Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття сина, тобто до 01.06.2024 року, починаючи з дня подачі позовної заяви. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з 2006 року по 2007 рік перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі. Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 10.09.2007 року, шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає та не бажає надавати. Дана цивільна справа перебувала у провадженні судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області Отян О.В. 26.12.2018 року рішенням Вищої ради правосуддя № 4017/0/15-18 суддю Отян О.В. звільнено з посади судді у звязку з поданням заяви про відставку (а.с. 42). Розпорядженням керівника апарату Олександрівського районного суду Кіровоградської області № 60 від 03.01.2019 року проведено повторний автоматичний розподіл даної справи. Головуючим суддею по справі визначено [PERSON] (а.с. 43-44). 04.01.2019 року дану цивільну справу прийнято до провадження судді Мирошниченка Д.В. зі стадії початку судового розгляду (а.с. 45). Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 46). \~ \~ \~ \~Відповідач, у відповідності до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання, призначене на 23.01.2019 року, не з?явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав (а.с. 38). Тому, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд проводить\~заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності\~\~та справедливості, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.\~ У судовому\~засіданні встановлено,що сторони з 2006 по 2007 рік перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 10.09.2007 року, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 4-5). З свідоцтва про народження встановлено, що сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача (а.с. 3, 7). Згідно свідоцтва про шлюб від 18.12.2014 року, серія І-ОЛ № 08159, виданого виконавчим комітетом Несватківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, позивач змінила прізвище з «Чернишенко» на «Вояхівську» (а.с. 6). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.\~Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).\~Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~\~20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до роз?яснень, які містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За змістом статті 180 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки на її утриманні знаходиться неповнолітній син від їх шлюбу з відповідачем, останній відмовляється від виконання своїх обовязків щодо надання матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову. Згідно з ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved