Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з даним позовом, просить зменшити розмір аліментів, визначивши стягнення у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно на утримання дочки [PERSON], [INFO] року народждення до її повноліття. Попередній виконавчий лист Долинського районного суду від 25.07.2012 року про стягнення з нього аліментів відкликати із Новоушицької державної виконавчої служби Новоушицького РУЮ Хмельницької області. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25.07.2012 року з нього на користь відповідачки ухвалено стягувати аліменти на утриманні двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття. 02.05.2017 року старша дочка [PERSON] 02.05.2017 року досягла повноліття. На даний час він не прицює, отримує доходи від ведення домашнього господарства. Натомість, матеріальне становище його колишньої дружини покращилось, оскільки працює за кордоном. Вищенаведене слугувало причиною звернення до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з"явився, однак подав заяву, в якій позовні вимоги підтимав та просив розглядати справу у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з"явилась, про причини своєї не явки суд не повідомила, однак подала заяву, в якій позовні вимоги визнала та не заперечила, щоб позивач сплачував по 1000,00 грн. в місяць аліментів на утримання дитини. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов"язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім"я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). Згідно ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року суд, повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 згаданої вище Конвенціїї ООН, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З матеріалів справи встановлено, що відповідно до рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25.07.2012 року зі [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Суд також встановив, що старша дочка [PERSON] [INFO] року нородження досягла повноліття. Позивач відповідно до довідки №1133, виданої Новоушицькою селищною радою Новоушицького району Хмельницької області від 11.10.2017 року згідно даних трудової книжки [NUMBER] [PERSON] на території сіл Браїлівка, Цівківці та Іванівка не працює (а.с.6). Свій дохід він отримує від ведення домашнього господарства. Наведене підтверджує зміни матеріального становища позивача в бік погіршення. Окрім викладеного, зміни відбулись і в сімейному житті відповідачки, яка отримує дохід, працюючи за кордоном. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із зміною матеріального становища позивача в сторону погіршення, платник аліментів [PERSON], маючи на це правові підстави, звернувся до суду з даною заявою з вимогою про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Таким чином, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, що узгоджується з правовою позицією Верховного суду України у справі за №143цс13 від 05.02.2014 року. Відтак, суд дійшов до переконання про зміну способу присудження аліментів зі [PERSON], які стягуються відповідно до рішення Долинського районного суду від 25.07.2012 року у частці від його доходу на тверду грошову суму, оскільки відповідач має нерегулярний мінливий дохід. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі дозволить забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. У відповідності до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, з урахуванням вищевикладених обставин, зокрема матеріального становища сторін, вік і стан здоров"я дітей, прожитковий мінімум на дитину віком від 6 років до 18 років, який на даний час становить 1860,00 грн., а також визнання відповідачкою позову в повному обсязі, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити. Розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] слід змінити до 1000,00 грн. та стягувати з позивача щомісячно, з часу набрання рішення законної сили і до досягнення нею повноліття. На підставі ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 141, 182-184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved