Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що 11.07.2015 року відповідач [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] в дворі будинку [ADDRESS] скоїв наїзд на неї. Удар був такої сили, що вона впала на асфальт та отримала численні травми голови та інших ділянок тіла і була госпіталізована до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги у відділення полі травми де вона стаціонарно лікувалася до 27.09.2015 року. З лікарні вона була виписана з діагнозом: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Рвано-забійна рана потиличної ділянки. ЗТГК. Перелом 7 ребра справа. Больовий синдром. Ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, атеросклероз аорти та вінцевих артерій. Гіпертонічна хвороба - 2, що підтверджується випискою №18290 з медичної карти амбулаторного хворого. Після виписки із стаціонару вона продовжувала лікування вдома. Всього на лікування після ДТП нею було витрачено 1773.89 грн., що підтверджується квитанціями, крім того, за МРТ нею було сплачено 405 грн., що також підтверджується відповідною квитанцією, а всього 2178.89 грн., які просила стягнути з відповідача на її користь. Крім того, вважає, що діями відповідача їй було спричинено моральну шкоду, оскільки внаслідок отриманої травми після ДТП вона зазнала емоційних та фізичних страждань, стан її здоров»я значно погіршився, вона була змушена кардинально змінити спосіб свого життя. Крім, того ДТП сталася під час її відпустки, а тому її відпочинок та літні плани були перервані, вона вимушена була відмовитися від путівки до санаторію, бо була прикута до лікарняного ліжка. Після ДТП і до теперішнього часу вона переживає страшні болі в області грудини, бо отримала перелом 7 ребра. Також, з липня 2015 року і по цей час вона змушена була приймати участь на досудовому слідстві, постійно приймає заспокійливі ліки, які необхідні їй для підтримки нервової системи. Моральні страждання вона оцінює у 30 000 грн., які і просила стягнути з відповідача на її користь. В судовому засіданні позивачка подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій збільшила розмір відшкодування матеріальної шкоди до 4091.68 грн., оскільки продовжує лікуватися і купує необхідні їй ліки. Просила задовольнити вимоги її позову в повному обсязі. Представник позивача підтримала позовні вимоги своєї довірительки та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлявся судом про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду відповідача не поважною, проти чого в судовому засіданні позивачка не заперечувала. Вислухавши пояснення позивачки, її представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11.07.2015 року приблизно о 18.40 хвилин по [ADDRESS] автомобілем [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] вчинено наїзд на пішохода [PERSON], яка внаслідок вказаної ДТП отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до КМКЛШМД. Кримінальне провадження відносно відповідача було закрито у зв»язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 30.09.2015 року. Згідно з висновком експерта №1470/Е спричинені позивачу тілесні ушкодження відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров»я. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Як було встановлено в судовому засіданні після ДТП позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги з 11.07.2015 року по 28.07.2015 року, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого. З лікарні вона була виписана з діагнозом: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Рвано-забійна рана потиличної ділянки. ЗТГК. Перелом 7 ребра справа. Больовий синдром. Ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, атеросклероз аорти та вінцевих артерій. Гіпертонічна хвороба - 2, що підтверджується випискою №18290 з медичної карти амбулаторного хворого та лікарняними листками непрацездатності. Після виписки із стаціонару вона продовжувала лікування вдома. Всього на лікування нею було витрачено 4091.68 грн., що підтверджується квитанціями, крім того, за МРТ нею було сплачено 405 грн., що також підтверджується відповідною квитанцією. Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України та ч. 3 ст. 386, ст. 396 ЦК України позивачка має право вимагати відшкодування заподіяної шкоди, в тому числі шляхом звернення з позовом у кримінальній справі. Згідно із вимогами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як пояснила в судовому засіданні позивачка по справі внаслідок ДТП їй було завдано фізичного болю та страждань, що полягають у наступному: внаслідок отриманої травми після ДТП вона зазнала емоційних та фізичних страждань, стан її здоров»я значно погіршився, вона була змушена кардинально змінити спосіб свого життя. Крім, того ДТП сталася під час її відпустки, а тому її відпочинок та літні плани були перервані, вона вимушена була відмовитися від путівки до санаторію, бо була прикута до лікарняного ліжка. Після ДТП і до теперішнього часу вона переживає страшні болі в області грудини, бо отримала перелом 7 ребра. Також, з липня 2015 року і по цей час вона змушена була приймати участь на досудовому слідстві, постійно приймає заспокійливі ліки, які необхідні їй для підтримки нервової системи. Частиною 1 ст. 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. В Постанові Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995р. № 4, у п. 3, роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти трати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. З огляду на п. 9 даної постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З пояснень позивачки в судовому засіданні вбачається, що вона в межах розгляду кримінальної справи не зверталась із відповідним цивільним позовом. Звернулася в порядку цивільного судочинства із позовом про стягнення майнової та моральної шкоди, оскільки їй була заподіяна така шкода, внаслідок дій відповідача. Суд вважає, що позивачкою доведено заподіяння їй відповідачем майнової та моральної шкоди. Розмір майнової шкоди позивачем доведено в судовому засіданні в повному обсязі та підтверджується відповідними фіскальними чеками. Щодо розміру морального відшкодування, суд приходить до наступного. З урахуванням ступеня вини відповідача, обставин за яких вчинено злочин, тривалості моральних страждань позивача та негативних наслідків, які настали для позивача у зв'язку із вчиненим відповідачем, суд виходячи з принципів розумності та справедливості приходить до висновку, що розмір моральної шкоди становить 10 000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551.20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial