Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач МТСБУ звернувся в Сокальський районний суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про відшкодування коштів в порядку регресу, свої вимоги мотивує тим, що 22.11.2011р. в м. Сокаль на перехресті вул. Тартаківська-Героїв УПА, з вини відповідача, який в стані алкогольного сп'яніння керував автомобілем марки Опель, реєстраційний номер [NUMBER], вчинив дорожньо-транспортну пригоду. Вина відповідача у скоєнні даної ДТП підтверджується постановою Сокальського районного суду від 05.12.2011р. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки Хонда, реєстраційний номер [NUMBER], що на момент ДТП належав [PERSON]. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №78/03-12 від 21.03.2012р., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Хонда, становить 37415,30грн.. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП потерпілій особі відшкодована не була. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий з метою отримання відшкодування звернувся до позивача з відповідною заявою, до якої додано копію поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/441098, терміном дії з 19.10.2011р. до 18.10.2012р. У зв'язку з настанням страхового випадку, позивачем здійснено регламенту виплату потерпілому в розмірі 31179,42грн. Просить суд стягнути із відповідача в користь МТСБУ 31179,42грн. основного боргу, 311,08грн. судового збору та 2000грн. витрат на правову допомогу. Представник відповідача [PERSON] звернувся до суду із заявою про застосування до даного позову позовної давності, мотивуючи тим, що 15.06.2012р. власник пошкодженого автомобіля отримав відшкодування від МТСБУ в сумі 31179,42грн., а представник позивача із даним позовом звернувся в суд лише 09.06.2015р.. Відповідно позивач пропустив без поважних причин 3-х річний термін позовної давності, починаючи з 23.03.2012р., коли [PERSON] подано заяву страховику. В додатковому поясненні наданому представником позивача зазначено, що згідно платіжного доручення від 15.06.2012р. МТСБУ перераховано на користь потерпілої особи 31179,42грн. і саме 15.06.2012р. є днем виконання зобов'язання МТСБУ і є відповідно числом з якого розпочинається відлік строку позовної давності. В той час позовну заяву скеровано в суд поштовим відправленням 12.06.2015р., тобто в межах строку позовної давності. Представник позивача в судове засідання не прибув, у позові просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає, просить розгляд справи проводити у його та відповідача відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В свою чергу, згідно із положеннями ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Відповідно до ст. 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів. З оглянутої в судовому засіданні копії поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/0025460 від 06.05.2011р., встановлено, що такий видано ПрАТ АСК «Скарбниця». Страхувальником за даним полісом є [PERSON], а забезпеченим транспортним засобом автомобіль марки Опель Вектра, 1997р.в., реєстраційний номер [NUMBER]. З дослідженої копії постанови Сокальського районного суду Львівської області по справі № 3-1163 від 05.12.2011 року встановлено, що [PERSON] визнано винним у тому, що він 22.11.2011р. о 04.30год. перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем Опель Вектра, реєстраційний номер [NUMBER] в м. Сокаль на перехресті вулиць Тартаківська та Героїв УПА, не надав переваги в русі транспортному засобу Хюндай, реєстраційний номер [NUMBER], який рухався о головній дорозі, внаслідок чого відбулась ДТП. За вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 годин. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, обов"язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22.11.2011 року, за наслідками якої пошкоджено автомобілі Опель Вектра, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Хюндай, реєстраційний номер [NUMBER], а також винність водія [PERSON] у вчиненні цієї ДТП, визначені у постанові Сокальського районного суду від 05.12.2011року, не підлягають доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи. З оглянутої копії висновку №78/03-12 експертного авто товарознавчого дослідження о заяві [PERSON] від 21.03.2012р., вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Хюндай Туксон, реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП, становить 37415грн. Згідно копії заяви [PERSON] від 23.03.2012р., встановлено, що він звернувся до Моторного (страхового) бюро України з проханням здійснити відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження його транспортного засобу. Дослідженням платіжного доручення №1/1-16820 від 15.06.2012р. встановлено, що позивачем виплачено [PERSON] страхове відшкодування в сумі 31179грн. 42коп. Відповідно, 15.06.2012р. є днем виконання позивачем зобов'язання та датою, з якої розпочинається перелік строку позовної давності. Із копії чека «Укрпошти», встановлено, що 12.06.2015р. позивачем скеровано поштовим відправленням у районний суд матеріали даного позову. Таким чином, позивач звернувся до суду із даним позовом в межах строків визначених ст.ст. 257, 261 ЦК України. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Таким чином, позовна вимога, про стягнення із відповідача [PERSON] в користь позивача МТСБУ виплаченого страхового відшкодування в сумі 31179грн. 42 коп. підлягає до задоволення в повному обсязі. В свою чергу, дослідженим платіжним дорученням №37489 від 28.05.2015р., встановлено, що позивачем при звернені до суду із даним позовом сплачено судовий збір в сумі 311грн. 08коп., який згідно приписів ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача в користь позивача. Що стосується вимоги щодо стягнення із відповідача 2000грн. витрат на правовому допомогу, судом встановлено наступне. Дослідженою копією додаткової угоди №123 до контракту про надання правової допомоги №80 від 19.12.2012р., встановлено, що таку укладено між МТСБУ та ТзОВ «ВМ». Згідно п. 1 угоди, замовником передано, а виконавцем прийнято завдання на ведення від імені замовника справ, зокрема №16820 [PERSON], де розмір винагороди виконавця визначено в сумі 2000грн. Разом з тим, позивачем не долучено будь-яких доказів понесення даних витрат (платіжне доручення, квитанція, тощо..), в той час, як згідно п.2 вказаної вище угоди, оплата послуг виконавця, в розмірах вказаних в контракті, здійснюється замовником шляхом безготівкового перерахунку на поточний рахунок виконавця винагороди протягом п'яти банківських днів з моменту підписання сторонами акту про виконані роботи по кожній справі окремо. Враховуючи те, що позивачем не надано суду жодного підтвердження понесення витрат на правову допомогу в сумі 2000грн., як і акту виконаних робіт по даній справі, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про стягнення із відповідача в користь позивача витрат на правову допомогу.

Outcome: partial