Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до Національного університету «Львівська політехніка» про стягнення не донарахованої та недоплаченої стипендії покликаючись на те, що вона з 01.09.2011 року навчається на денній формі навчання за кошти державного бюджету на напрямку «Екологія, охорона навколишнього природного середовища та збалансоване природокористування» у НУ «Львівська політехніка» згідно Наказу №2094-4-10 від 10.08.2011 року. ЇЇ батько [PERSON], працював прохідником на шахті №10 «Нововолинська» відокремленого підрозділу «Шахтопрохідське управління №3 публічного акціонерного товариства «Трест Луганськшахтопроходка», зі стажем роботи за професією 5 років. 21.06.2002 року [PERSON] загинув внаслідок нещасного випадку під час виконання трудових обовязків, що підтверджується актом №10 про нещасний випадок. Вважає, що всупереч вимогам ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» відповідачем не в повному обсязі нараховано та виплачено належну їй суму стипендії, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 29340,30 грн. Просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по виплаті стипендії в сумі 32588,30 грн. за період з 01.09.2011 року по жовтень 2015 року включно та стягнути суму сплаченого судового збору. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні 26.01.2016 року заперечила проти задоволення позову з підстав наведених у заперечення, додатково надала пояснення про те, що системний аналіз положень спеціального для НУ «Львівська політехніка» Закону України «Про вищу освіту» та Статуту Національного університету «Львівська політехніка» свідчить про те, що безпосередній порядок призначення та виплати стипендій встановлюється КМУ. У свою чергу, Порядок призначення та виплати стипендії, затверджений постановою КМУ №882 передбачає виплату соціальних стипендій, право на які, серед інших мають студенти, які навчаються за гірничими спеціальностями, батьки яких загинули або стали інвалідами наслідок отримання травм на виробництві, професійного захворювання під час роботи на вугледобувних підприємствах. Законом України «Про вищу освіту» та Порядком №882 не передбачена стипендія особам, батьки яких є шахтарями та загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, а тому у відповідача відсутні підстави для її нарахування та виплати. Крім того, просить суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача в частині нарахування та виплати стипендії з вересня 2011 року по грудень 2012 року. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні 03.03.2016 року заперечив проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях (а.с.24-25). Просить суд відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] навчається на денній формі навчання за кошти державного бюджету на напрямку «Екологія, охорона навколишнього природного середовища та збалансоване природокористування» у НУ «Львівська політехніка» з 01.09.2011 року згідно Наказу №2094-4-10 від 10.08.2011 року (а.с.5). Станом на день розгляду справи позивачка є студенткою 1-го курсу групи ПЕПм-11 магістратури та отримує стипендію на загальних підставах в межах бюджетних асигнувань. Батько позивачки [PERSON], працював прохідником на шахті №10 «Нововолинська» відокремленого підрозділу «Шахтопрохідське управління №3 публічного акціонерного товариства «Трест Луганськшахтопроходка», зі стажем роботи за професією 5 років. 21.06.2002 року [PERSON] загинув внаслідок нещасного випадку під час виконання трудових обовязків, що підтверджується актом №10 про нещасний випадок (а.с.16 на звороті 18). У відповідності до вимог ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування Національного університет «Львівська політехніка», в тому числі, виплата стипендій, встановлені Законом України «Про вищу освіту», Статутом НУ «Львівська політехніка». Відповідно до ч.2 ст.62 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного бюджету або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законом порядку. Розмір академічної та соціальної стипендій, порядок їх призначення та виплати встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч.5 ст.62 Закону). Пунктом 22.1 Статуту Національного університету «Львівська політехніка» передбачено, що Університет заснований на державній формі власності і підпорядкований Міністерству освіти і науки, молоді та спорту України як центральному органу виконавчої влади у галузі освіти і науки. Повноваження Міністерства щодо управління Університетом визначені законодавством України з урахуванням статусу Університету як самоврядного (автономного) дослідницького національного вищого навчального закладу, зокрема, визначає нормативи матеріально-технічного, фінансового забезпечення Університету (п.23.1). Студенти мають право на забезпечення стипендією в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, місцем для проживання в гуртожитку (п.79.5). Зміст зазначених правових норм свідчить про те, що безпосередній порядок призначення і виплати стипендій встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно Порядку призначення та виплати стипендій, затвердженого постановою КМУ №882 від 12 липня 2004 року стипендії призначаються зазначеним у пункті 1 цього Порядку особам: академічні: зазначеним у підпунктах 1-3 та 9 - за результатами навчання у професійно-технічних і вищих навчальних закладах та виявленою при цьому успішністю; зазначеним у підпунктах 4-8 - на підставі наказу про арахування до навчальних закладів та наукових установ; соціальні - на підставі нормативно-правових актів на отримання державних пільг і гарантій для окремих категорій громадян (п.4). Академічними стипендіями є: 1) стипендії Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, іменні стипендії, які призначаються учням, студентам, курсантам вищих навчальних закладів, а також курсантам, слухачам та адюнктам вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів за результатами навчання, розміри та порядок призначення яких визначаються окремими нормативно-правовими актами; 2) іменні або персональні стипендії навчального закладу; 3) ординарні (звичайні) академічні стипендії (п.5). Соціальні стипендії призначаються: 1) студентам і курсантам вищого навчального закладу з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також студентам і курсантам вищого навчального закладу, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишились без батьків; 2) студентам і курсантам вищого навчального закладу з числа осіб, яким згідно із Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» гарантуються пільги під час призначення стипендії; 3) студентам і курсантам вищого навчального закладу з малозабезпечених сімей (у разі отримання відповідної державної допомоги згідно із законодавством); 4) студентам, які є дітьми-інвалідами та інвалідами I-III групи; 5) студентам і курсантам вищого навчального закладу, які мають сім'ї з дітьми і в яких обоє з подружжя або одна мати (батько) навчається у вищому навчальному закладі за денною формою навчання; 6) студентам, які навчаються за гірничими спеціальностями, батьки яких загинули або стали інвалідами внаслідок отримання травм на виробництві, професійного захворювання під час роботи на вугледобувних підприємствах (а.6). Вищенаведене свідчить про те, що соціальні стипендія передбачена лише для студентів, які навчаються за гірничими спеціальностями, батьки яких загинули або стали інвалідами внаслідок отримання травм на виробництві, професійного захворювання під час роботи на вугледобувних підприємствах. Однак, Законом України «Про вищу освіту» та Порядком №882, які є спеціальними нормативно-правовими актами, не передбачена стипендія особам, батьки яких є шахтарями та загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, а тому в Національному університеті «Львівська Політехніка» відсутні підстави для її нарахування та виплати, а відтак позов слід вважати безпідставним. Поряд з тим, представником відповідача було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності до позовних вимог в частинінарахування та виплати стипендії з вересня 2011 року по грудень 2012 року. Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Згідно з ч.ч. 3, 4, 5 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. У відповідності до вимог п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення в цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. З огляду на викладене, оскільки судом встановлено безпідставність позовних вимог, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні позову за безпідставністю.

Outcome: dismissed