Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 28 квітня 2012 року по 20 вересня 2013 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 вересня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо. Неповнолітній син проживає з позивачкою та знаходиться її на повному утриманні. Відповідач ухиляється від утримання неповнолітнього сина, у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Договору про сплату аліментів на дитину вони не укладали. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий заробіток, просить суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн. і до досягнення повноліття. Суду пояснила, що син проживає разом з нею та всі витрати на їх утримання несе вона самостійно Відповідач ніякої допомоги не надає. Відповідач в судове засідання не з"явився, в телефонному режимі повідомив, що позов визнає повністю та не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі 1000 грн. щомісячно, повідомив суду адресу свого фактичного проживання. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи положення ст. 174 ЦПК України, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповдіач перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2012 року. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 вересня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] народився 10 вересня 2012 року. Батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії А-СР № 163049 від 09 жовтня 2012 року. [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], разом з нею проживає її син [PERSON], що підтверджується довідкою від 21.03.2016 року №19, виданою житлово-будівельним кооперативом № 76. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв'язку між останніми. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. Відповідно до статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи матеріальний стан батьків дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання сина аліменти в сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 04.04.2016 року. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. До стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 3, 180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved