Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її матеріальне утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення сином трирічного віку щомісячно. Позивач у позові вказала, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20.02.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (актовий запис №18). Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. В березні 2018 року відповідач остаточно припинив з позивачем шлюбні відносини, забрав особисті речі та покинув позивача з донькою. До липня 2018 року відповідач надавав матеріальні кошти на утримання їхньої доньки, але не в повному обсязі. З липня 2018 року взагалі безпідставно відмовився від надання матеріальних коштів на утримання дитини. Також відмовився від надання коштів на утримання позивача, хоча вона зараз знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та не працює. Відповідач має стабільний та достатній заробіток, а також можливість сплачувати аліменти на утримання позивача. Інших неповнолітніх дітей у відповідача немає, стягнень з його заробітку по виконавчим документам не проводиться. \~ \~ \~ \~Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач після фактичного припинення з\~позивачем шлюбних\~відносини в добровільному порядку надавав кошти на утримання її та їхньої дитини, проте, останнім часом він припинив надавати вказані кошти, що змусило її спершу звернутися до суду в порядку наказного провадження про стягнення аліментів на утримання дитини, а пізніше із позовом про стягнення аліментів на її утримання. \~ \~ \~ \~Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, надав пояснення в судовому засіданні, що він в добровільному порядку надавав позивачу кошти на утримання їхньої дитини та позивача. І лише в наслідок його госпіталізації до медичного закладу та необхідністю у звязку з цим у коштах на лікування, ним було тимчасово зупинено надання зазначеного утримання, яке зобовязувався пізніше повернути. Із стягненням 1/4\~ частини із його заробітку не згодний, оскільки з нього вже стягуються аліменти за рішенням суду у розмірі 1/4 частини на утримання малолітньої доньки; таким чином, коштів, що залишаться у нього, не буде вистачати для проживання. Суд,\~дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~У судовому засіданні встановлено, що з 20.02.2016 року позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі (актовий запис №18). Від спільного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданого Орджонікідзевським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, серії І-КИ №602291, актовий запис №200). Малолітня дитина проживає з позивачкою, яка не працює здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років. Судовим наказом, виданим Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області від 25.07.18 року, стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно. Згідно ст.75 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. \~ \~ \~ \~Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, передбачене ст.84 СК України. Його особливість полягає у строковості дії до досягнення дитиною трьох років, незалежності надання утримання від доходу дружини. Крім того, ч.4\~ст.\~84 СК України\~регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини, дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи до пологовий і післяпологовий догляд. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з принципу справедливості та розумності, з урахуванням: - можливостей відповідача надавати матеріальну допомогу дружині, який є особою працездатного віку із задовільним станом здоровя, має постійне місце роботи, отримує середню заробітну плату у розмірі 6377,75 грн., має аліментні зобов'язання у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) на утримання малолітньої доньки [PERSON], проживає у квартирі своїх батьків, цінного рухомого майна не має, інші особи, які б перебували у нього на утриманні відсутні, обставин та доказів неможливості надання ним матеріальної допомоги позивачу суду не надано, - потреб дружини, яка не працює та здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує державну соціальну допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 коп. та аліменти від відповідача на доньку [PERSON], інші доходи відсутні, проживає разом із донькою у квартирі своїх батьків, інших обставин та доказів у необхідності стягнення з відповідача аліментів у розмірі, заявленому у позовній заяві, суду не надано. Враховуючи зазначене, суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трьох років у розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення донькою трирічного віку щомісячно. Одночасно, суд приходить до переконання, що аліменти в розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача будуть забезпечувати справедливе та належне утримання позивача до досягнення їх донькою трьохрічного віку. Крім того, визначення аліментів у такому розмірі не буде порушувати вимоги ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" щодо загального розміру усіх відрахувань з відповідача, що не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, та буде відповідати основним соціальним гарантіям, закріпленим Конституцією України та законами України (зокрема, Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 N 2017-III, Законом України «Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999 N 966-XIV), що включають право відповідача на достатній життєвий рівень для себе не нижчий прожиткового мінімуму. Оскільки позивач подала позов 19.07.2018 року - аліменти підлягають стягненню з цієї дати. \~ \~ \~ \~ Згідно\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: partial