Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом 16.08.2017 р. за № 16744 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 02-10/974 від 28.04.2006 р. таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.08.2005 р. між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 10-29/829, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит в межах максимального ліміту заборгованості до 100000 доларів США строком до квітня 2012 р. зі сплатою відсотків в розмірі 12,5 % річних. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору між сторонами був укладений Договір іпотеки № 02-10/2522, предметом якого є домоволодіння та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS]. В подальшому між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений інший кредитний договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 10-9/1815, відповідно до якого позичальнику надано кредит в межах максимального ліміту заборгованості до 150000 доларів США, зі сплатою 11,85% річних та комісії за відкриття позичкового рахунку в розмірі 1% від максимального ліміту на день видачі кредиту. Також, в забезпечення виконання умов зазначеного кредитного договору в іпотеку Банку передано нерухоме майно на підставі Іпотечного договору № 02-10/974, а саме домоволодіння та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS]. 16.08.2017 р. приватним нотаріусом Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, на підставі якого 03.11.2017 р. старшим державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Ліщенко Н.І. відкрито виконавче провадження. Позивач посилається на те, що при вчиненні зазначеного виконавчого напису приватним нотаріусом не були дотримані вимоги Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме: не перевірено безспірність суми заборгованості, пред»явленої до стягнення, оскільки нею в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором вносяться платежі, які не враховані при вчиненні виконавчого напису, виконавчий напис вчинено до закінчення строку дії основного зобов»язання та строку дії Іпотечного договору. Також позивач посилається на те, що вона не отримувала відповідної вимоги щодо усунення порушень, а отже у нотаріуса не настало право вчиняти відповідний виконавчий напис. Зазначені порушення є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В ході судового розгляду представник позивача підтримав заявлений позов, просив його задовольнити, оскільки приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки не були достримані вимоги щодо встановлення наявності безспірної суми заборгованості, належного отримання боржником вимоги про порушення зобов»язання, а також виконавчий напис вчинено до закінчення строку дії основного зобов»язання. Крім того, представник позивача зазначив, що заборгованість за кредитним договором була погашена в повному обсязі, стягував не має майнових претензій до позичальника, а отже виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. в судове засідання не з»явився, надіслави письмові заперечення з приводу заявлених позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.04.2006 р. між АКБ СР «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений інший кредитний договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 10-9/1815, відповідно до якого позичальнику надано кредит в межах максимального ліміту заборгованості до 150000 доларів США, зі сплатою 11,85 % річних та комісії за відкриття позичкового рахунку в розмірі 1% від максимального ліміту на день видачі кредиту. В забезпечення виконання умов зазначеного кредитного договору між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] того ж дня був укладений Іпотечний договір № 02-10/974, на підставі якого в іпотеку Банку передано домоволодіння та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS]. В подальшому, 23.11.2012 р. та 27.02.2015 р. до Договору про надання не відновлювальної кредитної лінії № 10-29/1815 були внесені зміни, відповідно до яких була змінена валюта зобов»язання та строк виконання зобов»язань. В зв»язку із внесенням змін до Кредитного договору 23.11.201 р. були внесені зміни відповідно і до Іпотечного договору, щодо зміни валюти зобов»язання. Судом встановлено, що 16.08.2017 р. приватним нотаріусом Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки - домоволодіння та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 10-29/1815 від 28.04.20106 р. з подальшими змінами до нього за період з 31.05.2016 р. по 31.05.2017 р. На підставі зазначеного виконавчого напису 03.11.2017 р. старшим державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Ліщенко Н.І. відкрито виконавче провадження. Також судом встановлено, що 12.04.2018 р. ПАТ «Укрсоцбанк» видав позивачу довідку про відсутність заборгованості за Договором кредиту № 10-29/1815 від 28.04.2006 р. та 15.04.2018 р. між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено Договір про розірвання Кредитного договору № № 10-29/1815 від 28.04.2006 р. та Іпотечного договору, укладеного в в забезпечення його виконання. В подальшому ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до державного виконавця з заявою про повернення виконавчого документа стягувачу. У відповідності зі ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.1 р.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 p., для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитним правовідносин, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України „Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Відповідно до роз»ясень, викладених в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, що спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішується судом у порядку цивільного судочинства за позвами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. Тобто, спір щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню виникає з правовідносин між боржником і стягувачем щодо правомірності звернення останнього до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису і стягнення заборгованості в позасудовому порядку. На момент розгляду справи будь-яких правовідносин між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» щодо виконання умов Кредитного договору від 28.04.2006 р. № 10-29/1815 не існує в зв»язку з розірвання даного договору та Іпотечного договору, який укладений в забезпечення виконання кредитного договору. Стягувач відкликав виконавчий напис в зв»язку з виконанням боржником своїх зобов»язань, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, і в подальшому на підставі положень Закону України «Про виконавче провадження» даний виконавчий документи не може бути пред»явлений повторно до виконання. Однак, в ході судового розгляду представник позивача наполягав на своїх вимогах до приватного нотаріуса Чуловського В.А., хоча приватний нотаріус є неналежним відповідачем у даному спорі Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки він заявлений не до належного відповідача. Питання щодо судових витрат вирішується судом в порядку ст.141 ЦПК України і в зв»язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed