Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є мешканцем квартири, розташованої в будинку, експлуатацію якого здійснює позивач. Відповідач не в повному обсязі оплачує вартість житлово-комунальних послуг, про що останній надсилалися неодноразові попередження. Станом на жовтня 2014 року заборгованість відповідача по сплаті житлово-комунальних послуг становила 3102,15грн., які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь разом з судовими витратами по справі. Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що між сторонами відсутні будь - які договірні відносини. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідач [PERSON] є мешканцем квартири [ADDRESS] . ТОВ «Міський житловий центр» - експлуатаційне підприємство, предметом господарської діяльності якого є управління групою будинків і споруд, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на території Обухівської міської ради. Відповідно до рішень Обухівської міської ради Київської області від 06.09.2011року № 911 від 06.11.2012року № 1166, позивача було визнано виконавцем послуг з управління групою будинків і споруд, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на території Обухівської міської ради до якої входить і житловий будинок [ADDRESS]. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається. Між сторонами виникли правовідносини з приводу надання житлово- комунальних послуг, які регулюються спеціальними нормами, а саме: Законом України « Про житлово- комунальні послуги» та Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 45 від 24.01.2006 року, визначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо), послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Матеріалами справи підтверджено, що відповідач є мешканцем квартири, вартість житлово-комунальних послуг оплачує не в повному обсязі. Станом на листопад 2014 року за відповідачем перед позивачем утворилася заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг у сумі 3102,15 грн. На адресу відповідача було надіслано повідомлення про існування боргу, однак відповідач отримувати його відмовився. Станом на 01.11.2014 року заборгованість відповідача з оплати житлово-комунальних послуг становить 3102,15 грн.( а. с. 4). Позивач продовжує нараховування вартісті житлово-комунальних послуг на підставі тарифів, затверджених КМДА, а відповідач не сплачувала вартість таких послуг на користь позивача. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «Міський житловий центр» є законним та обґрунтованими, підлягають задоволенню, та вирішує стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги, що виникла станом на 01.11.2014 року, у сумі 3102,15 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved