Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], 1997р.н., у звязку з навчанням останнього у розмірі 1/4 частини його доходів, щомісячно, до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років, а також стягнути половину понесених витрат на оплату навчання сина в розмірі 3200,00 грн. В обгрунтування позову покликається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 17.06.1997р. народився син [PERSON], який проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні. На даний час син досяг повноліття та навчається на першому курсі денного відділення Інституту геодезії Національного Університету «Львівська Політехніка». У звязку із навчанням сина, потребує матеріальної допомоги, яку вона не взмозі забезпечити в повному обсязі. З врахуванням того, що відповідач має можливість та зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина, який потребує матеріальної підтримки у звязку з навчанням. Крім того, вказала, що навчання в даному навчальному закладі є платним, у звязку з чим нею було додатково понесено витрати на оплату навчання сина за період, просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач позов підтримала, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що не заперечує свого батьківського обовязку по утриманню дитини, в тому числі в період його навчання, проте вважає, що визначений позивачем розмір аліментів безпідставно завищений, сплачувати такий розмір аліментів він немає змоги. Крім того, він має на утриманні від іншого шлюбу дочку, яка неповнолітня, просить врахувати наявність у нього кредитних зобов"язань, погоджується на сплату аліментів в розмірі 1 000 грн. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обовязок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. Згідно ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Як вбачається із свідоцтва про народження серії І-СГ № 152498, виданого 23.07.1997р., сторони є батьками повнолітнього [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачем. Довідкою № ІГДГ-340 від 13.10.2015р. стверджується, що [PERSON] дійсно є студентом першого курсу денного відділення Інституту геодезії Національного університету «Львівська політехніка», навчається на платній формі та закінчує навчання 30.06.2019р. Факт навчання також підтверджується двостороннім договором № 4769-03 про платні послуги, укладеним між навчальним закладом та замовником [PERSON] Судом встановлено, що у звязку із навчанням сина сторін [PERSON], останній потребує матеріальної допомоги, а відповідач, в свою чергу, має змогу надавати синові відповідну матеріальну допомогу, зважаючи на задовільний стан його здоровя та наявність постійного доходу у вигляді заробітної плати, що підтверджено довідкою про доходи [PERSON] № 2887, виданою 10.12.2015р. ПрАТ «Компанія Ензим», а тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання його сина [PERSON] до закінчення ним навчання. В силу положень постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999р. N 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. При визначенні розміру таких аліментів, суд враховує, матеріальне становище дитини, яка навчається та перебуває на утриманні лише позивача, матеріальне становище відповідача, як платника аліментів, який офіційно працює, отримує постійний та стабільний дохід у вигляді заробітної плати, задовільний стан його здоровя, а також те, що на його утриманні перебуває неповнолітня донька [PERSON], 27.11.2002р.н., та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатись слід щомісячно стягувати аліменти у розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 02.11.2015р. і до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Щодо заявленої вимоги про стягнення з відповідача половину понесених витрат на оплату навчання дитини, суд вважає, що така підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно положень п.4.3 договору № 4769-03 про платні послуги, укладеним між НУ «Львівська політехніка» та замовником - [PERSON], за надання навчальним закладом освітніх послуг (здійснення навчання) [PERSON], замовником проводиться у повному обсязі оплата за відповідний навчальний період, зокрема за 1 курс навчання (2015/2016) сплаті підлягає 6400 грн. Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордера № 51124 від 12.08.2015р., відповідач [PERSON] здійснила проплату 6400 грн. за навчання сина [PERSON] Враховуючи зазначені обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку що сплачені позивачем за навчання спільної дитини сторін кошти на навчання, повинні бути розподілені порівно між обома батьками, а тому з відповідача в користь останньої слід стягнути 3200 грн. додаткових витрат на дитину. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави, відповідно до частини задоволених вимог, слід стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн., від сплати якого позивача звільнено при подачі такого позову до суду.

Outcome: partial