Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON], в інтересах якої діє представник за довіреністю [PERSON], звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 30.03.2008 року. Як підставу позову зазначено, що 30.03.2008 року помер її батько, [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 4,38 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області. Вказує, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, оскільки померлий заповіту не залишив. Крім цього, вона є спадкоємцем, яка прийняла спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця була зареєстрованою та проживала з батьком, а також була малолітньою дитиною, а тому фактично прийняла спадщину. Звернувшись до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області з приводу оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, отримала офіційну відмову в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Зазначає, що після смерті батька оригінал державного акту на право приватної власності на землю виявлений не був, в документах знаходилася лише його копія, акт є втраченим за невідомих обставин. Про втрату державного акту подано оголошення в Шевченківську районну газету «Краєвид». Про неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину в звязку з відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на землю вона дізналася лише в жовтні 2014 року в Шевченківській державній нотаріальній конторі. Окрім того, на момент смерті батька вона була малолітньою дитиною, їй було лише 10 років, а тому не могла звернутися до суду раніше за захистом свої прав та інтересів. 03.06.2016 року їй виповнилося 18 років, а тому строк позовної давності для звернення до суду нею не пропущено. Позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті батька. У судове засідання сторони не з"явились, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач підтримала позов, просила його задовольнити. Представник відповідача позов визнав у повному обсязі і не заперечував проти його задоволення. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 60 ЦПК України на сторін покладено обовязок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності до ст.ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 30.03.2008 року помер [PERSON] (а.с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 4,38 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області за межами населеного пункту згідно державному акту на право приватної власності на землю серії І-ХР № 037650, виданому на підставі розпорядження Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області № 211 від 22.10.2002 року та зареєстрованому у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 25.10.2002 року за № 153 (а.с. 9). Звернувшись до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області з приводу оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач отримала офіційну відмову в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с. 13). Після смерті [PERSON] оригінал державного акту на право приватної власності на землю виявлений не був, є втраченим за невідомих обставин, про що подано оголошення в Шевченківську районну газету «Краєвид» (а.с. 10). За інформацією виконавчого комітету Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області № 320 від 25.07.2017 року згідно погосподарській книзі № 3 (2006-2010 роки) [PERSON], з дня прибуття і до дня смерті 30.03.2008 року постійно проживав та значився зареєстрованим за місцем проживання за адресою: вул. Залізнична-46, с. Старовірівка, Шевченківського району, Харківської області, з ним проживала та значилася зареєстрованою малолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Відповідно до довідки Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області від 18.10.2017 року після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. Згідно довідці Старовірівської сільської ради єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину, є донька спадкодавця [PERSON], 03.06.1998 року (а.с. 12). Згідно інформаційним довідкам зі Спадкового реєстру спадкових справ, заповітів, спадкових договорів після смерті [PERSON], померлого 30.03.2008 року, спадкову справу не заведено, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, заповіти від імені померлого не посвідчувалися, спадкові договори відсутні. Положеннями ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. У відповідності до ст.ст. 316, 328 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 1225, 1226 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами 2 4 статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач є донькою [PERSON] (а.с. 7, 8) та спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Інші спадкоємці відсутні. Оформити спадщину в адміністративному порядку виявилося неможливим в звязку з втратою державного акту на право приватної власності на землю.

Outcome: approved