Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач звернулася з названим позовом в суд і просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом, після смерті, [INFO], [PERSON], право власності на земельну ділянку загальною площею 0,735 га, з яких: 0,250 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,485 га - для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що державний акт на право приватної власності на землю був виданий на ім'я [PERSON] у 2001 році, тоді коли реєстрація прав власності на землю здійснювалась без присвоєння кадастрового номеру та на підставі запису сільською радою в Книзі державних актів на право приватної власності на землю. Після смерті власника земельної ділянки, присвоїти кадастровий номер та здійснити перереєстрацію прав відповідно до чинного законодавства є неможливим. Такі обставини перешкоджають оформленню спадщини в нотаріальному порядку. Представник позивача позов підтримав, просив задовольнити його. Відповідач - Виповзька сільська ради Переяслав-Хмельницького району Київської області свого представника в судове засідання не направила та заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Дослідивши матеріали цивільної та спадкової справи, суд вважає, що слід прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог в порядку ч.4 ст. 174 ЦПК України з огляду на таке. [INFO] помер [PERSON]. Місцем відкриття спадщини є [ADDRESS], де він проживав та був зареєстрований на час смерті. Згідно заповіту, посвідченого 04 травня 2012 року секретарем Виповзької сільської ради, спадкоємцем всього майна [PERSON] є позивач - [PERSON], яка 17 січня 2014 року прийняла спадщину в спосіб, передбачений статтею 1269 ЦК України. Дружина спадкодавця - [PERSON], яка має обов'язкову частку в спадщині відмовилась від неї, подавши нотаріусу відповідну заяву у строк передбачений законом. 07.08.2014 приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області позивачу [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно [PERSON] у вигляді житлового будинку [ADDRESS] та двох земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Окрім цього майна [PERSON] на час смерті належала також і земельна ділянка біля будинку по [ADDRESS], загальною площею 0,735 га, з яких: 0,250 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,485 га - для ведення особистого підсобного господарства. Цей факт підтверджується оригіналом державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 107295, виданим 21 листопада 2001 року Виповзькою сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 28 (а.с.16). Нотаріус своєю постановою від 07.08.2014 р. відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначені земельні ділянки з тих причин, що позивач не може надати витяг з Державного земельного кадастру, так як кадастровий номер на ці ділянки не присвоєний. В силу п.п. 9 - 10 ст. 28-1 Закону України „Про державний земельний кадастр" від 07.07.2011 року №3613-VI, до 01.01.2013 року державна реєстрація земельних ділянок здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації держаних актів на право власності на землю. Документи, якими було посвідчено право власності на землю, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. Частиною 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01 липня 2004 року передбачено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] за життя набув право власності на земельну ділянку загальною площею 0,735 га, з яких: 0,250 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,485 га - для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться по [ADDRESS]. А тому це право підлягає спадкуванню позивачем, яка прийняла спадщину за заповітом.

Outcome: approved