Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~Управління Державного агентства рибного господарства у Хмельницькій області звернулось до суду з позовом до [PERSON] третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Старокостянтинівська міська територіальна громада Хмельницького району Хмельницької області про відшкодування матеріальної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18 вересня 2019 року [PERSON] о 07 год. 10 хв. на річці Случ в межах С. Воронківці Старокостянтинівського р-ну., Хмельницької обл., здійснював незаконний вилов водних біоресурсів з дерев`яного човна за допомогою заборонених сітних знарядь лову ятерів в кількості 2 шт. та виловив рибу в кількості: карась сріблястий 121 шт., ротань - 2 шт., плітка 1 шт., загальною вагою 8 кг. Своїми умисними діями, які виразились у грубому порушенні правил [PERSON] завдав збитків рибному господарству України на загальну суму 2176 грн., оскільки порушив п.п. 1 п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених\~наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999,\~ч.\~1\~ст.\~27,\~п.3,п.4\~ч.\~2\~ст.\~63 Закону України «Про тваринний світ». Відповідно до розрахунку від 23.09.2019 р. № 117 розміру шкоди, завданої рибному господарству внаслідок порушень правил рибальства та охорони водних біоресурсів, загальна сума заподіяної шкоди, завданої рибному господарству становить 2176 грн. Розрахунок матеріальної шкоди проведено відповідно до\~«Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Управлінням Державного\~агентства рибного\~господарства у\~Хмельницькій області\~на адресу [PERSON] , надсилалась вимога про відшкодування заподіяних збитків в добровільному порядку № 1-16-/1050-20 від 17.08.2020 р. Збитки до цього часу відповідачем не відшкодовані. У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди та про стягнення судових витрат. Ухвалою від 25 січня 2021 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою від 09 лютого 2021 року відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] щодо позовних вимог заперечив, та вказав, щодо матеріалів справи не долучено доказів про вилов ним риби, а саме карася. Представник третьої особо на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Старокостянтинівська міська територіальна громада Хмельницького району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового провадження, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає\~задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до приписів ч.6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно\~статті 66 Конституції України\~кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Судом встановлено,\~що постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2019 року (справа № 683/2668/19), [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4\~ст. 85 КУпАП\~і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень з конфіскацією знаряддя лову - ятерів в кількості 2 шт. Відповідно до вищевказаної постанови, [PERSON] 18 вересня 2019 року близько 07 год. 10 хв. на р. Случ, в межах с. Воронківці Старокостянтинівського р-ну., Хмельницької обл., здійснював вилов водних біоресурсів забороненими знаряддями лову ятерями в кількості 2 штук, при цьому виловив рибу: сріблястого карася в кількості 121 штука, ротань 2 штуки, плітка 1 штука, занальною вагою 8 кг. Вищезазначене рішення суду [PERSON] в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили 29 жовтня 2019 року, що свідчить про встановлення судом факту вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, а саме незаконного добування [PERSON] \~риби, а також винність його дій. Судом під час притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності питання про відшкодування завданої ним майнової шкоди не вирішувалось. Постановою КМ України від 21 листопада 2011 року N 1209\~затверджені такси\~для обчислення\~розміру відшкодування\~шкоди,\~заподіяної внаслідок\~незаконного добування\~(збирання)\~або знищення\~цінних видів\~водних біоресурсів. Тлумачення вказаних норм свідчить, що для відшкодування збитків за незаконне вилучення (добування) об`єктів тваринного світу не має значення чи повернута незаконно вилучена (добута) риба у середовище свого перебування, чи ні. Згідно проведеного\~посадовими особами\~Управління Державного\~агенства рибного\~господарства уХмельницькій області розрахунку від 23.09.2019\~р.\~№ 117\~розміру шкоди,\~завданої рибному\~господарству внаслідок\~порушень правил\~рибальства та\~охорони водних\~біоресурсів,\~ заподіяної [PERSON] ,\~загальна сума\~заподіяної шкоди\~за вилов\~риби становить\~2176\~грн.Вказаний розрахунок матеріальної шкоди проведено відповідно до\~«Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України» Управлінням Державного агентства рибного господарства у Хмельницькій області на адресу [PERSON] , надсилалась вимога про відшкодування заподіяних збитків в добровільному порядку № 1-16-/1050-20 від 17.08.2020 р. Збитки до цього часу відповідачем не відшкодовані. Так, приписами ч.1, 2\~ст.1166 ЦК України\~визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку із наявністю вини іншої особи або через дію об`єктивних обставин, та, відповідно, обов`язок по спростуванню якої покладається на відповідача. Відповідно до\~ст.10 Закону України «Про тваринний світ»\~громадяни відповідно до закону мають право на загальне і спеціальне використання об`єктів тваринного світу й зобов`язані використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно зі\~ст.27 цього Закону\~в порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Відповідно до ч. 4\~ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку і розмірах, встановлених законодавством України. Статтями\~68,\~69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища"\~передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до\~ст.10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»\~посадові особи органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства мають повноваження подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Відповідно до\~ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»\~- шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Стаття 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»\~зазначає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених\~Конституцією України\~та законами України. Аналіз наведених спеціальних правових норм у галузі охорони навколишнього середовища дає підстави для обґрунтованого висновку про те, що вилучення водних біоресурсів, у тому числі і риби, із середовища їх перебування добування, є окремим видом правопорушення, за яке передбачена матеріальна відповідальність у виді відшкодування шкоди згідно визначених розмірів (такс). \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, перераховуються на рахунок місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища за місцем заподіяння екологічної шкоди". У відповідності до ч.1\~ст. 324 ЦК України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Згідно з ч. 2\~ст. 324 ЦПК України, від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених\~Конституцією України. Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 895 від 30 вересня 2015 року, Державне агентство рибного господарства України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до приписів п.6 ч.1 ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, який зазначає у резолютивній частині рішення. Відповідно до ч.1\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно платіжного доручення №135 від 18.12.2020 за звернення до суду з даним позовом було сплачено судовий в розмірі 2102 грн., наявності інших судових витрат не встановлено. Тому, враховуючи приписи ч.1\~ст.141 ЦПК України, висновки суду щодо задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним також стягнути з відповідача суму судового збору в розмірі 2102 грн. \~

Outcome: approved