Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої вказала, що [INFO] помер чоловік [PERSON] , - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли: земельна ділянка площею 4,5570 га, кадастровий номер 4421687300:01:003:0041, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка площею 1,0853 га, кадастровий номер 4421687300:01:003:0178, цільове призначення:для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка площею 0,0049 га., кадастровий номер 4421687300:05:001:0317, для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка площею 0,2500 га., кадастровий номер 4421687300:05:001:0316, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; невикористана частка права на право на земельну ділянку частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Ленінський шлях», село Червонопоповка, Кремінського району, Луганської області; житловий будинок з відповідною часткою будівель і споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; автомобіль, марки ВАЗ, модель - 21011, рік випуску 1980. Після відкриття спадщини виявилося, що документи для прийняття спадщини необхідно належним чином оформити, виготовити технічну документацію на земельні ділянки та зареєструвати їх у ДЗК, отримати відповідні довідки та підготувати повний пакет документів для нотаріуса. Виготовленням всіх документів за власні кошти займалася [PERSON] . Окрім цього, виготовлення документів зайняло досить багато часу,а тому, спадщину вдалося прийняти (отримати відповідні свідоцтва) лише 16 серпня 2019 року. Загальна вартість виготовлення документів склала 5560 (п`ять тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 63 коп. 16 серпня 2019 року приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Луганської області Тимошенком М.М. видані свідоцтва про право на спадщину за законом, які зареєстровані у реєстрі, на підставі яких спадкоємцями стали дружина померлого [PERSON] , та онучка померлого [PERSON] . Спадкоємці успадкували всі земельні ділянки у співвідношенні: 2/3 дружині [PERSON] , 1/3 онучці [PERSON] , а житловий будинок з відповідною частиною будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та автомобіль, марки ВАЗ, модель - 21011, рік випуску 1980, дата реєстрації 08 вересня 2016 року в співвідношенні: 5/6 дружина [PERSON] , 1/6 онучка [PERSON] . Оскільки ще за життя [PERSON] між родичами, а нині спадкоємцями склалися неприязні стосунки, тому позивачем ще до вступу в спадщину не однократно пропонувалося відповідачу різномані варіанти поділу майна, зокрема: грошова компенсація 1/6 частки домоволодіння та транспортного засобу [PERSON] ; поділ усіх земельних ділянок не на 2/3 та 1/3, а навпіл, натомість [PERSON] успадкувала б домоволодіння та транспортний засіб в цілому, а всі земельні ділянки мали б бути розділені порівну між спадкоємцями. Проте, всі запропоновані варіанти та пропозиції відповідачем були відхилені. [PERSON] замовила незалежну оцінку вартості майна, а саме спірного будинку та транспортного засобу. На проведення оцінки ринкової вартості вказаного майна завчасно була запрошена [PERSON] , проте, з невідомих причин не з`явилася. Згідно із звітом про будівельно-технічне дослідження будинковолодіння [ADDRESS] від 20 вересня 2019 року, розташованого за адресою [ADDRESS] , виконаного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 556/17 від 08.06.2017) встановлено, що: ринкова вартість зазначеного будинковолодіння становить 69002 грн.; вартість 1/6 (однієї шостої) частини вказаного будинковолодіння становить 11500 (одинадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.; технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва розділити (переобладнання, втручання у несучі конструкції будинковолодіння) вказане майно кожному із співвласників у відповідності до їх часток відсутня. Відповідно до звіту № 215/20.09.2019 від 20 вересня 2019 року про оцінку колісного транспортного засобу ВАЗ 21011, державний реєстраційний номер [NUMBER] , виконаного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 556/17 від 08.06.2017) встановлено, що: ринкова вартість транспортного засобу становить 18756 грн.; вартість 1/6 (однієї шостої) частини вказаного транспортного засобу становить 3126 (три тисячі сто двадцять шість) грн. 00 коп. Пропозиція про викуп частки майна була направлена відповідачу 19 грудня 2019 року. Фактично майном користується позивач та її онук [PERSON] , який постійно проживає з нею та (проживав) з померлим дідусем, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, наданою Червонопопівською сільською радою, які належним чином утримують майно, сплачують комунальні послуги. Відповідач лише одного разу, до прийняття спадщини приїжджала з наміром поділу майна, а саме дрібних побутових речей, а після прийняття спадщини погрожувала підселити до позивача якусь сторонню людину. Враховуючи, що частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї, співвласник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею, не сплачує комунальні послуги, не утримує майно, тому позивач просить поділити майно, що є спільною частковою власністю [PERSON] та [PERSON] в натурі: визнати за [PERSON] , право власності на 1/6 частку житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та 1/6 частку транспортного засобу ВАЗ 21011, державний реєстраційний номер [NUMBER] ,1980 року випуску, що належить [PERSON] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/6 частину від ринкової вартості житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] та 1/6 частину від ринкової вартості транспортного засобу ВАЗ 21011, державний реєстраційний номер [NUMBER] ,1980 року випуску, з урахуванням заборгованості [PERSON] перед [PERSON] за виготовлення документів для прийняття спадщини, загалом у розмірі 12 772 (дванадцять тисяч сімсот сімдесят дві) грн. 46 коп. та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні уточнила свої вимоги. Відмовилася від вимоги щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] вартості часток спірного майна з урахуванням заборгованості останньої за виготовлення документів для прийняття спадщини, решту позовних вимог просила задовольнити. Підтвердила, що внесла на депозит ТУ ДСА в Луганській області 14 тис. грн в рахунок компенсації незначної частки майна, належного відповідачці. Розмір судових витрат склала вартість судового збору, 768,40 грн., який також просила стягнути з відповідачки. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись, що таке позбавлення часток у спірному майні завдасть істотної шкоди його доверительниці, проте якої саме та яким саме чином не уточнив. Зазначив про існування тривалих неприязних стосунків між сторонами. Підтвердив, що відповідачка забезпечена іншим житлом, проживає в будинку, належному її чоловіку. Вона не користується спірним майном, - будинком та автомобілем, і спільне користування ними є неможливим та не доцільним. Висловив свою не згоду з висновками щодо ринкової вартості її часток спірного майна, проте на пропозицію суду щодо призначення та оплати відповідної експертизи, -представник відмовився. Підтвердив, що його доверительницю було запрошено для проведення оцінки спірного майна та пропонувалася його грошова компенсація, але на пропозицію вона не пристала. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що 16 серпня 2019 року приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Луганської області Тимошенком М.М. видані свідоцтва про право на спадщину за законом, які зареєстровані у реєстрі, на підставі яких спадкоємцями померлого [PERSON] стали дружина, - [PERSON] , та онука, - [PERSON] . Відповідно до виданих свідоцтв спадкоємці успадкували наступне майно: земельну ділянку, площею 4,5570 га, кадастровий номер 4421687300:01:003:0041, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку, площею 1,0853 га, кадастровий номер 4421687300:01:003:0178, цільове призначення:для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку, площею 0,0049 га., кадастровий номер 4421687300:05:001:0317, для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку, площею 0,2500 га., кадастровий номер 4421687300:05:001:0316, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; невикористану частку права на право на земельну ділянку частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Ленінський шлях», село Червонопоповка, Кремінського району, Луганської області; житловий будинок з відповідною часткою будівель і споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; автомобіль, марки ВАЗ, модель - 21011, рік випуску 1980, у співвідношенні: 2/3 дружині - [PERSON] , 1/3 онукі - [PERSON] , а житловий будинок з відповідною частиною будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та автомобіль, марки ВАЗ, модель - 21011, рік випуску 1980, дата реєстрації 08 вересня 2016 року в наступному співвідношенні: 5/6 дружина - [PERSON] , 1/6 онука - [PERSON] (а.с.8-15, 52-56). Позивач пропонував відповідачу різноманітні варіанти поділу майна, зокрема: грошова компенсація 1/6 частки домоволодіння та транспортного засобу [PERSON] ; поділ усіх земельних ділянок не на 2/3 та 1/3, а навпіл, натомість [PERSON] успадкувала б домоволодіння та транспортний засіб в цілому, а всі земельні ділянки мали б бути розділені порівну між спадкоємцями (а.с.64-67). Проте, на всі запропоновані варіанти та пропозиції позивача, відповідач не відреагував. Відповідачем було проігноровано повідомлення - запрошення позивача на проведення незалежної оцінки вищевказаного майна (а.с.86). Згідно із звітом про будівельно-технічне дослідження будинковолодіння [ADDRESS] від 20 вересня 2019 року, розташованого за адресою [ADDRESS] , виконаного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 556/17 від 08.06.2017) встановлено наступне: ринкова вартість зазначеного будинковолодіння становить 69002 грн.; вартість 1/6 (однієї шостої) частини вказаного будинковолодіння становить 11500 (одинадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.; технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва розділити (переобладнання, втручання у несучі конструкції будинковолодіння) вказане майно кожному із співвласників у відповідності до їх часток відсутня (а.с.33-49). Відповідно до звіту № 215/20.09.2019 від 20 вересня 2019 року про оцінку колісного транспортного засобу ВАЗ 21011, державний реєстраційний номер [NUMBER] , виконаного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 556/17 від 08.06.2017) встановлено таке: ринкова вартість транспортного засобу становить 18756 грн.; вартість 1/6 (однієї шостої) частини вказаного транспортного засобу становить 3126 (три тисячі сто двадцять шість) грн. 00 коп (а.с.16-32). Позивачем на депозитний рахунок суду, а саме територіального управління державної судової адміністрації України в Луганській області внесено: 5000 грн. - 17 січня 2020 року та 9000 грн. - 19 березня 2020 року, загалом 14 тис. грн (а.с.84, 109), що трохи менше вартості часток, на які претендує позивачка, а саме (11500+3126=14626 грн). Позивач та її онук [PERSON] , який постійно проживає з нею та (проживав) з померлим дідусем, фактично користуються спірним майном, що не оспорюється відповідачкою (а.с.7). Згідно з приписами ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», оскільки за чинним законодавством суд вирішує спори учасників спільної власності щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку у спільній власності, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним. Відповідно до п. 6. Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок» при неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. В окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов`язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов`язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а співвласник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею. Встановлені судом правовідносини сторін та обставини справи дають суду підстави зробити наступний висновок: частка у спірному майні відповідачки дійсно є незначною, і є неможливим виділ належної відповідачеві частки в натурі, що підтверджено експертним висновком, а авто є неподільною річчю; вона (відповідачка) не користується спільним майном і таке користування на її переконання є неможливим та недоцільним; відповідачка не сплачує жодних платежів іншому співвласникові, який володіє та користується майном, або іншим особам; позивачка спроможна виплатити компенсацію в рахунок припинення права власності відповідачки на незначну її частку і визнання за нею права власності на майно, як ціле, і це не становитиме для неї надмірний тягар, позаяк нею заздалегідь внесено грошові кошти на депозит суду, хоча і не в повному розмірі; а позбавлення незначних часток не призведе до істотного порушення прав відповідачки та членій її сім"ї . Тому право власності відповідачки на незначні частки у спірному майні слід припинити та компенсувати вартість часток відповідачки за рахунок внесених позивачкою на депозит суду коштів. Суд враховує, що представник відповідача хоча і не визнав позов, посилаючись на не справедливі висновки оцінки спірного майна, проте доказів, які б спростовували результати висновків про вартість майна суду не надав та не спростував, а від проведення відповідної експертизи та її оплати відмовився. Тому у суду не має сумнівів у висновках щодо ринкової вартості спірного майна, які надані позивачем. Крім того, суд приймає до уваги, що сума, яка внесена на депозитний рахунок суду позивачем не є достатньою (11500 грн за частку садиби +3126 грн за частку авта =14626 грн, а на депозит внесено 14 тис. грн), нею позовні вимоги не уточнені, а суд позбавлений можливості виходу за їх межі, позов підлягає задоволенню щодо стягнення з позивача на користь відповідача ринкової вартості часток. Оскільки позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, як судові витрати в справі.

Outcome: approved