Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

У квітні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та приватного виконавця [PERSON] в якому зазначила, що з 21.01.1977 вона перебуває у шлюбі з [PERSON] В період цього шлюбу ними було набуте спільне майно: садовий будинок № 34 на території обслуговуючого кооперативу "Садівниче товариство «Дорожник-2009», Трисвятсько-Слобідська (колишня назва Радянсько-Слобідська) сільська рада Чернігівський район Чернігівська область, загальною площею 61,4 кв.м, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 760886674255, та земельну ділянку площею 0,0561 га, кадастровий номер 7425586000:06:000:3034, цільове призначення для індивідуального садівництва, яка знаходиться на території обслуговуючого кооперативу "Садівниче товариство «Дорожник-2009» Трисвятсько-Слобідська (колишня назва Радянсько-Слобідська) сільська рада Чернігівський район Чернігівська область. Ці обєкти нерухомості були оформлені на чоловіка [PERSON], але є їх спільним сумісним майном. В подальшому, постановою приватного виконавця [PERSON] від 26.09.2017 було накладено арешт на ці обєкти по виконавчому провадженню, де боржником виступає [PERSON]. 30.03.2018 їй стало відомо, що садовий будинок та земельна ділянка виставлені на електронні торги по цьому виконавчому провадженню. Цим порушується її право власності на зазначена майно, а тому вона просить: визнати за нею право власності на ? частку нерухомого майна спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] зазначеного садового будинку та земельної ділянки на якій він розташований; зобовязати приватного виконавця зняти арешт з ? частки приватної власності [PERSON] у спільній сумісній власності подружжя зазначених садового будинку та земельної ділянки і при проведенні виконавчих дій виключити його з опису майна. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити, а також додав, що зазначена земельна ділянка була отримана [PERSON] та [PERSON] у 1988 році, а спірний будинок був зведений в 1991 році за спільні кошти подружжя. У 2015 році відбулася лише реєстрація цих обєктів на імя [PERSON], хоча право власності на них виникло ще в 1991 році. При цьому поділ спільного сумісного майна між [PERSON] та [PERSON] не здійснюється. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та підтвердив, що спірні садовий будинок та земельна ділянка були набуті ними за час шлюбу і є їх спільною сумісною власністю. Оформлення цього майна для зручності було проведено на нього. Поділ спільного сумісного майна між ними не здійснюється. Відповідач приватний виконавець [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив та зазначив, що спірна земельна ділянка надана у власність [PERSON] у 2015 році в порядку приватизації, а тому вона є його особистою приватною власністю. Також у спадковому договорі щодо спірного майна укладеного [PERSON] зазначено, що земельна ділянка є особистою власністю [PERSON], а в заяві до нотаріуса при укладанні цього договору позивач особисто підтвердила це. Доказів участі в будівництві садового будинку позивачем також не надано, а тому, оскільки членом садового товариства був [PERSON] і сплачував членські внески, то відсутні підстави стверджувати про існування спільної сумісної власності на даний будинок. У нього на виконанні перебуває виконавчий лист про стягнення заборгованості з [PERSON] Відповідно до отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно спірний будинок та земельна ділянка належать [PERSON], а тому ним було накладено арешт на ці обєкти та здійснені заходи щодо їх реалізації. Тобто всі його дії були правомірними та відповідали нормам законодавства. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 21 січня 1977 року. Згідно з довідками обслуговуючого кооперативу "Садівниче товариство «Дорожник-2009» [PERSON] є членом цього товариства з 1988 року і за ним закріплена земельна ділянка №34 площею 0,0561 га, на якій з 1991 року розміщений садовий будинок. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.10.2015, право власності на садовий будинок № 34 на території обслуговуючого кооперативу "Садівниче товариство «Дорожник-2009», Трисвятсько-Слобідська (колишня назва Радянсько-Слобідська) сільська рада Чернігівський район Чернігівська область, загальною площею 61,4 кв.м, зареєстроване за [PERSON] За нормами ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №25-212/20-15-сг від 12.06.2015 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва [PERSON] та надано у власність земельну ділянку площею 0,0561 га, кадастровий номер 7425586000:06:000:3034, цільове призначення для індивідуального садівництва, яка знаходиться на території обслуговуючого кооперативу "Садівниче товариство «Дорожник-2009» Трисвятсько-Слобідська (колишня назва Радянсько-Слобідська) сільська рада Чернігівський район Чернігівська область. Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 22.06.2015 було зареєстровано право власності на цю земельну ділянку за [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Аналогічні норми містила і ст.22 КпШС, яка була чинна на час отримання спірної земельної ділянки у користування та будівництва будинку на ній. Як вбачається з довідок садівничого товариства та технічного паспорту на спірний садовий будинок, він був споруджений у 1991 році, а право власності на нього зареєстровано 22.10.2015 року. Отже на час спорудження та реєстрації права власності [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, а тому цей садовий будинок знаходиться у спільній сумісній власності цього подружжя. Спірна земельна ділянка була приватизована [PERSON] 22.06.2015, коли було зареєстровано право власності на неї. Таким чином, на час реєстрації права власності на садовий будинок він вже знаходився на земельній ділянці, яка була приватизована [PERSON], а тому до цих правовідносин слід застосувати положення ст.120 Земельного кодексу України та ст.377 Цивільного кодексу України, які містять норми згідно з якими при переході права власності на будівлю і споруди разом з цими обєктами переходить і право власності на земельну ділянку без зміни її цільового призначення. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України у справі № №6-2710цс15 виходячи зі ст. 30 ЗК України 1992 року, згідно з якою при переході права власності на будівлю і споруди разом з цими обєктами переходить і право власності на земельну ділянку без зміни її цільового призначення, у разі будівництва подружжям на земельній ділянці будівель і споруд право власності на земельну ділянку відповідно виникає й в учасників спільної власності на ці будівлі та споруди. Аналогічне право в учасників спільної власності на будівлі і споруди виникає при приватизації земельних ділянок, на яких останні знаходяться. Таким чином, суд приходить до висновку про перебування спірної земельної ділянки у спільній сумісній власності подружжя [PERSON] та [PERSON] Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. А згідно з ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже спільна сумісна власність відрізняється від спільної часткової власності відсутністю визначених часток у ній. За нормами\~ст.ст.\~370,\~372\~Цивільного кодексу\~України співвласники\~у праві\~спільної сумісної\~власності мають\~право на\~виділ частки\~з спільного\~майна чи\~поділ такого\~майна.\~У разі\~виділу чи\~поділу майна,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~вважається,\~що частки\~співвласників у\~праві спільної\~сумісної власності\~є рівними,\~якщо інше\~не встановлено\~домовленістю між\~ними,\~законом або\~рішенням суду. У випадку\~виділу чи\~поділу право спільної сумісної власності на нього припиняється. Тобто, враховуючи що [PERSON] та [PERSON] не бажають виділу чи поділу їх спільного сумісного майна, то суд не може визначити їх частки у праві спільної сумісної власності, оскільки у разі визначення їх часток спільна власність з сумісної перетвориться на часткову, що можливо лише при поділі майна. 25.09.2017 приватним виконавцем [PERSON] було відкрито виконавче провадження по стягненню з [PERSON] заборгованості за договором позики та судових витрат. 26.09.2017 в рамках цього виконавчого провадження було накладено арешт на спірні садовий будинок та земельну ділянку, оскільки за даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником цих обєктів зазначений [PERSON] Як вже встановлено судом, ці обєкти нерухомості перебувають у спільній сумісній власності подружжя [PERSON] та [PERSON] Однак, поділ цього майна не здійснювався, кредитор [PERSON] з позовом про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, в порядку ст.371 ЦК України, також не звертався, і тому суд не може зняти арешт з ? частини спірного майна, оскільки частина майна позивачки у спільній сумісній власності на даний час не визначена. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON], оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені лише щодо цього відповідача, а позовні вимоги до приватного підприємця [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial