Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач у квітні 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування майнової та моральної шкоди. В обґрунтування вказує, що 25.04.2014 року на вул. Братиславській, 34 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Опель» д.н.з. [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON], який керував ТЗ у стані алкогольного сп»яніння та автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER], який був припаркований та належить на праві приватної власності позивачу у справі. Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 13.06.2014 року дана ДТП сталася з вини відповідача, внаслідок порушення ним п. 2.3 (б), п. 12.1.,12.3 ПДР України. Автомобіль позивача був оглянутий працівниками СК «Страховий капітал», виявлені пошкодження зафіксовані в протоколі огляду транспортного засобу. Згідно звіту №11895 про оцінку транспортного засобу від 06.05.2014 року сума страхового відшкодування складає 18 785 грн. 68 коп.. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована відповідно до договору страхування цивільно-правової відповідальності внаслідок наземних транспортних засобів від 11.02.2014 року «Страхова компанія Страховий капітал» поліс АС/9878295. 12.05.2016 р. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.04.2016 року відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до СК «Страховий капітал» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП, тому позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП в розмірі 18 785.68 грн.. Крім того, позивачу була спричинена моральна шкода, яка полягала у нервовій напрузі, завдання йому душевної травми, негативних емоцій, вимушених змін у його життєвих стосунках. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в 20 000 грн., які просив також стягнути на його користь з відповідача. Ухвалою суду від 11 травня 2017 року відкрито провадження за даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач та його представник в судових засіданнях заперечували проти позову, при цьому не подавали відзиву на позов. В два останні судові засідання не з"явилися, про причини неявки суд не повідомили. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши матеріали цивільної справи №761/20288/15ц та рішення Шевченківського районного суду м. Києва по даній цивільній справі за позовними вимогами [PERSON] до СК «Страховий капітал», третя особа: [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, встановив наступне. 25.04.2014 року на вул. Братиславській, 34 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Опель» д.н.з. [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON], який керував ТЗ у стані алкогольного сп»яніння та автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER], який був припаркований та належить на праві приватної власності позивачу у справі. Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 13.06.2014 року дана ДТП сталася з вини відповідача, внаслідок порушення ним п. 2.3 (б), п. 12.1.,12.3 ПДР України. Автомобіль позивача був оглянутий працівниками СК «Страховий капітал», виявлені пошкодження зафіксовані в протоколі огляду транспортного засобу. Згідно звіту №11895 про оцінку транспортного засобу від 06.05.2014 року сума страхового відшкодування складає 18 785 грн. 68 коп. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована відповідно до договору страхування цивільно-правової відповідальності внаслідок наземних транспортних засобів від 11.02.2014 року «Страхова компанія Страховий капітал» поліс АС/9878295. 12.05.2016 р. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.04.2016 року відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до СК «Страховий капітал» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП, тому позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відповідача та просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП в розмірі 18 785.68 грн.. Крім того, позивачу була спричинена моральна шкода, яка полягала у нервовій напрузі, завдання йому душевної травми, негативних емоцій, вимушених змін у його життєвих стосунках. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в 20 000 грн., які просив також стягнути на його користь з відповідача. Відповідно до положень ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанова суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у завданні шкоди доведена належним чином та відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України доведенню не підлягає. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як зазначалося вище, згідно звіту №11895 від 06.05.2014 року про оцінку транспортного засобу, матеріальний збиток, завданий позивачу в результаті пошкодження автомобіля «Рено», д/н [NUMBER] при ДТП, складає 18 785.68 грн. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до правової позиці Верховного суду висловленої у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 61-7564св18, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року № 6-2808цс15. Таким чином, з урахуванням викладеного, суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивача шкоду заподіяну пошкодженням майна в розмірі 18 785.68 грн., яка підтверджена звітом про оцінку транспортного засобу. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає, що внаслідок дій відповідача позивачу також заподіяна моральна шкода, враховуючи суть позовних вимог, тривалість моральних страждань позивача, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у вигляді судового збору та витрат на правничу допомогу, то судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що до витрат пов»язаних з розглядом справи належать крім інших витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов»язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов»язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Як вбачається з розрахунку внесеної сплати, позивачем було сплачено адвокату Блохіній О.В. 1 500 грн. за надання правової допомоги (а.с. 3). Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума сплаченого ним при поданні позову до суду судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог та витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: partial