Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Гичко О.А. звернулася до суду із позовом і просить визнати незаконним розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації № 597 від 21 квітня 2008 року в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки (паю), площею 0,7489 га, що розташована на території Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, та визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер ЯЖ №683167, площею 0,7489 га, кадастровий номер 3223387200:06:003:0099, виданий на ім`я [PERSON] Посилається на те, що згідно з розпорядженням Переяслав-Хмельницької райдержадміністрації Київської області № 752 від 20 листопада 2002 року «Про передачу в приватну власність земельних ділянок» позивачеві було передано у приватну власність за рахунок земель колишнього КСП АФ «Маяк» дві земельні ділянки № 11 та № 52 , загальною площею 2,200 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. У 2003 році позивач отримав Державний акт на право приватної власності на землю на дані земельні ділянки. Однак коли позивач звернувся до державного кадастрового реєстратора для присвоєння земельним ділянкам кадастрового номеру, то на одну земельну ділянку отримав відмову в зв`язку з тим, що в її межах знаходиться інша земельна ділянка, яка повністю накладається, власником якої згідно [PERSON] . В зв`язку з цим позивач не має можливості оформити кадастровий номер та в повній мірі здійснювати повноваження щодо користування та розпорядження земельною ділянкою, що належить йому на праві приватної власності. 05 червня 2020 року було відкрито провадження по даній справі і призначено попереднє судове засідання на 30 червня 2020 року. Ухвалою суду від 10 вересня 2020 року за клопотанням представника позивача витребувано певні документи від Переяслав-Хмельницької РДА та ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою». Ухвалою від 20 жовтня 2020 року судом повторно витребувані документи від Переяслав-Хмельницької РДА та витребувано оскаржуваний державний акт на ім`я відповідача [PERSON] від ТОВ «Агротрейд Груп», оскільки [PERSON] їх особисто не надала. 09 листопада 2020 року представником позивача уточнено позовні вимоги в частині номеру та дати оскаржуваного розпорядження та дати, серії та номеру оспорюваного державного акту на землю. 09 та 23 листопада 2020 року судом повторно витребувано зазначені в ухвалі від 20 жовтня 2020 року документи від Переяслав-Хмельницької РДА та ТОВ «Агротрейд Груп». Ухвалою суду від 13 січня 2021 року справу призначено до судового розгляду на 03 лютого 2021 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Гичко О.А. підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання не з`являлася, будучи повідомленою належним чином. Відзиву на позов, будь-яких заяв чи клопотань не направляла. Відповідач Переяслав-Хмельницька РДА 03 лютого 2021 року до суду свого представника не направив, повідомлені належним чином. Відзиву на позов, будь-яких заяв чи клопотань не направив. Представник третьої особи Дівичківської сільської ради до суду не з`явився. В матеріалах справи мається заява про розгляд справи у їх відсутність. В заяві також зазначено про наявність вільних земельних ділянок на території сільської ради, які можуть бути надані особам у разі задоволення позову. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд Груп» в судові засідання не з`являвся, повідомлений належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань не направив. Судом встановлено наступне. Відповідно до розпорядження Переяслав-Хмельницької РДА №752 від 20.11.2002 «Про передачу в приватну власність земельних ділянок» було затверджено проект виділення земельних ділянок (паїв) на місцевості в межах території Стовп`язької сільської ради» передано у приватну власність земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель, переданих у колективну власність колишньому КСП АФ «Маяк», громадянам відповідно до списку. Згідно з витягом зі списку громадян, яким передаються у приватну власність земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) на території Стовп`язької сільської ради [PERSON] передані земельні ділянки № 11 та №52 , загальною площею 2,200 га. 15 липня 2003 року на ім`я [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,200 га (складається з двох ділянок площею 1,451 га та 0,749 га) серії Р1 №212089. З належним чином завіреної копії технічної документації зі складання державних актів на право приватної власності на землю власникам земельних часток (паїв) в межах Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (в тому числі і [PERSON] ) вбачається, що виготовлена вона у 2002 році Інститутом землеустрою на замовлення Стовп`язької сільської ради. В пояснювальній записці технічної документації, зазначено, що даною документацією передбачено видати 22 державні акти на право приватної власності на землю власникам земельних часток (паїв), згідно зі списком, який додається. Інформаційною базою для складення технічної документації, серед іншого, була схема поділу земель колективної власності на земельні частки (паї). Також, в записці зазначено, що місце розташування поворотних точок меж ділянок на місцевості встановлено в присутності представника Стовп`язької сільської ради. Технічне завдання на розробку технічної документації зі складення державних актів на право приватної власності на землю власникам земельних часток (паїв) на території Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області підписане також сільським головою [PERSON] . Також, за підписом сільського голови в документації містяться два клопотання, адресовані Директору Київського відділення інституту землеустрою УААН Тернавчуку В.В. та голові Переяслав-Хмельницької РДА [PERSON] , в яких сільський голова просить розробити технічну документацію зі складанням державних актів на право приватної власності на землю громадянам - власникам земельних часток (паїв) згідно з додатком і подати на погодження сільській раді. До даних клопотань долучений список громадян - власників сертифікатів на право на земельну частку (пай), яким надаються в натурі земельні ділянки згідно з номерами на схемі поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) від 19.10.2001 підтверджені сільським головою та районним відділом земельних ресурсів, де відповідно прізвища позивача [PERSON] в графі «№ ділянки на схемі поділу земель колективної власності» міститься цифра 19. При чому сама графа розділена на два стовпчика, один з яких має номер 11, інший пустий. А наступний стовпчик під назвою «площа земельної ділянки згідно з схемою поділу, га» містить цифрове значення 52. При цьому всі учасники справи не заперечують ту обставину, що [PERSON] як і іншим особам було виділено дві земельні ділянки, що підтверджується і державним актом, виданим на його ім`я. Списки громадян підписані сільським головою [PERSON] . На викопіюванні зі схеми поділу земель колективної власності КСП Агрофірма «Маяк» на земельні частки (паї) умовним знаком рожевого кольору позначені земельні частки (паї), що надаються, зокрема земельні ділянки під номерами з 1 по 22, земельні ділянки під номерами з 32 по 45 та з 51 по 58. Таким чином, вбачається переривання порядкової цілісності нумерації ділянок на 5 номерів, що вказує на усвідомлене визначення номерів ділянок для 22 осіб згідно з доданим списком, а також на те, що на дату складення списків схема розпаювання земель колективної власності уже була виготовлена. На зазначеному викопіюванні зі схеми поділу земель колективної власності КСП агрофірми «Маяк» на земельні частки (паї) міститься підпис сільського голови [PERSON] 14.08.2002 Стовп`язька сільська рада своїм висновком №78 погодила розроблену Київським відділенням інституту землеустрою технічну документацію по виготовленню державних актів на право приватної власності на землю власникам сертифікатів в межах Стовп`язької ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Інститутом землеустрою виготовлено збірний кадастровий план земельних ділянок переданих у приватну власність громадянам-власникам сертифікатів, умовні позначки з номерами земельних ділянок що виділяються, співпадають з умовними позначками на схемі поділу земель яка була надана сільською радою. Тобто, інститутом землеустрою ніяких змін до схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) наданої сільською радою не вносилось та нумерація не змінювалась. Кадастровий план земельних ділянок, виділених позивачеві [PERSON] , містить вказівку на номери земельних ділянок 11 та 52 та опис меж. Відповідно до акту про передачу на зберігання межових знаків, за підписом також голови сільської ради [PERSON] , власникам земельних ділянок, які отримали свою земельну частку (пай) в натурі (на місцевості) в межах Стовп`язької сільської ради, в тому числі і [PERSON] , передали 8 межових знаків на земельні ділянки № 11 та 52 . 10 березня 2020 року [PERSON] звернувся до державного кадастрового реєстратора Відділу у Переяслав-Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області із заявою про внесення відомостей про належні йому земельні ділянки до Державного земельного кадастру. Однак йому було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру відносно однієї із земельних ділянок у зв`язку з тим, що в межах його земельної ділянки знаходяться інша земельна ділянка з кадастровим номером 3223387200:06:003:0099, тобто виникла накладка (площа накладки - 100%, повне співпадіння). Як вбачається і Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером 3223387200:06:003:0099 є [PERSON] . Відповідно до розпорядження Переяслав-Хмельницької РДА №597 від 21.04.2008 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання Державних актів на право приватної власності на земельні ділянки громадянам - власникам сертифікатів на право на земельні частки (паї) в межах Стовп`язької сільської ради» було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання Державних актів на право приватної власності на земельні ділянки громадянам-власникам сертифікатів на право на земельні частки (паї) ПП Агрофірма «Маяк» в межах Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Передано громадянам - власникам сертифікатів на право на земельні частки (паї) у приватну власність земельні ділянки загальною площею 105,334 га, розташовані на території Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно зі списком, що додається. Згідно з витягом зі списку громадян, яким передаються у власність земельні ділянки в розмірі середньої частки (паю) в межах Стовп`язької сільської ради, [PERSON] передані земельні ділянки, загальною площею 2,2156 га. 14.11.2011 на ім`я [PERSON] видано державний акт серії ЯЖ №683167 на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7489 га кадастровий номер 3223387200:06:003:0099. Підставою видачі зазначено розпорядження Переяслав-Хмельницької РДА №597 від 21.04.2008. Як вбачається із листа ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» в архіві підприємства технічна документація зі складання державних актів на право приватної власності на землю власникам земельних часток (паїв) в межах Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, зокрема [PERSON] , відсутня. Свідок [PERSON] показав суду, що був також серед 22 осіб, яким у 2022 році як колишнім членам КСП АФ «Маяк» виділено та передано у приватну власність земельні ділянки в межах Стовп`язької сільської ради. Тоді виділили кожному із 22 осіб по дві земельні ділянки: по одній на так званому «верхньому» полі, іншу - на «нижньому». Всі 22 особи у 2003 році отримали державні акти на земельні ділянки. Він безпосередньо з 2004 року обробляє свої земельні ділянки, орендує у інших осіб, зокрема і в [PERSON] . У 2008 році іншим колишнім членам КСП АФ «Маяк» почали виділяти земельні ділянки у власність. Однак при розподілі виникла помилка при нумерації земельних ділянок: одні з двох виділених земельних ділянок виділялися там, де вже були виділені 22 особам у 2002 році. Тому виникли такі накладки, при тому, що і на зараз є вільні земельні ділянки. Аналогічні показання надала і свідок [PERSON] , мати позивача, зазначивши, що земельні ділянки сину [PERSON] були виділені ще у 2000 році, так як й іншому синові та чоловікові. У 2003 році отримані державні акти. Вони обробляли земельні ділянки весь час, а потім віддали для обробітку [PERSON] . На зараз така ситуація виникла не тільки у них, а й у інших осіб серед 22, які перші отримували свої земельні частки. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 21 цього Кодексу, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Частиною 1 статті 393 цього Кодексу передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. За змістом ч.ч.1,2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п.г ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно з п.а ч.3 ст.122 ЗК України (в редакції 2002 року) районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності (крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті) у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для сільськогосподарського використання. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. У статті 126 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Форми державних актів на право власності на земельну ділянку, право постійного користування земельною ділянкою затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.16 Перехідних положень ЗК України (в редакції 2002 року) громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» №586-ХІУ від 09.04.1999 місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону. Згідно з ч.1 ст.154 ЗК України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов`язки чи обмеження. Частина 1 ст.155 ЗК України разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. У своїй постанові від 22.05.2013 у справі №6-33цс13 у подібних правовідносинах Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Аналогічна позиція висловлена в Великою Палатою Верховного Суду у справі № 923/466/17 (постанова від 30.05.2018) із зазначенням наступного: «Статтею 21 Цивільного кодексу України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до частини першої статті 393 цього Кодексу правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Аналіз положень указаних норм законодавства свідчить про те, що особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою матеріального права.» Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто державна реєстрація не є способом набуття права власності. Вона виступає лише засобом підтвердження фактів набуття чи припинення права власності на нерухоме майно або інших речових прав. При цьому відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України "Про реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень" не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним її на праві власності. Відповідно до п.п.9, 10 Розділу VII „Прикінцевих і перехідних положень" Закону України „Про Державний земельний кадастр" №3613-VI від 07 липня 2011 року „ до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними". 08.08.1995 видано Указ Президента України №720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям. У відповідності до зазначеного Указу Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства сільського господарства і продовольства України, Української академії аграрних наук від 04.06.1996 №47/172/48 затверджено Методичні рекомендації щодо порядку передачі земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності членам колективних сільськогосподарських підприємств і організацій. Відповідно до п.п.3.1 Методичних рекомендацій громадянин, який має сертифікат на право на земельну частку (пай) і бажає одержати свою земельну частку (пай) в натурі, подає підприємству заяву за формою, наведеною в додатку №1. Згідно з п.п.3.2. місцеположення в натурі земельної ділянки, що надається згідно з Схемою, погоджується виконавчим органом управління підприємства в місячний строк з часу подання заяви співвласника про вихід із складу цього підприємства. Рішення виконавчого органу управління підприємства є підставою для виконання робіт щодо передачі земельної частки (паю) в натурі. У випадках, коли Схема не розроблена, місцеположення земельної частки (паю), що передається, погоджується відповідним рішенням чергових загальних зборів (зборів уповноважених) підприємства, але не пізніше трьох місяців з часу подання заяви про вихід із складу цього підприємства. У випадках вимоги про негайне виділення земельної ділянки в натурі, надання її здійснюється протягом поточного сільськогосподарського року не більше ніж за 12 місяців. Відповідне рішення загальних зборів (зборів уповноважених) за формою, наведеною в додатку N 2, є підставою для виконання робіт щодо передачі земельної частки (паю) в натурі. Підпунктом 3.3. визначено, що передача земельної частки (паю) в натурі провадиться згідно зі Схемою та проектом організації території земельних ділянок першочергової передачі. Згідно з п.п. 3.8. Після визначення меж в натурі складається акт передачі земельної ділянки із земель колективної власності у власність громадянину за формою, наведеною в додатку N 4. Відповідно до п.п.3.9. Технічна документація щодо передачі земельної частки (паю) в натурі оформляється в трьох примірниках в обсязі відповідно переліку, що наведений в додатку N 5. Перший примірник видається власнику земельної ділянки, другий з журналом геодезичних вимірювань - зберігається в районному (міському) відділі земельних ресурсів, третій - залишається у землевпорядній або іншій організації, що виконує ці роботи. Вказана технічна документація є підставою для прийняття рішення місцевою радою про видачу державного акта на право приватної власності на землю, з визначенням цільового призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної (міської) державної адміністрації (виконавчого комітету міської Ради). Стаття 14 Конституції України закріплює, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Як передбачено ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зазначені норми Конституції України та Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини закріплюють основні права осіб на власність, зокрема на землю. Ці положення передбачають заборону на позбавлення права власності інакше як в інтересах суспільства та виключно на підставі закону. Також, конституційні приписи передбачають можливість примусового відчуження об`єктів права приватної власності за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. У рішенні по справі «Христов проти України» (Заява № 24465/04) (п.46) Європейський суд з прав людини наголосив на необхідності підтримання «справедливої рівноваги» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе «особистий і надмірний тягар». Разом з тим, не вбачається у спірних правовідносинах будь-якого суспільного інтересу як підстави для позбавлення позивача права власності. Отже, позивач [PERSON] у відповідності до розробленої за клопотанням сільської ради та погодженої нею Схеми поділу земель та виготовленої на підставі Схеми поділу технічної документації, яка також погоджувалася та візувалася головою сільської ради, на підставі розпорядження голови Переяслав-Хмельницької РДА отримав у приватну власність дві земельні ділянки, в тому числі і спірну, із земель колективної власності колишнього КСП АФ «Маяк», що підтверджується державними актами на право приватної власності на землю. Сільська рада була обізнана щодо номерів земельних ділянок, які були виділені [PERSON] . Будь-яких порушень, недобросовісності в діях [PERSON] чи подання ним неправдивих документів для можливості отримання спірної земельної ділянки не встановлено. [PERSON] з 2002 року безперешкодно та відкрито користуються спірною земельною ділянкою. Винесення оскаржуваного позивачем розпорядження та видача державного акту на ім`я [PERSON] на спірну земельну ділянку відбулося вже після отримання позивачем правоустановлюючого документу на земельну ділянку. Допущення помилки іншою особою (не позивачем) в нумерації земельних ділянок, за умови погодження такої нумерації зі сторони сільської ради, затвердження технічної документації з такою нумерацією, виготовлення кадастрових планів земельних ділянок з такою нумерацією із зазначенням опису меж земельної ділянки та суміжних землекористувачів чи землевласників, передача межових знаків на земельні ділянки з такими номерами, не внесення позивачем відомостей до Державного земельного кадастру, не може слугувати підставою для позбавлення його права власності на ці земельні ділянки. Разом з тим, такі обставини дають підстави вважати, що розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації №597 від 21 квітня 2008 року в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки (паю), розміром 0,7489 га, що розташована на території Стовп`язької сільської ради, отримання Державного акту на цю земельну ділянку [PERSON] та повне співпадіння цієї земельної ділянки порушило вже наявне право власності на земельну ділянку [PERSON] З врахуванням вищевикладеного, дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.81, 122, 125, 126, 154, 155 ЗК України, ст.ст.15, 16, 21, 317, 319, 328, 331, 393 ЦК України,

Outcome: approved