Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування Тарутинської райдержадміністрації звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив суд вирішити питання про відібрання у відповідача її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , до усунення причин, які перешкоджають вихованню дітей, без позбавлення батьківських прав матері, а також стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання її малолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в службі у справах дітей Тарутинської райдержадміністрації на обліку «діти, які опинились в складних життєвих обставинах» перебувають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно розпорядження Тарутинської райдержадміністрації від 17.04.2018 року №232/А-2018 малолітню [PERSON] , [INFO] влаштовано до державного закладу на повне державне утримання. Згідно довідки Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини, за час перебування дитини в закладі мати жодного разу не відвідала доньку, цікавилась її долею лише у телефонному режимі. Згідно рішення виконкому Миколаївської сільської ради від 10.04.2018 року №11 «Про вилучення дітей з сім`ї [PERSON] », малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , було 20.04.2018 року вилучено з родини та вдруге влаштовано до Тарутинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Згідно довідки центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 21.11.2018 року [PERSON] відвідувала дітей в такі дні: 20.05.2018 р., 05.06.2018 р., 17.07.2018 р. Вперше діти потрапили до центру соціально - психологічної реабілітації дітей в 2016 році. Згідно розпорядження Тарутинської райдержадміністрації від 31.08.2016 року малолітнього [PERSON] , за заявою матері, було влаштовано до будинку дитини. При поверненні дітей, [PERSON] було роз`яснено про наслідки невиконання батьківських обов`язків, але жінка недотримувалась рекомендацій фахівців, нехтувала обов`язками, що вдруге призвело до загрози життю та здоров`ю дітей. [PERSON] , [INFO] , є матір`ю вищезазначених дітей. Згідно характеристики Миколаївської сільської ради від 29.10.2018 року [PERSON] проживає в с. Миколаївка без реєстрації, у шлюбі не перебуває (на даний час проживає сама), спиртними напоями не зловживає, ніде не працює, до адміністративної відповідальності не притягувалась, скарг з боку сусідів чи родичів в сільську раду не надходило. Згідно довідки Тарутинського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 28.11.2018 року, встановлено, що у зв`язку з ухиленням матері від виконання обов`язків, [PERSON] , було взято під соціальний супровід. Фахівцями із соціальної роботи ТРЦСССДМ розроблено план соціального супроводу із зазначенням заходів необхідних для подолання чи мінімізації складних життєвих обставин. Проводилось обстеження житлово - побутових умов проживання, але [PERSON] , жодного разу не взяла участі у виконанні плану соціального супроводу сім`ї. Уникає зустрічей, відмовляється співпрацювати з соціальними працівниками, не визнає існування проблеми. Робота з сім`єю результату не дала, батьківський потенціал матері залишився дуже низький, не навчилася виявляти та задовольняти потреби дітей, не усвідомлює наявності проблем. Відомості про батька в актовому запису про народження дітей внесені згідно ч. 1 ст. 135 СК України. У зв`язку з цим, позивач звернувся з вказаним позовом в якому просить про відібрати дітей без позбавлення батьківських прав та стягнути аліменти. Ухвалою суду від 22 липня 2019 року цивільну справу прийнято до провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22 серпня 2019 року призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов про відібрання дитини від батька без позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причину своєї неявки в судове засідання відповідач суд не повідомив, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що відповідач є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.5-8). Відомості про батька в актовому запису про народження дітей внесені згідно ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України (а.с.20-23). Згідно розпорядження Тарутинської райдержадміністрації від 17.04.2018 року №232/А-2018 малолітню [PERSON] , [INFO] влаштовано до державного закладу на повне державне утримання (а.с.17). Згідно рішення виконкому Миколаївської сільської ради від 10.04.2018 року №11 «Про доцільність вилучення дітей з сім`ї [PERSON] », вирішено надати згоду на доцільність вилучення дітей гр. [PERSON] , [INFO] , молодшої доньки на лікування до Тарутинської ЦРЛ, старших до Тарутинського соціального центру для реабілітації (а.с.18). Згідно довідки Тарутинського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 28.11.2018 року, встановлено, що у зв`язку з ухиленням матері від виконання обов`язків, [PERSON] , було взято під соціальний супровід. Фахівцями із соціальної роботи ТРЦСССДМ розроблено план соціального супроводу із зазначенням заходів необхідних для подолання чи мінімізації складних життєвих обставин. Проводилось обстеження житлово - побутових умов проживання, але [PERSON] , жодного разу не взяла участі у виконанні плану соціального супроводу сім`ї. Уникає зустрічей, відмовляється співпрацювати з соціальними працівниками, не визнає існування проблеми. Робота з сім`єю результату не дала, батьківський потенціал матері залишився дуже низький, не навчилася виявляти та задовольняти потреби дітей, не усвідомлює наявності проблем (а.с.11). Згідно довідки центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 21.11.2018 №65 року [PERSON] за час перебування у закладі дітей відвідувала дітей в такі дні: 20.05.2018 р., 05.06.2018 р., 17.07.2018 р. (а.с.12). Згідно характеристики Миколаївської сільської ради №1027 від 29.10.2018 року [PERSON] проживає в с. Миколаївка, але не зареєстрована, не працевлаштована, у шлюбі не перебуває (на даний час проживає сама). Мати спиртними напоями не зловживає, до адміністративної відповідальності не притягувалась, скарги з боку сусідів чи родичів не надходило (а.с.15). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов встановлено, що в будинку де проживає [PERSON] санітарно-гігієнічний стан не відповідає нормам, продукти харчування в недостатній кількості, дрова на опалювальний сезон відсутні, речі необхідні для догляду за дітьми в недостатній кількості, сезонний одяг відсутній, окремі спальні місця для дітей відсутні (а.с.16). Відповідно акту від 22 жовтня 2018 р. №02/06-65 про результати відвідування та піклування дитиною, встановлено, що Малолітню [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на повному державному забезпеченні у Ізмаїльському спеціалізованому будинку дитини з 20.04.2018 року, мати - [PERSON] за весь час жодного разу не відвідувала, цікавилася її долею лише у телефонному режимі а саме: не однократно дзвонила заступнику головного лікаря з медичної частини у неробочий час на мобільний телефон (а.с.13). З Витягу з протоколу від 22.11.2018 року №11 на комісію з питань захисту прав дитини розглядалось питання щодо відібрання дітей без позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей, та вирішено Органу опіки та піклування підготувати висновок про доцільність відібрання малолітніх дітей (а.с.9). Відповідно до письмового висновку орган опіки та піклування Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області вважає за доцільне відібрати у [PERSON] , [INFO] , малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав матері, до усунення причин, які перешкоджають вихованню, розвитку, проживанню дітей (а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органу опіки та піклування. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. При наведених вище конкретних обставинах суд вважає встановленим, що дійсно станом на день відібрання дитини існували умови, загрозливі для життя і здоров`я малолітніх дітей і були підстави для негайного відібрання їх від матері. Суд погоджується з тим, що на даний час є підстави для відібрання дітей від відповідача, оскільки умови для їх проживання відсутні, і дійсно існує загроза для здоров`я та життя дітей. Суд вважає, що відібрання дітей від матері з переданням їх органу опіки для подальшого влаштування в дитячий заклад повністю відповідає інтересам дітей. Частиною 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно частини 4 статті 170 СК України при задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст. 183 СК України). З урахуванням зазначених норм, відповідач зобов`язаний утримувати своїх дітей незалежно від факту її відібрання (тимчасового поміщення до державного закладу) та сплачувати визначені судом аліменти. У зв`язку із цим, задоволенню підлягають вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 28.08.2013 р.н. , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1536,80 грн. На підставі п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164, ч. 2 ст. 166, ч. 1, 2 ст. 170, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved