Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» 20 грудня 2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], які діють в своїх інтересах та як законні представники неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлення способу реалізації предмета іпотеки, виселення, посилаючись, що 04 березня 2008 року Відкрите акціонерне товариство «Ернсте Банк», яке відповідно до Статуту перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Фідокомбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство» «Фідобанк» і відповідач [PERSON] уклали Кредитний договір з фізичною особою № 014/6212/3/11091 відповідно по п.1.1. якого позивач зобов'язувався надати відповідачеві кредит в сумі 60 000 доларів США строком користування до 03 березня 2018 року зі сплатою 13,5 відсотків річних, що він виконав належним чином і надав відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 60 000 доларів США, яка згідно п.1.3 зазначеного Договору зобов'язувалася повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та Додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Рішенням Кременчуцького районного суду від 03 грудня 2010 року, яке набрало законної сили, було встановлено, що [PERSON] не виконує свої зобов'язання по зазначеному кредитному договору та стягнуто заборгованість з солідарних рівних боржників [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в сумі 72 278,10 доларів США. Одночасно з зазначеним кредитним договором з метою забезпечення виконання зобов'язань з відповідачем [PERSON] 04 березня 2008 року вони уклали договір іпотеки №014/6212/3/11091 відповідно до пунктів 1.2.1, 1.2.2, 1.2.3 якого предметом іпотеки є житловий будинок в [ADDRESS] загальною площею 150,8 кв.м, житловою площею 75,6 кв.м., що належить [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу (ВЕО №635864) від 07 травня 2007 року посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], земельна ділянка, на якій він розташований площею 0,1 га, кадастровий номер 5322485102:02:001:0022 та земельна ділянка площею 0,1756 га, кадастровий номер 5322485102:02:001:0023 розташована в [ADDRESS] та належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ номер 635232 виданого 21 лютого 2008 року. Відповідно до п.2.15 згаданого Договору іпотеки відповідач [PERSON] гарантувала, що на момент його укладення діти (особи віком до 18 років) не мали ні права власності, ні права користування предметами іпотеки. Вважають, що оскільки заборгованість по кредитному договору не погашена, їх права порушені, то вони, як іпотекодержатель, наділені правом вимагати задоволення своїх вимог по кредитному договору за рахунок предмету іпотеки. Просили суд звернути стягнення за кредитним договором на предмет іпотеки, встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, встановити ціну для реалізації предмета іпотеки на рівні не нижче 90 відсотків ціни, яка буде встановлена суб'єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження та кошти отримані від реалізації предмету іпотеки направити на погашення заборгованості за кредитним договором по рішенню Кременчуцького районного суду від 03 грудня 2010 року в сумі 72 278,10 доларів США. Крім цього, оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки, яким є житловий будинок, є підставою для виселення всіх його мешканців, то просили суд виселити в примусовому порядку без надання іншого житла мешканців житлового будинку, який є предметом іпотеки: [PERSON], [PERSON] та їх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], зазначаючи, що [PERSON] та неповнолітні [PERSON] і [PERSON] на момент укладення договору іпотеки не мали права користування предметом іпотеки і поселились туди без їх згоди, а згідно п.4.1.14 іпотекодержатель [PERSON] зобов'язувалась не передавати предмет іпотеки в користування третім особам без їх попередньої письмової згоди. Відповідачам 18 вересня 2013 року був направлений лист з вимогою звільнення жилого приміщення добровільно на протязі 30 днів та попереджено, що в разі невиконання їх вимог буде розпочата процедура звернення стягнення на предмет іпотеки та їх виселення, який вони отримали 20 вересня 2013 року та їх вимоги не виконали. Також просили стягнути з відповідачів понесені ними судові витрати. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити, про обставини та підстави якого пояснив так, як це викладено в заяві. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що рішенням Кременчуцького районного суду від 03 грудня 2010 року був задоволений позов ПАТ «Ерсте Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/6212/311091 з солідарних боржників [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Вважає, що позивач має право на одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить іпотекодавцю, який не є позичальником, тобто у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця і суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором і одночасне стягнення боргу за кредитом і звернення стягнення на предмет іпотеки з однієї особи тягнуть за собою стягнення в подвійному розмірі, бо передбачають видачу двох виконавчих листів і є взаємовиключними. Відповідач [PERSON] є боржником за кредитним договором і іпотекодержателем за іпотечним договором, тому вимоги позивача незаконні та задоволенню не підлягають. Крім цього зазначила, що відповідач [PERSON] проживав і був зареєстрований в будинку в [ADDRESS] ще до укладання Договору іпотеки, що підтверджується довідкою Рокитненської сільської ради № 207 від 03 березня 2008 року. Малолітні [PERSON] та [PERSON] теж проживали у вказаному будинку і мали право ним користуватись, незважаючи на те, що їх реєстрація в цьому будинку була здійснена пізніше і Комісія з питань захисту прав дитини Кременчуцької районної державної адміністрації не надала дозволу на примусову реалізацію будинку. Представник третьої особи органу опіки і піклування за довіреністю Якубенко Ю.С. в судовому засіданні в задоволенні позову просила відмовити, посилаючись на висновок комісії з питань захисту дітей при райдержадміністрації від 22 листопада 2011 року про відмову у дозволі на примусову реалізацію описаного та арештованого житлового будинку громадянки [PERSON] по [ADDRESS], так як будуть порушені права малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] на проживання та користування житловою площею вказано будинку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги вважає незаконними та просив відмовити в їх задоволенні. Представник третьої особи Управління державної міграційної служби України в Полтавській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судового повідомлення, про причини неявки суду не повідомив, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. Заслухавши пояснення сторін, їх уповноважених представників, третьої особи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа, як слідує зі змісту ст.3 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Одним із видів застави нерухомого майна передбаченого ч.1 ст.575 ЦК України є іпотека. Як вбачається зі змісту ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем основного зобов'язання позивач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Судом встановлено, що сторони: Відкрите акціонерне товариство «Ернсте Банк», яке відповідно до Статуту перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Фідокомбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» і відповідач [PERSON] 04 березня 2008 року уклали Кредитний договір з фізичною особою № 014/6212/3/11091 відповідно по п.1.1. якого позивач зобов'язувався надати відповідачеві [PERSON] кредит в сумі 60 000 доларів США строком користування до 03 березня 2018 року зі сплатою 13,5 відсотків річних, що він виконав належним чином і надав грошові кошти в сумі 60 000 доларів США. Відповідач згідно п.1.3 Договору зобов'язувалася повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та Додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Рішенням Кременчуцького районного суду від 03 грудня 2010 року, яке набрало законної сили, встановлено, що відповідач [PERSON] не виконувала належним чином своїх зобов'язань за згаданим кредитним договором та було стягнуто заборгованість з солідарних рівних боржників [PERSON], [PERSON], та [PERSON] в сумі 72 278, 10 доларів США. Також встановлено, що одночасно з зазначеним кредитним договором з метою забезпечення виконання зобов'язань позивачем з відповідачем [PERSON] 04 березня 2008 року було укладено договір іпотеки №014/6212/3/11091 відповідно до пунктів 1.2.1, 1.2.2, 1.2.3 якого предметом іпотеки є житловий будинок в [ADDRESS] загальною площею 150,8 кв.м, житловою площею 75,6 кв.м., що належить [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу (ВЕО №635864) від 07 травня 2007 року посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], земельна ділянка, на якій розташований зазначений житловий будинок площею 0,1 га, кадастровий номер 5322485102:02:001:0022 та яка знаходиться в [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,1756 га, кадастровий номер 5322485102:02:001:0023, яка знаходиться в [ADDRESS] та належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ номер 635232 виданого 21 лютого 2008 року. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що внаслідок невиконання позичальником [PERSON] зобов'язань по кредитному договору були порушені права позивача, який є іпотекодерджателем. Його вимога щодо звернення стягнення на предмет іпотеки ґрунтується на положеннях ст.33 Закону України «Про іпотеку» і підлягає задоволенню. За правилами ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення, що було дотримано позивачем, який є іпотекодержателем. Лист-вимога на ім'я боржника та іпотекодавця [PERSON], в тому числі з попередженням про виселення мешканців будинку в 30-денний строк з моменту його отримання направлена 18 вересня 2013 року рекомендованим листом та отримана останнім 20 вересня 2013 року, що доводиться матеріалами справи. Між тим відповідачами не було вжито заходів по виконанню запропонованих позивачем заходів, кредитні зобов'язання продовжували залишатись невиконаними. Оскільки судом задовольняється позов про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким являється житловий будинок, то в відповідності до ст.39 Закону України «Про іпотеку» необхідно визначити спосіб реалізації предмета іпотеки і суд визначає його - шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження та встановити ціну для реалізації предмета іпотеки на рівні не нижче 90 відсотків ціни предмету іпотеки, яка буде встановлена суб'єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження та те, що кошти отримані від реалізації предмету іпотеки необхідно направити на погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 72 278 доларів США 10 центів встановленої у рішенні Кременчуцького районного суду від 03 грудня 2010 року. Крім цього, звернення стягнення на переданий в іпотеку будинок є підставою для виселення всіх мешканців, які проживають цьому будинку на підставі ст.109 ЖК України. Частиною 3 ст.109 ЖК України передбачено, що громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення та що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом, без надання іншого жилого приміщення. Відповідності до ст.ст.39,40 Закону України «Про іпотеку» суд одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або інше жиле приміщення і це є підставою для виселення мешканців будинку. Згідно довідки Рокитнянської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 08 жовтня 2012 року в будинку [ADDRESS] проживають та зареєстровані [PERSON], [INFO] голова домогосподарства, її чоловік [PERSON], [INFO], та їх неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яких і необхідно виселити без надання іншого житла. При вирішенні спору про виселення з жилого приміщення у зв'язку з зверненням стягнення на предмет іпотеки суд враховує положення ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», яка регулює право дитини на майно. Згідно до ч.3 цієї статті батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Аналогічні норми передбачені і в ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей». На момент укладення договору іпотеки неповнолітні діти відповідача [PERSON] не були власниками предмета іпотеки, не користувалися ним та не були в ньому зареєстровані. Відповідно до довідки комунального госпрозрахункового житлово-експлуатаційного підприємства «Автозаводське" на момент укладення згаданого Договору іпотеки неповнолітні [PERSON] та [PERSON] 04 березня 2008 року значаться зареєстрованими в [ADDRESS] разом з матір'ю [PERSON] Всупереч вимогам ст.60 ЦПК України, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, відповідач [PERSON] доказів в підтвердження, що неповнолітні діти проживали в спірному будинку на час укладення договору іпотеки суду не надала. Відповідач [PERSON] є єдиним власником будинку в [ADDRESS] і мала право розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, майнові права неповнолітніх на спірний будинок відсутні. Враховуючи зазначені обставини,

Outcome: approved