Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтувала тим, що їй на підставі рішення правління колгоспу від 20 грудня 1991 року відповідно до протоколу №11 була виділена в користування квартира [ADDRESS]. В зазначеній квартирі крім позивача та відповідача зареєстровані також донька [PERSON], онуки [PERSON], [PERSON], [PERSON] На даний час позивач має намір оформити субсидію, однак відповідач не надає довідки про доходи і не бажає добровільно знятись з реєстрації, матеріальної допомоги по сплаті комунальних платежів не надає. [PERSON] в телефонному режимі неодноразово зверталась до відповідача з вимогою знятися з реєстрації, однак марно, тому вимушена звернутись з даним позовом до суду. Позивач, у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. У матеріалах справи міститься заява де позивач просить справу розглядати за її відсутності, при цьому свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Судові витрати просить покласти на відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи йому повідомлялось у встановленому законом порядку, причини неявки невідомі. Згідно ухвали Знам'янського міськрайонного суду від 17 березня 2014 року розгляд справи проводиться заочно. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд встановив, що згідно рішення правління колгоспу від 20 грудня 1991 року відповідно до протоколу №11 [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.12). Довідка виконкому Суботцівської сільської ради Знам'янського району свідчить про те, що до складу сім'ї [PERSON] входить: донька [PERSON], онуки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які проживають в [ADDRESS] (а.с.9). Довідка виконкому Суботцівської сільської ради Знам'янського району свідчить про те, що [PERSON] , [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але фактично не проживає з 1996 року (а.с.10). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном, частина 1 статті 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Відповідно до ст.41 Конституції України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Права власника визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України і передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позовної заяви щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування та проживання в [ADDRESS] є обґрунтованими, базуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved