Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Представник органу опіки та піклування в особі Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . До позивача неодноразово надходять листи з КЗ "Кілійська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів", стосовно того, що мати [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки, не дзвонить та не відвідує дитину, на літні канікули не забирає. Ще з 2014 р., як вказує позивач державні заклади де перебувала дитина ставили питання щоб встановити статус та отримати підтримку держави на виховання та утримання дитини. Представник позивача у судове засідання не з"явилася, але надала до суду заяву у якій позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, просила слухати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином про причини неявки суд не повідомила. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 3 цієї статті визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . До позивача неодноразово надходять листи з КЗ "Кілійська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів", стосовно того, що мати [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки, не дзвонить та не відвідує дитину, на літні канікули не забирає. З 2014 р., державні заклади де перебувала дитина ставили питання щоб встановити статус та отримати підтримку держави на виховання та утримання дитини. Позивач на підтвердження своїх вимог посилається на письмові докази. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області від 07.02.2020 року за №01/01-16/322 про доцільність позбавлення батьківських прав враховуючи інтереси та думку дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] . Звертаючись з позовними вимогами про позбавлення батьківських прав позивачем вказано, що відповідач, будучи матір`ю дитини, утриманням та вихованням сина не займається, не цікавиться його здоров`ям, фізичним, моральним, духовним розвитком, не піклується про нього, не враховує його інтереси, ніякої матеріальної допомоги на утримання не надає. Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню до дитини, матеріально її не забезпечує, а тому підлягає позбавленню батьківських прав. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір.

Outcome: approved