Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до Київської міської ради та [PERSON] з вимогами про визнання за [PERSON] права власності на 1/3 частину земельної ділянки розміром 0.1001 гра, кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову вказують на те, що батько позивача - [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого [INFO] Відділом реєстрації смерті у м. Києві. Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку в [ADDRESS] та на частку розміром 0,05005 га земельної ділянки за вказаною адресою, з кадастровим номером [NUMBER]. Позивач зазначає, що на частку на житловий будинок в [ADDRESS], спадкоємцями, в тому числі позивачем, було оформлено право власності, про що свідчить свідоцтво про право власності на спадщину від 24.07.2015 року за зареєстрованим номером 5-334. Позивач також вказує, що [PERSON] після смерті свого батька [PERSON], не встиг оформити право власності на земельну ділянку, оскільки сам помер [INFO], у зв'язку чим [PERSON] має право на частку вказаної земельної ділянки в порядку спадкової трансмісії. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24.07.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Оскільки, відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку, перешкоджає позивачу оформити спадщину після смерті [PERSON] та розпоряджатись землею на свій розсуд, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Позивач та його представник в судове засідання не явились, проте через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з'явився, проте через канцелярію суду надійшли заперечення на позов, в яких міська рада просила розглянути справу у відсутність її представника, в задоволенні позовних вимог просила відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати без її участі. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Дослідивши наявні письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві [INFO]. Встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Бюро ЗАГС Ленінського району в м. Києві від 19.07.1962 року, актовий запис № 1031. Також [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.08.1983 року. Відповідно до рішення Київської міської ради №946/2356 від 23.12.2004 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у спільну часткову власність шляхом приватизації була виділена земельна ділянка, розміром 1 га,за адресою: [ADDRESS]. З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-800016640215 від 31.03.2015 року вбачається, що на підставі рішення Київської міської ради від 23.12.2004 року №946/2356 видано Державний акт від 23.08.2005 року № [NUMBER], Державний акт від 23.08.2005 року [NUMBER] та Державний акт від 31.08.2005 року № [NUMBER], які посвідчують право власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER] по [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку в [ADDRESS] та на частку розміром 0,05005 га земельної ділянки за вказаною адресою, з кадастровим номером [NUMBER]. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи №265/2012 вбачається, що [PERSON] після смерті свого батька [PERSON] подав до Девятої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, у встановлений законом шестимісячний строк, проте не встиг отримати свідоцтво про право власності, оскільки сам помер [INFO]. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який пережив , та батьки. З матеріалів спадкової справи вбачається, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина також і на спірну частину земельної ділянки, у зв'язку з чим до Дев'ятої Київської нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулися: [PERSON], [PERSON]. [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про відмову від належної її обов'язкової долі спадкового майна на користь [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину від 24.07.2015 року за зареєстрованим номером 5-334 державним нотаріусом Девятої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] засвідчено право власності [PERSON] на 2/3 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а також право власності [PERSON] на 1/3 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Проте відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24.07.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частиною 1 та 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, оскільки після смерті [PERSON] існує три спадкоємці: [PERSON], [PERSON], яка відмовились від спадщини на користь позивача, а також позивач. Таким чином, частка позивача за законом становить 1/3 від загального розміру земельної ділянки. Таким чином, досліджуючи зазначені обставини справи та оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, враховуючи те, що здійснення державної реєстрації за померлою особою суперечить чинному законодавству, а відсутність такої реєстрації перешкоджає оформленню спадщини позивачем, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту, та як наслідок за ними підлягає визнання право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved