Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визначення частки в спільному майні подружжя, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: частина однокімнатної квартири в [ADDRESS] , заповіту на це майно спадкодавицею не було складено. Спадкоємцями за законом першої черги є позивачка, та її батько - чоловік померлої та відповідач по справі - [PERSON] . За час спільного проживання в заерєстрованому шлюбі [PERSON] та [PERSON] купили квартиру в м.Рівне за згаданою адресою, квартира зареєстрована на ім`я [PERSON] - відповідача по справі. Позивачка подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, проте нотаріус видала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки договір купівлі-продажу квартири зареєстрований на ім`я відповідача, а за життя матері, [PERSON] , не було виділено її частки в спільному майні подружжя та не уклала договору про визначення часток у спільному майні подружжя. Просить визначити, що частка [PERSON] в спільній сумісній власності подружжя, а саме частка в квартирі, що розташована в [ADDRESS] , складає 1/2 частину. Ухвалою суду від 24.12.2020 прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене провадження, призначено судове засідання. Позивачка в останнє судове засідання не з`явилася, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлена, клопотань суду не надала. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав 19.01.2021 звяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, заяву та надані докази приходить до наступного висновку. Копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Кузнецовською селищною радою Володимирецького району Рівненської області 23.06.1983, свідчить про те, що батьками позивачки є [PERSON] - відповідач по справі, та [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 15.04.2020, [PERSON] померла [INFO] . 24 серпня 1975 року між [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) та відповідачем - [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований 24.08.1975 Городецькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 26. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . За час перебування у шлюбі між відповідачем та [PERSON] , було набуто за договором купівлі-продажу від 24.11.1999 однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , яку було зареєстровано на [PERSON] . Відповідно до постанови від 18.11.2020, що винесена В.о. завідувачем Вараської міської державної нотаріальної контори Килюшик А.А., позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу квартири зареєстрований на ім`я відповідача, а за життя [PERSON] не було виділено її частки в спільному майні подружжя та не укладено договору про визначення часток у спільному майні подружжя. Відповідно до статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України. Як вбачається з ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно роз`яснень, наданих Пленумом ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ в п. 3.4 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", відповідно до ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємців учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Оскільки вищевказана квартира є об`єктом права спільної сумісної власності, частки у праві спільної сумісної власності у даній квартирі не визначались, ні за домовленістю співвласників, ні за рішенням суду, тому в силу ч.2 ст. 370 ЦК України, частки кожного співвласника квартири є рівними. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно зі статтею 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України (чинний на момент державної реєстрації права власності на квартиру) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно зі статтею 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України передбачено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Таким чином, однокімнатна квартира, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] була спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та померлої [PERSON] , частка якої складає 1/2 вказаного майна. Проаналізувавши обставини справи та відповідні норми законодавства, які регулюють ці відносини, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Окрім того, судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved