Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації до Запорізької районної державної адміністрації, [PERSON] про визнання незаконним та скасування розпорядження в частині, державного акту на право приватної власності на земельну ділянку недійсним в частині та витребування земельної ділянки зазначаючи, що під час вирішення питання щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в суді встановлено, що розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації № 2/169 від 06.10.2004 у порушення вимог ст.ст. 17, 53, 54 Земельного кодексу України та ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» надано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 8,0987 га, кадастровий номер [NUMBER], на якій розташований курган № 1 площею 0,1077 га курганного могильника № 4054, який є об'єктом культурної спадщини. Курганний могильник (охоронний № 4054) розташований за 3,5 км на захід від західної околиці с. Нижня Хортиця Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області та складається з 5 курганів. Вказаний курганний могильник взято під охорону відповідно до рішення Виконкому Запорізької обласної ради народних депутатів «Про упорядкування списку пам'яток археології місцевого значення та затвердження їх охоронних зон» № 161 від 11.03.1996, про що зазначено у паспорті зазначеного курганного могильника індекс І.3.4054 - 2.8.7 від 28.04.1986. У подальшому, на підставі вказаного розпорядження 29.10.2004 [PERSON] видано державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 658. Водночас, на зазначеній земельній ділянці знаходиться один з п'яти курганів курганного могильника, який є об'єктом культурної спадщини, археологічною пам'яткою місцевого значення. У документі, який посвідчує право власності на пам'ятку, обов'язково вказуються категорія пам'ятки, дата і номер рішення про її державну реєстрацію. Проте, у державному акті на право власності на земельну ділянку, виданому [PERSON] курган № 1 курганного могильника № 4054, який є об'єктом культурної спадщини не зазначений. Таким чином, прокурор вважає, що розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації № 2/169 від 06.10.2004 щодо надання у приватну власність [PERSON] земельної ділянки загальною площею 8,0987 га, кадастровий номер [NUMBER], в частині надання земельної ділянки, на якій розміщений курган № 1 курганного могильника (охоронний № 4054) площею 0,1077 га підлягає визнанню судом незаконним та скасуванню. Також, підлягає визнанню недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, який є правовстановлюючим документом та виданий на підставі вищевказаного розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації. Вимога про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого видано оспорюваний державний акт. Таким чином, державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на підставі незаконного рішення, що є підставою для визнання цього акта недійсним. Представник позивача - прокурор прокуратури Запорізького району Запорізької області Тихонська Є.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник Запорізької обласної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, раніше надавав пояснення, у яких позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити . Представник відповідача - Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, у якій позов визнав, просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, надав суду заяву у якій позов прокурора визнав в повному обсязі. Представник третьої особи - Комунального закладу «Запорізький обласний центр охорони культурної спадщини» Запорізької обласної ради , у судове засідання не з"явився, був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі , на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази, суд вважає що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до паспорту об'єкта культурної спадщини, курганний могильник (охоронний № 4054) розташований за 3,5 км на захід від західної околиці с. Нижня Хортиця Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області та складається з 5 курганів. Вказаний курганний могильник взято під охорону відповідно до рішення Виконкому Запорізької обласної ради народних депутатів «Про упорядкування списку пам'яток археології місцевого значення та затвердження їх охоронних зон» № 161 від 11.03.1996, про що зазначено у паспорті зазначеного курганного могильника індекс І.3.4054 - 2.8.7 від 28.04.1986. Відповідно до звіту про незалежну грошову оцінку пам'ятки археології - курганного могильника № 4054, складеного суб'єктом оціночної діяльності [PERSON], грошова оцінка кургану № 1 станом на 01.09.2013 складає 1 284 577,84 грн. Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 53 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані: городища, кургани, давні поховання, пам'ятні скульптури та мегаліти, наскальні зображення, поля давніх битв, залишки фортець, військових таборів, поселень і стоянок, ділянки історичного культурного шару укріплень, виробництв, каналів, шляхів. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про охорону культурної спадщини» кургани відносяться до археологічних об'єктів культурної спадщини. Частиною 2 ст. 54 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що навколо історико-культурних заповідників, меморіальних парків, давніх поховань, архітектурних ансамблів і комплексів встановлюються охоронні зони з забороною діяльності, яка шкідливо впливає або може вплинути на додержання режиму використання цих земель. Відповідно до ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України, до земль державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі під об'єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом. Розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації № 2/169 від 06.10.2004 у порушення вимог ст.ст. 17, 53, 54 Земельного кодексу України та ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» надано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 8,0987 га, кадастровий номер [NUMBER], на якій розташований курган № 1 площею 0,1077 га курганного могильника № 4054, який є об'єктом культурної спадщини. На підставі вказаного розпорядження 29.10.2004 [PERSON] видано державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 658. Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 07 від 15.01.2014 р., складеного державним інспектором Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області Синьооким С.Г. за участю наукового співробітника відділу обліку пам'яток [PERSON] та провідного інженера групи топографо-геодезичних та картографічних робіт [PERSON], яким встановлено, що на земельній ділянці, яку передано у власність [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та належить останньому на праві приватної власності відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, знаходиться курган № 1, який входить до курганної групи з охоронним номером № 4054, яка взята на облік відповідно до рішення виконкому Запорізької обласної ради від 11.03.1996 № 161. В державному акті на право власності на земельну ділянку, виданому [PERSON] курган № 1 курганного могильника № 4054, який є об'єктом культурної спадщини не зазначений. Таким чином, розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації № 2/169 від 06.10.2004 щодо надання у приватну власність [PERSON] земельної ділянки загальною площею 8,0987 га, кадастровий номер [NUMBER], в частині надання земельної ділянки, на якій розміщений курган № 1 курганного могильника (охоронний № 4054) площею 0,1077 га підлягає визнанню судом незаконним та скасуванню. У зв'язку з чим, державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER], виданому [PERSON] на підставі розпорядження Запорізької райдержадміністрації від 06.10.2004 р. № 2/169 також являється недійсним. Земельна ділянка, на якій розташований курган № 1 курганного могильника № 4054 площею 0,1077 га, що розташована в межах території Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області підлягає поверненню її власнику - державі в особі Запорізької обласної державної адміністрації, на підставі ст.ст. 387, 1212 ЦК України. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцієюі законами України, належить вирішення питань використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля. Пунктами 3, 4 частини 1 статті 16 вказаного Закону передбачено, що місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною земель, охороною пам'яток історії та культури. Частиною 1 ст. 21 зазначеного Закону встановлено, що місцева державна адміністрації розпоряджається землями державної власності відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Земельного кодексу України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. На підставі викладеного,

Outcome: approved