Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Представник позивача звернувся\~до\~суду з\~позовною\~заявою\~до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог позивач\~посилається на\~те,\~що відповідачі\~зареєстровані за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~та є\~споживачами послуг\~з централізованого\~водопостачання та\~водовідведення шляхом\~відкриття абонентського\~особового рахунку\~№ [NUMBER] ,\~за відповідачами\~за період\~з 01.08.2012\~року по\~31.10.2020\~року утворилася\~заборгованість за\~надані послуги\~з централізованого\~водопостачання та\~водовідведення у\~сумі 40102,09\~гривень,\~з яких:\~21667,56 грн. - за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 серпня 2012 року по 31 жовтня 2020 року; 16053,12 грн. - за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 серпня 2012 року по 31 жовтня 2020 року; 1546,74 грн. - інфляційні витрати; 834,67 грн. - три проценти річних від простроченої суми. Позивач вказує, що несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста та негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів. Просили вважати строк позовної давності пропущеним з поважних причин. Ухвалою суду від 07.12.2020 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 29 січня 2021 року відповідачем [PERSON] надано відзив на позовну заяву, згідно якого остання просила застосувати строки позовної давності до позовних вимог позивача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01 серпня 2012 року до 21 листопада 2021 року, у зв`язку з чим просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у цій частині. 11 лютого 2021 року представником КП «Харківводоканал» надано відповідь на відзив, де зазначено, що згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 № 1875-ІV (в редакції, яка діяла до 01.05.2019 року), споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг підготовлений виконавцем на основі типового договору. На виконання закону КП Харківводоканал було розроблено Договір надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на основі типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 \~ \~ \~ \~№ 630 та погодженого рекомендаційним роз`ясненням Харківського обласного територіального відділу Антимонопольного комітету України від 16.07.2009р. за №9. Підприємство щомісяця в кожній квитанції до сплати пропонує абонентам: письмово укласти договір і зазначає адресу, номер телефону, за яким потрібно звернутись, та перелік документів, що необхідні. З боку позивача жодних спрямованих на укладання письмового договору не було здійснено. Договір сторонами все ж вважається укладеним, не приймаючи до уваги відсутність письмового договору, оскільки сторони певний час виконують конклюдентні дії, а саме, КП Харківводоканал зі свого боку надає послуги з водопостачання та водовідведення, а споживач в свою чергу приймає ці послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-ІV (що діяв на момент виникнення правовідносин), розмір оплати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показників приладів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Нарахування за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою визначеною у позові проводились у відповідності до встановлених норм водоспоживання і водовідведення, затверджених рішенням виконавчого комітету Харківської міської Ради народних депутатів «Про встановлення та застосування норм водоспоживання і водовідведення, та порядку розрахунків» від 09.04.1997 № 256 (зі змінами від 29.12.2000 за № 1886, від 20.09.2006 № 721) по кількості зареєстрованих осіб. З 01.01.2017 нарахування за вказаною адресою здійснюються відповідно до норм водоспоживання і водовідведення, затверджених рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про затвердження нормативів (норм) водоспоживання та водовідведення для населення в разі відсутності засобів обліку води» від 28.12.2016 № 901. До Комунального підприємства «Харківводоканал» звернень щодо здійснення перерахунку у зв`язку з не проживанням осіб за адресою вказаною у позові не надходило. Представник позивача, [PERSON] , яка діє на підставі довіреності від 17.12.2020 року № 01.01-23/6293-20, в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлений позов підтримала в повному обсязі. Крім того, надала розрахунок суми заборгованості за останні три роки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила суд застосувати до вимог КП «Харківводоканал» строк позовної давності та не заперечувала щодо стягнення солідарно з відповідачів суми заборгованості за період з 01.12.2017 по 31.10.2020 року. Інші відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так, судовим розглядом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 04.12.2020 року. У КП «Харківводоканал» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , що свідчить про надання позивачем відповідачам послуг з централізованого водопостачання і водовідведення. За даним особовим рахунком наявна заборгованість за послуги водопостачання за період з 01.08.2012 року по 31.10.2020 року в розмірі 21 667,56 грн. та за послуги з водовідведення з 01.08.2012 року по 31.10.2020 року в розмірі 16\~053,12 грн. (а.с. 10-16). З матеріалів справи вбачається, що заборгованість до теперішнього часу боржниками не погашена. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 815 ЦК України, наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Згідно вимог ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Але, відповідачі отримуючи послуги з центрального водопостачання їх не оплачують, у зв`язку з чим і утворилась заборгованість в сумі 37\~720,68 грн. Крім того, представник позивача просила суд стягнути з відповідачів суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 1\~546,74 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 834,67 грн., що підтверджується розрахунком 3% та індексації по заборгованості за надані послуги. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON] надала суду заяву у якій просила суд застосувати до вимог КП «Харківводоканал» строк позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із сплином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст. 259 ЦК України). Отже, суд розглядає період заборгованості з 01.12.2017 року по 31.10.2020 року. Суд вважає не поважною причину пропуску строку зазначену позивачем, а саме не звернення до суду своєчасно через велику кількість подаваємих на рік позовів (7000-8000) та обмежена можливість підтприємства у сплаті судового збору, а тому вважає за необхідне застосувати строк позовної давності. Таким чином, заборгованість по сплаті за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, з урахування строку позовної давності, становить 22 278,55 грн., з яких: 11 099,29 грн. - за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 грудня 2017 року по 31 жовтня 2020 року; 8 797,85 грн. - за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 грудня 2017 року по 31 жовтня 2020 року; 1546,74 грн. - інфляційні витрати; 834,67 грн. - три проценти річних від простроченої суми. Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовна заява КП «Харківводоканал» підлягає частковому задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Згідно наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 45068 від 21.08.2020 року, під час звернення до суду з вказаним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати в сумі 2102,00 грн. з відповідачів на користь позивача в рівних частках. На підставі викладеного і

Outcome: partial