overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

У серпні 2016 року Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 08.06.2013 року в м. Ізюм відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Причиною ДТП стало те, що відповідач керуючи автомобілем в стані алкогольного спяніння відволікся від керування та здійснив виїзд на зустрічну смугу для руху, та допустив зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23.07.2013 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована позивачем на підставі полісу № АВ/2048792. Власник автомобіля [NUMBER], ТОВ «Євролізинг» 12.08.2013 року звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» як до Страховика Відповідача про відшкодування шкоди, отриманої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» виплачено страхове відшкодування на підставі звіту експерта, рахунку № СЧ2-000149, страхового Акту № 132755125 та розрахунку страхового відшкодування. Страхове відшкодування в сумі 9\~628,71 грн. було перераховано згідно із заяви потерпілої особи на безготівковий перерахунок, що підтверджується платіжним дорученням № ЗР015554 від 07.04.2014 р. Таким чином позивач повністю виконав покладені на нього зобовязання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій особі. Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. Представник позивача у судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи в заочному порядку без участі представника позивача, просить суд стягнути з відповідача 9\~628,71 грн. та судовий збір у сумі 1\~378,00 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову не надсилав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 08.06.2013 року було здійснено зіткнення автомобілів по вині [PERSON] та він був притягнутий до адміністративної відповідальності по ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с.10). Страхове відшкодування було перераховано відповідно до платіжного доручення № ЗР015554 від 07.04.2014 року в розмірі 9\~628,71 грн. (а.с.49). Згідно ст. 1191 ч. 1 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

У серпні 2016р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.06.2009р., відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 11.08.2016р. має заборгованість 16437,45 грн., яка складається з наступного: 4047,31 грн. - заборгованість за кредитом; 9531,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1600,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 758,93 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк заборгованість у розмірі 16437,45 грн. та судові витрати. До судового засідання представник позивача не зявився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд розглянути справу у відсутності представника позивача та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області, про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка проживала в [ADDRESS]. На день смерті крім неї в будинку зареєстрований ніхто не був. Померла зробила заповіт на ім`я позивача та заповіла йому все своє майно. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. В установлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори в сили своєї юридичної необізнаності та незнанням порядку оформлення спадщини. Позивач є інвалідом війни, части хворіє та не мав можливості за станом здоров?я займатися спадковими справами. У судовому засіданні позивач відсутній, до суду надав заяву відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, наполягає на задоволенні позову. У судовому представник Сновської міської ради відсутній, до суду надано клопотання відповідно до якої міська рада просить справу розглянути у відсутності представника міської ради. Проти позову не заперечують. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. [INFO] померла [PERSON] (а.с.17). Після її смерті лишилося спадкове майно, земельні ділянки (а.с.14 -17). Згідно заповіту який посвідчений 30 травня 1994 року секретарем виконкому Староборовицької сільської ради народних депутатів Гудим Н.Д. вбачається, що померла [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] тобто позивачу по справі (а.с.18). В установлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся із заявою про прийняття спадщини в силу юридичної необізнаності та незнанням порядку оформлення спадщини. Відповідно до повідомлення Корюківської районної державної нотаріальної контори №914/01-16 від 19.08.2017 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №48818139 вбачається, що в Спадковому реєстрі відсутня спадкова справа на ім"я [PERSON] Згідно заяви Сновської міської ради №01-06/572 від 29.08.2017 року вбачається, що міська рада з позовними вимогами позивача згодна. Згідно довідки Сновської міської ради №418 від 07.08.2017 року вбачається, що на день смерті померла [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS]. На день смерті останньої в будинку, окрім неї, ніхто не був зареєстрований. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявник пропустив строк з поважних причин. Суд має визначити заявнику додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, яку у подальшому уточнила та в якій зазначила, що вони з відповідачем [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір"ю - позивачки по справі та знаходиться на її утриманні. Позивачка посилаючись на те, що відповідач ніякої участі в утриманні доньки не приймає та матеріальної допомоги на її утримання не надає, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в сумі 1500 гривень. Сторони в судове засідання не з"явилися, кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Так судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Неповнолітня [PERSON], [INFO] проживає разом з матір"ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач ніякої участі в утриманні доньки не приймає та матеріальної допомоги на її утримання не надає. При цьому відповідач згідно з його заявою проти зазначених обставин не заперечує та позовні вимоги визнав в повному обсязі. З урахуванням обставин справи та на підставі доказів, суд дійшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов"язків щодо утримання дитини, у зв"язку з чим з нього підлягають стягненню аліменти на її утримання. На підставі викладеного позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Заявлені вимоги мотивує тим, що з 08 листопада 2002 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Вони є батьками неповнолітнього сина [PERSON] Шайх-Ахмед Шайх-Магомедович, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, через протилежні погляди на шлюб та сім"ю, різність інтересів, протягом останнього часу відносини між ними погіршились, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Примирення не можливе, просить шлюб розірвати. У судове засідання сторони не зявилися, до суду спрямували заяви, у яких просять справу слухати за їх відсутності, позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав(а.с. 15 16). Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 08 листопада 2002 року Бердичівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON] Шайх-Магомед Магомедовичем, [INFO], та [PERSON], [INFO](а.с. 6). Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] Шайх-Ахмеда Шайх-Магомедовича, [INFO]( а.с. 9). Відповідно до частини першої статті \~24 Сімейного Кодексу України( далі СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті \~112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач проти того не заперечив, про що свідчить його письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 12.09.1998 року та зареєстрованого Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №1369. Позов мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сімю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо протягом останніх трьох років, примирення неможливе. На підставі зазначеного позивач просила розірвати шлюб. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, судові повістки, направлені на його адресу, повернені відділенням поштового звязку з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними в матеріалах справи документами. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 вересня 1998 року [PERSON] (до укладення шлюбу - Правдюк) А.В. та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №1369, що стверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ТП № 055329 від 12.09.1998 р. (а.с. 8). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Таким чином, враховуючи, що подальше збереження сім"ї суперечило б інтересам позивача, що бажає припинення шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача до державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп., оскільки позивач на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від їх сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] пред'явила в суд позов до[PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначила, що з відповідачем по справі шлюб зареєстровано у Привітненській сільській раді Млинівського району Рівненської області 28 грудня 2007 року, актовий запис №6. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, так як у них різні характери, різні погляди на життя. Їхня сім'я розпалась остаточно, примирення неможливе. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не з'явилась, суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує повністю, в частині стягнення з відповідача судових витрат відмовляється (а.с.21). Відповідач в судове засідання не з'явився, суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позов визнає повністю (а.с.22). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Шлюбні відносини подружжя не підтримує. Заходи для збереження сім"ї сторонами не вживалися. Шлюбні стосунки фактично припинені. З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі статей 105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

. У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 06 червня 1987 року сторони зареєстрували шлюб, який зареєстрували у Дніпровському Відділі реєстрації актів цивільного стану міста Києва актовий запис № 1030. Неповнолітніх дітей від цього шлюбу у сторін не має. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. З травня 2013 року між ними припинилися шлюбні відносини, та стали вести окреме господарство. З того часу стали проживати окремо. В судове засідання позивач не з"явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 20 грудня 2017 року подав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, та просив розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явилась, однак про час та місце розгляду даної справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Жодних заяв про причини неявки до суду від відповідача не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. 06 червня 1987 року сторони зареєстрували шлюб, який зареєстрували у Дніпровському Відділі реєстрації актів цивільного стану міста Києва актовий запис № 1030. Неповнолітніх дітей від цього шлюбу у сторін не має. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Судом встановлено, що спору про поділ майна на даний час не існує. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

. У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 20 лютого 1993 року сторони зареєстрували шлюб, який зареєстрований Комарівською селищною радою Макарівського району, Київської області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння. Спільне господарство не ведеться з осені 2013 року. Фактичні шлюбні відносини припинені з осені 2013 року. В судове засідання представника позивача [PERSON] та відповідач [PERSON] не з"явилися, надали до суду заяви від 22 грудня 2017 року, в яких просили розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили шлюб розірвати. Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції » від 12.06.2009 року № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 1993 року який зареєстрований Комарівською селищною радою Макарівського району, Київської області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння. Спільне господарство не ведеться з осені 2013 року. Фактичні шлюбні відносини припинені з осені 2013 року. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Судом встановлено, що спору про поділ майна на даний час не існує. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

У серпні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб зареєстрований 03 лютого 2011 року Міським відділом ДРАЦС Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 03 лютого 2011 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через втрату любові, поваги та довіри, різні погляди на сім"ю та ведення спільного господарства. В травні 2014 року шлюбні відносини між ними фактично припинені через те, що відповідач зловживав спиртними напоями, поводив себе агресивно, застосовував до неї фізичне і психологічне насильство. Вони з дочкою винаймають квартиру, відповідач за рішенням суду на утримання дочки сплачує аліменти. На даний час шлюб існує формально, примирення не можливе. Позивачка в судове засідання не з»явились, на адресу суду надіслала заяву у якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився без поважних причин та не подав відзив на позовну заяву. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відповідно до вимог статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 ЦПК України. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03 лютого 2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO](а.с. 5). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с. 7). Згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 червня 2016 року з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 31 березня 2016 року і до повноліття дитини(а.с. 6). Відповідно до частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач будь-яких заперечень з приводу цього до суду не направив, хоча не був позбавлений такої можливості, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті\~\~141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати у розмірі 640 грн..

Outcome: approved