Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що в 1997році заселилась та почала проживати в житловому будинку №1 по вул.Захарченка в с.Хотинівка Коростенського району Житомирської області. В подальшому була проведена її реєстрація по вказаній адресі та переоформлено особовий рахунок. Рішенням Хотинівської сільської ради №449 від 01.07.2015 року надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в натурі, площею, 0,10 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: с.Хотинівка Коростенського району, вул.Захарченка, 1. 13.02.2018 року отримано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. В березні 2018 року вона звернулась з заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок, на яку отримала відмову, яка мотивована тим, що вона не являється забудовником будинку №1 по вул.Захарченка в с.Хотинівка Коростенського району Житомирської області. В зазначеному будинку вона проживає більше 10 років, доглядає за ним, проводить поточні ремонти, сплачує послуги по електроенергії, обробляє земельну ділянку, отже безперервно володіє ним. На підставі ст.344 ЦК України просить рішенням суду визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок №1 з надвірними будівлями по вул.Захарченка в с.Хотинівка Коростенського району Житомирської області. Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності, у зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що позивачем порушено спір щодо визнання права власності за набувальною давністю на будинок №1 по вул.Захарченка в с.Хотинівка Коростенського району Житомирської області. З листа та довідок Хотинівської сільської ради Коростенського району, наявних в справі, слідує, що забудовником вказаного житлового будинку є [PERSON], який помер 4.05.2004 року. З листа Коростенської районної державної нотаріальної контори та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. З 17.07.2001 року в будинку зареєстрована [PERSON]. З свідоцтва про народження позивача серії ІІ-ТП №415940 слідує, що [PERSON] є батьком позивача. З виписок з погосподарської книги слідує, що на праві особистої власності будинок №1 по вул.Захарченка в с.Хотинівка Коростенського району належить [PERSON], особовий рахунок №01-0065-1. Листом від 28.03.2018 року №02-16-01/491 виконавчий комітет Коростенської міської ради відмовив позивачу в реєстрації права власності на вказаний будинок. Підставою відмови зазначено те, що позивач не є забудовником цього будинку та рекомендував звернутись до суду. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Частиною 4 ст.344 ЦК України передбачено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. У п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні ; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Таким чином, судом встановлено, що позивач з 2001 року зареєстрована житловому будинку №1 по вул.Захарченко в с.Хотинівка Коростенського району Житомирської області, відкрито та безперервно володіє ним понад 10 років, що є свідченням того, що позивач набула право власності на вказаний будинок за набувальною давністю.

Outcome: approved