Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором у розмірі 40 437,49 грн. та 1 600 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 08.04.2013 року ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви №004-13502-080413. Відповідно до умов Договору банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 27 200 грн. Згідно із п.1 ч. 3 Договору обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною Договору. Відповідач не виконує взятих на себе договірних зобов'язань, допустив заборгованість на загальну суму 40 437,49 грн., яка складається з простроченого тіла кредиту - 29 867,35 грн. та заборгованості за відсотками - 10 570,14 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, при подачі позовної заяви представником [PERSON] подано клопотання, в якому просить розглядати справу у його відсутності. 05.09.2017 р. через канцелярію суду надійшло клопотання представника позивача ПАТ «Дельта Банк» про стягнення з відповідача судових витрат, в іншій частині представник позивача не підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, від його представника [PERSON] надійшла заява, в якій останній просить розглядати справу у його відсутності, а також у відсутності відповідача. В задоволення позовних вимог просить відмовити повністю, оскільки заборгованість за кредитним договором сплачена в повному обсязі. Оскільки в судове засідання учасники процесу не з'явились, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується певернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що 08.04.2013 року ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви №004-13502-080413. Відповідно до умов Договору банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 27 200 грн. Згідно із п.1 ч. 3 Договору обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною Договору. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановленому договором. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] належним чином не виконав зобов'язання, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором станом на 17.05.2017 р. на загальну суму 40 437,49 грн., яка складається з простроченого тіла кредиту - 29 867,35 грн. та заборгованості за відсотками - 10 570,14 грн. 27.07.2017 р. через канцелярію суду від представника відповідача [PERSON] надійшли письмові заперечення на позовну заяву, в яких останній покликається на те, що заборгованість за кредитним договором в сумі 40 437 грн. 49 коп. сплачена відповідачем в повному обсязі та долучив до матеріалів справи відповідну квитанцію. Оскільки в ході розгляду справи відповідачем виконано зобов'язання за кредитним договором, укладеним між сторонами 08.04.2017 р. та представник позивача не підтримав позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, а відтак в задоволенні позову слід відмовити. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України та відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Визнання відповідачем позову не є підставою для звільнення його від сплати судових витрат. Враховуючи те, що позивачем у зв'язку із зверненням до суду із вказаною позовною заявою понесено витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, тому є усі підстави для застосування судом ч. 1 ст. 89 ЦПК України. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 600 грн.

Outcome: approved