Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивував тим, що 19.07.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № BLаЖГА00053581, за яким банк надав відповідачеві кредит в сумі 10000 гривень з розрахунку 15% річних на строк до 19.07.2014 року. Відповідач зобов'язався не пізніше дати, встановленої в Графіку погашення заборгованості, що є невід'ємною частиною Кредитного договору, шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку,повертати кредит. Позичальник [PERSON] не виконує свої зобов'язання за Кредитним договором, внаслідок чого станом на 17.08.2015 року мається заборгованість в сумі 50063,99 гривень, з яких: 6704,34 гривні - заборгованість за кредитом, 1681,01 гривня - заборгованість за відсотками, 3150 гривень - комісія, 38528,64 гривні - плата за пропуск платежів. Добровільно відповідачем сума заборгованості не сплачена, а тому позивач вимушений був звернутись до суду. Позивач прохає суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 50063 гривні 99 копійок, а також стягнути судові витрати на користь держави. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прохає їх задовольнити. Представники відповідача позов визнали частково, на суму 11535 грн. 35 коп., з яких : 6704,34 гривні - заборгованість за кредитом, 1681,01 гривня - заборгованість за відсотками, 3150 гривень - комісія. Пеню в розмірі 38528 грн. 64 коп. не визнали, прохають в цій частині позову відмовити, у зв"язку з пропущенням 1 річного строку позовної давності. Суд, дослідивши матеріали, докази справи, вважає, що позов ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 19.07.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № BLаЖГА00053581, за яким банк надав відповідачеві кредит в сумі 10000 гривень з розрахунку 15% річних на строк до 19.07.2014 року (а.с.5-12). Відповідач зобов'язався не пізніше дати, встановленої в Графіку погашення заборгованості, що є невід'ємною частиною Кредитного договору (а.с.13), шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку,повертати кредит. Позичальник [PERSON] не виконує свої зобов'язання за Кредитним договором, внаслідок чого станом на 17.08.2015 року мається заборгованість в сумі 50063,99 гривень, з яких: 6704,34 гривні - заборгованість за кредитом, 1681,01 гривня - заборгованість за відсотками, 3150 гривень - комісія, 38528,64 гривні - плата за пропуск платежів, що підтверджується розрахунком позивача (а.с.3-4). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] не сплачує кошти за кредитним договором, суд вважає, що суму заборгованості : 6704,34 гривні - заборгованість за кредитом, 1681,01 гривня - заборгованість за відсотками, 3150 гривень - комісія, слід стягнути у примусовому порядку. Разом з цим, відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог : про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч.4 ст.267 ЦПК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою відмови у позові. З розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.3-4) вбачається, що відповідач припинив сплачувати регулярні платежі по кредиту з квітня 2013 року. Отже, з квітня 2013 року у позивача виникло право нараховувати пеню за пропуск платежів, але з такими позовними вимогами останній звернувся лише 31.08.2015 року, тобто з пропуском спеціального строку позовної давності в один рік, про застосування якого, прохає відповідач, а тому в позовній вимозі щодо стягнення 38528, 64 грн. пені за пропуск платежів - слід відмовити. Позивач по справі при подачі до суду матеріалів позову був звільнений від сплати судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок на підставі п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому дані витрати слід стягнути з відповідача на користь держави на підставі ст.88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial