Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. На підставу своїх вимог спирається на те, що [INFO] в с. Добра Маньківського району Черкаської області помер рідний батько позивача, [PERSON], актовий запис про смерть № 14 від [INFO] по Добрянській сільській раді Маньківського району Черкаської області. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,1573 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в адміністративних межах с. Добра Маньківського району Черкаської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Добрянською сільською радою Маньківського району Черкаської області 29.03.2001. Позивач звернувся із заявою про прийняття спадкового майна після смерті батька до Маньківської державної нотаріальної контори в Черкаській області, однак нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, про що винесла відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи свою відмову тим, що Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 29.03.2001 видано на ім'я [PERSON], в той час як батька звали [PERSON], хоча на самому акті секретарем сільської ради виправлено «[PERSON]» на «[PERSON]» та завірено печаткою сільської ради, що підтверджує факт належності вказаного правовстановлюючого документа. Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 10.10.2016 року було встановлено, що державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Добрянською сільською радою Маньківського району Черкаської області 29.03.2001 року на ім'я [PERSON], дійсно належить [PERSON], померлому [INFO] в с. Добра Манківського району Черкаської обл., актовий запис про смерть № 14 від [INFO] по Добрянській сільській раді Маньківського району Черкаської області. Окрім позивача, спадкоємцями за законом першої черги є її мати [PERSON], та рідний брат [PERSON], які протягом шестимісячного строку після смерті батька до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались, і крім того, склали заяви, завірені належним чином, про те, що вони не заперечують проти визнання права власності на вказану земельну ділянку за позивачем, що змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з"явився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у її відсутність та підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Представник Добрянської сільської ільської ради в судове засідання не з'явились, але згідно письмових заяв позовні вимоги позивачки визнають та просять справу слухати у їх відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що [INFO] в с. Добра Маньківського району Черкаської області помер рідний батько позивача, [PERSON] (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,1573 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в адміністративних межах с. Добра Маньківського району Черкаської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Добрянською сільською радою Маньківського району Черкаської області 29.03.2001. (а.с.9). Судом встановлено, що позивач звернувся із заявою про прийняття спадкового майна після смерті батька до Маньківської державної нотаріальної контори в Черкаській області, однак нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, про що винесла відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи свою відмову тим, що Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 29.03.2001 видано на ім'я [PERSON], в той час як батько - [PERSON] (а.с.15). Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 10.10.2016 було встановлено, що державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Добрянською сільською радою Маньківського району Черкаської області 29.03.2001 на ім'я [PERSON], дійсно належить [PERSON], померлому [INFO] в с. Добра Манківського району Черкаської обл., актовий запис про смерть № 14 від [INFO] по Добрянській сільській раді Маньківського району Черкаської області. (а.с.10). Також судом встановлено, що окрім позивача, спадкоємцями за законом першої черги є її мати [PERSON], та рідний брат [PERSON], які протягом шести місячного строку після смерті її батька до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались, і крім того, склали заяви, завірені належним чином, про те, що вони не заперечують проти визнання права власності на вказану земельну ділянку за позивачем. (а.с.11-14). У відповідності до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу спадкування за законом мають чоловік, дружина та діти померлого. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Ст. 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Ч. 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов'язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved