Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач кредитна спілка «Чернігівська» у позові просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів: [PERSON], як з позичальника відповідно до кредитного договору № СІ 494-13 Н від 28 серпня 2013 року, та з [PERSON] і [PERSON], як з поручителів відповідно до договору поруки № СІ 494-13 Н від 28 серпня 2013 року, яким вони несуть солідарну відповідальність по зобов'язаннях боржника [PERSON] за кредитним договором, 9262,89грн. заборгованості, до складу якої входить: 4982грн.23коп. - прострочена заборгованість по тілу кредиту станом на 04.06.2014 року; 3596грн.26 коп. - заборгованість по тілу кредиту, строк сплати якої станом на 04.06.2014 року не наступив; 684грн.40коп. - прострочена заборгованість по відсотках за користування кредитом за період з 10.04.2014 року по 04.06.2014 року, мотивуючи тим, що в порушення умов кредитного договору взяті відповідачем [PERSON] зобов"язання по погашенню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом шляхом внесення щомісячних платежів у визначеному графіком розмірі істотно порушені, як порушені вони поручителями, у зв»язку з чим Спостережною радою кредитної спілки 02.06.2014 року прийнято рішення про розірвання укладеного з відповідачем [PERSON] кредитного договору, а відповідно виникли підстави для стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором. Також позивач просив стягнути з відповідачів судові витрати. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява, у якій він позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути за його відсутності і проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідно до копії довіреності на а.с.10 представнику позивача [PERSON] надані всі права позивача. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] повторно у судове засідання не з»явилися. Судові повістки направлялися відповідачам відповідно до вимог ч.ч.2,5 ст.74 ЦПК України за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання (довідки про зареєстроване місце проживання на а.с.16-18), але двічі поверталися суду неврученими з відмітками пошти «За закінченням терміну зберігання» (а.с.29-31, 34-36). Відповідно до відміток на поштових конвертах відповідачам за місцем проживання неодноразово залишалися повідомлення про необхідність одержати у поштовому відділенні судові повістки, чого ними не зроблено та після чого судові повістки повернулися суду неврученими. А тому суд розцінює це як відмову адресатів від одержання судових повісток, що відповідно до вимог ч.8 ст.76 ЦПК України дає підстави вважати їх належним чином про час розгляду справи повідомленими. За зазначених обставин суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, визнав можливим заочний розгляд справи, проти чого представник позивача, як зазначено вище, письмово не заперечував, у зв»язку з чим та відповідно до ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, суд приходить до слідуючого висновку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно п.п.1.1, 1.2, 2.1, 2.3, 3.1 договору від 28 серпня 2013 року № СІ 494 -13 Н, копія якого на а.с.5, відповідачу [PERSON] позивачем надано кредит у сумі 12000 (дванадцять тисяч) грн. на побутові потреби строком на дванадцять місяців на умовах щомісячної сплати частини кредиту в терміни та розмірах не менше, ніж вказано у рекомендованому графіку платежів (п.3.2 договору), та на умовах сплати ним процентів з розрахунку 0,14247% від суми залишку за кожен день користування кредитом (52% річних), відповідно до п.3.1 договору. Зазначена у договорі сума кредиту відповідачем [PERSON] отримана 28 серпня 2013 року згідно видаткового касового ордеру, копія якого на а.с.11, тобто, позивач свої зобов»язання перед відповідачем виконав. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов»язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, належними сторонами та у встановлений у зобов»язанні строк, а в разі порушення зобов»язань відповідно до ст.611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Пунктом 8.3 кредитного договору передбачено право кредитодавця достроково розірвати цей договір і вимагати стягнення кредиту та процентів за весь фактичний строк користування кредитом у випадку наявності хоча б однієї із зазначених обставин: несплати платежів, передбачених графіком розрахунків, протягом місяця; використання кредиту не за призначенням; незгоди позичальника зі зміною процентної ставки. Не дивлячись на взяті зобов»язання за кредитним договором, вони відповідачем [PERSON] не виконані, про що свідчить заборгованість, розмір якої підтверджується розрахунком позивача на а.с. 9. Спостережною радою кредитної спілки 02.06.2014 року прийнято рішення про розірвання укладеного з відповідачем [PERSON] кредитного договору (витяг з протоколу № 7-А від 02.06.2014 року на а.с.8), тому позивач вправі вимагати повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором. Відповідно до укладеного договору поруки між позивачем та відповідачами [PERSON] і [PERSON], поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобов'язаннях боржника в повному обсязі, тобто: повернення кредиту, сплату відсотків за його користування, сплату додаткових відсотків, відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору. Солідарна відповідальність боржника та поручителя передбачена і ст. 554 ЦК України. З огляду на встановлене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, доведеними належними доказами, тому їх слід задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подачу до суду позовної заяви майнового характеру складає 1% від ціни позову, але не менше ніж 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Позивачем при подачі позову фактично сплачено судовий збір у розмірі 257 грн. 90 коп. (229,30+28,60 - квитанції на а.с.1,2), хоч мав бути сплачений у розмірі 243 грн. 60 коп. А тому відповідно до ст. 88 ЦПК України саме в такому розмірі слід стягнути судовий збір з відповідачів у частковому вираженні по 81грн.20 коп. з кожного, оскільки стягнення витрат по відшкодуванню судового збору у солідарному порядку нормами ЦПК України не передбачено.

Outcome: approved