Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовною заявою, в якій просила визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з позивачем за адресою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.11.2005 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.04.2009 року було розірвано. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу син проживав з позивачем. В січні 2015 року син перейшов проживати до відповідача, у серпні 2015 року повернувся жити до матері, оскільки батько його ображав та принижував. З 2016 року після зимових канікул проживає з відповідачем. Позивач має у приватній власності квартири, самостійний дохід, спиртними напоями не зловживає, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, добре відноситься до сина, тому вважає, що в інтересах дитини проживати саме з нею, а не з відповідачем. Батько не в змозі забезпечити належні умови проживання для дитини, перебування сина з батьком негативно впливає на його виховання та здоров`я. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 05.12.2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. 22.05.2019 року відповідач, користуючись наданим йому правом, подав до суду зустрічну позовну заяву, яка була прийнята судом, в якій просив визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з батьком за адресою: [ADDRESS] , та на обґрунтування якого зазначив наступне. Син проживав з батьком з 03.01.2014 року по 26.08.2014 року, а з 15.05.2015 року після сильного побиття відповідачкою, постійно проживає з батьком за місцем реєстрації проживання, звідки ходить до школи. Як в школі так і в поліклініці посадові особи підтверджують, що саме батько піклується за сином. Натомість відповідач за зустрічним позовом разом із сином не проживає, участі у його вихованні не приймає та піклування за ним не здійснює, ігнорує бажання сина проживати разом з батьком. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.05.2019 року прийнято зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано в одне провадження. 07.06.2019 року [PERSON] подала до суду відзив на зустрічну позовну заяву, заперечувала щодо визначення місця проживання сина з батьком, вказуючи про те, що руку на сина вона не підіймала, колишній чоловік забороняє їй бачиться із дитиною, здійснює на нього психологічний та фізичний вплив, для того, щоб він не спілкувався з матір`ю. Батько не допомагає синові у навчанні, у зв`язку з чим у результати навчання погіршилися, він часто не виконує домашні завдання, багато часу проводить за іграми у телефоні. Також зазначила про те, що колишній чоловік ухиляється від сплати аліментів, у зв`язку з чим має заборгованість. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.06.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті, задоволено клопотання [PERSON] про виклик свідків. В судових засіданнях 20.08.2019 року та 16.10.2019 року позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала, щодо задоволення зустрічної позовної заяви заперечувала. У судове засідання 22.10.2019 року не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні наполягали на задоволенні вимог зустрічної позовної заяви, вважаючи що саме з батьком дитині буде найкраще. Посилався на те, що після побиття матір`ю дитини, він звернувся до поліції та саме з цього часу [PERSON] проживає з ним. Представник Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні повністю підтримав висновок Служби щодо доцільності визначення місця проживання дитини з батьком. Суд, вислухавши учасників процесу, допитавши свідків, з`ясувавши думку дитини [PERSON] у присутності представника Служби у справах дітей, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення зустрічного позову та відмову у задоволенні первісних позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.11.2005 року. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.04.2009 року вказаний шлюб було розірвано (а. с. 18, 34). Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 35). Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом просила визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] , з нею. Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом просив визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] з ним. У відповідності до ч. 1 ст. 163 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Як передбачає ч. 2, 3 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ч. 1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті наголошує, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" наголошує, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст.160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За змістом висновку Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 29.03.2019 року №101-2693/03 комісія з питань захисту прав дитини прийшла до висновку про доцільність проживання [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] (а.с. 65-66). Опитаний в судовому засіданні [PERSON] , 2005 р.н., повідомив, що з батьком він проживає останні чотири роки. Перший раз він пішов до батька проживати, бо його вигнала мати, через деякий час він повернувся. Однак, у зв`язку з тим, що мати його била, бо він не слухався, він переїхав проживати до батька. З ним вони завжди можуть обговорити проблемні питання та домовитися. З мамою він зустрічається, влітку їздив з нею на море. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що він являється дядьком [PERSON] та двоюрідним братом позивачки. З відповідачем він не спілкується вже 4 роки, з племінником останній раз спілкувався півтора місяці назад. Дитина прихильна до батька. Він налаштовує сина проти матері. Коли [PERSON] проживав з матір`ю, він був активний, привітний, з батьком він став замкнутим, не поважно ставиться до жінок, дівчат. З батьком він проживає з 2016 року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є дочкою позивача [PERSON] та старшою сестрою [PERSON] також підтвердила те, що її молодший брат чотири роки проживає разом з батьком. Відповідач має тяжкий характер, за часів спільного проживання її матері та відповідача, він постійно провокував якісь конфлікти. Коли [PERSON] було 2 місяці, він їх вигнав з дому і вони змушені були знімати житло. З того часу, як [PERSON] почав проживати з батьком, він став погано вчитися, замкнувся в собі, боїться розмовляти з людьми. Свідок [PERSON] , який також являється двоюрідним братом позивачки [PERSON] повідомив, що часто спілкується із племінником та його батьком. Пропонував взяти його із собою до Єгипту, однак сестра відмовилася. [PERSON] сам вирішив проживати з батьком. Свідок [PERSON] повідомила, що з 2000 року знайома з [PERSON] та його сином [PERSON] . Підтвердила факт проживання дитини з батьком, [PERSON] охарактеризувала як ввічливу та виховану дитину, яка поважає батьків, а [PERSON] як відповідальну людину, яка підкується про сина та виховує в ньому повагу до людей. Відповідно до висновка інспектора сектору у складі відділу Дарницького УП ГУ НП України у м.Києві Фонарюка І.В. за результатами звернення [PERSON] з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] по відношенню до неповнолітнього [PERSON] 2005 р.н. звернення [PERSON] прийнято 15.01.2016 (а.с.81). Таким чином, з матеріалів справи та пояснень свідків судом встановлено, що син сторін постійно проживає з батьком з січня 2016 року по теперішній час. Положенням ст. 3 Конвенції про права дитини, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З наданих сторонами доказів вбачається, що житлові умови та рівень матеріального забезпечення як батька дитини так і матері є достатніми для створення для дитини належних умов для проживання. Прослуханим в суді аудіозаписом спілкування дитини з матір`ю вбачається існування між колишнім подружжям стійкого особистого конфлікту, в який мати намагається втягнути дитину. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] виявляє бажання проживати разом з батьком, та не заперечує щодо спілкування з матір`ю. Враховуючи прихильність дитини до батька та те, що дитина постійно проживає з ним, а зміна звичних для дитини умов життя може впливати на дитину як психотравматичний фактор, тому суд вважає, що визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , 2005 року народження, з батьком за адресою реєстрації місця проживання буде відповідати інтересам дитини. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved