Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

У грудня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , просила ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за рішенням Баранівського районного суду Житомирської області № 273/1461/13-ц від 20 вересня 2013 року, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно із рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 20.09.2013 року (справа № 273/1461/13-ц) з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.07.2013 року до досягнення повноліття сином [PERSON] , тобто до [INFO] . Відповідач не сплачує аліменти в повному обсязі, у зв`язку з чим постійно виникає заборгованість, про місце роботи не повідомляє, має нерегулярний мінливий дохід. Сторони про день, час і місце розгляду повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу до суду не надходило. Відповідач [PERSON] направив до суду заяву, проти розгляду цивільної справи у спрощеному провадженні не заперечував, позовні вимоги визнав повністю, заперечень проти позову не має, відзив на позовну заяву не направляв. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство (а.с. 3). Згідно з рішенням Баранівського районного суду Житомирської області № 273/1461/13-ц від 20.09.2013 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.07.2013 року до досягнення повноліття сином [PERSON] , тобто до [INFO] (а.с. 4). Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Главою 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. При цьому, оскільки заявлений позивачем розмір аліментів є меншим 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд не маючи можливості вийти за межі позовних вимог стягує саме такий розмір. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову. Стягнення аліментів слід розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили, оскільки аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, про що дано роз`яснення у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 гривень. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved