Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Прокуратура Якимівського району звернулася до відповідачів з позовом про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту, скасування його державної реєстрації та повернення земельної ділянки за наступними підставами. Як зазначає позивач, [PERSON] селищною радою 25.02.2010 року було прийнято рішення №13 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам для дачного будівництва», п. 1,2 якого затверджено технічну документацію із землеустрою щодо виготовлення державних актів на право власності на земельну ділянку та надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,10 га по вул.. Коса Федотова,133, смт Кирилівка Якимівського району для індивідуального дачного будівництва в межах норм безоплатної приватизації. На підставі цього рішення 23.03.2010 року [PERSON] була проведена державна реєстрація держакту на право власності на зазначену земельну ділянку. Позивач зазначає, що вказане рішення прийнято з порушенням норм діючого законодавства, оскільки проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки було затверджено без проведення відповідної експертизи, що в даному випадку є обов'язковою умовою. Крім того, зазначена земельна ділянка розташована в межах прибережної зони, тому, у відповідності до діючого водного та земельного законодавства, не може бути передана у приватну власність. На підставі викладеного позивач просить визнати незаконним та скасувати п. 1, 2 рішення [PERSON] селищної ради №13 від 25.02.2010 року, визнати недійсним державний акт ЯИ№798655 на право власності на земельну ділянку площею 0,10 га, розташовану по вул. Коса Федотова,133 у смт Кирилівка Якимівського району, виданий на ім'я [PERSON], визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 2320355400:11:001:0408, та зобов'язати [PERSON] повернути зазначену земельну ділянку . У судовому засіданні прокурор наполягає на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] селищної ради до судового засідання не з'явився повторно, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, письмових заперечень до суду не надав, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи викладене, суд вважав за можливе розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився повторно, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважав за можливе розглянути справу у його відсутність. При цьому до матеріалів справи відповідачем [PERSON] були надані письмові заперечення, згідно до яких він позов не визнає у повному обсязі, посилаючись на те, що прокурором не надано доказів на підтвердження того, що надана йому земельна ділянка знаходиться у межах прибережної смуги, а також на підтвердження незаконності реєстрації права власності та надання державку. На підставі викладеного [PERSON] просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] селищною радою 25.02.2010 прийнято рішення № 13 "Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам для дачного будівництва» (а.с. 9). Пунктами 1, 2 цього рішення було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо виготовлення державних актів на право власності на земельну ділянку та надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,10 га, розташовану за адресою: вул. Коса Федотова, 133, смт. Кирилівка Якимівського району запорізької області для індивідуального дачного будівництва в межах норм безоплатної приватизації. На підставі зазначеного рішення 23.03.2010 за [PERSON] проведена державна реєстрація за реєстраційним номером 011026400126 державного акту на право власності серії ЯИ №798655 на зазначену земельну ділянку кадастровий номер 2320355400:11:001:0408 (а.с. 11-12). При цьому, відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Статтею 118 ЗК України встановлено порядок передачі у власність громадянам та юридичним особам земельних ділянок із земель державної та комунальної власності, згідно з яким громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки, яка її розглядає і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою (далі - Комісія). Комісія протягом трьох тижнів з дня одержання проекту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається Комісією до відповідного органу земельних ресурсів для здійснення такої експертизи. Відповідний орган місцевого самоврядування або виконавчої влади у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Разом з тим, згідно з положеннями ст. 51 ЗК України спірна земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення. Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок вказаної категорії підлягають обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації. У той же час зазначена вимога виконана не була, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджено без проведення зазначеної експертизи. Таким чином, на думку суду, доречними є доводи позивача з приводу того, що спірна земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення, тому при прийнятті відповідного рішення [PERSON] селищна рада повинна була приймати до уваги висновки відповідної експертизи, яка фактично проведена не була. При цьому, посилання відповідача [PERSON] на те, що позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження знаходження земельної ділянки у межах прибрежної смуги, суд цілком приймає до уваги, оскільки при дослідженні матеріалів справи дійсно жодного доказу з боку позивача з цього приводу не досліджувалося. Щодо вимог позивача з приводу визнання недійсним державного акту, скасування його державної реєстрації та повернення земельної ділянки, суд виходить з наступного. Як вбачається з наданих до справи документів, оскаржуваний державний акт був виданий та зареєстрований у державному реєстрі на підставі рішення місцевої ради, яке було дійсним на момент видачі акту та його реєстрації. Враховуючи викладене, у суду немає жодних підстав вважати, що вимоги позивача у цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial