Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного Акціонерного Товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіна М.А., яка діє на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 63 від 20.03.2015 року, звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № В1аЖГА00032706 від 06.05.2011 року в сумі 12 962 грн. 61 коп. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.05.2011 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № В1аЖГА00032706, відповідно до якого ПАТ «ВіЕйБі Банк» надав відповідачу кредит у розмірі 12 000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік та комісією за управління кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту. Позивач зазначає, що відповідач свої обов'язки за кредитним договором не виконує, тому станом на 01.05.2015 року має заборгованість - 12 962 грн. 61 коп., яка складається з: заборгованості по кредиту - 10 352,39 грн.; заборгованості по відсотках за користування кредитом - 843,97 грн.; комісії за РО - 1 766,25 грн. Представник позивача Капінос Н.К., яка діє на підставі довіреності № 206 від 20.03.2015 року, у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених у позові. Відповідачка у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що фактично кредитний договір вона оформила на прохання і для потреб своєї колеги по роботі [PERSON], віддала останній отримані від банку 12 000 грн. та вважала, що саме [PERSON] фактично виконувала зобов'язання за кредитним договором, а тому, оскільки відповідачка фактично не користувалася кредитними коштами, просила суд замінити сторону відповідача замість [PERSON] на [PERSON], а стосовно неї в задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 06.05.2011 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № В1аЖГА00032706 строком на 3 роки, відповідно до якого ПАТ «ВіЕйБі Банк» надав відповідачу кредит у розмірі 12 000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік та комісією за управління кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] визнала, що саме вона підписувала вищевказаний кредитний договір, надавала позивачу відповідні окументи, отримувала картку із коштами в сумі 12000 грн. Відповідно до п. 2.5.2 договору позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк» у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах, не менших за суми платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Відповідач не систематично сплачувала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Судом встановлено, що відповідач умови договору не виконує, тому станом на 01.05.2015 року має заборгованість - 12 962 грн. 61 коп., яка складається з: заборгованості по кредиту - 10 352,39 грн.; заборгованості по відсотках за користування кредитом - 843,97 грн.; комісії за РО - 1 766,25 грн. Відповідач вказаний розрахунок не заперечила. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Виходячи з того, що відповідач в порушення умов договору не здійснив повне погашення заборгованості, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд не приймає до уваги заяву відповідачки стосовно того, що вона не є належним відповідачем, хоча факт того, що вказаним кредитом, а саме коштами в розмірі 12 000 грн., користувалася інша особа - [PERSON], підтверджується показаннями відповідачки та самої [PERSON], проте підписавши кредитний договір та отримавши грошові кошти у позивача, відповідачка погодилась на встановлення договірних відносин між банком та нею, які мають зобов'язальний характер. Суд констатує, що факт передачі грошових коштів відповідачкою [PERSON] свідку [PERSON], після укладення договору та отримання картки із грошовими коштами, не свідчить про те, що остання є належним відповідачем по даній справі, а свідчить про наявність між цими особами, цивільно-правових відносин поза межами кредитного договору № В1аЖГА00032706, укладеного 06.05.2011 року жім ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON], і дає право [PERSON] захистити своє порушене право шляхом зверення до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 клп.

Outcome: approved