Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Представник позивача адвокат Поляк П.П. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04.12.2014 року, серія та № НАК 017773, посвідчений приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області Троянським В.М. за реєстровим № 1108. Вказує, що у даному будинку крім нього зареєстровані відповідачі по справі, які не проживають в його господарстві більше року, тому просить суд визнати їх , такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Представник позивача [PERSON] через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. Заяв та клопотань про перенесення розгляду справи від них не надходило. Відзиву на позов не подавали. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в їх відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 04.12.2014 року посвідчений приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області Троянським В.М. за реєстровим № 1108 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за реєстраційним номером нерухомого майна № 459568473225 від 04.12.2014 року, [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] . (а.с.7-8). Відповідно до довідки Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, № 248 від 07.08.2020 року в [ADDRESS] за вказаною адресою зареєстровані, але не проживають [PERSON] , [PERSON] (а.с.10). Відповідно дост.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, відповідно до ч.1ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, відповідно до ч.1ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідност.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснив, що відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Частиною 1статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогамист.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідачі змінили місце проживання, вибувши з житлового будинку позивача та в цьому житлі не проживають, однак є зареєстрованими за вказаною адресою, а позивач згідно ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved