Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , від якого у них народилась донька: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу 01 грудня 2003 року шлюб між нею позивачем та відповідачни розірвано. Вказує, що на сьогоднійшій день їх з відповідачем донька [PERSON] досягла повноліття та продовжує навчатись в Коршівському професійному аграрному ліцеї ІІ рівня акредитації на денній формі навчання, знаходиться на неповному державному забезпеченні. У зв"язку з навчанням позивач та її донька несуть значні матеріальні витрати, тому важко забезпечити доньку всім необхідним. Позивач зазначила, що повнолітня [PERSON] повністю перебуває на її утриманні, оскільки відповідач жодних коштів на потреби доньки добровільно не надає. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 часини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання. Уточнивши позовні вимоги, вказує, що оскільки відповідач не має постійного місця роботи та у нього відсутні офіційні доходи просить суд стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву в якій просить справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з явився, про дату, час і місце судового засіданні належним чином повідомлений шляхом публікації оголошення на сайті "Судова влада України", причини неявки суду не повідомив та відзиву на позов не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Врахувавши подану позивачем заяву, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка досягла повноліття, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). Батьком дитини вказано відповідача [PERSON] . 01 грудня 2003 року зареєстровано розірвання шлюбу між сторонами у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Коломийському району реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 262 (а.с.4). Відповідно до довідки № 298 від 20 серпня 2019 року [PERSON] навчається в Коршівському професійному агарному ліцеї ІІ рівня акредитації на денній формі навчання і знаходиться на неповному державному забезпеченні, за спеціальністю "Кухар-кондитер", термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2020 року (а.с.10). Як вбачається з довідки № 663 від 12 вересня 2019 року, виданої Джурківською сільською радою Коломийського району дочка сторін по справі [PERSON] зареєстрована та проживає з позивачем [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Позивач, звернувшись з даним позовом до суду скористалася своїм правом відповідно до вищезгаданої статті. За правилами статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Дитина має отримати освіту, направлену на її загальний культурний розвиток і завдячуючи якій дитина могла б, виходячи із рівності можливостей, розвивати свої здібності і особисте судження, а також усвідомлення моральної і соціальної відповідальності та стати корисним членом суспільства. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кого покладена відповідальність за її освіту та навчання; така відповідальність у першу чергу покладена на її батьків. У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990 року, ратифікованої 27.02.1991 року і 27.09.1991 року набула чинності для України, зазначено, що Організація Об`єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу; в сім`ї як основному осередку суспільства і природному середовищі для зростання і благополуччя всіх її членів і особливо дітей мають бути надані необхідні захист і сприяння, з тим щоб вони могли повністю покласти на себе зобов`язання в рамках суспільства; дитина має бути повністю підготовлена до самостійного життя в суспільстві та вихована в дусі ідеалів, проголошених у Статуті Організації Об`єднаних Націй, і особливо в дусі миру, гідності, терпимості, свободи, рівності і солідарності. Статтею 26 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, пов`язаних з одержанням благ дитиною чи від її імені. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини, визначені в ст.182 СК України, суд вважає, що позов слід задовільнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., щомісячно на утримання доньки [PERSON] до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23-річного віку. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України На підставі наведеного та ст.ст.182,199, 200 СК Українита

Outcome: approved