Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивач Львівський міський центр зайнятості 14.03.2019 р. звернувся в суд із позовом, в якому просить стягнути із відповідача на користь позивача кошти в сумі 4 484 грн. 09 коп. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач [PERSON] перебувала на обліку як безробітна у Львівському міському центрі зайнятості з 07.12.2017 р. по 25.01.2019 р. Перебуваючи на вказаному обліку, [PERSON] отримувала в центрі зайнятості матеріальне забезпечення - допомогу по безробіттю та соціальні послуги, зокрема згідно Договору від 26.07.2018 р. №135018072600002, укладеного між [PERSON] та центром зайнятості, була направлена на професійне навчання у Львівський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості за професією, спеціальність - манікюрник з 26.07.2018 р. по 22.10.2018 р. з метою сприяння подальшому працевлаштування. За результатами навчання [PERSON] здобула професію «Манікюрник» та отримала свідоцтво про присвоєння робітничої кваліфікації. Дану інформацію внесено у Єдину інформаційно-аналітичну систему Державної служби зайнятості, як дані, що впливають на підбір підходящої роботи та з метою підбору роботи. Львівським міським центром зайнятості наказом від 01.02.2019 р. №НТ190201 [PERSON] припинено реєстрацію як безробітної відповідно до абз.2 п.п.2 п.30 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», затвердженого постановою КМУ від 19.09.2018 р. №792, у зв`язку з невідвідуванням безробітною центру зайнятості протягом 30 робочих днів без поважних причин. Особистим консультантом 20.11.2018 р. відповідачу видано направлення на працевлаштування від 20.11.2018 р. на робоче місце (вакансію) манікюрника у ФОП [PERSON] , результатом опрацювання якого є відмова [PERSON] від роботи за одержуваною професією - манікюрник. У відповідності до умов договору від 26.07.2018 р. №135018072600002 у разі відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) безробітний відшкодовує Територіальному органу, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до розташування навчального закладу та у зворотному напрямку. У зв`язку з наведеним, просить стягнути з відповідача 4 484 грн. 09 коп. вартості професійного навчання у відповідності до листа Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості від 03.01.2019 р. Ухвалою від 01.04.2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 19.05.2019 р. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника Львівського міського центру зайнятості, позов підтримує, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, належним чином повідомлялась про дату, час і місце судового засідання, причин своєї неявки не повідомила та не подала до суду відзив на позовну заяву. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, з огляду на таке. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] 07.12.2017 р. звернулась до Львівського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та призначення їй виплати допомоги по безробіттю у розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с.4,5). Відповідно до витягів з наказів Львівського міського центру зайнятості про прийнятті рішення по особі - [PERSON] , такій 13.12.2017 р. надано статус безробітного, та починаючи з 18.12.2017 р. призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю (а.с.6). За змістом п. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про зайнятість населення» у сфері зайнятості держава гарантує особі професійне навчання відповідно до здібностей та з урахуванням потреб ринку праці. Згідно із ст. 8 цього Закону кожен має право на професійне навчання, яке реалізується шляхом первинної професійної підготовки, перепідготовки, спеціалізації і підвищення кваліфікації, стажування у професійно-технічних, вищих навчальних закладах та закладах післядипломної освіти, безпосередньо на робочих місцях на виробництві чи у сфері послуг з метою здобуття особою відповідної кваліфікації або приведення її рівня у відповідність із вимогами сучасного виробництва та сфери послуг. Професійне навчання зареєстрованих безробітних, згідно із ч. 2 ст. 35 Закону України «Про зайнятість населення», організовується територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, на замовлення роботодавця або для самозайнятості, провадження підприємницької діяльності з урахуванням побажань безробітних і здійснюється у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання. На підставі договору № 135018072600002 від 26.07.2018 р., укладеного між Львівським міським центром зайнятості та [PERSON] (а.с.8-9), останню направлено в Львівський центр професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості на професійне навчання за професією манікюрник, для проходження повного курсу підготовки відповідно до робочого навчального плану та робочих навчальних програм зі строком навчання з 26.07.2018 р. до 22.10.2018 р. Щодо направлення на навчання відповідач [PERSON] також подала відповідну заяву від 26.07.2018 р. (а.с.7). Згідно із п. 3.1.1 вказаного договору, у разі припинення професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) безробітній відшкодовує Територіальному органу, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання. Такий самий обов`язок відповідача закріплено також в п. 2.10 Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних, який затверджено наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства освіти і науки України № 318/655 від 31.05.2013р. Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» у разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації. Як вбачається із копії свідоцтва Р18 [NUMBER] від 22.10.2018 р., [PERSON] закінчила у 2018 році Львівський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості і здобула професію "Манікюрник розряд 2 (ІІ клас)» (а.с.11). Згідно із направленням на працевлаштування №13501810100004005 від 20.11.2018 р. Центр зайнятості направляє [PERSON] для працевлаштування на вільне робоче місце (вакансію): манікюрник у ФОП [PERSON] (а.с.12). Службовою запискою начальника відділу організації працевлаштування населення Львівського міського центру зайнятості Л.Вовк від 30.11.2018 р. повідомлено директора Львівського міського центру зайнятості О.Рісного про те, що безробітна [PERSON] відмовилась від працевлаштування за скеруванням до ФОМ [PERSON] після закінчення навчання за професією - манікюрник (а.с.13). Згідно відповіді Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості від 03.01.2019 р. (а.с.14), вартість навчання відповідача становить 4 484, 09 грн. Вимогою від 14.01.2019 р. № 10/169 (а.с.15) позивач повідомив відповідача про необхідність повернення зазначеної вище суми коштів. Оскільки суду не надано доказів виконання відповідачем зазначеної вимоги, такі кошти підлягають стягненню в примусовому порядку, а відтак позовні вимоги слід задовольнити. Окрім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1 921 грн.

Outcome: approved