Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

У липні 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру громадянину [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою [ADDRESS], посилаючись на те, що [PERSON] в процесі чергової сварки скоїв вбивство сусіда гр. Б. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2005 року до [PERSON] застосовані примусові заходи медичного характеру в умовах відділення з посиленим наглядом, куди він був переведений 16.06.2005р. Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2013 року [PERSON] примусові заходи медичного характеру з примусового лікування в психіатричній лікарні було змінено на амбулаторне примусове лікування за місцем мешкання. В подальшому стан хворого погіршився, у зв'язку з чим останнього було госпіталізовано до лікарні. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2014 року заходи амбулаторного примусового лікування відносно [PERSON] були продовжені. 14 січня 2015 року [PERSON] був оглянутий комісією КЗ «Дніпропетровський спеціалізований психоневрологічний центр» ДОР», яка дійшла висновку про необхідність продовження заходів амбулаторного примусового лікування. Згідно рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 23.01.2015 року заходи амбулаторного примусового лікування відносно [PERSON] були продовжені. За період продовженого примусового лікування пацієнт скаржився на загальну слабкість, зниження настрою, відсутність бажання та інтересу до будь-якої діяльності. Щомісячно відвідував дільничного лікаря-психіатра, регулярно приймав призначене лікування, але зберігалося в поведінці виражена соціальна відмежованість, критичне ставлення до скоєного правопорушення та свого психічного стану було неповним. 24 червня 2015 року [PERSON] був оглянутий комісією КЗ «Дніпропетровський спеціалізований психоневрологічний центр» ДОР», яка дійшла висновку про необхідність продовження заходів амбулаторного примусового лікування. У судовому засіданні заявник підтримала вимоги, прокурор, заінтересована особа [PERSON] та його законний представник [PERSON] не заперечували щодо продовження лікування. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, представника заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. За змістом ст.12 Закону України „Про психіатричну допомогу" у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. У разі погіршення стану психічного здоров'я особи, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, та ухилення від виконання цією особою або її законним представником рішення суду про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку психіатрична допомога може надаватися на підставах та в порядку, передбачених статтями 14, 16 і 17 цього Закону. Судом встановлено, що постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2013 року [PERSON] примусові заходи медичного характеру з примусового лікування в психіатричній лікарні було змінено на амбулаторне примусове лікування за місцем мешкання. Рішеннями Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2014 року та 23 січня 2015 року заходи амбулаторного примусового лікування відносно [PERSON] були продовжені. 24 червня 2015 року [PERSON] був оглянутий комісією КЗ «Дніпропетровський спеціалізований психоневрологічний центр» ДОР», яка дійшла висновку про необхідність продовження заходів амбулаторного примусового лікування. [PERSON] та його законний представник [PERSON] у судовому засіданні не заперечували проти продовження амбулаторного лікування. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника про продовження заходів амбулаторного примусового лікування в умовах КЗ «Дніпропетровський спеціалізований психоневрологічний центр» ДОР» громадянину [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved