Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі Банк) звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог посилається на те, що 18.04.2008 року між Банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № CL36757, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 7 000(сім тисяч) доларів США. строком на 84 місяці зі сплатою 24.00% річних за користування кредитними коштами. 23.11.2011 року між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду б/н до кредитного договору № CL36757 від 18.04.2008року, відповідно до п.1 якої сторони домовилися, що строк користування кредитом встановлюється до 25.03.2015 року і відповідно до п.2.1 в період з 25.12.2011 року по 24.12.2012 року включно Боржник буде сплачувати Кредитору за користування кредитом процентну ставку 19% річних та підвищену процентну ставку 19% річних; відповідно до п.2.2 в період з 25.12.2012 року сплачувати Кредитору процентну ставку 25% річних та підвищену процентну ставку 25% річних. Однак в порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання належним чином не виконав, а саме не виконав умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 02.03.2016 року допустив заборгованість перед позивачем в сумі 4\~632,71 доларів США, яка складається з простроченої заборгованості по кредиту в сумі 2\~588,46 доларів США, відсотків в сумі 1017,88 доларів США, підвищених відсотків в сумі 1026,37 доларів США , що просить стягнути з відповідача та понесені ним судові витрати по справі у виді сплати судового збору в сумі 1\~818 грн.00 коп. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, підтвердила обставини, викладені у позові, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі і не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про день, час і місце розгляду справи, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України повідомлений судом належним чином. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача проти такого порядку вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 18.04.2008 року між Банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № CL36757 (а.с.8-13) згідно якого відповідач [PERSON] одержав в Банку кредит готівкою в сумі 7\~000 (сім тисяч) доларів США. строком на 84 місяці зі сплатою 24.00% річних за користування кредитними коштами. 23.11.2011 року між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду до Кредитного договору № CL36757 від 18.04.2008 року (а.с.18-21), відповідно до п.1 якої сторони домовилися, що строк користування кредитом встановлюється до 25.03.2015 року і відповідно до п.2.1 угоди, в період з 25.12.2011 року по 24.12.2012 року включно відповідач буде сплачувати Кредитору за користування кредитом процентну ставку 19% річних та підвищену процентну ставку 19% річних; відповідно до п.2.2 угоди, в період з 25.12.2012 року відповідач буде сплачувати Кредитору процентну ставку 25% річних та підвищену процентну ставку 25% річних. Відповідно до ст.530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та закону. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Як вбачається з кредитного договору грошовий еквівалент в іноземній валюті не визначено і кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті. Відповідно до ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. За змістом ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.629 ЦК України договір між сторонами є обовязковим для виконання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до Кредитного договору, кредит надається готівкою. Як вбачається з матеріалів справи Банк виконав взяті на себе зобовязання шляхом видачі відповідачу коштів готівкою. Позичальник [PERSON] зобов'язувався погашати кредит згідно графіку погашення кредиту, Додаток №1 та Додаток №2 (а.с.15,22), які є невід'ємною частиною кредитного договору, однак в порушення умов кредитного договору, зобов'язання не виконав у зв'язку з чим, станом на 02.03.2016 року допустив заборгованість в сумі 4\~632,71 доларів США, яка складається з простроченої заборгованості по кредиту в сумі 2\~588,46 доларів США, відсотків в сумі 1017,88 доларів США, підвищених відсотків в сумі 1026,37 доларів США, що стверджується розрахунком (а.с.5-7). 25 квітня 2014 року відповідачем направлено позивачу вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.28-29), однак вимоги банку позивачем не виконано. Строк дії Кредитного договору закінчився 25.03.2015 року. Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідачем порушувались умови кредитного договору: несвоєчасно вносились платежі та не в повному обсязі, що спричинило утворення заборгованості у зв'язку із чим позов слід задовольнити в сумі, яку заявлено позивачем. Згідно до ч. 1\~ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позову оплачено судовий збір в розмірі 1 818 грн. 00 коп., що стверджується платіжним дорученням (а.с.1), і відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. На підставі наведеного, ст.ст.530,533,610,612,625,629,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved