Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором №R53100280854B від 20 червня 2012 року, яка станом на 16 лютого 2016 року складає 46883,67 грн., яка включає: заборгованість по тілу кредиту в сумі - 38802,40 грн.; заборгованість по відсоткам в сумі - 8081,27 грн.; заборгованість по комісії - 0,00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн., мотивуючи тим, що відповідачем порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, що є предметом позовних вимог. Представник позивача Карпель О. О. в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за адресою, вказаною у позовній заяві, яка підтверджується даними Адресного бюро, про причини неявки відповідач суд не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 червня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та [PERSON] був укладений Кредитний договір №R53100280854B, відповідно до умов якого, позичальник [PERSON] отримала кредит в сумі 50000,00 грн., з терміном повернення кредиту до 20 червня 2015 року, процентна ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 32,00 % річних. (а.с. 5) Згідно п.3.4 Кредитного договору, способом повернення кредиту та процентів є щомісячні, відповідно до графіка повернення кредиту та сплати відсотків та розрахунку вартості супутніх послуг, ануїтетні платежі - регулярні рівні щомісячні платежі, що направляються на виконання зобов'язання по цьому договору, а саме повернення суми кредиту і сплати процентів, які розраховуються таким чином, що в кінці дії договору за умовами виконання зобов'язання позичальником повністю повертається. Відповідно до п. 3.9 Кредитного договору кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на картковий рахунок позичальника, операції за якими можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів. Пунктом 5.3.1 Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язана сплатити комісійну винагороду, повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в порядку та строки, встановлені цим договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.3 Угода, в якій відбувається заміна однієї зі сторін, є уступкою права вимоги. Факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), у якому відбувається заміна кредитора, є різновидом таких угод. Тобто, факторинг - це комплекс кредитно-фінансових операцій з продажу боргових прав одного підприємства іншому суб'єкту-фактору за плату (Відповідно до ст. 4 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" визначено, що факторинг є фінансовою послугою). Фактором можуть виступати банки, інвестиційні та кредитні організації, що мають ліцензію на надання кредитів іншим особам під відсотки. Поняттю продаж боргових прав тотожні поняття „продаж дебіторської заборгованості" та „продаж прав боргових вимог". Відповідно до положень статей 1077, 1078 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Як убачається з матеріалів справи, 14 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та ПАТ «ВТБ Банка» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №140314нв, за умовами договору Клієнт (первісний кредитор) передає, а Фактор (Новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом та Боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості. За вказаним договором право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей по кредитним договорам. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов'язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (п.3.1.3. Договору факторингу). Згідно з Витягу до Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги №140314нв від 14.03.2014 р., ПАТ «ВТБ Банк» передав право вимоги за Кредитним договорам №R53100280854B від 20 червня 2012 року, укладеного між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON], на користь ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал». Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналізуючи зібрані у справі докази, у їх сукупності, суд вважає доведеним, що відповідачем [PERSON] порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту, у зв'язку з чим виникла заборгованість за Кредитним договором №R53100280854B від 20 червня 2012 року, яка станом на 16 лютого 2016 року складає 46883,67 грн., яка включає: заборгованість по тілу кредиту в сумі - 38802,40 грн.; заборгованість по відсоткам в сумі - 8081,27 грн.,що підтверджується наданими позивачем розрахунками, які долучено до матеріалів справи, надані позивачем розрахунки не оспорюються відповідачем, який не скористався процесуальним правом надати пояснення (заперечення) по суті предмету спору, та докази, які мали спростувати викладені у позові розрахунки та довести факт належного виконання договірних зобов'язань по кредитному договору. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором №R53100280854B від 20 червня 2012 року на загальну суму 46883,67 грн.. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, що підтверджується долученим до справи оригіналом платіжного документа. Враховуючи наведене та

Outcome: approved