану спожиту електричну енергію в сумі 9247 грн. 18 коп. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню витрати на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач [PERSON]звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, посилаючись на те, його батьки [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу 07 січня 1993 року народився він. В зв"язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, який навчається в Полтавському Національному технічному університеті імені Ю.Кондратюка на денній формі навчання. Просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі по 1000 грн. щомісячно до закінчення ним навчання. 19.11.2014 року уточнив позовні вимоги та остаточно просив суд стягнути аліменти в розмірі ? частини заробітку. В судове засідання позивач не з»явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове повторно засідання не з»явився, будучи повідомленим належним чином, причини неявки не повідомляв. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] до [PERSON] перебували в шлюбі, який розірвано 12 серпня 2002 року, свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] від 06.05.2008 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] та паспорта громадянина України [NUMBER] відповідач має сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] навчається в Полтавському Національному технічному університеті імені Ю.Кондратюка на факультеті інформаційних та телекомунікаційних технологій і систем. Форма навчання денна. Як вбачається з довідки Центра зайнятості Кременчуцького МРЦЗ №1649 від 04.09.2014 року, [PERSON] перебуває на обліку як безробітна з 29 липня 2014 року. Відповідач працює, та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, матеріальний стан платника аліментів, який працює, хронічними хворобами не страждає та не являється інвалідом, інших утриманців не має, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Також, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач [PERSON]звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, посилаючись на те, його батьки [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу [INFO] народився він. В зв"язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, який навчається в Полтавському Національному технічному університеті імені Ю.Кондратюка на денній формі навчання. Просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі по 1000 грн. щомісячно до закінчення ним навчання. 19.11.2014 року уточнив позовні вимоги та остаточно просив суд стягнути аліменти в розмірі ? частини заробітку. В судове засідання позивач не з»явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове повторно засідання не з»явився, будучи повідомленим належним чином, причини неявки не повідомляв. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] до [PERSON] перебували в шлюбі, який розірвано 12 серпня 2002 року, свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] від 06.05.2008 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] та паспорта громадянина України [NUMBER] відповідач має сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] навчається в Полтавському Національному технічному університеті імені Ю.Кондратюка на факультеті інформаційних та телекомунікаційних технологій і систем. Форма навчання денна. Як вбачається з довідки Центра зайнятості Кременчуцького МРЦЗ №1649 від 04.09.2014 року, [PERSON] перебуває на обліку як безробітна з 29 липня 2014 року. Відповідач працює, та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, матеріальний стан платника аліментів, який працює, хронічними хворобами не страждає та не являється інвалідом, інших утриманців не має, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Також, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

У жовтні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що з 26 серпня 2011 року вона знаходилася в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 16.05.2014 року шлюб розірвано. Відвказаного шлюбу вони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. В зв"язку з тим, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка проживає з нею, просить стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання доньки до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач не з»явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судовезасідання не з»явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягаєзадоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 26 серпня 2011 року, який розірвано рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 16.05.2014 року. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Разом з тим відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки не надає, не є інвалідом, та інших аліментних зобов»язань не має. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, матеріальний стан платника аліментів, який не працює, хронічними хворобами не страждає та не являється інвалідом, інших аліментних зобов»язань не має,суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Також, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 17.05.2003 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін дітей не мають. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів. В судове засідання позивач нез"явився, однак в матеріалах справи міститься заява згідно якої подану позовну заяву підтримує і просить її задовольнити, а справу слухати у його відсутності. Відповідач в судове засідання з'явилася, протии задоволення позову не заперечила. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного та різних поглядів на життя, сторонни по справі не підтримують шлюбні відносини та мешкають окремо. Майнового спору між сторонами немає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і не може бути збережена, в зв'язку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя. Крім того, судом було надано термін на примирення один місяць і за цей період відносини між сторонами не змінилися.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позивач вказує на те, що 30 листопада 2014 року позивач уклав договір позики з відповідачем, який позичив у нього 500 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України встановленого на день звернення до суду дорівнює 10\~952 грн. 00 коп., які відповідач зобовязався віддати до першої вимоги. На підтвердження укладеного договору позики [PERSON] написав розписку. Дані гроші відповідач намагався використати для придбання автомобіля, але на даний час відповідачем так і не було придбано автомобіль, гроші також не повернуті. [PERSON] кілька разів намагався повернути свої гроші, дзвонив відповідачу та просив, щоб він повернув кошти, але відповідач тільки обіцяв це зробити та пізніше зовсім змінив телефонний номер. Позивач просить стягнути на його користь суму боргу у розмірі 10 952 грн. 00 коп. та судові витрати по справі у сумі 487 грн. 20 коп. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] одержав від [PERSON] в борг 500 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України встановленого на день звернення до суду дорівнює 10\~952 грн. 00 коп., які відповідач зобовязався віддати до першої вимоги. (а.с.6). Вказану суму відповідач не повернув. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

У жовтні 2015 року заявниця [PERSON] звернулася із заявою до суду, в якій вказує, що на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Світлогірської сільської ради народних депутатів від 10.08.2001 р. № 214 їй видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 4.41 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Світлогірської сільської ради, серія [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 156. В зв'язку з невірним здійсненим записом в державному акті на право приватної власності на землю у графі прізвище «[PERSON]» замість «[PERSON]», заявниця просить встановити факт належності їй державного акту на право приватної власності на землю. В судове засідання заявниця [PERSON], представник заявниці [PERSON] не з'явилися, від них надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Світлогірської сільської ради в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява в якій він не заперечує проти задоволення заяви та прохає розглядати справу у його відсутність. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст.256 ЦПК України "суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по-батькові, місце і час народження якої , що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи , зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті". З матеріалів справи вбачається, що на ім'я [PERSON] видано паспорт громадянина України (а.с.5). В заповіті та у свідоцтві про право на спадщину прізвище заявниці теж зазначено як [PERSON].( а.с.7,8). Згідно Державного акту серії [NUMBER] прізвище заявниці зазначено [PERSON] ( а.с.6). Таким чином суд приходить до висновку, що в Державному акті допущена помилка при написанні прізвища власника. Оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про належність заявниці [PERSON] Державного акту на право власності на землю. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки пов"язане з виникненням майнових прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеною вище позовною заявою, в обгрунтування якої зазначив, що він та відповідачка [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 1993 року по 2002 рік, при цьому припинили спільне проживання однією сім"єю у 1999 році. 15 червня 2000 року відповідачка [PERSON] народила сина [PERSON]. Позивач в позовній заяві просить суд ухвалити рішення, яким виключити відомості про нього як про батька [PERSON], [INFO] з актового запису про народження [PERSON], № 25 від 06.06.2002 року, з підстав того, що батьком [PERSON] є відповідач [PERSON], з яким [PERSON] проживає однією сім"єю. Сторони в судове засідання не з"явились, кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідачі проти задоволення позову не заперечували. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 1993 року по 2002 рік. 15 червня 2000 року відповідачка [PERSON] народила сина [PERSON]. Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] припинили спільне проживання однією сім"єю у 1999 році. При цьому відповідачка [PERSON] проживає однією сім"єю з [PERSON] Враховуючи зазначені обставини справи, а також те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] фактично визнали позов, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved