Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 03 листопада 2015 року помер її чоловік, [PERSON]. Факт родинних стосунків підтверджується доданою копією її свідоцтва про шлюб. За час свого життя чоловік набув у власність житловий будинок побудований у 1986 році з господарськими будівлями та спорудами, що складається згідно технічного паспорту з: літ. «А» житловий будинок загальною площею 63,8 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м.; літ. «а» веранда; літ. «Б» літня кухня; під «б» прибудова; літ «В» вбиральня; літ. «Г» сарай; літ. «Д» погріб з шийкою; літ. «Е» сарай; літ. «Ж» сарай; літ. «З» сарай-гараж; літ. «К» сарай; літ. «Л» сарай; літ. «М» гараж; № 1 огорожа, № 2 ворота, № 3 водопровід, І вимощення. Вказане майно розташоване за адресою: вул.Садова, буд. 22 в с. Князе-Григорівка, Великолепетиського району, Херсонської області. Загальна вартість будівель набутих у власність згідно інвентарної оцінки, складає 164 676,00 грн. За час свого життя чоловік свідоцтво про право власності на вказане майно не виготовляв. Відповідно до п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої наказом Мінкомгоспу УРСР від 31.01.1966 року (надалі інструкція), реєстрації підлягали лише всі будинки та домоволодіння в межах міста і селища міського типу Української РСР, а відповідно до п. 6 Інструкції не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах. Отже, у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося шляхом проведення у господарській книзі сільської ради відповідного запису та відкриття особистого рахунку на ім'я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради від 13.09.2017 року № 312, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул.Садова, 22 в с. Князе-Григорівка, Великолепетиського району, числиться за [PERSON] Таким чином, вказаний житловий будинок, був зареєстрованим відповідно до чинного на той час законодавства та власником вказаного житлового будинку був її чоловік. Спадщину вона прийняла у відповідності з вимогами діючого законодавства подавши відповідну заяву, що підтверджується листом нотаріальної контори, а тому спадщина належить їй з дня її відкриття. Коли вона звернулася до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на вказані будівлі, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальний дій, так як відсутній правовстановлюючий документ на майно. Спадкоємців, які б прийняли спадщину після чоловіка відсутні, що також підтверджується листом нотаріуса. На даний час вона, являючись єдиним спадкоємцем за законом, не може оформити спадщину після свого чоловіка з незалежних від неї причин. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст. 391, 392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Таким чином, їй, як єдиному спадкоємцю чоловіка належить вказаний житловий будинок. У зв'язку із тим, що вона є інвалідом II групи відповідно до ЗУ "Про судовий збір» вона звільняється від сплати судового збору. На підставі вище наведеного, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 391, 392, 1216, 1217, 1233 ЦК України, ст. ст. 10, 15, 30, 60, 63, 212-215 ЦПК У країни, просить суд визнати за [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO], в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого 03.11.2015 року, право власності на: літ. «А» житловий будинок загальною площею 63,8 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м.; літ. «а» веранда; літ. «Б» літня кухня; під «б» прибудова; літ «В» вбиральня; літ. «Г» сарай; літ. «Д» погріб з шийкою; літ. «Е» сарай; літ. «Ж» сарай; літ. «З» сарай-гараж; літ. «К» сарай; літ. «Л» сарай; літ. «М» гараж; № 1 огорожа, № 2 ворота, № 3 водопровід, І вимощення, розташовані за адресою: вул. Садова, будинок 22 в с. Князе-Григорівка, Великолепетиського району, Херсонської області. У відкрите судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просить суд його задовольнити. У відкрите судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради Великолепетиського району Херсонської області не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Вивчивши та дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, судом встановлено, що згідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КГ №401561 від 06.12.1986 року, [PERSON] та [PERSON] 06.12.1986 року уклали шлюб (прізвище позивача після укладення шлюбу [PERSON]), про що [PERSON] сільською радою Великолепетиського району в Книгу реєстрації актів про укладення шлюбу внесено актовий запис № 12. Згідно до свідоцтва про смерть серія І-КГ № 206403 від 04.11.2015 року [PERSON] помер 03.11.2015 року. Згідно довідки [PERSON] сільської ради Великолепетиського району Херсонської області № 312 від 13.09.2017 року відповідно запису по господарським книгам № 05, особовий № 292, житловий будинок, господарські будівлі та споруди, земельна ділянка площею 0,29 га за адресою: с. Князе-Григорівка, Великолепетиського району Херсонської області, вул. Садова, 22, значились за [PERSON], який помер 03.11.2015 року. Згідно до технічного паспорту до складу садибного (індивідуального) житлового будинку № 22 по вул. Садовій в с. Князе-Григорівка входять: літ. «А» житловий будинок загальною площею 63,8 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м.; літ. «а» веранда; літ. «Б» літня кухня; під «б» прибудова; літ «В» вбиральня; літ. «Г» сарай; літ. «Д» погріб з шийкою; літ. «Е» сарай; літ. «Ж» сарай; літ. «З» сарай-гараж; літ. «К» сарай; літ. «Л» сарай; літ. «М» гараж; № 1 огорожа, № 2 ворота, № 3 водопровід, І вимощення. Загальна вартість будівель набутих у власність згідно інвентарної оцінки, складає 164 676,00 грн. Згідно листа приватного нотаріуса [PERSON] № 1023/02-14 від 08.09.2017 року Великолепетиською державною нотаріальною конторою Херсонської області 08.12.2015 року заведено спадкову справу № 194/2015 після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом та за заповітом після смерті її чоловіка [PERSON] Інших заяв не надходило. В звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно видати свідоцтво про право на спадщину неможливо, рекомендовано звернутись до суду. Відповідно до п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої наказом Мінкомгоспу УРСР від 31.01.1966 року, чинної в 1986 році, реєстрації підлягали лише всі будинки та домоволодіння в межах міста і селища міського типу Української РСР, а відповідно до п. 6 Інструкції не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах. Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач має право на першу чергу спадкування за законом та прийняла спадщину після смерті чоловіка відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявила про відмову від спадщини. Позивач [PERSON] не надала суду жодного доказу на підтвердження права власності спадкодавця [PERSON] на: № 1 огорожа, № 2 ворота, № 3 водопровід, І вимощення, розташовані по вул. Садова, 22 в с. Князе-Григорівка Великолепетиського району Херсонської області. Таким чином, суд робить висновок, що огорожа, ворота, водопровід, вимощення, не ввійшли до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] Тому суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню і за [PERSON] необхідно визнати право власності в порядку спадкування за законом лише на: літ. «А» житловий будинок загальною площею 63,8 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м.; літ. «а» веранда; літ. «Б» літня кухня; під «б» прибудова; літ «В» вбиральня; літ. «Г» сарай; літ. «Д» погріб з шийкою; літ. «Е» сарай; літ. «Ж» сарай; літ. «З» сарай-гараж; літ. «К» сарай; літ. «Л» сарай; літ. «М» гараж, розташовані за адресою: вул. Садова, 22 в с. Князе-Григорівка Великолепетиського району Херсонської області, які належали [PERSON], померлому 03.11.2015 р. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору, так як згідно довідки до акта огляду МСЕК є інвалідом другої групи.

Outcome: partial