Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, зазначила, що згодна на винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Наявних у справі матеріалів про права та обов'язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Позивачка проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. В період спільного проживання у них народилось двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.13,14). Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Старобілоуської сільської ради від 08 травня 2015 року ( а.с.2). Відповідно до ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» саме батьки несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, забезпечення її права на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дітей не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, позивачки та відповідача, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на утримання неповнолітніх дітей. Судові витрати, відповідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved