Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Великодорізької сільської ради Ніжинського району про визнання права власності на [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті свого дядька [PERSON], який помер [INFO] року. Позов обгрунтовуються тим, що даний будинок мав статус колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року у якому проживав [PERSON], як голова двору. Позивач [PERSON] прийняла спадщину [PERSON] шляхом подачі нотаріусу відповідної заяви про її прийняття, у зв»язку з відсутностю правовстановлюючих документів на спадкове майно та відсутності державної реєстрації на нього позивач позбавлена можливості оформити прийняти спадщину в нотаріальному порядку. Просить позов задовольнити. Відповідно до заяви від 29 січня 2019 року представник позивача [PERSON] підтримує позов, просить розглянути справу за відсутності. Згідно заяви від 09 січня 2019 року Великодорізький сільський голова [PERSON] проти позову не заперечує, просить розглянути справу за відсутності. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Позивачем по справі є [PERSON] (до одруження [PERSON]) [PERSON], [INFO], батьками останньої є [PERSON] та [PERSON] батьками останньої є [PERSON] та [PERSON], які є також батьками [PERSON], який помер [INFO] року За таких обставин [PERSON] є рідним дядьком позивача [PERSON]. Згідно довідки Великодорізької сільської ради від 12 червня 2018 року станом на 15 квітня 1991 року у [ADDRESS] проживав сам [PERSON], голова двору. Відповідно до довідки КП «Ніжинське МБТІ» №441 від 04 липня 2018 року вищевказаний будинок станом на 31 грудня 2012 року на праві власності не зареєстрований, відомості про самочинне будівництво у даній довідці не зазначені. Приписами ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із врахуванням викладеного [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року не втратив права на даний будинок, його частка є цілою. [PERSON] помер [INFO] року в с.Калинівка Ніжинського району Чернігівської області, реєстрація смерті проведена виконавчим комітетом Великодорізької сільської ради, спадщина останнього прийнята позивачем [PERSON] шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи після [PERSON]. За таких обставин спадщина [PERSON] прийнята позивачем [PERSON]. Докази на підтвердження інших осіб, які здійснили дії по прийняттю спадщини [PERSON] станом на час розгляду справи відсутні. Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Постановою Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 28 серпня 2018 року відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на законом у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок. Спадкодавець [PERSON]., як голова колгоспного двору, не втратив права на належний йому будинок, який входить до складу його спадщини, цивільна правоздатність спадкодавця, як фізичної особи, відповідно до ст.25 ЦК України припинилась у момент його смерті, відсутність правовстановлюючих документів на будинок перешкоджає позивачу оформити прийняту спадщину, у зв"язку з чим наявні правові підстави для визнання цього права в порядку спадкування із врахуванням заявлених вимог. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що є також підставою в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved