overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. В позовній заяві вказала, що 1.08.2009 року уклала шлюб з [PERSON] Від спільного подружнього життя у сторін є син [PERSON][INFO] року народження, на даний час дитина проживає та перебуває на повному утриманні позивачки. З початку подружнього життя вони проживали добре, проте згодом між ними часто почали виникати сварки і непорозуміння через те, що чоловік постійно зловживає алкогольними напоями. За таких обставин вважає, що надалі продовжувати шлюбні відносини не варто, їхня сімя фактично розпалась та шлюб між ними зберігати недоцільно, а тому просить суд його розірвати. Відповідач участі в вихованні спільної дитини не приймає, матеріально не допомагає. На підставі наведеного позивака просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, та стягувати аліменти з відповідача на утримання їх сина В судове засідання позивачка в судове засідання прибула, позов вона підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив що не має змоги сплачувати аліменти у зв'язку з тим, що не працює і 650 грн. для нього велика сума, а тому згоден сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 400 грн. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав: Сторони втратили взаємні подружні почуття і примирюватися не бажають, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім"ї, сторони проживають окремо вже тривалий час, саме ці обставини є дійсною причиною позову. При таких обставинах, коли подальше спільне життя не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а тому їх шлюб слід розірвати. Відповідно до свідоцтва про народження серія[NUMBER] вбачається , що в сторін є діти син [PERSON][INFO] року народження Окрім того, згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При винесенні рішення про визначення розміру аліментів суд бере до уваги заяву відповідача в якій він погоджується на сплату аліментів в розмірі 400 грн. Враховуючи вказані обставини , суд приходить до висновку, що позовні вимоги стягнення аліментів слід задоволити частково в розмірі 400 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що з 05.08.2006 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO]. Іх сімейне життя не склалось, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя, під час перебування у шлюбі між ними постійно виникають непорозуміння, протягом року проживають окремо, сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Просила шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею, прізвище змінювати не бажає. Сторони до суду не з"явились, клопотали про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач визнав. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 05.08.2006 року, який було зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №326. Мають доньку [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між собою сторони припинили подружні стосунки, не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положеннями ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити\~\~шлюбні відносини.\~ За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, позов визнаний відповідачем, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і шлюб носить формальний характер, отже даний позов підлягає задоволенню. Визначаючи місце проживання неповнолітніх дітей сторін,\~суд керується положеннями ст.160 Сімейного Кодексу України та \~роз`ясненнями \~п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року з яких слідує, що місце проживання \~дитини, яка не досягла десяти років - визначається за згодою батьків...

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що з 05.08.2011 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON] [INFO]. Іх сімейне життя не склалось, оскільки мають протилежні погляди на життя, між ними відсутня довіра та взаємопорозуміння, з березня 2017 року проживають окремо, сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Просила шлюб розірвати, стягнути з відповідача понесені судові витрати. Сторони до суду не з"явились, клопотали про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримала частково, просила не стягувати з відповідача судові витрати, відповідач позов визнав. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 05.08.2011 року, який було зареєстровано виконавчим комітетом Поліської сільської ради Коростенського району Житомирської області, актовий запис №3. Мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між собою сторони припинили подружні стосунки, не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положеннями ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, позов визнаний відповідачем, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і шлюб носить формальний характер, отже даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що з 09.09.2006 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказала, що їх сімейне життя не склалось, під час перебування у шлюбі між ними постійно виникають непорозуміння і сварки. Просила шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею, стягнути з відповідача понесені судові витрати. Сторони до суду не з"явились, клопотали про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач визнав. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09.09.2006 року, який було зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис №413. Мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між собою сторони припинили подружні стосунки, не підтримують сімейних відносин, примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положеннями ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити\~\~шлюбні відносини.\~ За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, позов визнаний відповідачем, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і шлюб носить формальний характер, отже даний позов підлягає задоволенню. Визначаючи місце проживання неповнолітніх дітей сторін,\~суд керується положеннями ст.160 Сімейного Кодексу України та \~роз`ясненнями \~п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року з яких слідує, що місце проживання \~дитини, яка не досягла десяти років - визначається за згодою батьків ... Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що з 15.11.2014 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Іх сімейне життя не склалось, під час перебування у шлюбі між ними постійно виникають непорозуміння і сварки, протягом двох місяців проживають окремо, сімейних відносин не підтримують. Просила шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею, стягнути понесені судові витрати. Сторони до суду не з"явились, клопотали про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач визнав. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 15.11.2014 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №555. Мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між собою сторони припинили подружні стосунки, не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положеннями ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, позов визнаний відповідачем, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і шлюб носить формальний характер, отже даний позов підлягає задоволенню. Визначаючи місце проживання неповнолітніх дітей сторін, суд керується положеннями ст.160 Сімейного Кодексу України та роз`ясненнями п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року з яких слідує, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років - визначається за згодою батьків... Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що з 24.11.2015 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, спільних дітей не мають. Іх сімейне життя не склалось, на протязі останніх шести місяців вони проживають окремо. Шлюб існує формально, примирення не бажають. Просила шлюб розірвати. Сторони до суду не з"явились, позивач клопотала про розгляд справи за її відсутності, про що вказала в заяві до суду. Відповідач причини не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, на підставі поданих доказів. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 24.11.2015 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, а/з №595. Через непорозуміння між собою сторони припинили подружні стосунки, не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положеннями ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити\~\~шлюбні відносини.\~ За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і шлюб носить формальний характер, отже даний позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 07 липня 1995 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Малоключівській сільській Раді Коломийського району, актовий запис № 6. Зазначає, що від шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейні відносини не склалися, вони з відповідачем люди різних характерів та поглядів на життя. Позивач зазначає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище "[PERSON]". Позивач в судове засідання не з»явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на розірвання шлюбу згідний, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 липня 1995 року сторони уклали шлюб у Малоключівській сільській Раді Коломийського району, актовий запис № 6 (а.с.4). У сторін народився син: [PERSON], [INFO] (а.с.6). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з позивачкою та залишити їй прізвище "[PERSON]". На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 17 липня 2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Коломийському міському відділі ДРАЦС ГТУЮ Івано-Франківськоїобласті, актовий запис № 268. Зазначає, що від шлюбу у них народилась дочка : [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейні відносини не склалися, вони з відповідачем люди різних характерів та поглядів на життя. Позивач зазначає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати, неповнолітню дочку залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище "Цісар". Позивач в судове засідання не з»явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на розірвання шлюбу згідний, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 липня 2015 року сторони уклали шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 268. (а.с.3). У сторін народилась дочка : [PERSON], [INFO]. (а.с.4). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з позивачкою та залишити їй прізвище "Цісар". Судові витрати необхідно розподілити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, та слід з відповідача в дохід держави стягнути судовий збір в розмірі 704, 80 грн. На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 29 травня 2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем у с.Ценява Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №8. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, можливості зберегти сім'ю немає, зазначає, що вони з відповідачем виявились люди різних характерів та поглядів на життя. Позивач зазначає, що сім"я розпалася, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з»явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, з позовними вимогами згідний, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 травня 2001 року сторони уклали шлюб у с.Ценява Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №8 (а.с. 3). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище "[PERSON]". На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 жовтня 2009 року вона та ПП "Володимир - Буд" в особі його директора [PERSON] уклали між собою попередній договір купівлі-продажу нерухомості, а саме нежитлового приміщення загальною площею 131,06 кв.м, розташованого в підвалі житлового будинку [ADDRESS]. Зазначає, що свої зобов"язання за попереднім договором по оплаті вартості нежитлового приміщення виконала достроково та в повному обсязі, про що директор [PERSON] власноруч підтвердив виконання умов договору Покупцем, зробивши про це відповідну відмітку на примірнику Попереднього договору, належному Покупцеві наступного змісту "оплачено 100% вартості", яку скріпив своїм підписом. Просив позов задовольнити в повному обсязі Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, відповідач [PERSON] позов визнав, що вбачається із змісту поданих ними письмових заяв. Згідно із ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі ст. ст.ст.207. 220, 328, 655-656 ЦК України, ст.ст. 120. 152 ЗК України та

Outcome: approved