Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що на праві приватної власності їй належить квартира [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Починаючи з 2002 року та по теперішній час в належній позивачу квартирі зареєстрована та проживає її донька гр. [PERSON], [INFO] Реєстрація місця проживання [PERSON] у вказаному житлі відбулась за згодою попередніх власників квартири - [PERSON] та [PERSON], батьків позивача, після смерті яких позивач вступила в право спадкування. В зв'язку з тим, що [PERSON] набула право на користування вказаним житлом як член родини попередніх власників, при переході права власності на житло до нового власника - вона втратила право користування квартирою. Просить суд з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 25.06.2015 року усунути гр. [PERSON] перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення з квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивач та представник позивача в судове засідання не прибули, представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач до суду не з'явився, хоча про день розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Третя особа в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України . Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позовні вимоги позивачем доведені, обґрунтовані належними доказами та підлягають задоволенню виходячи з наступного. Позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.08.2014 року, виданого Першою Херсонською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 1-873 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.08.2014 року, виданого Першою Херсонською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 1-874 [PERSON] є власником квартири [NUMBER], розташованої за адресою: [ADDRESS] У вищезазначеній квартирі, згідно довідки 359 від 09.04.2015 року, виданої Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Тандем" зареєстрована також [PERSON], яка проживає в квартирі з 2002 року. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджатися своїм майном. Частиною 1 ст.321 ЦК України, передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти будь-які дії щодо свого майна, які не суперечать закону. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 150 ЖК Української РСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК Української РСР з урахуванням положень ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), мають право на користування жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім"ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно, отже припинення права власності особи на будинок (квартиру) припиняє право членів її сім"ї на користування цим будинком. Згідно з ч.4 ст. 156 ЖК України передбачено право користування житлом лише для членів сім"ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна. На підставі вищезазначеного суд дійшов висновку, що [PERSON] набула право користування квартирою [NUMBER] як член родини попередніх власників, при переході права власності до нового власника - вона втратила право користування квартирою, а отже має бути виселена. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В зв'язку із задоволенням позовних вимог, витрати по сплаті судового збору відшкодовуються відповідачем на користь позивача.

Outcome: approved