Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 травня 2020 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича та Державного підприємства «Сетам», треті особи: Компанія «Морган Кін Лімітед», Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації, [PERSON] в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , про визнання прилюдних торгів недійсними, скасування протоколу, акту проведення прилюдних торгів, свідоцтва про право власності та державної реєстрації права власності. Та відмовлено в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про зобов"язання вчинити дії. (т. 2 а.с. 246) 04 червня 2020 року відповідач [PERSON] звернувся у суд з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з [PERSON] судових витрат у розмірі 45 501,20 грн., з яких 384,20 грн. судового збору за апеляційною скаргою на ухвалу від 23 липня 2019 р. про забезпечення позову, 12 453,00 грн. витрат на професійну правову допомогу, понесених у зв`язку із оскарженням в апеляційному порядку ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 23 липня 2019р. про забезпечення позову, 32 664 грн. витрат на професійну правову допомогу, понесених у зв`язку із розглядом справи судом першої інстанції. (т. 3 а.с. 1) В обґрунтування заяви посилається на те, що до закінчення судових дебатів представник відповідача [PERSON] зробив заяву про надання можливості після прийняття рішення по справі надати суду докази понесееня судових витрат та просив виршити питання розподілу судових витрат шляхом ухвалення додаткового рішення з цього питання. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] підтримав заяву та просив її задовольнити. Вислухавши пояснення представника відповідача, а також дослідивши матеріали справи, встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1-2, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. 2 ч. 2, ч. 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що 14 серпня 2019р. [PERSON] сплатив 384,20 грн. судового збору для апеляційного оскарження ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 23 липня 2019р. про забезпечення позову, яка скасована Постановою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року. До апеляційної скарги додана квитанція № 2475 в оригіналі, яка знаходиться в матеріалах справи. 24 травня 2019 року між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Лоуко Партнер» укладено договір про надання правової допомоги № 24-05/2019р. Відповідно до п. 1.2 договору під правовою допомогою в даному договорі розуміється представництво інтересів клієнта у відносинах із будь-якими особами, в тому числі із [PERSON] в рамках будь-яких суспільних правовідносин, що вказані у п. 1.6 договору, а також захист прав та законних інтересів клієнта у судах, що зазначені в п. 1.2.1, органах державної влади і органах місцевого самоврядування, а також перед третіми особами в рамках судових спорів». На виконання умов договору, скаржник [PERSON] сплатив АО «Лоуко Партнерс» 45 117 грн. без ПДВ, з яких 32 664 грн. у зв`язку із розглядом справи судом першої інстанції та 12 453 грн. у зв`язку із оскарженням в апеляційному порядку ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 23 липня 2019р. про забезпечення позову, яка скасовано постановою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року. Відповідно до умов Договору, між скаржником [PERSON] та АО «Лоуко Партнер» складено: -акт № 69 від 30 серпня 2019 р. передачі приймання послуг, в якому сторонами було підтверджено надання послуг з правової допомоги у даній справі на суму 20000,00 грн. без ПДВ, -акт 82 від 30 вересня 2019р. передачі приймання послуг, в якому сторонами було підтверджено надання послуг з правової допомоги у даній справі на суму 14906,00 грн. без ПДВ, -акт № 94 від 29 листопада 2019 р. передачі приймання послуг, в якому сторонами було підтверджено надання послуг з правової допомоги у даній справі на суму 2404,00 грн. без ПДВ, -акт № 1 від 31 січня 2020 р. передачі приймання послуг, в якому сторонами було підтверджено надання послуг з правової допомоги у даній справі на суму 2457,00 грн. без ПДВ, -акт № 173 від 28 лютого 2020 р. передачі приймання послуг, в якому сторонами було підтверджено надання послуг з правової допомоги у даній справі на суму 2660,00 грн. без ПДВ, -акт № 200 від 29 травня 2020 року передачі приймання послуг, в якому сторонами було підтверджено надання послуг з правової допомоги у даній справі на суму 6690,00 грн. без ПДВ. Факт безготівкової оплати [PERSON] вартості послуг, визначених в актах, на банківський рахунок АО «Лоуко Партнерс», відкритий в АТ КБ «Приватбанк», підтверджується копіями меморіальних ордерів та платіжних доручень: @2PL098126 від 13.09.2019р.; @2PL442670 від 16.12.2019р. ; 230 від 17.02.2020р.; @2PL953196 від 16.03.2020р. Оплата згідно з актом № 22 від 29.05.2020 р. здійснена в червні 2020 року. Таким чином, матеріалам справи підтверджено, що відповідач [PERSON] сплатив за надану йому правову допомогу 45 117,00 грн. За таких обставин, суд вважає, що вимоги заяви про ухвалення додаткового підлягають задоволенню. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Заяви позивача [PERSON] про зменшення розміру витрат на правову допомогу матеріали справи не містять. А тому у суду відсутні підстави робити висновок про неспівмірність витрат на правову допомогу без відповідної заяви відповідача. За таких обставин, суд вважає необхідним задовольнити заяву.

Outcome: approved