Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем, залишити проживати з нею дітей, залишити їй теперішнє прізвище, стягнути з відповідача судові витрати по справі. У судовому засіданні свої позовні вимоги позивачка підтримала та пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05 серпня 2003 року. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який зловживав алкоголем, на грунті чого у них виникали скандали. Чоловік неодноразово бив її, вчиняв сварки у присутності їхніх дітей, ображав її матір. На утримання сім»ї кошти давали його батьки, оскільки він сім»ю утримував на низькому рівні. Все це призвело до розпаду сім'ї. З квітня 2016 року вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому настоює на його розірванні. Не підтримує свою вимогу про стягнення судових витрат з відповідача. Відповідач позов визнав, на розірвання шлюбу згідний, не заперечує, що притягався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства у сім»ї. Вважає, що його агресивна поведінка була спричинена його підозрами у тому, що дружина зраджувала йому у подружній вірності. Вислухавши сторін та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а. с. 7, 8). Діти сторін проживають разом з матір»ю, що підтверджується довідкою № 436, виданою Ясеновецькою сільською радою 08 липня 2016 року (а.с.6). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, негативна поведінка відповідача призвела до того, що біля п»яти місяців вони спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім'ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення. Відповідно до п.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати у виді судового збору за подачу до суду позовної заяви в розмірі 551 гривні 20 копійок, однак від стягнення його з відповідача у судовому засіданні відмовилася. За таких обставин судові витрати з відповідача не стягуються. Діти сторін живуть з матір»ю і спір з приводу місця їх проживання відсутній, а тому їх слід залишити на проживання з позивачкою

Outcome: approved