Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивач ПАТ «Брокбізнесбанк» у січні 2013 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В якому прохали : в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №482Т-99 від 25 березня 2008 року, укладеним між ПАТ «Брокбізнесбанк» та [PERSON] - в розмірі 1 796 241,70 доларів США, згідно курсу НБУ 14 357 359,90 грн. та 7 320 грн. (з яких 799 963,35 доларів США, згідно курсу НБУ 6 394 107,05 грн. - заборгованість за кредитом; 352 041,82 доларів США, згідно курсу НБУ 2813 870,26 грн. - прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом; 644 236,53 доларів США, згідно курсу НБУ 5149 382,58 грн. - пеня за простроченими платежами по нарахованим процентам, 7320,00 грн. - штраф) - звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення (магазин), загальною площею 791,6 м.кв, що знаходиться за адресою - [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] ([ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER]), шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Визначити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації шляхом продажу на прилюдних торгах, на підставі оцінки проведеної суб»єктом оціночної діяльності, на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» судовий збір у розмірі 3 441 гривня, сплачений останнім при подачі позову до суду. 13 листопада 2013 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору [PERSON] Представник позивача ПАТ «Брокбізнесбанк» в судовому засіданні позовну заяву підтримала, прохала позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. Просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, через відсутність дійсної встановленої суми заборгованості по спірному кредитному договору. Треті особи - [PERSON], [PERSON] до суду не з»явилися. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що рішенням Октярського районного суду м.Полтави від 22 серпня 2013 року у справі за позовом ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Харківського регіонального відділення до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором №4821-99 від 25 березня 2008 року у розмірі 1 794 481,49 доларів США (по курсу НБУ станом на 25 березня 2013 року - 7,993 грн. за 1 дол.США: 14 343 290 грн. 55 коп. та 7 300 грн. У задоволенні позовних вимог до [PERSON] - відмовлено. Рішення набрало законної сили 22 квітня 2014 року. 22 квітня 2014 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області апеляційна скарга [PERSON] в інтересах [PERSON] - відхилена. Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 22 серпня 2013 року залишено без змін. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як слідує із рішень, ПАТ «Брокбізнесбанк» на підставі кредитного договору №482Т-99 від 25 березня 2008 року [PERSON] надав кредит у сумі 1 500 000 доларів США зі сплатою 13,5% річних з поверненням кредитних коштів до 25 березня 2013 року. 15 серпня 2008 року та 15 січня 2009 року між АБ «Брокбізнесбанк» та [PERSON] укладено додаткові угоди до кредитного договору №1 та №2, за умовами яких було збільшено розмір відсоткової ставки з 25 серпня 2008 року по 25 березня 2013 року - до 16,0 %, та змінено графік розрахунку платежів за кредитним договором. Станом на 25 березня 2013 року за кредитним договором №482Т-99 від 25 березня 2008 року заборгованість по тілу кредиту складає 799 963,35 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 394 107,06 грн., прострочена заборгованість за відсотками 352 041,82 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 2 813 870,27 грн., пеня за прострочення платежу по нарахованих відсотках у сумі 642 476,32 долари США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 5 135 313,23 грн., штраф за період з 25 березня 2012 року по 25 березня 2013 року у сумі 7 300,00 грн., а загалом - 1 794 481,49 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 14 343 290,55 грн. Згідно висновку судової економічної експертизи №1127 від 24 січня 2014 року розмір щомісячного платежу за період з квітня 2008 року по грудень 2008 року не відповідає відсотковій ставці, яка визначена у кредитному договорі №482Т-99 від 25 березня 2008 року, додатковій угоді №1 від 15 серпня 2008 року. Проте, сплата відсотків у період з квітня 2008 року по грудень 2008 року не є предметом цього спору, оскільки банк звернувся до суду з позовом щодо стягнення заборгованості по відсоткам, що виникла у період з грудня 2008 року по серпень 2011 року. Експерт не дійшов висновку щодо невірного нарахування банком відсотків у період з грудня 2008 року по серпень 2011 року. Таким чином, заборгованості за кредитним договором №482Т-99 від 25 березня 2008 року, укладеним між ПАТ «Брокбізнесбанк» та [PERSON] становить 1 794 481,49 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 14 343 290,55 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та майновим поручителем - закритим акціонерним товариством «МОЛОДІЖНА МОДА» було укладено іпотечний договір №482Т-99-1/1 від 25 березня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2312. У відповідності до умов іпотечного договору у якості забезпечення виконання позичальником - [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №482Т-99 від 25 березня 2008 року, в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме - нежитлові приміщення (магазин), загальною площею 791,6 м.кв, що розташований за адресою - [ADDRESS]. 03 жовтня 2008 року між ЗАТ «МОЛОДІЖНА МОДА» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлових приміщень (магазин), загальною площею 791,6 м.кв, що розташований за адресою - [ADDRESS], що передано в іпотеку банку у відповідності до умов іпотечного договору № 482Т-99-1/1 від 25 березня 2008 року. 03 жовтня 2008 року [PERSON] дала згоду її чоловіку [PERSON] на купівлю та на передачу в іпотеку банку під забезпечення зобов»язань [PERSON], нежитлові приміщення, що підтверджується копією заяви від 03 жовтня 2008 року ПН Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] 03 жовтня 2008 року між банком як іпотекодержателем, ЗАТ «МОЛОДІЖНА МОДА» та [PERSON] укладено договір про внесення змін до іпотечного договору №482Т-99-1/1 від 25 березня 2008 року, у відповідності до якого іпотекодавцем є [PERSON] Вищезазначений предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлових приміщень (магазин), загальною площею 791,6 м.кв, що розташований за адресою [ADDRESS], посвідченого 03 жовтня 2008 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за № 7476. Відповідно до п.5.1.1, п.5.1.2 іпотечного договору №482Т-99-1/1 від 25 березня 2008 року, банк як іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при, настанні строку виконання основного зобов'язання або його частини, воно не буде виконане, вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - отримати задоволення своїх вимог з вартості предмета іпотеки, у випадку порушення позичальником основного зобов'язання за кредитним договором чи іпотекодавцем зобов'язань за цим договором, а також у випадках, передбачених чинним законодавством України. У відповідності до п.7.1 іпотечного договору №482Т-99-1/1 від 25 березня 2008 року, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання по кредитному договору в цілому або в його частині, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 7.5 іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених п.7.4 іпотечного договору, зокрема звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. 03 вересня 2009 року на адресу позичальника була направлена вимога банку за №03/4-2248, про погашення заборгованості за кредитним договором, однак дана вимога була проігнорована з боку позичальника. 22 червня 2009 року на адресу позичальника повторно була направлена вимога банку за №03/2- 1250/1, про погашення заборгованості за кредитним договором, однак дана вимога також була проігнорована з боку позичальника. На день розгляду справи у суді зобов'язання позичальника за кредитним договором перед банком не виконано. Відповідно до ст.33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. В порядку ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. - Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.І ст.35 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У відповідності до ч.2 ст.35 ЗУ «Про іпотеку» положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Згідно з положеннями ст.591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави. Частиною 6 ст.38 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що ціна продажу встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно до п.42 постанови "Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при зазначенні початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації, в резолютивній частині рішення суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, так як [PERSON] порушив виконання основного зобов'язання, через що банк вправі задовольнити вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення (магазин), загальною площею 791,6 м.кв, що знаходиться за адресою [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Визначити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації шляхом продажу на прилюдних торгах, на підставі оцінки проведеної суб»єктом оціночної діяльності, на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 3 441 гривні. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також стягнути з [PERSON] судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved