Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

У серпні 2013 р. [PERSON] звернулася до суду із позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1 / 3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 07.08.2013 р. та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 30.07.1994 р. зареєструвала шлюб з відповідачем. [INFO] у них народилася донька , а [INFO] - син. Відповідач зовсім не займається естетичним розвитком здібностей дитини та науковим розвитком дітей, вся його участь складається в тому, щоб забрати дитину з постійного місця мешкання, довезти до дитячого садочку та покатати на своєму автомобілі і іноді залишити за своїм місцем мешкання. Відповідач зовсім не дивиться наперед, що їхні діти з дитинства повинні отримувати духовне, наукове пізнання, щоб в подальшому жити в суспільстві, навчатися в навчальних закладах. Їхня донька та син мешкають та зареєстровані за її місцем реєстрації, вона, як мати, виконує всі покладені на неї обов'язки по приготуванню їжі, прання одежі, утримання житла в належному стані, сплаті комунальних платежів та виховної роботи з наданням дітям належного естетичного розвитку і прояві їх здібностей . Увесь тягар як по вихованню так і по матеріальній підтримці дітей ліг на її плечі, тому вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. У жовтні 2013 р. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі 291,6 грн., яка становить 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування зустрічних вимог зазначав, що 30.07.1994 р. укладено шлюб з відповідачем, від якого мають дітей [INFO] та [INFO] З моменту укладання шлюбу до теперішнього часу єдиним, хто заробляв кошти та вкладався у сімейний бюджет та ніс витрати на утримання сім'ї був і є він, оскільки відповідачка офіційно ніде не працювала, офіційного доходу не отримувала, коштів до сімейного бюджету не вкладала. Доходи, які вона отримувала були нерегулярними та витрачала вона їх виключно на себе. З моменту народження дітей і до теперішнього часу усі витрати із їх забезпечення та виховання несе виключно він, який на даний час працює і як приватний підприємець, і займає посаду директора транспортної компанії. На даний час діти проживають більшу частину разом з ним та його матір,ю - [PERSON], тому лише вони безпосередньо займаються вихованням дітей та їх забезпеченням. Він витрачає кошти на одяг та іграшки для [PERSON], сплачує його дитячий садок. Разом з мамою дитина мешкає лише 5-7 днів на місяць у вихідні або святкові дні. Його мати є інвалідом другою групи, потребує допомоги, пенсія, яку вона отримує замала, у зв'язку з чим, він мешкає разом із нею, надає матеріальну та іншу необхідну допомогу. У судовому засіданні позивач за первісним позовом та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, надали пояснення аналогічні вищевикладеним. Стосовно задоволення зустрічного позову - заперечували. Відповідач за первісним позовом та його представник, заперечували проти задоволення вимог [PERSON] Зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити. У судовому засіданні надали пояснення аналогічні вищевикладеним. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] необхідно відмовити, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що сторони з 30.07.1995 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей , повнолітню доньку та малолітнього сина [PERSON] , [INFO], батьками у свідоцтві про народження якого зазначені - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Судом встановлено, що відповідач аліменти у добровільному порядку не сплачує. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а у разі ухилення від цього обов'язку, кошти на утримання дітей, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, стягуються з них в судовому порядку. Ст. 181 СК передбачає, що способи виконання батьками обов,язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з вимогами ст.184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовий сумі, якщо платник має нерегулярний мінливий дохід, частину якого одержує в натурі, а також за наявністю інших обставин, мають істотне значення. Проте, спосіб заробітку не є єдиним визначаючим фактором при вирішенні питання про розмір аліментів. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і ( або) натуральній формі. П. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу) її матері, батька ( ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі ( ст. 184 СК) і виплачується щомісячно. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров,я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення для справи. Вирішуючи питання про те, з кого з батьків підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, суд виходить із того, що дитина зареєстрована і проживає разом із матір,ю,що підтверджується довідкою дільниці № 42 КП «Жилкомсервіс» із якої вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] (а.с. 10). Сторони цієї обставини не заперечували. До того ж питання щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком у судовому порядку не вирішувалося. Зазначене дає суду підстави вважати, що саме з батька дитини, а не з матері підлягають стягненню аліменти. Тому зустрічні позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] частково суд виходить із того, що, як встановлено у судовому засіданні, відповідач за первісним позовом є приватним підприємцем, тому має нерегулярний (мінливий) дохід, що відповідно до ст. 184 СК України є підставою для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку як вважає [PERSON] Щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд вважає достатньою суму у розмірі 500 гривень щомісяця, оскільки, як встановлено у судовому засіданні із пояснень свідків [PERSON],[PERSON], [PERSON] та [PERSON], та підтверджується письмовими доказами у справі,матеріальним забезпеченням та утриманням сина займається батько, купує йому одяг, сплачує перебування дитини у дитсадку,який вона відвідує за місцем проживання батька, займається його дозвіллям. На утриманні [PERSON] знаходиться старша дитина - донька, яка є студенткою та мати інвалід П групи, він має грошові зобов,язання ( за рішенням суду) перед колишньою дружиною ( позивачем) щодо сплати грошової компенсації за розподіл спільного майна подружжя. Судом достеменно встановлено, що дитина мешкає у батьків потижнево. Тиждень у одного, тиждень у іншого. Позивач [PERSON] офіційно не працює. Допитані у судовому засіданні свідки позивача за первісним позовом [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] вищевикладені обставини не спростували. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial