Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Представник позивача у вересні 2019 р. звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що в ніч з 28.05.2017 по 29.05.2017 працівниками комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проводились незаконні дії по фізичному знищенню та руйнуванню приватних гаражів, які знаходяться в обслуговуючому кооперативі «Кооперативна-3», за адресою: проспект Корольова, 5 в м. Києві, а також невідомі особи вивозили на автомобілях демонтовані гаражні ворота та інші конструкції. У результаті незаконних дій по фізичному знищенню та руйнуванню приватних гаражів, власниками гаражів викликано поліцію, дану подію зафіксовано та складено протокол. Позивачу, як власниці гаражного боксу №41/н, який знаходиться за вищевказаною адресою, було завдано матеріальних збитків на суму 295 000,00 грн., що підтверджується висновком вартості об`єкта незалежної оцінки від 17.05.2017р. Також позивачу завдано моральної шкоди, що полягає в негативних наслідках, в результаті чого знищено майно позивача, завдано нервового стресу, в добровільному порядку відповідач відмовився відшкодувати завдані збитки. З огляду на викладене, представник позивача просить стягнути відшкодування моральної шкоди в розмірі 295 000,00 грн., моральної шкоди в розмірі 8120,00 грн. та судові витрати. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.10.2019 відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 45-46). В установлений строк відповідач заперечення та відзиву на позовну заяву не подав. В силу ч. 2 ст. 191 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить гаражний бокс №41/н, загальною площею 64,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказане право власності позивача на вказаний гараж зареєстровано у порядку визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (а.с. 22, 33). Листом Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу КМР (КМДА) від 23.11.2016 доручено КП «Київблагоустрій» вжити заходи шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, а саме, гаражів по [ADDRESS] (а.с. 36). В ніч з 28.05.2017 по 29.05.2017 працівниками комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проводились незаконні дії по фізичному знищенню та руйнуванню приватних гаражів, які знаходяться в обслуговуючому кооперативі «Кооперативна-3», за адресою: проспект Корольова , 5 в м. Києві, а також невідомі особи вивозили на автомобілях демонтовані гаражні ворота та інші конструкції. Відбулось знищення приватного гаража № 41 /н. Вказані обставини зафіксовані в акті про знищення (руйнування) гаражних боксів від 30.05.2017 (а.с. 32). Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2017 встановлено, що руйнування будівлі, а саме, гаражу позивача, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відбулось на підставі рішення (доручення) Департаменту від 23.11.2016 за №064-11370. Даною постановою визнано протиправними дії Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища, виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) щодо видачі доручення №064-11370 від 23.11.2016 року. Скасовано доручення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища, виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) щодо видачі доручення №064-11370 від 23.11.2016 (а.с. 22-26). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2018 залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2017 (а.с. 27-31). Відповідно до звіту оцінку майна від 15.05.2017, ринкова вартість гаражного боксу №41/н, загальною площею 64,5 кв.м., становить 295 000,00 грн. (а.с. 8-15). Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Частинами першою та другою статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Положенням статті 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до положень пункту 13.1.1. Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року, порядок розміщення малих архітектурних, форм та тимчасових споруд визначений Єдиними правилами ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року, Положенням про розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд у м. Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради від 27 листопада 2008 року, Правилами забудови м. Києва, затвердженими рішенням Київської міської ради від 27 січня 2005 року, правилами (положеннями), встановленими Київською міською радою. Пунктом 20.2.11. вказаних Правил передбачено, що у разі виявлення силами Головного управління контролю за благоустроєм м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) самовільно встановлених елементів благоустрою, його власнику вноситься припис з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу у триденний термін. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що гараж позивача за адресою: [ADDRESS] було знесено ТОВ «Вістекс-компані» на виконання відповідного договору, замовником за яким було КП «Київблагоустрій». Зруйнування будівлі відбувалось на підставі рішення (доручення) Департаменту від 23.11.2016 за №064-11370, яке в судовому порядку було скасовано. З огляду на викладене, вимога про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб". Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. За правилами ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд погоджується з розміром та вимогами позивача, що в результаті незаконного знищення майна, належного останній, їй завдано моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Відповідач не надав суду докази, які б свідчили про спростування тверджень позивача щодо його правомірних дій, також не надав належних та допустимих доказів, не повідомив про підстави звільнення від доказування, про спростування розміру завданих збитків та моральної шкоди. За таких обставин, враховуючи вищевикладені обставини суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved