Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, просить стягнути з відповідача на його користь грошову суму в розмірі 71\~383 грн. 30 коп. в якості страхового відшкодування, 2159 грн. 10 коп. - 3% річних за прострочення виконання зобовязання за 368 днів, 22 550 грн. 89 коп. - витрати від інфляції за період з квітня 2014 року по лютий 2015 року, а всього - 96\~093 грн. 29 коп., а також\~\~суму сплаченого судового збору. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що 03.01.2014 року належний йому автомобіль «Lexus LX 570», 2013 року випуску, держ. номер [NUMBER], припаркований ним біля ринку за адресою: м. Харків, пр-т Л.Свободи, 57-в, було пошкоджено в результаті протиправних дій невстановлених осіб. Коли він повернувся до залишеного ним автомобіля, то виявив пошкодження всієї лівої частини автомобіля, пошкодження відображені у довідці ДАІ та довідці з спеціалізованого СТО. 21.03.2013 року між ним та відповідачем - [PERSON] «АСК «ІНГО Україна» було укладено договір страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків, поліс № 7205566007.13 зі строком дії з 21.03.2013 року до 20.03.2014 року. Обєктом страхування за програмою АВТОКАСКО відповідно до ч.ч. 1, 2 Полісу є вказаний автомобіль «Lexus LX 570», держ. номер АХ 0073 КХ, а саме будь-які пошкодження його автомобіля. Позивач вказує, що ним були виконані всі дії для отримання страхової виплати, які передбачені Полісом, але цю виплату до теперішнього часу він так і не отримав. Позивач вважає, що відповідач протиправно не виплачує передбачену Полісом страхову виплату, посилаючись при цьому на висновок № 26-14-ТТ від 24.01.2014 року, де вказано, що з технічної точки зору, автомобіль позивача, знаходячись у нерухомому стані, не міг отримати такі механічні пошкодження, про що свідчить механізм слідоутворення, який було досліджено спеціалістом на підставі наданих фотографій. Зазначає, що цей висновок проведено експертом з грубими порушеннями законодавства, яке регламентує порядок призначення, підготовки та проведення судових експертиз, оскільки експерту автомобіль із слідами пошкоджень для дослідження не надавався, а висновок було зроблено без огляду пошкоджених деталей автомобіля, тобто слідосприймаючого предмету, та без огляду слідоутворюючого предмету, а тільки на підставі фотозображень, здійснених особою, яка не має спеціальних навичок у галузі судової фотографії. На час проведення дослідження він мав можливість надати пошкоджений автомобіль для огляду, але його ніхто не повідомляв про проведення такого дослідження. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Також зазначив, що період прострочки відповідача складає 319 днів, та що 3% річних з урахуванням 319 днів складає 1 871 грн. 61 коп., а не 2159 грн. 10 коп., як це помилково вказано у позові. Просив задовольнити позов з урахуванням вищевказаних обставин. Крім того, послався на те, що позивач був гротовий надати автомобіль для дослідження, однк його не повідомили про його проведення. На даний час пошкоджений автомобіль же відремонтовано, пошкоджені деталі замінено, та страховик безпідставно затягує з виплатою страхового відшкодування. Крім того,за умовами договору страхування страхове відшкодування виплачується незалежно від того, отримані пошкодження автомобіля під часу руху автомобіля або на парковці, тому заперечення позивача не заслуговують на увагу, а позивачеві не було ніякого сенсу давати завідомо неправдиві відомості. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, пояснила, що згідно з висновком експертного транспортно-трасологічного дослідження від 24 січня 2014 року з технічної точки зору заява позивача відносно того, що його автомобіль, знаходячись в нерухомому стані на парковці, отримав весь комплекс заявлених ушкоджень, не підтверджується встановленим механізмом слідоутворення, відображеного на наданих експерту фотознімках, тому заявлена позивачем версія є технічно неспроможною, що свідчить про надання позивачем свідомо неправдивих відомостей та відповідно до п.12.1.3. договору страхування є підставою для відмови позивачу у страховій виплаті. Суд, вислухавши\~\~представників сторін, дослідивши матеріали справи,\~\~встановив наступні факти. 21.03.2013 року між позивачем [PERSON], та відповідачем - [PERSON] «АСК «ІНГО Україна» було укладено договір страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків, поліс № 7205566007.13 зі строком дії з 21.03.2013 року до 20.03.2014 року. Відповідно до п. 2 полісу розмір страхової суми складає 1\~122\~216 грн., розмір франшизи - 0 грн. Відповідно до\~\~свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 459820 на «Lexus LX 570», держ. номер [NUMBER], позивач [PERSON] є власником вказаного автомобіля. З довідки № 9330088 від 02.02.2015 року з Відділу ДАІ з обслуговування м. Харків ГУМВС України в Харківській області вбачається, що 03.01.2014 року сталося ДТП, а саме наїзд на стоячий транспортний засіб «Lexus LX 570», реєстр. номер АХ 0073 КХ, та що ДТП сталося внаслідок порушення правил маневрування зниклого з місця ДТП транспортного засобу. Транспортний засіб «Lexus LX 570» отримав такі механічні пошкодження задньої лівої, бокової лівої, передньої лівої частини автомобіля. Відповідно до акту виконаних робіт № 5469 від 22 лютого 2014 року з офіційного дилеру ТОВ «Арт-лекс» автомобіль «Lexus LX 570», реєстр. номер АХ 0073 КХ, було відремонтовано, перелік використаних запчастин та матеріалів на суму 38255 грн. 51 коп., виконані роботи на суму 26927 грн. 79 коп., а всього на суму 65 183 грн. 30 коп. Позивачем надані три товарних чека - на суму 4200 грн., 1200 грн. та 800 грн. за придбання передньої лівої двері на автомобіль, представник позивача уточнив, що передніх дверей на його автомобіль на ТОВ «Арт-лекс» не було у наявності, та він їх придбав у ФОП [PERSON], та ці двері були встановлені, що відображено у акті виконаних робіт № 5469 від 22 лютого 2014 року. Листом відповідача [PERSON] «АСК «ІНГО Україна» № 999 від 20.03.2014 року у виплаті страхового відшкодування позивачеві було відмовлено на підставі п.п. 12.1.3 укладеного Договору страхування з посиланням на надання позивачем завідомо неправдивих відомостей про обєкт страхування. Відповідно до висновку № 26-14-ТТ від 24.01.2014 року, виконаного експертною компанією «Укравтоекспертиза», було встановлено, що з технічної точки зору, автомобіль позивача, знаходячись у нерухомому стані не міг отримати такі механічні пошкодження, про що свідчить механізм слідоутворення, який було досліджено спеціалістом на підставі наданих йому фотографій. Суд, оцінивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі наступного. Предметом договору страхування № 7205566007.13 від 21.03.2013 року відповідно до п. 2 полісу є майнові інтереси позивача, повязані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - автомобілем «Lexus LX 570», держ. номер АХ 0073 КХ, ліміт відшкодування складає 1\~122\~216 грн., франшиза 0 грн. Відповідно до п. 2 полісу страховим випадком є пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу, його складових частин, деталей, або обладнання внаслідок: ДТП, пожежі, стихійного лиха, падіння предметів, падіння камінні, протиправних дій третіх осіб, угону. Тобто, страховим випадком є будь-які пошкодження автомобіля, за виключенням пошкоджень при обставинах, які вказані у п. 7 Полісу, але таких обставин встановлено не було. Відповідно до акту виконаних робіт від 22 лютого 2014 року офіційного дилеру Lexus у м. Харкові ТОВ «Арт-Лекс» та рахунку-фактури від 22 січня 2014 року вартість робіт, запчастин та матеріалів по відновленню вказаного автомобіля після ДТП складає 65\~183 грн. 30 коп. Також для ремонту автомобіля позивачем згідно товарних чеків придбано у ФОП [PERSON]В передні ліві двері, вартістю 6200 грн. Про настання страхового випадку позивач повідомив відповідача, надавши документи на обґрунтування заяви про виплату страхового відшкодування. Згідно з висновком експертного транспортно-трасологічного дослідження № 26-14-ТТ від 24 січня 2014 року, проведеного експертною компанією «Укравтоекспертиза» на підставі фотокопій документів та фотознімків пошкодженого автомобіля, з технічної точки зору заява водія автомобіля «Lexus LX 570», держ. номер [NUMBER], відносно того, що вказаний автомобіль, знаходячись в нерухомому стані на паркові у вказаному місті та у вказаний час, отримав весь комплекс заявлених ушкоджень, не підтверджується встановленим механізмом слідоутворення, відображеного на наданих експерту фотознімках, що свідчить про технічну неспроможність заявленої версії. Відповідач листом №999 від 20.03.2014 року відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на вказаний висновок, та зазначив, що автомобіль позивача, знаходячись у нерухомому стані не міг отримати такі механічні пошкодження, та версія позивача щодо обставин пошкодження автомобіля є хибною. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифікату). Відповідно до п.2 вказаного полісу № 7205566007.13 від 21.03.2013 року страховим випадком є пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу, його складових частин, деталей або обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пожежі; стихійного лиха, падіння предметів, попадання каміння, протиправних дій третіх осіб, угону. Факт дорожньо-транспортної пригоди підтверджений вищенаведеною довідкою № 9330088 про ДТП від 02.02.2015 року, складеної ВДАЇ з обслуговування м.Харкова,та ніяких доказів на спростування вказаної довідки відповідач суду не надав. Щодо заперечень відповідача суд виходить з наступного. Причини відмови у страховій виплаті визначені у розділі 17 вищезазначеного полісу № 7205566007.13, укладеного 21 березня 2013 року між сторонами. Як на підставу для відмови у виплаті страхового відшкодування відповідач посилається на п.12.1.3 страхового полісу, відповідно до якого підставою для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування є подання страхувальником або його представником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку. Експертне дослідження, на яке посилається відповідач, проведено на підставі фотознімків, без огляду транспортного засобу, хоч була можливість надати автомобіль позивача експерту для проведення дослідження. Вказане свідчить про проведення дослідження з порушенням вимог п.п 3.4, 3.5. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень №53/5 від 8 жовтня 1998 року , відповідно до яких експертиза за фотознімками може бути проведена у виняткових випадках, коли обєкт дослідження не може бути представлений експертові. На даний час автомобіль відремонтовано, проведена заміна пошкоджених деталей, усунено пошкодження. Отже, можливість проведення безпосереднього дослідження пошкодженого автомобіля втрачена. Відповідно до ст.ст.\~10,\~11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження своїх доводів про те, що позивач надав свідомо неправдиві відомості щодо передбачених п.12.1.3. страхового полісу обставин, суду не надано. Висновок експертного дослідження про те, що версія позивача є технічно неспроможною не свідчить про надання ним свідомо неправдивих відомостей. Враховуючи наведене, заперечення відповідача суд вважає необґрунтованими. За таких обставин суд приходить до висновку про доведеність позивачем наявності права на отримання страхового відшкодування відповідно до умов страхового полісу № 7205566007.13 від 21.03.2013 року у розмірі 71 383 грн. 30 коп. (65\~183 грн. 30 коп.+ 6200 грн. = 71 383 грн. 30 коп.). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України б оржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.21 Постанови №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу страхувальника зобовязаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК). Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути 3% річних,що складає 18761, 61 грн. від простроченої суми 71\~383 грн. 30 коп. за період часу з 21.03.2014 року по 03.02.2015 рік - за 319 днів: 71\~383, 30 х 3% : 365 х 319 днів = 1871, 61 грн. При цьому суд зазначає, що позивач припустився помилки при підрахування вказаної суми, помилково зазначив, що вона складає 2159 грн. 10 коп., а ні 18971 грн. 61 коп. за 319 днів прострочення, як слідує з наведеного розрахунку. Також підлягають стягненню інфляційні витрати за вказаний період прострочення виплати страхового відшкодування відповідно до заявлених позовних вимог. Індекси інфляції за вказаний період складають: у 2014 році: за квітень -103,30% , травень -103,80%, червень -101,00% , липень - 100,40%, серпень -100,80% , вересень -102,90%, жовтень-102,40% , листопад - 101,90%, грудень -103,00%, січень 2015 року -103,10%, лютий 2015 року -105,30% " Отже, витрати від інфляції з а цей період складають 131,591%: (103,30% ?103,80% ?101,00% ?100,40% ?100,80% ?102,90% ?102,40% ?101,90% ?103,00%?103,10% ?105,30% = 131,591%); Таким чином, сума боргу з урахуванням індексу інфляції становить 93 934,19 грн. (71 383,30 х 131,591 % = 93\~934,19 грн.), а витрати від інфляції за вказаний період часу складають 22\~550 грн. 89 коп. (93\~934,19 - 71 383,30 = 22\~550 грн. 89 коп.). Приймаючи до уваги, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, а також те, що ні законом, ні договором не передбачено іншого розміру процентів, стягненню з відповідача на його користь підлягають три проценти річних від простроченої суми, які в грошовому виразі становлять 1 871, 61 грн., а інфляційні витрати становлять 22\~550 грн. 89 коп. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід всього стягнути 95\~805 грн. 50 коп. (71\~383 грн. 30 коп.+ 1871 грн. 61 коп. + 22\~550 грн. 89 коп. = 95\~805 грн. 50 коп.). Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 958 грн. 05 коп., пропорційно сумі заявлених позовних вимог, оскільки позивач, як споживач послуг страхування, звільнений від сплати судового збору.

Outcome: partial