Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

представник позивача акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 26.01.2011 року. Підписавши вказану заяву відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, згідно якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Але відповідач свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також щодо оплати комісії на умовах, передбачених кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим відповідач станом на 17.03.2021 року має заборгованість в розмірі 11319,08 грн, з яких: 8901,37 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2417,71 грн - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість в розмірі 11319,08 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. Представник позивача, акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», у судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і ухвалити заочне рішення, направивши за місцем реєстрації відповідача копію рішення суду для відома. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, приходить до таких висновків. Як вбачається із заяви від 26.01.2011 року, відповідачка, підписавши вказану заяву просила оформити на її ім`я кредитку «Універсальна», з кредитним лімітом 500 грн. Зі змісту вказаної заяви також вбачається, що відповідачка ознайомилась і була згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були їй надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Підписавши вказану заяву, відповідачка погодилась з тим, що вказана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с.15). Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду, яка підписана відповідачем 26.01.2011 року вбачається, що базова % ставка складає 3% на місяць за користування кредитом на залишок заборгованості, відповідач отримавши відновлювальну кредитну лінію повинен був щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, сплачувати 7% заборгованості, але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості. Також вбачається, що відповідач з фінансовими умовами надання платіжної картки «Універсальна» ознайомлена (а.с.16). За кредитним договором, укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] були надані наступні кредитні картки: № [NUMBER] , яка відкрита 26.01.2011 року з терміном дії 12/14, № [NUMBER] , яка відкрита 30.09.2015 року з терміном дії 05/17, № [NUMBER] , яка відкрита 22.09.2015 року з терміном дії 08/19, № [NUMBER] , яка відкрита 15.08.2017 року з терміном дії 08/21, № [NUMBER] , яка відкрита 07.11.2018 року з терміном дії 10/22 (а.с.14). З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] вбачається, що 26.01.2011 року відбувся старт карткового рахунку № [NUMBER] та було встановлено кредитний ліміт в розмірі 500 грн, який в подальшому змінювався наступним чином: 06.04.2011 року - 600,00 грн; 25.05.2011 року - 700,00 грн; 16.03.2015 року - 610, 00 грн; 20.04.2015 року - 420,00 грн; 12.05.2015 року - 320,00 грн; 08.06.2015 року - 240,00 грн; 25.07.2015 року -160,00 грн; 18.08.2015 року - 114,90 грн; 21.04.2016 року - 70,00 грн; 23.08.2016 року - 0,00 грн; 07.11.2018 року - 500,00 грн; 05.05.2019 року та 04.10.2019 року - 9750,00 грн; 21.11.2019 року - 9554,52 грн та 19.12.2019 року - 0,00 грн (а.с.13). Досліджені судом матеріали свідчать про те, що між сторонами склалися кредитні правовідносини. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов`язання" (ст. ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Верховний Суд України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року висловив правову позицію з приводу того, що за частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання. З наданих суду матеріалів вбачається, що відповідач отримавши кредитні кошти, умови кредитного договору належним чином не виконував, у зв"язку з чим виникла заборгованість. Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підтвердження заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за договором (а.с.5-12). Станом на 17.03.2021 року заборгованість за кредитом у відповідача становить 11319,08 грн, що складається із наступних сум: 8901,37 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2417,71 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Таким чином, оскільки в порушення умов договору [PERSON] зобов`язання, передбачені договором належним чином не виконала, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості по відсоткам за користування кредитом підлягають задоволенню і з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 11319,08 гривень. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved