Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обгрунтування позову вказує, що 11 грудня 2008 року КС "Рівненщина " уклала з відповідачем кредитний договір № 1591 про надання кредиту в розмірі 5090 грн. терміном на 24 місяці. По закінченню терміну дії кредиту [PERSON] коштів не повернула та відстоків не сплатила. На забезпечення виконання зобов'язань по кредиту № 1591 від 11 грудня 2008 року з [PERSON] укладено договір поруки № 949, відповідно до якого [PERSON] взяла на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за невиконання або неналежне виконання [PERSON] зобов'язань за договором № 1591. Відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконують, що призвело до утворення заборгованості за кредитним договором в розмірі 35334 грн. 80 коп. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового засідання, про причини неявки від відповідачів повідомлення не надійшли. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідачів, які не з'явились. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно Закону „ Про кредитні спілки " кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об'єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Судом встановлено, що 11 грудня 2008 року між КС «Рівненщина» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №1591 про надання кредиту в розмірі 5090 грн. терміном на 24 місяці. Відповідно до п. п. 3.1, 3.2 договору плата за користування кредитом встановлена в розмірі 48 % річних від суми кредиту за кожен день користування. По закінченню терміну дії кредиту відповідач кредитних коштів не повернув та відсотків за користування ними не сплатив. На забезпечення виконання зобов'язань по кредиту № 1591 від 11 грудня 2008 року з [PERSON] укладено договір поруки № 949, відповідно до якого [PERSON] взяла на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за невиконання або неналежне виконання [PERSON] зобов'язань за договором № 1591. В порушення умов договору та вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, відповідачі взяті на себе за кредитним договором зобов'язання належним чином не виконують, що призвело до утворення заборгованості станом на 20 серпня 2015 року в розмірі 35334 грн. 80 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 4416 грн. 03 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 28 114 грн .20 коп., 3% річних за порушення грошового зобов'язання в розмірі 2804 грн. 57 коп. На підставі ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Ст.554 ЦК України проголошує, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Свої зобов'язання, щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користуванням кредиту відповідач не виконує, розрахунок за користування позиченим коштами не провів. Відповідно до умов договору кредиту, позивач виконав свої зобов'язання з надання кредитів, а відповідачі свої зобов'язання перед позивачем не виконали. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про кредитні спілки" кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Таким чином не повернення кредитів окремими членами кредитної спілки робить неможливим виконання спілкою своїх зобов'язань перед іншими членами спілки - вкладниками. Уклавши з кредитною спілкою кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідачі систематично порушували свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. Дослідивши в повному обсязі матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов до переконання, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, сторона на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі. На підставі ст. 536, 549, 525, 610, 623, 624, 625, 1048, 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214, 215,223 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved