Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на свою користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчання. Свої вимоги мотивує тим, що її повнолітня донька [PERSON], з серпня 2010 року є студентом НПУ ім. Драгоманова. Відповідач з жовтня 2013 року допомоги на утримання доньки, яка продовжує навчання не надає, у зв'язку з чим, позивачка звернулася з даним позовом. Посилаючись на викладені обставини, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в 2000 грн. щомісяця до закінчення навчання. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Пояснила, що [PERSON] не працює, навчається на денній формі, заробітної плати позивачки не вистачає на утримання та навчання дитини. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що відповідач до досягнення донькою повноліття сплачував аліменти у повному обсязі. На сьогоднішній день [PERSON] має скрутний матеріальний стан, він перебуває у зареєстрованому шлюбі, на його утриманні знаходиться дружина та син. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 18 січня 1996 року, актовий запис № 651 (а.с. 6). Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с 5). [PERSON] проживає разом із своєю матір'ю [PERSON] (а.с. 8). Як пояснила у судовому засіданні позивачка, відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва відповідач сплачував аліменти на утримання доньки з 1995 року по 2010 рік (а.с. 55-56). Відповідно до довідки Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова від 19 листопада 2013 року № 829, [PERSON] є студенткою четвертого курсу Інституту філософської освіти і науки за напрямком підготовки "Філософія", денної форми навчання бюджет з терміном навчання з 01.09.2010 року по 30 червня 2014 (а.с. 12). Згідно довідки про доходи від 10 грудня 2013 року [PERSON] працює в Національній телекомпанії Україна на посаді директора творчого об"єднання розважальних та пізнавальних програм, посадовий оклад становить 2 574 грн. (а.с. 42). Доходів позивачки не вистачає на утримання та навчання дочки, у зв'язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом та її права підлягають захисту судовим рішенням. Згідно довідки про доходи від 25.12.2013 року [PERSON] доходів не отримує (а.с. 54). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] працює у ТОВ "Діана-Київ" з 01.01.2014 року на посаді директора з посадовим окладом (а.с. 50). Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як пояснив представник відповідача у судовому засіданні, відповідач на своєму утриманні має неповнолітнього сина [PERSON] (а.с. 41) та дружину, яка не працює (а.с. 40). Разом з тим, з позицією відповідача, що він не може надавати матеріальну допомогу [PERSON], суд не погоджується у зв'язку з наступним. Відповідач працює директором ТОВ «Діана-Київ», отримує регулярний дохід Згідно довідки з ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві має матеріальну можливість сплачувати аліменти (а.с. 69). Суд не бере до уваги довід відповідача, що на його утриманні є неповнолітній син, оскільки діти рівні у своїх правах і не можливо надавати пріоритет тій чи іншій дитині. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 20 постанови від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З огляду на те, що [PERSON] є студентом денної форми навчання, не працює, приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, те, що він працює, отримує регулярний дохід, має на своєму утриманні неповнолітнього сина, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд, враховуючи вимоги ст. ст. 182, 183, 200 СК України приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки до закінчення навчання. Проте, враховуючи, що відповідач працює та отримує офіційний регулярний дохід, суд вважає за доцільне стягнути аліменти не у твердій грошовій сумі, а у частці, а саме у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу). Будь-яких доказів того, що відповідач частину доходу одержує в натурі, або наявні інші обставин, які перешкоджають визначенню розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимога позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 22 листопада 2013 року. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial