Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на дитину. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувала в не зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина [PERSON] [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Добровільно відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи від дня подання позовної заяви і до досягнення старшою дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з'явилися. В заяві поданій до суду позивач просить справу розглянути за її відсутності, позов задовольнити. В заяві поданій до суду відповідач просить справу розглянути за його відсутності, вимоги визнає частково , зазначає, що він не заперечує щодо стягнення з нього аліментів, проте так як він не працює, не має постійного доходу , то просить призначити аліменти в твердій грошовій сумі , а саме в сумі 500 грн . щомісяця , більше він не може на даний час сплачувати. Розгляд справи проводився відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено на підставі даних свідоцтва про народження, що сторони мають неповнолітього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4), який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується даними довідки виконавчого комітету Новобасанської сільської ради (а.с.5). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан того з батьків, з якого вони будуть стягуватися, а також враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім"ї, яких він зобов"язаний утримувати відповідно до Сімейного Кодексу України, та інші обставин, що мають істотне значення. Враховуючи те, що син знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги не надає, суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини, обов"язок по утриманню дітей покладений на нього законом. Дані щодо утримування інших осіб, про стан здоров"я відповідача відсутні. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи , поданим відповідно до ЦПК України , в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками. Позивачка просить стягнути аліменти в частці від заробітку(доходу) відповідача але не менше визначеного законом мінімального розміру . Отже суд не вправі вийти за межі цих вимог, змінювати їх , так як це виключно право позивача, тому не може вирішити самостійно питання про визначення розміру в твердій грошовій сумі . Проте враховуючи заяву відповідача , а саме , ту обставину на яку він вказує, що він не працює, не має доходу , вважає можливим визначити аліменти в дещо меншому розмірі , а саме в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 11.01.2018 року. У відповідності до положень ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 704,80 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: partial