Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини: сина - [PERSON], [INFO]. При цьому вона зазначила, що 13.11.2010 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції Житомирської області за актовим записом №98, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Відповідач ухиляється від добровільного утримання неповнолітньої дитини. Також зазначила, що неповнолітня дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, однак позивачці важко самій матеріально утримувати дитину. Крім того позивач зазначила, що дитина на даний час часто хворіє та внаслідок чого перебуває на «Д» обліку в Олевському районному центрі первинної медико-санітарної допомоги, тому їй потрібні кошти на додаткові витрати пов'язані з купуванням ліків, вітамінів та профілактичні заходи. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила стягнути аліменти в розмірі 1/3 від заробітку та 200 грн. на додаткові витрати на дитину повязані із хворобливим станом дитини. Відповідач в судовому засіданні позов в частині додткових витрат на дитину в розмірі 200 грн. визнав, а розмір аліментів просив зменшити в зв"язку із скрутним фінансовим становищем. Судом встановлено, що сторони 13.11.2010 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції Житомирської області за актовим записом № 98, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 3). Від спільного проживання сторони мають спільну неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] відповідно до свідоцтва про народження дитини (а.с.4), яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Також судом встановлено, що син [PERSON] перебуває на «Д» обліку в лікувальному закладі, згідно довідки Олевської ЦРЛ від 15.05.2014 року (а.с.5). Позивач не має можливості самостійно утримувати неповнолітню дитину, домовленість про спільне утримання дитини між сторонами не досягнута. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст. 180 Сімейного Кодексу України, з якої слідує, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст..185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Крім того, ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі наведеного та встановленого суд приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню, а саме зменшенню розміру стягненню аліментів з 1/3 на 1/4 частки заробітної плати(доходу) відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого Законом України "Про державний бюджет України", оскільки відповідно до ч.1 ст.182 СК УКраїни судом взята до уваги та обставина, що відповідач знаходиться у складному матеріальному становищі, отримує мінімальну заробітну плату згідно довідки про доходи(а.с.10) на даний час відповідач сплачує кредитну заборгованість по кредиту згідно довідки ПАТ КБ "ПриватБанк" від 18.06.2014 року, який сторони брали під час спільного проживання (а.с.11). Кошти на додаткові витрати підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: partial