Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалося, на даний час у провадженні суду перебуває справа про розірвання шлюбу. Малолітня дочка проживає разом з нею те перебуває на її повному утриманні. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, хоч має таку можливість, оскільки працює в Польщі та отримує високі доходи. У своєму запереченні відповідач позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів свого заробітку. Свою позицію обґрунтовує тим, що його матеріальне становище є вкрай незадовільним він не взмозі сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Сторони у судове засідання не з»явилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка позов підтримує, відповідач визнає частково. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6). Сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 5). Дитина на даний час проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні, що підтверджується довідкою № 300 виданою Спаською сільською радою 10 березня 2015 року (а.с. 18). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані сторонами докази судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дитини позивачки - дочки [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачкою. Тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач не згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному позивачкою розмірі. Позивачка не довела, що за своїм матеріальним становищем він здатний сплачувати аліменти саме у такому розмірі. Наданими позивачкою актом прийому-передачі виконаних робіт від 24 грудня 2014 року та квитанцією № 24359497 від 11 серпня 2014 року (а.с. 16, 17) підтверджується тільки можливість відповідача виїжджати до Республіки Польща. Однак будь яких доказів про його доходи сторони суду не надали. Твердження позивачки про отримувані відповідачем заробітки у розмірі 9000 гривень на місяць є голослівними, заперечуються відповідачем та не підтверджені будь-якими об"єктивними даними. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у меншому розмірі. Позивачка просить стягнути аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі, а відповідач згоден сплачувати аліменти у частці від доходу. Відповідно змісту ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач офіційно ніде не працює, а отже має нерегулярний, мінливий дохід, тому розмір аліментів які стягуватимуться з нього слід визначити у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, то судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: partial