Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Представник ПАТ ,,ДТЕК Київські електромережі» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] боргу за не обліковану електричну енергію, мотивуючи вимоги тим, що згідно даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ ,,ДТЕК Київські електромережі" є правонаступником ПАТ ,,Київенерго». 17.07.2002 року між ПАТ ,,Київенерго» та [PERSON] було укладено договір № 15002434216про користування електричною електроенергією. Представниками позивача за результатами аналізу оплат з`ясовано, що боржник користується послугами, але не в повному обсязі забовязання по сплаті заборгованості. Внаслідок чого станом на 01.01.2019 утворилася заборгованість в розмірі 8702,44грн. Станом на 12.02.2020 року заборгованість у сумі 8702,44 грн. споживачем [PERSON] не погашено. Представник позивача до судового засідання надав клопотання про розгляд справи без його участі. оскільки позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позовній заяві. У судове засідання представник позивача не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про день, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. 17.07.2002 року між ПАТ ,,Київенерго» та [PERSON] було укладено договір № 15002434216про користування електричною електроенергією. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є постачальником житлово - комунальних послух (надає послуги та здійснює постачання електроенергії) за адресою: [ADDRESS] , де проживає споживач [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Судом було встановлено, що відповідач належним чином не сплачував грошові кошти за вищевказані комунальні послуги, внаслідок чого станом на 01.09.2019р. має заборгованість у розмірі 12530,01 грн., яка складається з: 8702,44 грн - заборгованість з постачання електроенергії та 3827,57 грн. - 3% річних та інфляційна складова боргу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Врахувавши приписи ст. 625 ЦК України, суд вважає за потрібне стягнути з [PERSON] 3% річних та інфляційну складову боргу у розмірі 3827,57 грн. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити, оскільки відповідач не сплатив позивачу борг за спожиті житлово-комунальні послуги, тому з нього підлягають стягненню грошові кошти в загальному розмірі 12530,01 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1921,00 грн, які підтверджуються долученим до справи платіжним дорученням про їх оплату. На підставі викладеного, ст. 6, 11, 509, 526, 625 ЦК України,

Outcome: approved