Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася та подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який в даний час перебуває на утриманні позивачки [PERSON] Вказана обставина стверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], довідкою виданою Перковецькою сільською радою Кельменецького району №255 від 23 березня 2018 року, актом обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 27 березня 2018 року. Згідно рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 09 червня 2010 року по цивільній справі №2-486/10 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ? частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 травня 2010 року до повноліття [PERSON] Відповідач має заборгованість по сплаті аліментів та сплачує аліменти несистематично. Заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 23 березня 2018 року становить 36077 гривень 50 копійок. Вказана обставина стверджується копією довідки -розрахунку нарахування заборгованості по аліментах виданої Кельменецьким районним відділом державної виконавчої служби. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу утримання їх неповнолітнього сина. Відповідач порушує право позивачки на отримання аліментів на утримання сина сторін. Згідно до ч.3 ст. 181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У справі встановлено, що після ухвалення рішення суду від 09 червня 2010 року, відповідач нерегулярно сплачує аліменти. Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум на дитину віком старше 6 років з 1 січня 2018 року - 1860 гривні, з 1 липня - 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України), тобто змінюється розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й стаття 181 СК України. Після внесення змін до статті 182 СК України, виникли підстави для збільшення розміру аліментів, які стягнуті з відповідача, оскільки їх розмір став менше встановленого мінімуму, а саме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у добровільному порядку не сплачував на користь позивачки щомісяця аліменти у розмірі не меншому, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що відповідач нарівні зі позивачкою зобов'язаний нести витрати на утримання сина. Суд вважає, що позовні вимоги в частині зміни розміру аліментів та зміни способу їх стягнення слід задовольнити частково. Зокрема, розмір аліментів, визначений рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області по цивільній справі №2-486/10 від 09 червня 2010 року слід змінити та визначити розмір аліментів, які стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання сина сторін, [PERSON] у розмірі 1100 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову. При цьому, визначаючи такий розмір аліментів, суд виходить з вимог розумності та справедливості, враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо виховання та утримання дітей. Згідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 916 гривень 67 копійок в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу. Зокрема згідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати позивачки на правничу допомогу склали 1000 гривень. Враховуючи, що позов слід задовольнити частково, з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог, слід стягнути 916 гривень 67 копійок в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу. Сторони не заявляли клопотань про зменшення витрат на правову допомогу та не надали суду доказів не співмірності витрат. На підставі ст. ст. 181,182, 192 СК України,

Outcome: approved