Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 500 гривень на кожного щомісячно до досягнення ними повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що позивач з відповідачем знаходилися у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 04 березня 2013 року. Від зазначеного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, які проживають разом з батьком та знаходяться на його утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що ставить його у скрутне матеріальне становище. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою просить розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а у разі неявки відповідача ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень за позовом та заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 1998 року. Від цього сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області та [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області. В ході судового розгляду судом встановлено, що діти проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS], та знаходиться на його утриманні, відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Аналогічна правова позиція викладена у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати дітей. При таких обставинах, враховуючи вимоги позивача, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно на кожну дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved