Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення на її користь аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що від зареєстрованого шлюбу сторони мають двох синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Діти проживають з позивачкою та перебувають на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання синів не надає. У зв'язку з цим позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву з проханням справу розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги. В заяві також позивачка зазначила, що у разі неявки відповідача в судове засідання вона не заперечує проти ухвалення заочного рішення. /а.с.19/ Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній двічі повідомлявся належним чином та йому направлялись рекомендованими листами судові повістки про виклик до суду за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. (а.с.29,30) За даними Городнянської міської ради відповідач зареєстрований проживаючим по [ADDRESS] (а.с.13) Згідно відміток поштового відділення судові повістки про виклик до суду повернуті без вручення [PERSON] у зв'язку з закінченням терміну зберігання ( а.с.29,30). Згідно положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, виходячи з положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідачу [PERSON] належним чином вручено судовий виклик і він вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, позивачка не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи суд знаходить, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 13 червня 2009 року по 03 серпня 2016 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Шлюб розірвано згідно рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 22.07.2016 року. Рішення набрало чинності 03.08.2016 року. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишено „[PERSON]" /а.с. 8-9/. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Чернігів, його батьками записані [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 7 ). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Городня Чернігівської області, його батьками записані [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 6 ). З довідки виконкому Городнянської міської ради Чернігівської області від 22.08.2016 року № 5382 встановлено, що [PERSON] дійсно зареєстрована в [ADDRESS] та до складу її сім'ї входять діти [PERSON], 2009 р.н., та [PERSON], 2015 р.н. (а.с.5). Відповідач своєї участі в утриманні неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] не довів. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 цього кодексу. Зважаючи на обов'язок батьків забезпечувати дитину, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частині від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судовий збір по справі слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved