Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів в якому просила визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з матірю [PERSON], [INFO]. Та просила стягнути з відповідача аліменти на дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Відповідач у судовому засіданні 21.11.2017 року заперечував проти задоволення позову, в судових дебатах повідомив суду, що не заперечує проти позову щодо стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей, однак просив просив відмовити у стягненні витрат на правову допомогу. . Представник третьої особи при вирішенні спору підтримав висновок органу опіки та піклування . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 27.10.2007 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2458 (а.с. 9). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 10-11). Відповідно до копії довідки про склад сімї, виданої Боромиківською сільською радою 14.08.2017 року № 03-22/848 за адресою: с. Боромики, вул. Садова, 15, Чернігівського району Чернігівської області зареєстрована [PERSON] разом з дітьми: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 15). 14.08.2017 року головою Боромиківської сільської ради було затверджено Акт обстеження житлово-побутових умов, в якому зазначено, що будинок за адресою: с. Боромики, вул. Садова, 15, Чернігівського району Чернігівської області придатний для проживання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 16). За адресою: м. Чернігів, вул.. Радченка, 17/1 позивачем створені належні умови для проживання дітей (а.с. 49) 25.09.2017 року Виконавчим комітетом Новозаводської районної у м. Чернігові ради було затверджено висновок щодо визначення місця проживання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з матірю [PERSON] (а.с. 32-34). Позивач [PERSON] працевлаштована, працює в ТОВ «Бірвіль», отримує заробітну плату, за місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 12-14). Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частиною 2 ст. 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 2 ст. 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. \~Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. \~Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. \~У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю. При вирішенні визначення місця прожвання дітей, суд враховує, що відповідач звільнився 19 жовтня 2017 року з ДП «Пассервіс», а отже, наразі у нього відсутній самостійний дохід, що підтверджується довідкою ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс» від 17.12.2017 року. \~Мати дитини має постійне місце проживання, постійне місце роботи та джерело існування, вона створила всі умови для проживання, виховання та розвитку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім того, оскільки у даній цій справі не встановлено виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матірю суд вважає за можливе визначити місце проживання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] разом з їх матірю [PERSON]. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як зазначено у ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.. Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач є працездатним, не заперечував проти стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, до досягнення ними повноліття. Також з відповідача належить стягнути судові витрати. Відповідно до ч. 1, 3 та 4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частково правнича допомога надавалась адвокатом стороні позивача під час дії ЦПК України в редакції, чинній до 15.12.2017 року та під час дії Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», відповідно до якої розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні, отже допомога адвоката щодо усних консультацій, збіру доказів, складання позовної заяви та за участь у справі 30.10.2017 та 21.11.2017 розраховується з урахуванням положень законодавства, що діяло на той час та становить 2080 грн (640х3 години 15 хвилин), також слід стягнути 640 грн за участь у судовому засідання за пів години 20.12.2017 року із розміру правової допомоги, визначеною стороною позивача, оскільки на цей час втратив чинність Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Також з урахуванням положень ч. 1 та 6 ст 141 ЦПК України, на користь позивача та держави із відповідача належить стягнути по 640 грн судового збору.

Outcome: approved