Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулася в суд із позовом до Космацької сільської ради Космацької об"єднаної територіальної громади Косівського району Івано-Франківської області про визнання незаконними рішення органу місцевого самоврядування мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , що виданий 20 жовтня 1993 року Космацькою сільською радою, вона володіє земельною ділянкою площею 0,85 га ( 0,5001 га і 0.2499 га) для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: [ADDRESS]. Цим земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери відповідно: земельній ділянці площею 0.2499 га - [NUMBER], земельній ділянці площею 0,5001 га - [NUMBER]. Заїздом до її домогосподарства слугує проїзна дорога від центральної вулиці площею 0,02 га. , яка межує з земельною ділянкою дитячого садка с. Космач Косівського району з одного боку та торговим комплексом - з іншого, та є проїздом загального користування, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Космацької сільської ради від 23 квітня 2003 року. Даним проїздом її сім'я користувалась постійно з часу проживання за вищезгаданою адресою. Іншого заїзду до їх господарства не існує. Так, рішенням сесії Космацької сільської ради № 39 від 22 січня 2015 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення в натурі меж земельних ділянок комунальної власності, для обслуговування приміщень закладу освіти - Космацького дошкільного навчального закладу (ясла-садок) Гуцулочка, загальною площею 0,089 га. в тому числі по ділянках за цільовим призначенням: Ділянка № 1 - кадастровий номер [NUMBER], за адресою: [ADDRESS], площею 0,0748 га., в тому числі по угіддях: забудовані землі - 0,0148 га., під проходами, проїздами та площадками - 0,0600 га.; Ділянка № 2 - кадастровий номер [NUMBER], за адресою: [ADDRESS], площею 0,0141 га.. в тому числі по угіддях: забудовані землі - 0,0080 га., під проходами, проїздами та площадками - 0,0061га. Вважає це рішення незаконним, так як не можуть передаватись у приватну власність землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо). З прийняттям такого рішення вона буде позбавлена права користуватись проїздом до свого будинковолодіння, оскільки проїзд загального користування переданий у власність територіальної громади для обслуговування приміщень закладу освіти - Космацького дошкільного навчального закладу ( ясла-садок) Гуцулочка. З метою врегулювання земельного спору сесією Космацької сільської ради 20 червня 2017 року за № 255-5/2017 прийнято рішення, яким дозволено їй прохід та проїзд на транспортному засобі до свого господарства по земельній ділянці комунальної власності для обслуговування приміщень закладу освіти - Космацького дошкільного навчального закладу ( ясла-садок) Гуцулочка, зобов'язавши її використовувати земельну ділянку без зведення огорож, бордюрів та інших споруд та не перешкоджати Космацькому ДНЗ Гуцулочка використовувати ділянку за її призначенням. Одночасно прийнято рішення сільській раді встановити огорожу по периметру земельної ділянки комунальної власності для обслуговування приміщень дитячого навчального закладу та ворота без замків в місці заїзду до приміщень закладу, а також її господарства. Вважає, що прийняте рішення не поновлює порушеного її права на користування загальним проїздом. Просить позов задоволити. В судовому засіданні позивачка, [PERSON] вимоги позову підтримала з підстав викладених в позовній заяві, яку просила задоволити та постановити рішення суду яким визнати незаконними рішення сесії Космацької сільської ради № 39 від 22.01.2015 року та рішення сесії Космацької сільської ради № 255-5/2017 від 20 червня 2017 року. Представник відповідача, Космацької сільської ради Космацької об»єднаної територіальної громади Косівського району Івано-Франківської області Палійчук Д.М., в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що при оформленні державних актів на право приватної власності на землю позивачкою [PERSON] та її сином [PERSON], на земельні ділянки, які безпосередньо межують з територією дошкільного навчального закладу останніми було захоплено частину ділянки, що мала би використовуватися для обслуговування приміщень ДНЗ, в результаті чого, в даний час, межа між земельними ділянками у власності [PERSON], [PERSON] та користуванні ДНЗ проходить на відстані менше ніж 0.5 м. від стін приміщень дитячого садка, а огорожа, яку звели [PERSON], взагалі прикріплена до стін будівель. Частину території дитячого садка, зокрема земельної ділянки площею 0,0748 га., сім'я [PERSON] на протязі всього часу існування навчального закладу, використовувала без правовстановлюючих документів, як заїзд до свого господарства. Рішення виконавчого комітету Космацької сільської ради від 23 квітня 2003 року про надання [PERSON] в постійне користування земельної ділянки розміром 0,02 га. під заїзну дорогу, яке позивач ставить в основу позову, не можна вважати правовстановлюючим документом тому, що воно прийнято з порушеннями всіх норм чинного законодавства України, як на той час, так і на сьогоднішній день. Перед прийняттям рішення про надання [PERSON] в постійне користування земельної ділянки ніяких робіт із землеустрою не проводилося і ніякої документації із землеустрою не складалося. Частина земельної ділянки площею 0,02 га, яка вказана в рішенні, з користування дитячого садка не вилучалася. Відомості про земельні ділянки у власності [PERSON] площею 0,2499 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,5001 га, - для ведення особистого селянського господарства до цього часу не внесені до бази даних Державного земельного кадастру, що свідчить про те, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок, якщо така складалася позивачем, та кадастрові плани земельних ділянок, копії яких додані до позовної заяви, не відповідають вимогам ст. 55 Закону України «Про землеустрій» і відповідно підлягають переоформленню. Не відповідає дійсності твердження позивачки, що вона немає іншого заїзду до свого господарства крім, як через територію дитячого садка, оскільки обидві її земельні ділянки межують із її ж земельною ділянкою, з кадастровим номером [NUMBER], право власності на яку перейшло до неї від матері [PERSON] та земельною ділянкою яка перебуває у власності її сина [PERSON], які в свою чергу прилягають до центральних вулиць: [ADDRESS] та [ADDRESS]. Саме з метою врегулювання конфліктної ситуації, сільською радою 20 червня 2017 року було прийнято рішення за № 255-5/2017 яким було надано дозвіл [PERSON] та [PERSON] на прохід та проїзд на транспортному засобі до їх господарства, по земельній ділянці комунальної власності, площею 0,0748 га., для обслуговування приміщень Космацького ДНЗ (ясла-садок) «Гуцулочка» однак із таким рішенням позивачка не згідна. Позовні вимоги вважають безпідставними і такими, що не підлягають до задоволення. Представник відповідача, Бербеничук Д.Д. вимоги позову не визнав, надав аналогічні пояснення та доповнив, що Космацька сільська рада зі своєї сторони намагалась врегулювати досудово спір щодо користування сім»єю позивачки заїздом до її господарства, однак при виході земельної комісії на місце [PERSON] разом із чоловіком [PERSON] чинили перешкоди в проведенні обмірів земельних ділянок , що стверджується актом долученим до матеріалів справи від 03.04.2018 року . Звертає увагу, що [PERSON] належать два домогосподарства розміщені в центральній частині [ADDRESS], які межують між собою. До господарства по [ADDRESS] (раніше належало [PERSON] матері [PERSON].) існує заїзд, який може використовуватись і як заїзд до господарства по [ADDRESS], оскільки ділянки є суміжними. Інший заїзд до господарства [PERSON] по [ADDRESS], є можливість облаштувати із західного боку приміщень Космацького ДНЗ «Гуцулочка» по земельній ділянці, яка належить її синові [PERSON] за взаємною згодою. Використання [PERSON] спірного заїзду до свого господарства, через територію Космацького ДНЗ ясла-садок «Гуцулочка» несе загрозу безпеці вихованців закладу. Просить в позові відмовити. Вислухавши пояснення сторін, свідків, оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що позивачці в справі [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,85 га, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, і ведення особистого підсобного господарства, що в [ADDRESS]. Вказаний факт підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , що виданий 20 жовтня 1993 року Космацькою сільською радою (а.с. 10). Як вбачається із кадастрового плану земельної ділянки позивачки площею 0.2499 га - кадастровий номер [NUMBER] по опису меж в точка Г-Д значиться межівником Космацька сільська рада (дорога) ; точках Д-А - Космацька сільська рада (дитячий садок) . Рішенням Космацької сільської ради від 23.04.2003 року (а.с.15) вирішено надати жит. с.Космач [PERSON], в постійне користування земельну ділянку розміром 0,02 га , яка служить заїздною дорогою до господарства [PERSON] і межує з земельною ділянкою дитячого садка с.Космач та торговим комплексом. Суд звертає увагу, що вказане рішення є на даний час чинним , ніким не скасовано таким чином беззаперечним є факт правомірного користування сім»ї позивачки в справі заїзною дорогою до свого господарства . Із оскаржуваного позивачкою в справі рішення Космацької сільської ради № 39 від 22.01.2015 року (а.с.14) вбачається, що вказаним рішенням було вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення в натурі меж земельних ділянок комунальної власності, для обслуговування приміщень закладу освіти - Космацького дошкільного навчального закладу ( ясла-садок) Гуцулочка, загальною площею 0,0889 га. в тому числі по ділянках за цільовим призначенням: Ділянка № 1 - кадастровий номер [NUMBER], за адресою: [ADDRESS], площею 0,0748 га., в тому числі по угіддях: забудовані землі - 0,0148 га., під проходами , проїздами та площадками - 0,0600 га.; Ділянка № 2 - кадастровий номер [NUMBER], за адресою: [ADDRESS], площею 0,0141 га.. в тому числі по угіддях: забудовані землі - 0,0080 га., під проходами, проїздами та площадками - 0,0061га. Зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на земельні ділянки за територіальною громадою с.Космач. Як вбачається із звіту Космацької сільської ради «Про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності» за ф. 6-зем. (а.с.23) за попередні роки, до 2015 року за Космацькою сільською радою рахувалися земельні ділянки, для обслуговування закладів освіти, загальною площею 0,1200 га. Цим закладом освіти, підпорядкованим сільській раді на той час, був Космацький дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Гуцулочка». При проведенні інвентаризації земель та складанні технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок комунальної власності, для обслуговування приміщень вищезазначеного навчального закладу, загальна площа їх становила - 0,0889 га. в тому числі: ділянка № 1 - кадастровий номер [NUMBER], (а.с.24-25) за адресою: [ADDRESS], площею 0,0748 га. в тому числі по угіддях: забудовані землі - 0,0148 га., під проходами проїздами та площадками - 0,0600 га.; ділянка №2- кадастровий номер [NUMBER], за адресою: [ADDRESS], площею 0,0141 га. в тому числі по угіддях: забудовані землі -0,0080 га., під проходами проїздами та площадками- 0,0061 га. Відомості про земельні ділянки внесені до бази даних Державного земельного кадастру України та оформлені правовстановлюючі документи на земельні ділянки комунальної власності, у встановленому порядку, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.24). Суд звертає увагу , що відповідно до вказаного витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.24)за територіальною громадою с.Космач в особі Космацької сільської ради зареєстровано право власності (форма власності - комунальна) на земельну ділянку , що в [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], - призначену для обслуговування приміщень закладу освіти - Космацького дошкільного навчального закладу (ясла-садок «Гуцулочка» ) площею 0,0748 га. Позивачкою не оспорює вказаного факту а тому підстав для скасування рішення Космацької сільської ради № 39 від 22.01.2015 року суд не вбачає. Згідно зі ст.ст. 142, 143 Конституції України безпосереднім власником землі є територіальна громада. Органи місцевого самоврядування, зокрема місцеві ради, лише здійснюють управління нею, тобто у вирішенні питання про планування та забудови території місцеві ради діють як представники територіальної громади. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування». З метою врегулювання спору, що виник в позивачки з приводу вільного користування заїздною дорогою до свого господарства Космацькою сільською радою 20 червня 2017 року за № 255-5/2017 прийнято рішення, яким дозволено [PERSON] , [PERSON] прохід та проїзд на транспортному засобі до їх господарства по земельній ділянці комунальної власності площею 0,0748 га для обслуговування приміщень закладу освіти - Космацького дошкільного навчального закладу ( ясла-садок) Гуцулочка, без вилучення у землекористувача. Зобов»язати [PERSON] використовувати земельну ділянку виключно для проходу та проїзду на транспортному засобі, без зведення огорож, бордюрів та інших споруд - не перешкоджати Космацькому ДНЗ Гуцулочка використовувати ділянку за її призначенням. З метою запобігання потраплянню дітей на проїзжу частину дороги сільській раді встановити огорожу по периметру земельної ділянки комунальної власності площе. 0,0748 га для обслуговування приміщень дитячого навчального закладу «Гуцулочка» та ворота без замків в місці заїзду до приміщень закладу, а також господарства [PERSON]. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні ствердили, що заїздна дорога, що проходить по території ясла-садочка «Гуцулочка» в с.Космач до господарства позивачки є в наявності та перешкод в її користуванні а ні позивачка а ні будь-хто інший немає. Вказаний заїзд перегороджений брамою, яка періодично закривається з метою захисту безпеки дітей. Вказаним спірним заїздом сім»я позивачки користувалась постійно з часу проведення будівництва свого будинку. До суміжного господарства сина позивачки є інший заїзд , яким має змогу користуватись і позивачка. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] ствердили, що позивачка має можливість користуватись дорогою до свого господарства, що проходить по території ясла-садка. Раніше там брами не було, однак після проведення реконструкції території дитячого садка та влаштування майданчика було влаштовано і огорожу, яку з метою захисту і безпеки дітей потрібно прикривати. Встановлена огорожа - брама не є зачиненою на ключ , можливість користування дорогою в позивачки є. Звертають увагу на те, що окрім позивачки цією дорогою ніхто не користується, та із врахуванням дуже малого розміру прилеглої території до ясла-садка вважають за можливе розглянути питання про користування позивачкою дорогою із іншої сторони. Суд звертає увагу, що із долученого до матеріалів справи акту від 21.05.2018 року земельної комісії Космацької сільської ради вбачається , що комісією в присутності [PERSON] вивчено державний акт на право приватної власності на землю від 20 жовтня 1993 року, зареєстрований за № 000019/Іф-08-13-2, виданий [PERSON] на земельні ділянки загальною площею 0,85 га. в тому числі на земельні ділянки: -ділянка № 1 площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розміщена по [ADDRESS] площею 0,50 га. для ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS] площею 0,10 га на пр. Рунок. Комісія засвідчує, що у вищевказаному державному акті на право приватної власності на землю до земельних ділянок № 1 та № 2, які розміщені в центрі [ADDRESS], заїзна дорога не вказана. Зокрема, по лінії від А до Б (де фактично знаходиться Космацький ДНЗ «Гуцулочка»)-суміжним землекористувачем вказано - Космач СТ; по лінії від Б до В суміжним землекористувачем вказано - [PERSON]; по лінії від В до Г суміжним землекористувачем вказано - [PERSON] (на даний час власник земельної ділянки позивач [PERSON].); по лінії від Г до А суміжним землекористувачем вказано - Космацьку СШ (на даний час Космацька ЗОШ І-ІІІ ступенів). Вказані у державному акті - як межівники по лінії від М до Н та по лінії від І до ї сільська дорога та присілкова дорога мають відношення до земельної ділянки № 3, що знаходиться на присілку Рунок. Прийняття оспорюваного позивачкою рішення Космацької сільської ради від 20.06.2017 року відповідачем не поновлює прав на користування позивачкою загальним проїздом. Дитячий навчальний заклад «Гуцулочка» не відгороджений на даний час від спірного проїзду, що створює небезпеку для вихованців - дітей. В даному випадку, на думку суду, позивачка має право на відновлення свого права користування заїздом до свого господарства для відновлення якого відповідач повинен розглянути питання можливості укладення сервітутного користування. Крім того, як вбачається із оскаржуваного рішення сільська рада вказаним рішенням забороняє позивачці влаштування огорожі на заїздній дорозі однак іншим пунктом цього ж рішення надає дозвіл на встановлення огорожі ДНЗ на цій же дорозі, чим ставить сторони у нерівні умови. Знаючи що між сторонами існує конфлікт щодо користування заїздною дорогою оспорюваним позивачкою рішенням Космацька сільська рада тільки посилює конфлікт між сторонами шляхом надання дозволу на влаштування огорожі ДНЗ . При цьому надаючи дозвіл на влаштування огорожі не вирішує питання можливості користування дорогою позивачці . Таким чином порушує вимоги чинного земельного законодавства, яким передбачено, що будь яка особа , що має в користуванні земельну ділянку має право вільного доступу , проходу , проїзду до свого господарства. Також вказане рішення суперечить і державному акту позивачки, в якому зазначена заїздна дорога, і який затверджений сільською радою, зареєстрований в установленому законом порядку, є чинним і ніким не скасований. Із пояснень представника с- ради вбачається що встановлена згідно договору огорожа з метою захисту дітей в ДНЗ закривається на ключ, який знаходиться в керівника закладу "Гуцулочка", однак ним не надано пояснення яким чином позивачка і в якому порядку повинна звертатись до керівника ДНЗ "Гуцулочка" за для вільного проїзду до свого господарства. Таким чином саме сільською радою порушено право відповідно до ст.152 ЗК України , позивачки на користування належною їй земельною ділянкою, та відповідно до Земельного закону, акт який прийнятий сесією сільської ради на порушення прав землекористувача підлягає скасуванню. Згідно ст..ст. 15, 16, 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб»єктів права власності. Власник,який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою,може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. У ст.152 ЗК України встановлено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, відшкодування заподіяних збитків, застосування інших, передбачених законом, способів. У п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 N 7, зі змінами,, внесеними згідно із Постановою Верховного Суду N2 від 19.03.2010, зазначено, що згідно зі статтею 158 ЗК суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Зазначені спори підлягають розгляду місцевими судами незалежно від того, розглядалися вони попередньо органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів чи ні. Рішення цих органів щодо такого спору не може бути підставою для відмови в прийнятті заяви чи для закриття провадження в порушеній справі. Пунктом 11 вищезгаданої Постанови роз'яснено , що розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність. За вищенаведених підстав суд вважає вимоги позивачки такими, що підлягають до часткового задоволення . На підставі наведеного, ст.ст. 83, 152, 158 ЗК України, та

Outcome: dismissed