overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося. Сім"я фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким задовольнити її позовні вимоги і шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутній не був, надав суду заяву в якій просила позов задовольнити та розглядати справу в її відсутності. Відповідач також надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглядати справу в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30 жовтня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 885. Прізвище позивача після одруження - « [PERSON]». Від цього шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося, так як втратили почуття поваги та кохання один до одного, в зв»язку з чим виникають постійні суперечки та сварки. Сім"я фактично розпалася, хоч і проживають за однією адресою шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2013 року, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким задовольнити її позовні вимоги і шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутній не був та надав суду заяву в якій просила позов задовольнити та розглядати справу без її участі. Відповідач також надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглядати справу в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30 серпня 1986 року Бориспільським міським відділом ЗАГС Київської області, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 358. Прізвище позивача після одруження - « [PERSON]». Реєстрував позивач шлюб вперше. Від цього шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Судом встановлено, що сторони втратили почуття поваги та кохання один до одного , припинили шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, та бажають розірвати шлюб, а тому збереження сім'ї протирічить інтересам сторін. Спору щодо поділу спільно нажитого майна на даний час між сторонами не має. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося, так як втратили почуття поваги та кохання один до одного, в зв»язку з чим виникають постійні суперечки та сварки. Сім"я фактично розпалася, хоч і проживають за однією адресою шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким задовольнити її позовні вимоги і шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутній не був та надав суду заяву в якій просила позов задовольнити та розглядати справу без її участі. Відповідач також надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглядати справу в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01 листопада 2002 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 2561. Прізвище позивача після одруження - « [PERSON]». Реєстрував позивач шлюб вперше. Від цього шлюбу подружжя має неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони втратили почуття поваги та кохання один до одного , припинили шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, та бажають розірвати шлюб, а тому збереження сім'ї протирічить інтересам сторін та дитини. Спору щодо поділу спільно нажитого майна та місця проживання дитини на даний час між сторонами не має. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося, так як втратили почуття поваги та кохання один до одного. Сім"я фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені з вересня 201 року, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким задовольнити її позовні вимоги і шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутній не був та надав суду заяву в якій просила позов задовольнити та розглядати справу без її участі. Відповідач також надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглядати справу в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01 листопада 2006 року відділом РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 619. Прізвище позивача після одруження - « [PERSON]». Реєстрував позивач шлюб вперше. Від цього шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони втратили почуття поваги та кохання один до одного , припинили шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, та бажають розірвати шлюб, а тому збереження сім'ї протирічить інтересам сторін та дітей. Спору щодо поділу спільно нажитого майна та місця проживання дитини на даний час між сторонами не має. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося, так як з початку 2014 року між ними почалися сімейні чвари, перестали розуміти одне одного. Сім"я фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким задовольнити її позовні вимоги і шлюб розірвати. В судовому засіданні представник позивача присутній не був, надав суду заяву в якій просив позов задовольнити та розглядати справу в його відсутності. Відповідач також надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглядати справу в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 02 квітня 2011 року виконавчим комітетом Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 5. Прізвище позивача після одруження - « [PERSON]». Реєстрував позивач шлюб вперше. Від цього шлюбу подружжя має неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони втратили почуття поваги та кохання один до одного , припинили шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, та бажають розірвати шлюб, а тому збереження сім'ї протирічить інтересам сторін та дитини. Спору щодо поділу спільно нажитого майна та місця проживання дитини на даний час між сторонами не має. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося, у зв»язку з протилежними поглядами на шлюб та самостійне, незалежне життя кожного з подружжя. Сім"я фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені з 13 жовтня 2014 року, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким задовольнити її позовні вимоги і шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутній не був, надав суду заяву в якій просила позов задовольнити та розглядати справу в її відсутності. Відповідач також надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглядати справу в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18 липня 1987 року Великоолександрівською сільською радою Бориспільського району Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 21. Прізвище позивача після одруження - « [PERSON]». Від цього шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Сторони припинили шлюбні відносини з жовтня 2014 року, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося через різний склад характерів, розбіжності, втратили взаємне почуття любові та поваги. Сім"я фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені з 2013 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутньою не була, надала суду заяву в якій просила здійснити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач також надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 12 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 216. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу - « [PERSON] » ( а.с.5). Від цього шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO].( а.с.6). Сторони припинили шлюбні відносини з 2013 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося через різні погляди на життя та різні поняття про сімейні обов»язки. Сім"я фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2016, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутньою не була, через канцелярію 11.05.2016 року надала суду заяву в якій просила позов задовольнити та здійснити розгляд справи за її відсутності. Відповідач також 11.05.2016 р. надав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 26 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 714. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу - « [PERSON] » ( а.с. 4). Від цього шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO]. ( а.с. 5). Сторони припинили шлюбні відносини з лютого 2016 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося через сварки, несумісність характерів, постійні непорозуміння. Сім"я фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені з 2013 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутньою не була, через канцелярію надала суду заяву в якій просила позов задовольнити та здійснити розгляд справи за її відсутності. Відповідач також надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 09 червня 2001 року відділом РАГС Алчевського міського управління юстиції Луганської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 288. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу - « [PERSON] » ( а.с. 5). Від цього шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO].( а.с.6). Сторони припинили шлюбні відносини з 2013 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя та одруження виявилося невдалим. Сім"я фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені, не проживають разом з березня 2016 року, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким задовольнити її позовні вимоги і шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутній не був, надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст..74 ЦПК України, заперечень щодо позову та заяви про розгляд справи за своєї відсутності суду не направляв. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 387. Прізвище позивача після одруження - « [PERSON]».( а.с.5). Від цього шлюбу подружжя має малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO].( а.с.6,7). Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з березня 2016 року. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом посилаючись на те, що від зареєстрованого 02.06.2007 року шлюбу з відповідачем, мають сина: [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження вказано відповідача. Проживають з відповідачем окремо. На утримання сина відповідач матеріальну допомогу не надає, тому вона просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина на її користь у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно до його повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судовому засіданні не була присутньою, просила справу розглядати без її участі, позов підтримала, про що надала письмову заяву. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, просив справу розглядати без його участі, позов визнав, про що надав письмову заяву. На підтвердження позовних вимог позивачем надані докази: копія свідоцтв про народження дитини, копія свідоцтва про шлюб, копії паспортів позивача і відповідача, копії карток фізичної особи - платника податків позивача і відповідача, копія довідки з „Паспортної служби ". Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що позивач від шлюбу з відповідачем мають сина: [PERSON], [INFO] батьком якого в свідоцтві про народження вказано відповідача. На утримання сина відповідач матеріальну допомогу не надає .Суд вважає докази надані позивачем, достатніми та переконливими, а позов таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved