Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду 18.10.2013 року з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП факторинг Україна», третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Уточнивши неодноразово позов, в його обґрунтування позивач зазначила, що 10 квітня 2008 року між нею та ЗАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір №МL-311/49/2008 згідно якого банк надав їй кредит у сумі 55 000 доларів США. Цільове використання даного кредиту було придбання домоволодіння, загальною площею 47,8 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м. та земельної ділянки площею 0,15 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. З метою забезпечення повного та своєчасного виконання нею боргових зобов'язань за цим Кредитним договором, дане нерухоме майно було передано в іпотеку ЗАТ «ОТП Банк» на підставі договору іпотеки №РМL-311/49/2008 від 10.04.2008 року. Після підписання основного Кредитного договору №МL-311/49/2008 від 10.04.2008 року до дати подачі позовної заяви з кредитодавцем були укладені ще два додаткові договори, якими на конкретні періоди змінювалася вид та розмір відсоткової ставки при нарахуванні відсотків за користування кредитом: - додатковий договір №1 від 12.05.2009 року до Кредитного Договору №МL-311/49/2008 від 10.04.2008 року; - додатковий договір №5 від 10.11.2010 року до Кредитного Договору №МL-311/49/2008 від 10.04.2008 року. Дані додаткові договори є невід'ємними частинами основного Кредитного договору №МL-311/49/2008 від 10.04.2008 року, що зазначено у п.6.2. Основного Кредитного договору та у п.3.1. Додаткових кредитних договорів. На початку жовтня 2013 року на адресу її реєстрації надійшов лист від відділу державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції у Дніпропетровської області, з якого вбачається, що приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис № 3113 від 24.05.2013 року за іпотечним договором №МL-311/49/2008 від 10.04.2008 року та запропоновано звернути стягнення на належне ій на праві спільної сумісної власності нерухоме майно - житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку, на якій він знаходиться, що розташовані за адресою: [ADDRESS], та за рахунок коштів від реалізації якого задовольнити вимоги ТОВ „ОТП Факторинг України" на загальну суму 65 887,58 доларів США. До цього часу ніяких листів або запитів з метою підтвердження суми боргу від цього нотаріусу вона не отримувала. На підставі цього виконавчого напису нотаріусу, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції Артемовою Т.В. постановою від 03.09.2013 року було відкрито виконавче провадження та постановою від 03.09.2013 року на її майно накладений арешт і заборона на його відчуження. Вважає, що нотаріус не мала права вчиняти виконавчий напис, оскільки при його вчиненні були порушенні норми чинного законодавства, а тому цей напис є таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав: Між нею та відповідачем виник спір щодо заборгованості перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», оскільки Кредитний договір №МL-311/49/2008 від 10.04.2008 року був укладений між нею та ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк»), в матеріалах справи присутній Договір про відступлення права вимоги, що укладений між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», однак відсутні жодні документи, що підтверджують факт переходу права вимоги від ПАТ «ОТП банк» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Направлений їй банком інформаційний лист, яким останній попередив її про відступлення права вимоги, вважає таким, що не відповідає нормативним вимогам до оформлення документів, оскільки не містить назви посади особи, яка підписує документ, особистого підпису уповноваженої особи ПАТ «ОТП Банк» та печатки банку, невірно зазначена адреса її фактичного проживання, у зв'язку з чим, не може вважатися належним доказом на підтвердження направлення ПАТ «ОТП Банк» повідомлення про відступлення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги за її Кредитним договором та Договором іпотеки. Виконавчий напис вчинено без перевірки факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушено вимоги ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат та п.п. 1.1, 3.1, 3.5 глави 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Вважає, що нотаріус не мав достатніх підстав на вчинення виконавчого напису, адже кредитор не надав усіх документів за переліком Постанови КМУ від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса». Виконавчий напис вчинено в порушення вимог п. 2.3. гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», відповідно до вимог яких, виконавчий напис повинен бути вчинений після спливу 30 днів з моменту направлення боржнику повідомлення про усунення порушень. Тому, просить суд визнати виконавчий напис № 3113 від 24.05.2013 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] на договорі іпотеки №РМL-311/49/2008 від 10.04.2008 року укладеним між нею та Закритим Акціонерним Товариством «ОТП Банк» таким, що не підлягає виконанню. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача ТОВ «ОТП факторинг Україна» - Бушуєва Ю.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення, посилаючись на те, що позивачем не виконано умови кредитного договору № МL-311/49/2008, укладеного 10.04.2008 року із ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», з метою забезпечення якого був укладений договір іпотеки №РМL-311/49/2008 від 10.04.2008 року, предметом якої є домоволодіння та земельна ділянка площею 0,15 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. 23.09.2011 року згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 23 вересня 2011 року ПАТ «ОТП Банк» у відповідності ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором від 10.04.2008 року. Про зміну кредитора відповідач була повідомлена у встановленому порядку. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, 24.05.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] був вчинений виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно [PERSON] за рахунок коштів, отриманих від реалізації якого, задоволено вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у загальному розмірі 528 339,42 грн. При вчинені виконавчого запису нотаріусу були передані всі необхідні документи, наявність яких з урахуванням положень переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, було перевірено. Отже, вважає, що заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі, оскільки відсутні передбачені законом підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала письмові заперечення (а.с. 89-91), згідно яких позовні вимоги не визнала та посилалася на те, що виконавчий напис був здійснений нею у точній відповідності до Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме на підставі документів, що підтверджують безспірність заборгованості: договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу [PERSON], розрахунок заборгованості за кредитним договором. Стосовно не відповідності письмової вимоги ЗУ «Про інформацію» та вимогам до документів, які затверджені наказом Держспоживстандарту України 17.04.2003 року то такі посилання позивача вважає хибними, оскільки банк надав їй належним чином оформлену досудову вимогу, підписану уповноваженою на це особою. Вважає, що вчинення виконавчого напису є цілком правомірним, а доводи позивача неспроможними. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлені та матеріалами справи підтверджені наступні факти та обставини. 10 квітня 2008 року між позивачем [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір №МL-311/49/2008 згідно якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 55 000 доларів США. Цільове використання даного кредиту було придбання домоволодіння, загальною площею 47,8 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м. та земельної ділянки площею 0,15 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 121-125). З метою забезпечення повного та своєчасного виконання нею боргових зобов'язань за цим Кредитним договором, дане нерухоме майно було передано в іпотеку ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», на підставі договору іпотеки №РМL-311/49/2008 від 10.04.2008 року (а.с. 100-103). Після підписання основного Кредитного договору №МL-311/49/2008 від 10.04.2008 року з кредитодавцем були укладені ще два додаткові договори, якими на конкретні періоди змінювалася вид та розмір відсоткової ставки при нарахуванні відсотків за користування кредитом: - додатковий договір №1 від 12.05.2009 року до Кредитного Договору №МL-311/49/2008 від 10.04.2008 року (а.с. 25-26) та додатковий договір №5 від 10.11.2010 року до Кредитного Договору №МL-311/49/2008 від 10.04.2008 року (а.с. 28-29). 23.09.2011 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № МL-311/49/2008 від 10.04.2008 року. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Відповідача перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Позивача (а.с. 107-109). Про зміну кредитора відповідач була повідомлена у встановленому порядку, що вбачається з досудової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором №МL-311/49/2008 від 10.04.2008 року (а.с. 12, 98, 99). Таким чином, не знаходять правового підтвердження обставини зазначені позивачем щодо відсутності з її боку зобов'язань за кредитним договором та іпотечним договором саме перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», оскільки зазначені вище документи підтверджують факт переходу права вимоги за договорами від ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. На підставі положень ст. 12 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення за предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. [PERSON] належним чином умови кредитного договору не виконувала, в зв'язку з чим Банк звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] для вчинення на договорі іпотеки, виконавчого напису (а.с. 94). 24.05.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3113, про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку, на якій він знаходиться, що розташовані за адресою: [ADDRESS], за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі 65 887, 58 доларів США, що станом на 25.05.2013 року в гривневому еквіваленті становить 526 639, 42 грн. та витрати пов'язані з вчиненням виконавчого напису 1 700 гривен, а всього 528 339,42 грн. (а.с. 92). Заборгованість [PERSON] перед відповідачем в розмірі 65 887, 58 доларів США підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 120). На підставі виконавчого напису нотаріусу, державним виконавцем державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції Артемовою Т.В. постановою від 03.09.2013 року було відкрито виконавче провадження та постановою від 03.09.2013 року на майно [PERSON] накладений арешт і заборона на його відчуження (а.с. 10, 11). Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 р. № 1172 передбачено вчинення вконавчого напису на нотаріально посвідченій угоді, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Тобто, вказаними положеннями законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом [PERSON] виконавчий напис був здійснений у відповідності до Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме на підставі документів, що підтверджують безспірність заборгованості: договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу [PERSON], розрахунок заборгованості за кредитним договором, та підтверджується поясненнями приватного нотаріуса (а.с. 89-91). Також, підлягають спростуванню доводи позивача про порушення вимог ЗУ «Про інформацію», а саме не відповідності письмової вимоги вимогам щодо оформлення документів, затверджених наказом Держспоживстандарту України від 17.04.2003 року приватному нотаріусу під час вчинення виконавчого напису була надана належним чином оформлена досудова вимога відповідно до норм чинного законодавства, підписана уповноваженою на це особою - Начальником відділу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» [PERSON] (а.с. 98,99). Отримавши зазначену досудову вимогу. позивач будь-яких дій щодо спростування заборгованості не вчинила. Аналізуючи вищевикладене, суд вважаємо, що вчинений 24.05.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3113, є правомірним, відповідає положенням чинного законодавства та вчинений з дотриманням вимог ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та положень чинного законодавства, а позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed