Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Затишне місто» Павлоградської міської ради про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з вересня 2002року він працював в Комунальному підприємстві «Затишне місто» Павлоградської міської ради на посаді начальника автотранспортної дільниці. Наказом директора КП «Затишне місто» ПМР від 23.09.2016року № 418 про внесення змін до штатного розкладу підприємства з 01.10.2016року був затверджений новий штатний розклад, відповідно до якого посада, яку займав позивач, підлягала скороченню. Наказом № 430 від 03.10.2016 року посаду начальника автотранспортної дільниці було скорочено та зобов»язано інспектора з кадрів попередити позивача про звільнення. 04 жовтня 2016 року позивач отримав повідомлення, яким його попереджено за 2 місяці про його наступне звільнення з займаної посади. 05 грудня 2016 року наказом № 150-к позивача було звільнено з посади начальника автотранспортної дільниці у зв»язку з скороченням штату, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП. Позивач вважає наказ про його звільнення незаконним, прийнятим з порушеннями вимог чинного законодавства України. На його думку, звільнення відбулося без будь - яких змін в організації виробництва, відповідач не надавав не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень до профспілкового комітету КП «Затишне місто» інформацію щодо цих заходів, у протоколі засіданні профспілкового комітету № 41 від 25.11.2016року, який він отримав 01.12.2016 року, не вказано про подання власника або уповноваженого органу про надання згоди на його звільнення, рішення про згоду на звільнення профкомом було прийняте без його участі, він надавав свою згоду на переведення на посаду заступника начальника дільниці з благоустрою(з умовою неотримання матеріальних цінностей у підзвіт), що підтверджується протоколом засідання профспілкового комітету № 39 від 21.11.2016року. 01.12.2016року він написав заяву про переведення його на посаду менеджера з закупівель, однак отримав відповідь, що ця посада вже не є вакантною, він мав перевагу в залишенні на роботі, оскільки пропрацював на посаді начальника автотранспортної дільниці більше 14 років. Тому позивач просить визнати незаконним на скасувати наказ директора КП «Затишне місто» ПМР від 05 грудня 2016 року № 150-к, яким його звільнено з посади начальника автотранспортної дільниці у зв»язку з скороченням штату, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП, поновити його на роботі на посаді посади начальника автотранспортної дільниці комунального підприємства "Затишне місто" Павлоградської міської ради та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу із розрахунку середньоденної заробітної плати 333,82грн. за період з 06.12.2016року і по день винесення рішення суду. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Представники відповідача КП «Затишне місто» ПМР Коваленко С.В. та [PERSON] в судовому засіданні не визнали позовні вимоги та заперечували проти їх задоволення, з підстав, викладених у письмовому запереченні( а.с.48-53), посилаючись на необгрунтованість вимог позивача. Вислухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], допитавши у якості свідка представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до записів в трудовій книжці наказом № 3-к від 01.07.2010 року [PERSON] був прийнятий на роботу в КП «Затишне місто» ПМР начальником автотранспортної дільниці за переведенням з КП УЖКГ, 17.01.2011року переведений старшим механіком автотранспортної дільниці, 15.09.2011 року переведений начальником автотранспортної дільниці, 05.12.2016року звільнений у зв»язку із скороченням штату п.1 ст.40 КЗпП України( а.с.8-9). За рішенням Павлоградської міської ради Дніпропетровської області № 282-8/УІІ від 21.06.2016року «Про затвердження результатів конкурсу з визначення виконавців послуг з вивезення побутових відходів» за результами конкурсу виконавцями послуг з вивезення побутових відходів, які надавало комунальне підприємство «Затишне місто», визначено ТОВ «Еко-Комунтранс» та ТОВ «ДАЯР»( а.с.127). Відповідно з 01.08.2016року були розірвані укладені раніше з КП «Затишне місто» договори на виконання послуг з вивезенню побутових відходів ( а.с.130). На підставі вказаного рішення наказом директора КП «Затишне місто» ПМР від 21.07.2016року № 321 «Про скорочення штатних одиниць» у зв»язку з виниклою необхідністю істотних змін в організації виробництва та структуру підприємства вирішено провести скорочення 46 штатних одиниць працівників КП «Затишне місто» з додержанням статей 43,49-2 КЗпП України та виведено з штатного розкладу сезонних робітників в кількості 3,5 штатних одиниць. У зв»язку з проведенням скорочення штатних одиниць інформувати профспілковий комітет КП «Затишне місто, для координації роботи зі скорочення чисельності працівників, створити комісію, засідання якої провести 22.07.2016 року( а.с.128-129). Наказом директора КП «Затишне місто» ПМР від 28.07.2016року № 333а «Про внесення змін до штатного розкладу» з 28.07.2016року затверджені зміни до штатного розпису в кількості 48,5 штатних одиниць з місячним фондом оплати праці 159621,49грн.( а.с.65). Наказом директора КП «Затишне місто» ПМР від 16.09.2016року № 405 «Про впорядкування штатних одиниць» на підставі вищевказаних наказу № 321 від 21.07.2016року, рішення ПМР від № 282-8/УІІ від 21.06.2016року було доручено начальнику відділу кадрів КП «Затишне місто» [PERSON] вирішити питання внесення зміни до штатного розкладу відносно посади начальника автотранспортної дільниці( а.с.60). Наказом директора КП «Затишне місто» ПМР від 23.09.2016року № 418 «Про внесення змін до штатного розкладу підприємства» з 26.09.2016року затверджені зміни до штатного розпису робітників - почасовиків КП «Затишне місто» в кількості 10,25 штатних одиниць, з місячним фондом оплати праці 41479,72грн. відповідно до додатку 1; з 01.10.2016року затверджено зміни до штатного розкладу керівників, спеціалістов та службовців КП «Затишне місто» в кількості однієї штатної одиниці з місячним фондом оплати праці 5637,60грн. відповідно до додатку 2( а.с.61-62), відповідно до якого підлягає скороченню посада начальника автотранспортної дільниці, яку займав позивач. Відповідно до наказу № 430 від 03.10.2016 року 04.10.2016року [PERSON] був письмово попереджений про заплановане вивільнення, яке відбудеться 05.12. 2016 року, при цьому йому було запропоновано переведення на посади: заступника начальника дільниці з благоустрою, інспектора з благоустрою, економіста 1 категорії, менеджера з постачання 2 категорії, а також ряд робочих професій(а.с. 64,72). 10.10.2016року директором КП «Затишне місто» до профспілкового комітету направлено подання про надання згоди на звільнення начальника АТЦ [PERSON] зв»язку зі скороченням штату (а.с.73). Відповідно до вимог ст. 43 КЗпП України подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. 21.11.2016року на засіданні профспілкового комітету КП «Затишне місто» розглядалося подання про надання згоди на звільнення начальника АТЦ [PERSON] з посади начальника автотранспортної дільниці у зв"язку зі скороченням штату, присутній на засіданні позивач заперечував проти свого звільнення, однак рішення не було прийняте, розгляд відкладено на 25.11.2016року (а.с.105). 25.11.2016року відбулося засідання профспілкового комітету КП «Затишне місто», на якому була надана згода профспілкового комітету на звільнення начальника АТЦ [PERSON] з посади начальника автотранспортної у зв"язку зі скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП, що підтверджується даними протоколу № 41 від 25.11.2016 р. (а.с.172). 05.12.2016року [PERSON] було запропоновано переведення на посади: слюсарь з ремонту агрегатів 5 розряду, електрозварювальник 5 розряду, слюсар-електрик з обслуговування та ремонту устаткування 5 розряду( а.с.75). Наказом № 150-к від 05 грудня 2016 року позивач [PERSON] був звільнений з посади начальником автотранспортної дільниці, у зв"язку зі скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП, з виплатою вихідної допомоги (а.с.59). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Частиною 2 цієї статті визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Частиною 3 ст.64 Господарського кодексу України визначено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Скорочення чисельності або штату працівників може бути зумовлене, зокрема, вдосконаленням виробництва, суміщенням професій, зменшенням обсягу виробництва продукції, перепрофілюванням підприємства, установи, організації тощо. Відповідно до наказу директора КП «Затишне місто» ПМР від 21.07.2016року № 321 «Про скорочення штатних одиниць» у зв»язку зі зменшенням обсягу виробництва, обумовленого тим, що підприємство вже не надає послуги з вивезенню побутових відходів, проведено скорочення 46 штатних одиниць працівників та виведено з штатного розкладу сезонних робітників в кількості 3,5 штатних одиниць, а відповідно до наказу від 23.09.2016року № 418 «Про внесення змін до штатного розкладу підприємства» затверджені зміни до штатного розпису робітників - почасовиків КП кількості 10,25 штатних одиниць та зміни до штатного розпису керівників, спеціалістов та службовців КП «Затишне місто» в кількості однієї штатної одиниці - начальника автотранспортної дільниці. Право визначати чисельність і штат працівників належить до компетенції саме власника підприємства або уповноваженого ним органу. Суд при розгляді спору про поновлення працівника на роботі не вправі обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників. З наданого суду штатного розпису підрозділів підприємства КП «Затишне місто» ПМР вбачається, що з 28.09.2016року штатна чисельність працівників підприємства суттєво скоротилась(а.с. 66-69). За таких обставин вбачається, що в КП «Затишне місто» ПМР мали місце зміни в організації виробництва і праці, що згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є самостійною підставою для розірвання трудового договору. Згідно з частинами 1-3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. 04.10.2016року позивач був попереджений про можливе скорочення за п. 1 ст. 40 КЗпП України в зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці (а.с. 72). Позивач посилається на те, що його не перевели за його згодою на посаду заступника начальника дільниці з благоустрою, однак будь-яких доказів на підтвердження його волевиявлення на переведення( написання ним письмової заяви) суду не надав. Допитана у якості свідка представник відповідача провідний інспектор з кадрів КП «Затишне місто» [PERSON] суду пояснила, що позивач не бажав переводитися на посаду заступника начальника дільниці з благоустрою, висловлював свої умови для переведення(неотримання у підзвіт матеріальних цінностей), однак заяву на переведення він так і не написав, а на засіданні профспілкового комітету, де розглядалося подання про надання згоди на його звільнення, він пояснив, що не бажає йти у підпорядкування до жінки( начальника дільниці з благоустрою [PERSON]). 01.12.2016року він подав заяву на переведення його менеджером з закупівель(а.с.76), однак ця посада вже не була вакантною( а.с.149). Допитані у якості свідків голова профспілкового комітету КП «Затишне місто» [PERSON] та секретар [PERSON] суду пояснили, що позивач був присутній на двох засіданнях профкому 21.11.2016 року та 25.11.2016року, де профспілковим комітетом у складі 5 членів розглядалося питання його звільнення, висловлював свою незгоду із звільненням, тому на засіданні 21.11.2016року розгляд цього питання в був відкладений, а 25.11.2016року профком в результаті голосування дав згоду на звільнення позивача. Тому ствердження позивача про те, що він не був присутній на засіданні профкому 25.11.2016року не відповідає дійсності, оскільки спростовується показаннями свідків, протоколом засідання профкому № 41 від 25.11.2016 року. Крім того, позивач пояснив, що був присутній на засіданні профкому 21.11.2016року, яке було перенесене на 25.11.2016року, отже, був обізнаний з наступною датою розгляду його питання. Свідок [PERSON] також пояснила, що нею особисто в присутності позивача складався рукописний варіант протоколу № 41 засідання профкому від 25.11.2016року (а.с.103), який не повністю відображає хід та результати засідання, оскільки вона нервувала від того, що позивач кричав на неї, вимагав негайно надати йому цей протокол. Також позивач посилається на те, що відповідачем не враховане його переважне право на залишення на роботі. Відповідно до ч. 2 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що скорочувалася єдина посада керівника - начальника автотранспортної дільниці, тому до позивача правило залишення саме працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці не застосовувалося. За таких обставин вимоги позивача про визнання наказу про звільнення незаконним і поновлення на роботі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. У такому випадку не підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, які є похідними від первинних вимог. З огляду на наведене, позов не підлягає задоволенню. На підставі ч. 7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідачем не було повідомлено суд про розмір понесених ним судових витрат, тому питання про їх компенсацію судом не вирішується, а судовий збір підлягає віднесенню за рахунок держави.

Outcome: dismissed