Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них народився син : [PERSON], [INFO]. Шлюб між подружжям не розірвано, однак на даний час разом не проживають, сімейних стосунків не підтримують, неповнолітня дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що відповідач, як батько добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча його матеріальний стан дозволяє брати участь у витратах на дитину. Відповідач є працездатний, інших осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, однак регулярно виїжджає на заробітки за кордон, його стан здоров"я та матеріальне становище дають змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Вказує, що її доходів не вистачає для забезпечення належного рівня життя та розвитку сина, тому просить стягувати з відповідача аліменти на його утримання в розмірі 2000 грн. щомісячно на дитину, до досягнення нею повноліття. Позивачка у судовому засіданні змінила позовні вимоги та просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1500 гривень щомісячно. Відповідач у судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню, виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народився син : [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. На даний час неповнолітня дитина сторін проживає із матір"ю та знаходиться на її утриманні, що стверджується довідкою Смоднянської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 31 січня 2019 року № 94 (а.с.8). Із довідки Косівської загальноосвітньої шкоди № 1 від 29 січня 2019 року № 9/02-12/02 вбачається, що неповнолітня дитина сторін навчається в 3 класі цієї школи (а.с.9). В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексуУкраїни встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства та стягнення аліментів", від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі, і перебуває на утриманні матері. Беручи до уваги зазначене та те, що відповідач є здоровою та працездатною особою, матеріально забезпечений, то суд вважає, що він повинен сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, що просить позивачка. На підставі наведеного та ст.\~180-182,\~184,\~191 СК України,

Outcome: approved