Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, зазначивши, що згідно до ордеру на жиле приміщення № 56 від 29.12.1995 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Чигиринської міської ради № 13-219 від 20.12.1995 року, [PERSON] отримав для проживання сім'єю квартиру за адресою: [ADDRESS]. 10.12.2004 року він надав свою згоду на проживання їй з сином у цій квартирі, написавши заяву з проханням зареєструвати її в даній квартирі, а сам знявся з реєстраційного обліку в ній і з того часу там не проживав. На момент звернення до суду в цій квартирі зареєстровані лише вони і несуть витрати по її утриманню та обслуговуванню, сплачують комунальні послуги. На їх звернення до Чигиринської міської ради щодо приватизації квартири вони отримали відмову, оскільки під'їзди [ADDRESS] не перебувають у комунальній власності міста. Зі слів працівників міської ради вказані під'їзди перебували на балансі БМУ-4, яке на даний час ліквідоване. На даний час ці під'їзди входять до складу створеного ОСББ "Енергетик" м. Чигирин, мешканці яких є фактично їх балансоутримувачами. Посилаючись на те, що фактично будучи власниками квартири, вони не можуть зареєструвати своє право власності на нерухоме майно, що перешкоджає їм розпоряджатися цією квартирою на власний розсуд, позивачі прохали визнати за ними право власності на неї. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що дану квартиру вона придбала в [PERSON], але договір купівлі-продажу не могли оформити, оскільки будинок не був зданий в експлуатацію. А тому просить визнати за ними право власності на дану квартиру для можливості вільно розпоряджатися нею на власний розсуд. Представник відповідача [PERSON] позов визнала та пояснила суду, що позивачка добросовісно вступила у володіння даною квартирою і може оформити її за набувальною давністю. А міська рада не може надати дозвіл на приватизацію позивачами квартири, оскільки будинок не є комунальною власністю. Представник третьої особи - ОСББ "Енергетик" м. Чигирин - Корнієнко О.П. пояснив суду, що цей будинок не був зданий в експлуатацію, але спочатку виконком міської ради видавав рішення, згідно до яких люди змогли приватизувати квартири, але потім почав відмовляти в цьому. Третя особа [PERSON] пояснив суду, що він зареєстрував в своїй квартирі позивачів, а сам переїхав жити в хату. Оскільки будинок не був повністю зданий в експлуатацію, то була купа проблем з приватизацією квартири. Вислухавши позивачку та представників відповідача і третьої особи, третю особу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. 22 липня 1992 року набрав чинності Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду», преамбулою якого визначено правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, його подальшого використання і утримання. Житловий фонд, що знаходився на праві, зокрема, повного господарського відання підлягав приватизації за приписами Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, у відповідності до Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженого наказом Фонду державного майна України та Міністерства економіки України від 19 травня 1999 року № 908/68, покладено на державні органи приватизації, яким є Фонд державного майна, його регіональні відділення та представництва. Як передбачено статтею 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. А згідно до ст., ст. 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання. У відповідності з частиною другою статті 1, частиною другою статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до державного житлового фонду, який підлягав приватизації на користь громадян України, відносився житловий фонд місцевих рад та житловий фонд, який знаходився у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, крім кімнат в гуртожитках. В разі банкрутства підприємств, зміни форми власності або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (крім гуртожитків) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських Рад народних депутатів (пункт 9 частина друга статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Пунктом 2 Положення про порядок передачі в комунальну власність загальнодержавного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 листопада1995 року № 891, передачі в комунальну власність підлягають житлові будинки відомчого житлового фонду, крім гуртожитків. Зміни до пункту 2 вказаного Положення щодо передачі в комунальну власність відомчого житлового фонду, у тому числі гуртожитків, були внесені постановою Кабінету Міністрів Українивід 26 травня 2004 року № 695. Відповідно до частини п'ятої статті 11 ЦК України цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Щодо права власності, то ЦК України передбачає можливість його виникнення на підставі рішення суду у випадках, встановлених статтею 376 ЦК України, а підтвердження рішенням суду існуючого в особи права власності - у випадках, встановлених статтею 392 ЦК України. В інших випадках право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України). За змістом статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктами 2 і 4 статті 2 цього Закону, а саме стаття 2 передбачає, що не підлягають приватизації, зокрема, квартири (будинки), які перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей). Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з нормами ст. 331 ЦК України право власності власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Як встановлено судом, згідно до ордеру на жиле приміщення № 56 від 29.12.1995 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Чигиринської міської ради № 13-219 від 20.12.1995 року, [PERSON] отримав для проживання квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Як вбачається з письмової заяви [PERSON] на ім'я начальника КП «Лісове» Куцевола В.С. від 10.12.2004 року, останній надав свою згоду на реєстрацію [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Відповідно до довідок № 28 від 09.10.2018 року та № 31 від 26.10.2018 року у вказаній квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають позивачі - [PERSON] і [PERSON] (а.с.8-9), при цьому позивачка [PERSON] несе витрати по її утриманню та обслуговуванню, що підтверджується відповідними договорами про надання комунальних послуг (а.с.26-31). На звернення [PERSON] до Чигиринської міської ради щодо приватизації даної квартири остання отримала відмову № 974-02-33/2 від 09.10.2018 року з тих підстав, що відповідно до п. 1 Положення про орган приватизації житлового фонду територіальної громади м. Чигирина, затвердженого рішенням сесії міської ради № 29-7/VІ від 09.10.2013 року, передача у власність (приватизація) громадянами квартир в багатоквартирних будинках проводиться в разі якщо будинок перебуває у комунальній власності, а під'їзди [ADDRESS] не перебувають у комунальній власності міста (а.с.15). Судячи з повідомлення Чигиринської міської ради № 24-02-17/1 від 16.01.2014 року, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "[ADDRESS] фактично є балансоутримувачем вказаного будинку (а.с.19). Також відповідно до наданих головою ОСББ «Енергетик» Корнієнком О.П. довідки від 24.01.2019 року та статутних документів (а.с.64-74) мешканці під'їздів № 6-7 фактично є балансоутримувачами вказаного будинку. Разом з тим, як вбачається з листа Чигиринської міської ради № 15-02-33/2 від 10.01.2019 року, під'їзди [ADDRESS] у комунальній власності територіальної громади м. Чигирина не перебували і рішення про передачу вказаного об'єкту нерухомого майна на баланс ОСББ «Енергетик» Чигиринською міською радою не приймалося (а.с.62). При цьому судом встановлено та вбачається з даних ОСББ «Енергетик» від 29.01.2019 року та Чигиринської РДА № 01-01-30/320 від 04.02.2019 року, що вище зазначені під'їзди [ADDRESS] не вводились в експлуатацію і технічна документація на них відсутня (а.с.76-77). Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позивачі в контексті ст. 328 ЦК України не набули право власності на вказану квартиру в законний спосіб і даний факт не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки ордер на жиле приміщення, що передбачав право користування житлом, виданий на ім'я [PERSON], договору купівлі-продажу цієї квартири між сторонами теж не було укладено, а той факт, що позивачі зареєстровані в цій квартирі сам по собі не породжує у них право власності на неї. Крім того судом встановлено, що під'їзди [ADDRESS], де знаходиться спірна квартира, не введенні в експлуатацію, через що технічна документація на них відсутня, що не узгоджується з вимогами ст. 331 ЦК України. Також, судячи з рішення Чигиринської міської ради народних депутатів №13/219 від 20.12.1995 року «Про розподіл квартир у новозбудованому будинку по [ADDRESS]», квартира, що є предметом спору, була розподілена дирекції ПГЕС, при цьому судом встановлено, що дана ПГЕС ліквідована. Виходячи з цього, при ліквідації даного підприємства вище вказана квартира повинна була одночасно з цим передана у комунальну власність Чигиринської міської ради (пункт 9 частина друга статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Таким чином, суд вважає, що питання щодо приватизації даної квартири повинне вирішуватися відповідачем, оскільки, як вже зазначалося вище, нормами ЦК України передбачено можливість виникнення права власності на підставі рішення суду лише у випадках, встановлених статтею 376 ЦК України. З врахуванням цього, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, не вбачає підстав для визнання за позивачами права власності на дану квартиру. На підставі викладеного та,

Outcome: dismissed