Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що з 10 січня 2009 року по 12 серпня 2011 року перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей дочку [PERSON], 29 липня 2010 року та сина [PERSON], [INFO]. 24 жовтня 2011 року між ним та відповідачкою укладено договір між батьками про проживання та виховання дітей, відповідно до якого син [PERSON] залишився проживати разом з батьком, а дочка [PERSON] залишилась проживати з матір, відповідачкою по вказаній справі. Однак, на теперішній час відповідачкою чиняться перешкоди у побаченні та спілкуванні з дитиною (відповідачка часто змінює місце проживання та не повідомляє про цей факт, що ускладнює можливість встановлення місця перебування дитини, ненадання вільного вибору місця побачення та особистого спілкування з дочкою, категоричній відмові у спільному відпочинку). У звязку із зазначеним просить усунути відповідачкою перешкоди в спілкуванні з дитиною, встановити наступний порядок спілкування з дитиною: з 18.00год. пятниці по 18.00 год. суботи щонеділі за адресою реєстрації: [ADDRESS], або за адресою фактичного проживання: [INFO] без присутності відповідачки. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Зазначила, що дитина ще маленька, тому вона не заперечує надавати позивачу час на спілкування з дитиною протягом часу з 12.00 год. по 18.00 год. по суботам та не більше двох разів на місяць. Представник третьої особи [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні зазначила про те, що батьки між собою перебувають в конфліктних відносинах, не можуть дійти згоди щодо виховання дочки, при цьому зазначає, що батько має брати участь у вихованні дитини. Висновком комісії з питань прав захисту дитини встановлено, що доцільним буде дозволити батьку спілкуватись з дитиною щотижнево по суботам в період часу з 12.00год. по 18.00 год. Вислухавши сторони, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 січня 2009 року по 12 серпня 2011 року. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON],[INFO], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження. Договором між батьками про проживання та виховання дітей від 24 жовтня 2011 року встановлено, що дитина [PERSON], [INFO], залишається проживати з батьком [PERSON] та знаходиться на його вихованні до досягнення повноліття, батько дитини зобовязується піклуватися про здоровя дитини, брати участь у вихованні та утриманні дитини, забезпечити дитині достатній рівень освіти незалежно від стосунків подружжя. Дитина [PERSON], [INFO], залишається проживати з матірю [PERSON] ( прізвище змінено на «Воротіліна» на підставі свідоцтва про укладення шлюбу від 04 березня 2017 року) [PERSON] та знаходиться на її вихованні до досягнення повноліття, мати дитини зобовязується піклуватися про здоровя дитини, брати участь у вихованні та утриманні дитини, забезпечити дитині достатній рівень освіти незалежно від стосунків подружжя. Як встановлено в судовому засіданні, позивач не дійшов згоди з відповідачкою щодо виховання та спілкування з дочкою, оскільки відповідачкою чиняться перешкоди у побаченні та спілкуванні. Відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. Статтею 153 СК України закріплено право батьків та дитини на спілкування, яке повинно здійснюватися безперешкодно. Тобто ніхто не може чинити перешкоди спілкуванню батьків та дітей, крім випадків, коли таке спілкування негативно впливатиме на дитину та її інтереси. Відповідно до довідки-характеристики інспектора Кальміуського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області, [PERSON], [INFO], за місцем реєстрації зарекомендував себе з позитивного боку, скарг на нього не надходило, приводів до поліції не мав, скарг від сусідів не надходило. Згідно висновку Калміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради за участі комісії з питань захисту прав дитини, встановлено можливим визначити участь [PERSON] у вихованні малолітньої дочки та спілкуванні з нею, встановивши порядок спілкування: щотижнево по суботам з 12.00год. по 18.00год. Мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування перешкоджає нормальному розвитку дитини. З урахуванням вимог ст.ст. 158, 159 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров"я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. В ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватись про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У ст. 15 цього ж Закону вказано, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. У свою чергу відповідачем не надано доказів, що визначений позивачем спосіб участі у спілкуванні та вихованні дитини перешкоджатиме її нормальному вихованню та доказів на підтвердження того, що порушуються її права та права малолітньої дочки. Заперечення не ґрунтуються на належних та допустимих доказах. Так, в судовому засіданні не було надано належних обґрунтованих доводів щодо необхідності заборони батьку в спілкуванні з дитиною. Психолог з Центру раннього розвитку «Orange+» в своєму висновку від 31 березня 2017 року зазначила, що зустрічі дитини з батьком слід проводити лише за її згоди. Згідно з ч.3 ст. 10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд, враховуючи пояснення сторін, інтереси дитини, бажання батька спілкуватися з дитиною, висновок Калміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради, дійшов висновку, що зустрічі позивача з дитиною мають відбуватися. Виходячи з наведеного, суд дотримується розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини, зокрема, і те, що кожен з батьків зобовязаний приймати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен бути формальним, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний контакт. Суд також ураховує вік дитини, ставлення батька до дитини, можливість батька відвідувати дитину та вважає за доцільне усунути перешкоди батьку в спілкуванні з дитиною у наступному порядку: надавати можливість спілкуватись в період часу з 12.00год. по 18.00 год. по суботам два рази на місяць за адресою його реєстрації: [ADDRESS], або за адресою фактичного проживання: [INFO], без присутності відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: partial