Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивачі звернулись до суду і просили визнати недійсним свідоцтво № 244 від 12.12.1989 року про право особистої власності на житловий будинок, визнати право власності за кожним позивачем по 1/6 частині житлового будинку і господарських споруд за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO] року. Крім того, просили зобов'язати Городнянське бюро технічної інвентаризації скасувати державну реєстрацію права власності за спадкодавцем. З позову виходить, що спадкодавець [PERSON] на підставі свідоцтва від 12.12.1989 року, виданого виконавчим комітетом Городнянської районної ради, за свого життя володів житловим будинком і господарськими спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS]. Вказаний будинок належав до суспільної групи „колгоспний двір". До членів колгоспного двору також належали: [PERSON] і [PERSON], і частки власності кожного з них були рівними. Таким чином, кожному з них належало по 1/3 частки у праві власності на вказаний житловий будинок і господарські споруди, а свідоцтво було видано на ім'я [PERSON] як голови колгоспного двору. Позивачі прийняли спадщину після смерті батька. Однак, правовстановлюючий документ , що не містить вказівки на частки інших співвласників не визнається іншими учасниками цивільного обігу, а тому позивачі не можуть оформити право власності в порядку спадкування в нотаріальній конторі. У судове засідання позивачі не з'явились, подали до суду заяви з проханням справу розглянути без їх участі та задовольнити позовні вимоги (а.с.2-5) Представник відповідача - Поліської сільради позов визнає і проти його задоволення не заперечує (а.с. 34) Представник відповідача - начальник Городнянського районного бюро технічної інвентаризації вважає, що у справі вказана установа є неналежним відповідачем у справі, а у розв'язанні позовних вимог покладається на розсуд суду. Треті особи самостійних вимог на предмет позову не заявили і вираженої згоди на участь у справі не подали. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши у судовому засіданні всі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що [INFO] року у віці 72 роки помер [PERSON], про що у виконавчому комітеті Поліської сільської ради, Городнянського району, Чернігівської області зроблено актовий запис № 04 від 11.03.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). Згідно даних погосподарської книги, інвентаризаційної справи на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] право власності на вказаний будинок обліковувалось за [PERSON] як головою колгоспного двору. Родинні відносини між позивачами та спадкодавцем як батьком і синами підтверджуються свідоцтвами про народження серії [NUMBER] (а.с.8), [NUMBER] (а.с.11). Позивачі є спадкоємцями за законом І черги у відповідності до ст. 1261 ЦК України. Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З досліджених у судовому засіданні матеріалів спадкової справи встановлено, що позивачі прийняли спадщину в установленому законом порядку (а.с. 59-61). Інші спадкоємці: [PERSON], [PERSON] (треті особи) відмовились від своїх часток на користь позивачів. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом, є той факт, що правовстановлюючий документ внаслідок відсутності частки власності не визнається іншими учасниками, а враховуючи вимоги ст.47 Закону України «Про нотаріат» дана обставина унеможливлює вчинити відповідні нотаріальні дії. Разом з тим, відповідно до Постанови РМ УРСР від 11.03.1985 р. № 105 «Про порядок державного обліку житлового фонду» і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалось за головою колгоспного двору, що не виключало рівність часток власності всіх членів такого двору. Таким чином, вимога щодо недійсності свідоцтва є безпідставною, а її задоволення прямо виключає наступне задоволення позовних вимог про визнання права власності у порядку спадкування, що суперечить суб'єктивному інтересу позивачів та не відповідає завданням цивільного судочинства. Крім того, постановлення судового рішення про визнання права власності в порядку спадкування, саме по собі змінює правове регулювання власності і підлягає реєстрації в установленому законом порядку, як це передбачено Законом України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому вимоги заявлені до Городняського бюро технічної інвентаризації також не грунтуються на законі і не відповідають встановленим у справі обставинам. На підставі викладеного,

Outcome: partial