Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - [PERSON], уточнивши позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідачів на коирсть позивачка 1697 грн. - витрати на відновлюваний ремонт автомобіля, посилаючись на те, що 05.11.2006 р. на перехресті вул.Канатній та вул.В.Арнаутській в м.Одесі з вини [PERSON], яка керувала автомобілем «Кіа Спорт», держзнак ВН 0431 АК, скоїлась ДТП, внаслідок якої автомобілю ВАЗ-2105, держзнак 934-24 OA, були спричинені пошкодження. Крім того, представник позивачки просить стягнути на користь [PERSON] 231,30 грн. - витрати на експертизу та виклик на експертизу відповідача; 84 0 грн. - витрати на юридичні послуги; 87, 30 грн. - витрати на бензин для поїздок на експертизу, на ремонт в СТО у адресне бюро, в юридичну консультацію, до суду; 34,7 6 грн. - ксерокопіювання документів, телефонні і адресні довідки, конверти. Також, представник позивачки просить стягнути на користь [PERSON] 5000 грн. моральної шкоди, вказуючи на те, що внаслідок ДТП вона та члени її родини втратили спокій та душевну рівновагу, перенесли страх за своє життя та змушені були тривалий час лікуватися, був порушений нормальний устрій її життя. Позивач [PERSON], уточнивши свої позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідачів упущену вигоду в сумі -7152,09грн., посилаючись на те, що 05.11.2006 р. при скоєні ДТП також знаходився в автомобілі ВАЗ-2105, держзнак 934-240А. Крім того, позивач [PERSON] просить стягнути з відповідачів 7152,09 грн. - упущену вигоду, посилаючись на те, що в наслідок ДТП, при якому він керував автомобілем ВАЗ-2105, держзнак 934-24 OA, вимушений був витрачати гроші на придбання квитків на поїзд та не заробив гроші на роботі. Також, позивач [PERSON] просить стягнути з відповідачів 5000 грн. моральної шкоди, вказуючи на те, що внаслідок ДТП йому були спричинені моральні та фізичні страждання, він отримав стрес, втратив спокій та душевну рівновагу, був порушений нормальний устрій його життя. Позивач [PERSON], який також представляв інтереси позивачки [PERSON], у судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення з'явившихся учасників процесу, дослідивши матеріали даної справи та оглянувши матеріали адміністративної справи № 3-10187/2006 р. Приморського райсуду м.Одеси, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОІС №416155 [PERSON] є власником автомобіля ВАЗ-2105, держзнак 934-24 OA. Власником автомобіля «Кіа Спорт», держзнак ВН 04 31 АК, є [PERSON] 05.11.2006 p., о 20 г. 45 хв., на перехресті вул.Канатній та [PERSON] в м.Одесі з вини [PERSON], яка керувала автомобілем «Кіа Спорт», держзнак ВН0431АК, та перед поворотом праворуч, завчасно не зайняла відповідне крайнє положення на проїжджій частині дороги, призначеній для руху в цьому напрямку, здійснила зіткнення із автомобілем ВАЗ-2105, держзнак 934-240А, який рухався праворуч у попутному напрямку під керуванням [PERSON], чим порушила п.10.4 Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення автомобілів. Згідно з постановою судді Приморського райсуду м.Одеси від 12.12.2006 р. [PERSON] була визнана винною за ст.124 КУпАП у скоєні ДТП, яка відбулася 05.11.2006 р. та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 грн. Зазначена постанова не оскаржувалась на день винесення рішення суду. В наслідок ДТП автомобілю позивачки були спричинені механічні пошкодження. Згідно звіту спеціаліста-автотоварознавця лабораторії експертних досліджень незалежної експертизи «Пале» №11-02 9 від 10.11.2006р. вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля ВАЗ-2105, держзнак 934-24 OA, складає 836,88 грн. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Ч.ч.І та 2 ст.1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч.ч.І та 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Суд вважає, що правову відповідальність за спричинення шкоди у наслідок зазначеної ДТП повинна нести [PERSON], т.як вона керувала транспортним засобом та на відповідній правовій підставі золоділа транспортним засобом. У судовому засідання вина відповідачки [PERSON] у скоєні 05.11.2006 р. ДТП доведена повністю. Згідно зі ст.1192 ЦПК України суд зобов'язує відповідачку відшкодувати шкоду в повному обсязі у грошовому виражені. Суд вважає, що майнова шкода повинна складати 836,88 грн. як зазначено в висновку №11-029 від 10.11.2006 р. Суд не погоджується з вимогами про відшкодування майнової шкоди у розміри 1697 грн., т.як зазначений розмір складає вартість відновлюваного ремонту автомобіля і не відповідає майновій шкоді. Крім того, суду не представлено будь-яких доказів з приводу понесення позивачкою зазначених витрат. У судовому засіданні доведено, що позивачка також понесла додаткові витрати на проведення експертного дослідження у сумі 212,71 грн., витрати на відправлення телеграми-виклику для проведення експертизи у сумі 18,59 грн., витрати на ксерокопіювання документів у сумі 9,20 грн., витрати на почтові відправлення по справі у сумі 18,20 грн. Відповідно до ч.І ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У судовому засіданні також доведено, що позивачка понесла витрати по оплаті держмита у розмірі 100,50 грн. та витрати по оплаті ІТЗ у сумі 120 грн. Однак, суд задоволняючі частково позовні вимоги, стягує з відповідачки витрати по оплаті держмита у розмірі 51 грн. та витрати по оплаті ІТЗ у сумі 120 грн. Згідно ч.ч.1-4 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у принижені честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Ст.1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст.1167 ЦК України. У судовому засіданні також доведено, що з вини відповідачки [PERSON] позивачці завдані моральні та фізичні страждання, зона отримала стрес у звязку з пошкодженням її майна, тривалий час не могла користуватись автомобілем, був порушений їх повсякденний Г.ИТЛОВИЙ устрій. На підставі викладеного та з урахування розумності, справедливості і співмірності з заподіяною шкоду суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивачки [PERSON] моральну шкоду у розмірі 2000 грн. З Крім того, суд вважає необхіним також стягнути з відповідачки на користь позивача [PERSON] моральну шкоду у розмірі 2000 грн., т.як останній в час ДТП знаходився в пошкодженному автомобілі, отримав великий стрес з вини відповідачки, був змушений змінити свої життєві плани. Ст.ст.10, 60 ЦПК України передбачають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі ч.ч.І та 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Суду позивачами не представлено доказів, які свідчать про витрату коштів на відновлюваний ремонт пошкодженого автомобіля," витрати на юридичні послуги, на бензин для поїздок на експертизу, на ремонт в СТО, у адресне бюро, в юридичну консультацію, до суду; також суду не надані квитанції та чеки, які б свідчили про придбання ліків за призначенням лікаря позивачкою [PERSON] Суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] з приводу відшкодування упущеної вигоди не підлягають задоволенню з наступних підстав. П.2 ч.2 ст.22 ЦК України пердбачає, що збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Позивач посилався на те, що в наслідок ДТП він недоотримав заробітну платню. Однак, позивачем не представлено доказів з приводу місця його роботи, розміру заробітньої платні, причин неприбуття до роботи, достовірних причин взяття відпустки за свій рахунок та надання йому взагалі такої відпустки керівництвом. Надані суду проїздні документи не свідчать про настання упущеної вигоди. Суду не представлено доказів про місце постійного мешкання позивача та причин його пересування до м.Одеси.

Outcome: partial