Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

у квітні 2017 року [PERSON] звернувся у суд з позовом до [PERSON] про визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала в будинку [ADDRESS] , після її смерті відкрилась спадщина на все належне померлій на праві приватної власності майно, в тому числі на житловий будинок за вказаною адресою та Ѕ частину земельної ділянки, на якій розташований будинок, загальною площею 0,1000 га, за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем Ѕ частини земельної ділянки за заповітом, посвідченим 18.12.2012 року державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Шершун О.В. Увстановленому законом порядку та строк звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини. На підставі його заяви була заведена спадкова справа за № 577/2015. В подальшому позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом та отримав відповідне свідоцтво про право власності на Ѕ частину житлового будинку. Спадкоємцем за законом [PERSON] , померлої [INFO] , є її син [PERSON] , який також звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом і отримав відповідне свідоцтво про право на ј частину житлового будинку. Проте, постановою від 18.05.2016 р. державного нотаріуса Другої державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину земельної ділянки з причин не зазначення частки спадкодавця у праві власності. Вказана земельна ділянка, загальною площею 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить спадкодавцеві та її сину [PERSON] без визначення відповідних часток. Позивач зазначає, що для оформлення правовстановлюючих документів на спадщину необхідно визначити частку померлої у спільній сумісній власності на земельну ділянку у розмірі Ѕ. За таких підстав, позивач просить визначити, що частка померлої [INFO] [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER] , загальною площею 0,1000 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована за адресою: [ADDRESS] , становила Ѕ частину. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 травня 2017 року відкрито провадження у даній справі. (а.с.17) Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. (а.с.52) Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подавала. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. В судовому засіданні відповідач не заперечував проти задоволення позовних ввимог. Третя особа - Друга Київська державна нотаріальна контора в судове засідання не забезпечила явку свого представника, надіслала лист про розгляд справу без їх участі. Вислухавши пояснення сторін у справі та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] , що належав померлій на підставі свідоцтва про право власності, виданого Другою київською державною нотаріальною конторою 17 березня 1993 року, а також частина земельної ділянки, площею 0,1000 гектарів, кадастровий номер 79491008, за вказаною адресою, яка належить померлій та [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю на праві спільної приватної власності. За час життя 18 грудня 2012 року [PERSON] залишила заповіт, посвідчений Другою київською державною нотаріальною конторою, згідно якого на випадок своєї смерті заповідала належну їй на праві власності Ѕ частину житлового будинку та Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,1000 га, що знаходиться в [ADDRESS] , [PERSON] . Встановлено, що позивач [PERSON] у встановлені законом порядку та строк звернувся до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на підставі його заяви була заведена спадкова справа № 577/2015. Спадкоємцем за законом [PERSON] , померлої [INFO] , є її син [PERSON] , який також звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом і отримав відповідне свідоцтво про право на ј частину житлового будинку. 18 травня 2016 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Шершун Н.К. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом щодо 1/4 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 10) Також 18 травня 2016 р. державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Шершун Н.К. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом щодо 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 11) Постановою від 18 травня 2016 року державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , щодо земельної ділянки у зв"язку з ненаданням документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. (а.с. 7) Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Статтею 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Частиною 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Звертаючись у суд з даним позовом, [PERSON] зазначає, що частка померлої [INFO] [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER] , загальною площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , становила Ѕ частину. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд погоджується з доводами позивача, що спадковим майном є лише 1\\2 частина спірної земельної ділянки. Вказаної обставини відповідач не заперечував. За таких підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 640 грн. судового збору.

Outcome: approved