Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради звернувся до суду з зазначеним позовом, зазначивши на його обгрунтування, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON] [INFO] року народження, зокрема, відповідач [PERSON]. перебуває на заробітках у Росії та не приймає участі у вихованні дітей, відповідач [PERSON] проживає разом з дітьми за адресою [ADDRESS], піклується про дітей на побутовому рівні. Умови проживання сім'ї задовільні. Разом з тим, відповідачі не цікавляться розвитком своїх дітей, не забезпечують умов для отримання ними освіти, не контролюють поведінку, не цікавляться навчанням та станом відвідування дітьми навчальних закладів, не ідуть на контакт з вчителями. Згідно з інформацією комунального закладу «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів № 34 економіко-правовий ліцей «Сучасник» - дитячо-юнацький центр Кіровоградської міської ради Кіровоградської області [PERSON] був присутній у першому навчальному семестрі на заняттях лише 15 навчальних днів, має низький рівень знань, не атестований по багатьох предметах у першому семестрі, протягом другого навчального семестру школу не відвідує, при цьому, відповідачі ігнорують офіційні запрошення школи, під час відвідування сім`ї двері не відчиняють. Згідно з неодноразовими повідомленнями навчально-виховного комплексу «Кіровоградський колегіум-спеціалізований навчальний заклад І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад-центр естетичного виховання» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області [PERSON] другий рік перебуває на внутрішньому обліку, як схильний до пропусків уроків без поважних причин, не атестований у першому навчальному семестрі з усіх предметів, у другому семестрі шкільні заняття не відвідує. Крім того, позивач зазначив, що працівниками служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради проводилася тривала профілактично-роз'яснювальна робота з відповідачем [PERSON]., їй також роз'яснювалися батьківські права та обов'язки по навчанню та вихованню дітей. В свою чергу, відповідач [PERSON] пояснює відсутність синів на заняттях в школі їх хворобою, хоча медичні довідки до навчальних закладів не надає. Сім'я [PERSON] неодноразово відвідувалася за місцем проживання, однак двері господарі відчиняють рідко, крім того, відповідачі письмово запрошувалися до служби у справах дітей для проведення профілактичної роботи, відносно відповідача [PERSON]. складено адміністративний протокол щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. З огляду на зазначене, позивач вважає, що відповідачі не виконують своїх обов`язків щодо виховання та розвитку дітей, не піклуються про їх духовний та моральний розвиток, не забезпечують здобуття ними повної загальної середньої освіти, не готують до самостійного життя, своєю асоціальною поведінкою негативно впливають на психіку та світогляд дітей, перешкоджають їх соціалізації, на підставі чого та з посиланням на ст.150, п.2 ст.164 СК України, позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON] [INFO] року народження, дітей передати на опікування органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради для подальшого влаштування, стягнути з [PERSON], [PERSON], аліменти для утримання дітей [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON] [INFO] року народження, на користь тих осіб або установ, яким буде передано на виховання дітей, у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а після досягнення повноліття найстаршою дитиною - за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Представник позивача під час судового розгляду справи надала пояснення, аналогічні тим, які викладені в позові, просила позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлялися в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України шляхом направлення судових повісток за адресою їх місця проживання, зареєстрованому у встановленому Законом порядку, причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань не надходило. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відомі судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Прокурор прокуратури м.Кіровограда Сніцар Я.В. з урахуванням обставин, зазначених представником позивача, а також встановлених під час судового розгляду фактів, виходячи при цьому виключно з інтересів неповнолітніх дітей, а також приймаючи до уваги, що батьками виконуються обов'язки по вихованню дітей, вважала за недоцільне позбавляти відповідачів батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO] року народження, та [PERSON] [INFO] року народження. Заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи думку прокурора прокуратури м.Кіровограда, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що неповнолітній [PERSON], народився [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане палацом реєстрації новонароджених Кіровоградського міськвиконкому 05 травня 1997 року, актовий запис за №652. Малолітній [PERSON], народився [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому 15 серпня 2000 року, актовий запис за № 1142. Батьками дітей в свідоцтвах про народження зазначені «Батько» - [PERSON], «Мати» - [PERSON] Відповідно до інформації на учня 9-Б класу [PERSON], комунального закладу «Навчально-виховний комплекс Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів № 34 економіко-правовий ліцей «Сучасник» - дитячо-юнацький центр Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» від 11.03.2014 року та від 14.04.2014 року станом на 11 березня 2014 року [PERSON]. має 684 пропуски занять без поважних причин, батьки на виклик адміністрації школи декілька раз з`явилися, але ситуація не змінилася. Станом на 14 квітня 2014 року [PERSON] жодного разу до школи не з`явився. На телефонні дзвінки ні учень, ні його мати - [PERSON], не відповідають, батько дитини - [PERSON]. на даний час у місті відсутній, перебуває на заробітках в Росії. Адміністрація НВК вважає, що батьки [PERSON] не виконують батьківських обов`язків. Відповідно до інформації на учня 5-В класу [PERSON] навчально-виховного комплексу «Кіровоградський колегіум-спеціалізований навчальний заклад І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад-центр естетичного виховання» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 14.04.2014 року [PERSON] не відвідує школу з 21.10.2013 року, за І-ий семестр не атестований з усіх предметів. Батьки дитини не з`являються в школу, не відповідають на телефонні дзвінки. Адміністрація НВК стурбована даною ситуацією. Згідно з характеристикою на [PERSON] складеною класним керівником навчально-виховного комплексу «Кіровоградський колегіум-спеціалізований навчальний заклад І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад-центр естетичного виховання» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області [PERSON] [PERSON] володіє учбовим матеріалом на початковому рівні, має не задовільну механічну пам`ять, на уроках не уважний, має поганий загальний розвиток, мати не приділяє належну увагу вихованню сина. Відповідно до акту №39 обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] від 27 лютого 2014 року спеціалістами служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради з метою перевірки умов проживання було проведено обстеження умов проживання [ADDRESS] за яким було встановлено, що умови проживання задовільні, наявні всі комунальні зручності, є необхідні меблі та побутова техніка, наявні речі індивідуального користування, одяг та взуття; для дітей виділено окрему кімнату, обладнану місцем для відпочинку та навчання, є дитячі речі. При цьому, [PERSON] пояснила відсутність синів [PERSON] та [PERSON] у навчальному закладі переведенням дітей до інших шкіл, а саме: [PERSON] до ЗОШ №26, [PERSON] до СЗОШ №1. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав. Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, серед яких однією з підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Крім того, згідно з п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, причому зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що була підписана Україною 21 лютого 1990 року, ратифікована постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини, при цьому відповідно до ч.2 ст.9 Конвенції під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Як на правову підставу для задоволення позову позивач посилався на п.2 ч.1 ст.164 СК України. За змістом п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини. Обгрунтовуючи позов в цій частині позивач зазначив, що відповідачі не цікавляться розвитком своїх дітей, не забезпечують відвідування ними навчальних закладів з метою отримання середньої освіти, не контролюють поведінку та навчання синів, не ідуть на контакт з вчителями, спеціалістами служби та сектору кримінальної міліції у справах дітей В обґрунтування зазначених фактів позивач посилався на інформації, надані директором комунального закладу «Навчально-виховний комплекс Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів № 34 економіко-правовий ліцей «Сучасник» - дитячо-юнацький центр Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» [PERSON]. та директором навчально-виховного комплексу «Кіровоградський колегіум-спеціалізований навчальний заклад І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад-центр естетичного виховання» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області [PERSON] про те, що учні [PERSON]., [INFO] року народження та [PERSON]., [INFO] року народження не відвідують школу, мають численні пропуски занять без поважних причин, батьки на контакт з учителями не йдуть, на телефонні дзвінки не відповідають, під час відвідування представниками навчальних закладів дітей за їх місцем проживання двері квартири не відчиняють. Згідно зі ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч.5 ст.19 СК України). Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч.6 ст.19 СК України). Відповідно до висновку виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 22.04.2014 року №2574/49-05-24 орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 09.04.2014 року, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON] [INFO] року народження, з тих підстав, що громадяни [PERSON] не цікавляться розвитком своїх дітей, не забезпечують відвідування ними навчальних закладів з метою отримання середньої освіти, не контролюють поведінку та навчання синів, не ідуть на контакт з вчителями, спеціалістами служби та сектору кримінальної міліції у справах дітей. Суд не може погодитись з зазначеним висновком, оскільки, на переконання суду, він є недостатньо обгрунтований, і, перш за все, із його змісту не вбачається, що він прийнятий саме в інтересах дітей, і позбавлення батьків батьківських прав буде відповідати саме інтересам дітей, і, більш того, суд вважає, що рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON]. та [PERSON]. по відношенню до дітей [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON] [INFO] року народження, прийнято передчасно, без повного та всебічного з'ясування обставин справи, без з'ясування даних, що характеризують особу відповідачів, без безпосереднього дослідження причин невідвідування навчальних закладів дітьми, обставин життя відповідачів та їх безпосереднє ставлення до дітей, також, без урахування думки відповідачів з цього питання та не містить відомостей, з яких саме міркувань орган опіки та піклування дійшов висновку про необхідність позбавлення відповідачів батьківських прав, та чим це підтверджується. Крім того, під час судового розгляду справи, судом встановлено, що неповнолітній [PERSON], [INFO] року народження, приступив до навчання та навчається в ДНЗ «Кіровоградський професійний ліцей сфери послуг» Департаменту освіти і науки Кіровоградської обласної державної адміністрації Міністерства освіти і науки України за професією кухар, група К-9, що підтверджується інформацією закладу від 10.10.2014 року за № 280. Обов'язок надати докази на підтвердження вимог і заперечень цивільним процесуальним законом покладено на сторони ( ст. 60 ЦПК України ) . Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на зазначене, суд вважає, що позивач під час судового розгляду справи не довів суду належними та допустимими доказами та не зазначив, які безспірні докази свідчать про свідоме, винне ухилення відповідачів від виконання своїх обов'язків щодо виховання дітей, та в чому полягає їх винна поведінка, приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON]., який є батьком дітей, знаходиться на заробітках в Російській Федерації, тим самим забезпечує матеріальне та фінансове становище сім'ї, що не спростовано позивачем під час судового розгляду справи, діти проживають разом з відповідачем [PERSON]., яка піклується про них на побутовому рівні, умови проживання сім'ї задовільні, дітям створені умови для проживання та навчання. Окремо судом відзначається і те, що в обгрунтування позовних вимог позивачем не з'ясовані дійсні причини не відвідування дітьми навчальних закладів, приймаючи до уваги письмові пояснення [PERSON]., за якими остання зазначала, що діти хворіли та з приводу чого зверталися до медичних закладів про що є відповідні медичні довідки, не направлялися відповідні запити до медичних установ з метою перевірки зазначеної інформації. Крім того, з письмових пояснень [PERSON]. також вбачається, що остання зазначала про упередженість завуча навчального закладу до її сина [PERSON], та проходження з сином [PERSON] медико-психологічної комісії у зв'язку з переходом дитини до іншого навчального закладу, і зазначені обставини позивачем також не перевірялися та не з'ясовувалися., в т.ч. і щодо можливих конфліктних ситуацій між адміністрацією школи та відповідачем [PERSON]. з приводу навчання дітей. Крім того, позивач посилався на те, що службою у справах дітей неодноразово направлялися клопотання до органів внутрішніх справ щодо притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП, разом з тим, під час судового розгляду справи позивач не зміг довести суду зазначених обставин, а саме: чи притягувалися відповідачі до адміністративної відповідальності за зазначеною статтею, чи накладалися на них адміністративні стягнення, підтвердженням чого має бути відповідне судове рішення. Позбавлення батьківських прав є способом, перш за все, захисту прав та інтересів дитини, а тому питання про застосування такого заходу впливу до батьків нерозривно пов'язане з питанням захисту прав та інтересів дитини, та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає винну поведінку батька чи матері щодо виконання ними таких обов'язків. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та з огляду на встановлені під час судового розгляду обставини, враховуючи, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою сімейно-правової відповідальності, яка застосовується у разі, коли захистити права та інтереси дітей іншим шляхом неможливо, при цьому, під час судового розгляду позивач відповідно до положень ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України не довів суду винної, протиправної поведінки відповідачів, яка полягає в ухиленні останніх від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дітей, свідомого нехтування батьками своїми обов'язками, на підставі чого позов органу опіки та піклування про позбавлення відповідачів [PERSON]. та [PERSON]. батьківських прав відносно синів [PERSON], [INFO] року народження, та [PERSON] [INFO] року народження, не можна визнати доведеним, що є підставою для відмови в задоволенні позову за його безпідставністю та недоведеністю. Позивачем пред'явлено також позовну вимогу до відповідачів про стягнення аліментів, при цьому, враховуючи, що позовна вимога про стягнення з відповідачів [PERSON]., [PERSON]. аліментів на утримання дітей на користь тих установ або осіб, яким будуть передані на виховання діти, - є похідною від позовної вимоги про позбавлення батьківських прав, а тому є такою, що не підлягає задоволенню у зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав. В порядку ст.88 ЦПК України судові витрати по справі віднести на рахунок держави. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.150, 155, 164, 165 СК України, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року,

Outcome: dismissed