Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом в якому просила визнати [PERSON], 1970 року народження, таким, що втратив право на житло в будинку під номером [ADDRESS] В обгрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в в [ADDRESS]. Відповідач по справі [PERSON] - це колишній чоловік її дочки, шлюб між якими розірваний за рішенням суду від 20 жовтня 2010 року. Ще до розірвання шлюбу, коли були припинені сімейні відносини між дітьми, відповідач виїхав на інше місце проживання. В добровільному порядку вирішити питання про зняття відповідача з реєстрації в її будинку неможливо, так як відповідач ухиляється від вирішення цього питання, не спілкується з нею, не виходить на зв'язок, тобто не бажає цього зробити, тому вона змушена звернутися з цим позовом до суду. Адже те, що відповідач зареєстрований в її будинку, порушує її права як власника будинку, крім того, вона не може скористатись правом на субсидію, оскільки в нормативні акти про надання субсидій по оплаті комунальних послуг внесені зміни, які передбачають врахування доходів всіх осіб, які зареєстровані в її будинку, а вона не може представити в відділ субсидій відповідні довідки про доходи відповідача, так як він навіть не спілкується з нею. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі просить позов задовільнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоч належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, відзвив на позов не надав. Тому суд вважає за можливе вирішити справу за наявними у справі доказами. Суд, заслухавши пояснення представника позивача - адвоката [PERSON], дослідивши письмові докази вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 35254541 від 21.03.2015 року, позивачу - [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за даресою: [ADDRESS] (а.с.3) Із копії домової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у [ADDRESS] вбачається, що у вказаному будинку крім позивача та членів її родини, значиться зареєстрованим відповідач по справі - [PERSON] (а.с.9-11) Відповідач [PERSON] являється колишнім чоловіком доньки позивача, шлюб між якими, відповідно до рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, розірвано 20.10.2010 року (а.с.8). Із акту, складеного в складі комілії: секретаря Бродецької селищної ради - Шпак Тамари Михайлівни, землевпорядника - Пушкарук Людмили Василівни та депутата Бродецької селищної ради Козятинського району Вінницької області - Левчук Людмили Миколаївни від 01.11.2018 року вбачається, що відповідач [PERSON], 1970 року народження значиться зареєстрованим за адресою [ADDRESS], але фактично не проживає з грудня 2016 року по даний час (а.с.5) Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно вимог ст.72 ЖК України, суд визнає особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із статтею 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 704,80 гривні, що підтверджено наданою квитанцією (а.с.1). У зв'язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі стягненню з відповідача підлягає сума судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved