Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 04.04.2008 року перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них народились двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Вказує, що дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку. Такий рівень у будь-якому разі не повинен бути менший, ніж прожитковий мінімум. Позивач самостійно не може його забезпечити. Тому батько дітей, який є здоровий і працездатний, має можливість утримувати вказаних дітей, оскільки він інших осіб на утриманні не має. Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, однак, зазначає, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дітей не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Тому вона, посилаючись на ст. 180, 184 СК України, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаних дітей в розмірі 2 000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення останніми повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, 30.09.2020 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зменшила позовні вимоги та вказала, що просить стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаних дітей в розмірі по 1 600 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення останніми повноліття, а справу просить розглядати в її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи (а. с. 25). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.). Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви. Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 04.04.2008 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Голосківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 (а. с.4). Відповідно до даних свідоцтв про народження сторони є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 6). Факт проживання вказаних дітей з позивачем стверджується довідкою № 853, виданою 14.08.2020 року Ліснохлібичинською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.7). Даними довідки, виданої амбулаторією загальної практики сімейної медедецини с. Л.Хлібичин, стверджується, що син сторін [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом: атопічний дематит та бронхіальна астма (ас. 10). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.184 цього Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. На підставі наведеного, та враховуючи зменшення позивачем позовних вимог, вік дітей сторін та пов`язані з цим витрати на їхнє утримання, харчування, лікування, забезпечення найбільш необхідними речами, перебування одного із дітей на диспансерному обліку з приводу захворювання астмою, майновий стан платника аліментів, відсутність відомостей про місце роботи та заробітну плату відповідача, суд вважає можливим визначити аліменти в твердій грошовій сумі, по 1 600 грн. на кожну дитину, що відповідатиме вимогам розумності і справедливості. Отже, зменшені позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved