Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

У березні 2018 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 29.12.2015 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5742,84 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. [INFO] року позичальник, [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.08.2016 року. Виходячи з вищенаведеного, спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 28.08.2016 року по 28.02.2017 року. На думку позивача, спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON]. Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: 08154, [ADDRESS]. На виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України, позивачем 13 лютого 2017 року була направлена претензія кредитора до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори. 22 березня 2017 року позивачем було отримано відповідь Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк». Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Таким чином, на думку позивача, відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять у тому числі кредитні зобов»язання померлого позичальника. Спадкування обов'язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме шість місяців від дня відкриття спадщини. 04 жовтня 2017 року до [PERSON], було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред»явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов»язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. У зв»язку з порушеннями зобов»язань за кредитним договором станом на дату смерті заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором № б/н від 29.12.2015 року становить 7226,28 грн., яка складається з наступного: 5528,58 грн. - заборгованість за кредитом; 716,39 грн. - заборгованість за відсотками; 981,31 грн. - заборгованість з комісії та пені. Враховуючи викладене, позивач ПАТ КБ «Приватбанк» просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у загальному розмірі 7226,28 грн. за кредитним договором № б/н від 29 грудня 2015 року, яка складається з наступного: 5528 грн. 58 коп. - заборгованість за кредитом, 716 грн. 39 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 981 грн. 31 коп. - заборгованість за пенею та комісією, та судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника позивача, у якій представник позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки представник позивача у поданій заяві суду не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, з'ясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до укладеного договору № б/н від 29.12.2015 року [PERSON] отримав у ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 5742,84 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [INFO] року позичальник, [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], видане 30 серпня 2016 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області. Виходячи з вищенаведеного, спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 28.08.2016 року по 28.02.2017 року. На думку позивача, спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON]. Вказану обставину позивач підтверджує копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: 08154, [ADDRESS]. На виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України, позивачем 13 лютого 2017 року була направлена претензія кредитора до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори. 22 березня 2017 року позивачем було отримано відповідь Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори від 14.03.2017 року, вих. № 495/02-14, в якій зазначалось, що нотаріус не вправі надавати інформацію кредитору, отриману нотаріусом при зверненні спадкоємців та на виконання положень ст. 8 Закону України «Про нотаріат» про обов'язок нотаріуса зберігати нотаріальну таємницю, Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора Київської області надати інформацію про спадкоємців померлого [INFO] року [PERSON], права не має. При зверненні спадкоємців з питань оформлення спадщини після померлого [INFO] року [PERSON], Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора Київської області доведе до відома спадкоємців про наявність вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк». Таким чином, на думку позивача, відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять у тому числі кредитні зобов»язання померлого позичальника. Як зазначив позивач у позовній заяві, у зв»язку з порушеннями зобов»язань за кредитним договором станом на дату смерті заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором № б/н від 29.12.2015 року становить 7226,28 грн., яка складається з наступного: 5528,58 грн. - заборгованість за кредитом; 716,39 грн. - заборгованість за відсотками; 981,31 грн. - заборгованість з комісії та пені. Слід зазначити, що при розгляді даної цивільної справи судом має бути встановлено: місце відкриття спадщини після смерті [PERSON], коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Крім того, суд зазначає, що обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення даної цивільної справи, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом (ч. 1 ст. 84 ЦПК України). Однак, позивач ПАТ КБ «Приватбанк», якому було відомо, що позичальник [PERSON] на час подання позовної заяви до суду вже значився померлим, не надав суду доказів і не заявляв суду клопотання про витребування актового запису про смерть відповідача та матеріалів спадкової справи з відповідної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, оскільки дані правовідносини допускають правонаступництво. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов»язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Згідно вимог ч. 3 ст. 1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред»явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Відповідно до вимог ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов»язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов»язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов»язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредиторами інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Однак, позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» не надано доказів і в матеріалах справи відсутні відомості про відкриття спадкової справи після смерті відповідача [PERSON], суду невідомо коло осіб, які мають право спадкування за законом після померлого [PERSON], та яке майно належало на праві власності на час смерті спадкодавцю [PERSON], яке б могло бути об»єктом спадкування між спадкоємцями після смерті [PERSON], і яка вартість майна, яке могло бути одержане спадкоємцями у спадщину, і в межах якого могли бути задоволені вимоги кредитора за зобов»язаннями, що виникали з умов вказаного договору № б/н від 29.12.2015 року. За правилами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вимогами ст. ст. 76-78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Дослідивши матеріали справи, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» суми заборгованості за договором № б/н від 29.12.2015 року, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed