Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач у серпні 2016 року звернулася до суду з названим позовом, вказуючи, що 27 липня 2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу вони мають дитину дочку [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб не розірвано, але вони проживають окремо. Донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що домовленості про розмір аліментів вони між собою не досягли, добровільно матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини не надає, тому просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 грн., але не менше 30 відсотків для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття щомісячно починаючи з дати звернення до суду. Відповідач заперечував проти викладених обставин у позовній заяві та надав до суду свої заперечення, де зазначив , що він перебуває у шлюбі з позивачем по справі [PERSON], від даного шлюбу вони мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. В даний час спільно вони не проживають, однак він не відмовляється від утримання доньки та сам неодноразово забезпечував доньку одягом та іграшками. Він має постійне місце роботи, працює трактористом в ТОВ « Ропа Агросервіс» та окрім того він є інвалідом ІІІ групи дитинства та отримує пенсію в розмірі 1230,00 грн. щомісячно. Посилаючись на ст.ст. 182, 183 СК України, просить суд визначити аліменти на утримання доньки в частці від доходу (а.с.24). Представник позивача в судовому засіданні змінила позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Просила суд позов задоволити та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку. Представник відповідача в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, ознайомившись із позовною заявою, запереченнями, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 27 липня 2012 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 45 (а.с.11). Від шлюбу вони мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с.12). З пояснень сторін судом встановлено, що донька проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Даючи оцінку показам сторін та досліджених в судовому засіданні письмових доказів, що містяться в матеріалах справи , суд прийшов до висновку, що позовну заяву слід задовольнити повністю, виходячи із тих міркувань, що непорушним конституційним правом неповнолітньої дитини є право на утримання батьками до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Крім того, такий обовязок передбачено i в ст. 180 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що відповідач має постійне місце роботи, що стверджено довідкою відповідач працює трактористом ТОВ « Ропа-Агросервіс» де отримує заробітну плату (а.с.30), та окрім того він отримує пенсію як інвалід дитинства ІІІ групи ( а.с.27), тобто має регулярні доходи у виді заробітної плати та пенсії щомісячно, тому посилання представника позивача на те, що відповідач має мінливий дохід є безпідставними та не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому у суду відсутні підстави для застосування положень ст. 184 СК України. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності до ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини , що мають істотне значення . Згідно із ч. 1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи матеріальне становище, стан здоровя відповідача, відсутність у нього інших утриманців, те що відповідач працює, суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, змінені позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме : аліменти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Outcome: approved