Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи - Харківська міська рада, Четверта Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних стосунків та визнання права власності на 1/3 частину квартири в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те що, [INFO] року померла мати позивача [PERSON], [INFO], місцем народження якої є с. Безмятежне Шевченківського району Харківської області. [PERSON] мешкала та була зареєстрована в [ADDRESS]. Разом з нею мешкали та були зареєстровані позивач - [PERSON], дочка позивача [PERSON] Позивач народилась [INFO]. 15 липня 1989 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Після смерті матері відкрилась спадщина на 1/3 частину трикімнатної ізольованої квартири [ADDRESS] житловою площею 40, 9 кв.м., загальною площею 59, 6 кв.м. Вищезазначена квартира була приватизована та є спільною сумісною власністю, відповідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 18.02.1999 року реєстраційний номер [NUMBER], позивача, [PERSON] та [PERSON] Спадкоємцем за законом 1/3 частини зазначеної квартири є позивач, вона прийняла спадщину у встановлений законом термін. 6.10.2017 року державним нотаріусом 4-ї ХДНК винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої- свідоцтво про на спадщину за законом на 1/3 частку квартири [ADDRESS] не може бути видано на ім'я [PERSON], оскільки не підтверджується родинний зв'язок зі спадкодавцем, а саме те, що вона є донькою померлої [PERSON], оскільки в свідоцтві про народження та у Повному витязі з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] в графі мати записана «[PERSON]», а не «[PERSON]», як зазначено в свідоцтві про смерть. Згідно витягу №00018796914 від 4 жовтня 2017 року Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису, 13.01.1962 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану був складений актовий запис №48 стосовно [PERSON] та [PERSON]. У вказаний актовий запис 6 листопада 1979 року були внесені зміни стосовно імені: змінено відомості про наречену: «[PERSON]» змінено на «[PERSON]». Позивач народилась [INFO] року, у актовому запису №1262, складеному 15 липня 1966 року у графі мати зазначено - [PERSON], у графі батько - [PERSON]. Отже мати змінила ім'я після народження позивача. В зв'язку з зазначеними обставинами, встановлення факту родинних відносин та встановлення права власності необхідно позивачу для прийняття спадщини після померлої матері. Позивач в поданій до суду заяві просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач в поданій до суду заяві просила розглядати справу за її відсутності, позов визнала в повному обсязі та просила його задовольнити. Представник третьої особи Харківської міської ради в поданій до суду заяві просив розглядати справу за його відсутності та ухвалити рішення згідно чинного законодавства України, яке не буде порушувати права третіх осіб. Представник третьої особи Четвертої Харківської державної нотаріальної контори в поданій до суду заяві просила розглядати справу за відсутності їх представника та ухвалити рішення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім визнання позову відповідачем та визнання ним факту, що позивач є донькою померлої [INFO] року [PERSON], [INFO], судом встановлено наступне. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.03.2017 року, серії [NUMBER] виданим Харківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Харківській області (а.с. 29). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, а саме квартиру [ADDRESS], виданого 18.02.1999 року реєстраційний номер [NUMBER], власниками якої на праві спільної сумісної власності є - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 26). Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина на належну їй на праві спільної сумісної власності частину квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло реєстраційний № 7-99-173177 від 18.02.1999 року (а.с. 26). Четвертою Харківською нотаріальною конторою, на виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.07.2018 року про витребування доказів, надано копію матеріалів спадкової справи №507/2017 до майна померлої [INFO] року [PERSON], відповідно до даних матеріалів: 27.06.2017 року [PERSON] звернулась до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, після померлої матері [PERSON].(а.с. 2). 09.12.2013 року [PERSON] залишила заповіт на все належне їй майно [PERSON], [INFO], який посвідчено державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори - [PERSON].(а.с. 5). 19.09.2017 року [PERSON] звернулась до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини за заповітом, з чого вона б не складалася (а.с. 20). 19.09.2017 року [PERSON] звернулась до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від належної їй долі спадщини за законом, після смерті матері [PERSON], [INFO], померлої [INFO] року, на користь доньки спадкодавця [PERSON] (а.с. 21). Відповідно до постанови від 06.10.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яку винесено державним нотаріусом 4-ї ХДНК, згідно до якої - свідоцтво про на спадщину за законом на 1/3 частку квартири [ADDRESS] не може бути видано на ім'я [PERSON], оскільки не підтверджується родинний зв'язок зі спадкодавцем, а саме те, що вона є донькою померлої [PERSON], оскільки в свідоцтві про народження та у Повному витязі з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] (після шлюбу «[PERSON]"») [PERSON] в графі мати записана «[PERSON]», а не «[PERSON]», як зазначено в свідоцтві про смерть. (а.с. 45). Відповідно до копії спадкової справи, після смерті [PERSON], інших спадкоємців після померлої [PERSON] не має. Судом встановлено факт, що померла [INFO] року [PERSON], є матір'ю позивача [PERSON], що підтверджується: копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], відповідно якого в графі батьки зазначено, мати - [PERSON], батько - [PERSON] (а.с. 13); копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, де зазначено що дошлюбне прізвище позивача - [PERSON] (а.с. 14); копією свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15); копією паспорта, виданого на ім'я [PERSON] (а.с. 21); копією посвідчення, виданого на ім'я [PERSON] (а.с. 22); копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], місцем народження якої є с. Безмятежне Шевченківського району Харківської області (а.с. 23); копією свідоцтва про одруження між [PERSON] та [PERSON], [INFO], які одружились 13.01.1962 року, виданого повторно 19.12.1979 року (а.с. 24); копією трудової книжки, виданої на ім'я [PERSON], [INFO], в якому зазначено, ім'я «[PERSON]» виправлено на «[PERSON]», відповідно до свідоцтва про народження від 06.09.1974 року (а.с. 25-28). Судом також встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно після смерті матері [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року, оскільки [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини за заповітом та законом, відповідно до вимог ч.1 ст. 1273 ЦК України - спадкоємець за заповітом або законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч.1ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Як вбачається з ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, частка кожного з співвласників квартири [ADDRESS] складає по 1/3 частини квартири, отже після смерті [PERSON] відкрилась спадшина на 1/3 зазначеної квартири. Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як зазначено у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно. На підставі ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В силу ч. 1,2 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття , крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачатті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, оскільки судом встановлено, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року є матір'ю позивача [PERSON], то позивач має право у першу чергу на спадкування за законом, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. Позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 704. 80 грн. та 2295. 20 грн., а всього 3000 грн. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений, що підтверджується відповідними квітанціями, судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved