Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів, посилаючись на наступне. 07.11.2016 року був укладений договір № 00507406 про розміщення вкладу «Строковий» між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] . П.1.1 та п.2.2 даного Договору передбачено, що банк приймає від вкладника на вкладний рахунок № 26308779310703 грошову суму у розмірі 15 000 євро, що еквівалентно 425 574,04 грн. та зобов`язується повернути вклад і сплатити проценти за користування вкладом на умовах та у порядку, передбачених цим договором. Строк зберігання вкладу з дати його внесення вкладником до дати повернення вкладу 15.05.2017 року. Грошові кошти були внесені 07.11.2016 року. 07.11.2016 року був укладений договір № 00507410 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» між ПАТ «ПтБ» та [PERSON] . П.1.1 та п.2.2 даного договору передбачено, що банк приймає від вкладника на вкладний рахунок № [NUMBER] грошову суму у розмірі 21 354 євро, що еквівалентно 605 848,62 грн., та зобов`язується повернути вклад і сплатити проценти за користування вкладом на умовах та у порядку, передбачених цим договором. Строк зберігання вкладу з дати його внесення вкладником до дати повернення вкладу 15.05.2017 року. Грошові кошти були внесені 07.11.2016 року. 09.11.2016 року був укладений договір № 00508494 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» між ПАТ «ПтБ» та [PERSON] . П.1.1 та п.2.2 даного договору передбачено, що банк приймає від вкладника на вкладний рахунок № [NUMBER] грошову суму у розмірі 8 550 євро, що еквівалентно 241 253,04 грн. та зобов`язується повернути вклад і сплатити проценти за користування вкладом на умовах та у порядку, передбачених цим договором. Строк зберігання вкладу з дати його внесення вкладником до дати повернення вкладу 23.05.2017 року. Грошові кошти були внесені 09.11.2016 року. 11.11.2016 року був укладений договір № 00509024 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» між ПАТ «ПтБ» та [PERSON] . П.1.1 та п.2.2 даного договору передбачено, що банк приймає від вкладника на вкладний рахунок № [NUMBER] грошову суму у розмірі 11 450 євро, що еквівалентно 319 105,04 грн. та зобов`язується повернути вклад і сплатити проценти за користування вкладом на умовах та у порядку, передбачених цим договором. Строк зберігання вкладу з дати його внесення вкладником до дати повернення вкладу 30.05.2017 року. Грошові кошти були внесені 11.11.2016 року. 14.11.2016 року був укладений договір № 00509675 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» між ПАТ «ПтБ» та [PERSON] . П.1.1 та п.2.2 даного договору передбачено, що банк приймає від вкладника на вкладний рахунок № [NUMBER] грошову суму у розмірі 13 000 євро, що еквівалентно 363 316,03 грн. та зобов`язується повернути вклад і сплатити проценти за користування вкладом на умовах та у порядку, передбачених цим договором. Строк зберігання вкладу з дати його внесення вкладником до дати повернення вкладу 30.05.2017 року. Грошові кошти були внесені 11.11.2016 року. Загальна сума банківських вкладів становить 69 354 євро. Загальна сума вкладів у гривні становила 1 955 096,57 грн. 17.02.2017 року їй було сплачено частину вкладу через ПАТ «Альфа-Банк» у розмірі 2 166,40 грн. 07.0.2017 року їй було сплачено частину вкладу через ПАТ «Альфа-Банк» у розмірі 197 833,60 грн. Тобто за вкладами залишилась заборгованість у розмірі 1 755 096,57 грн. 1.0.2017 року вона звернулася до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ПтБ» Ірклієнко Ю.П. про визнання її кредитором банку за заборгованістю, що виникла за всіма договорами, укладеними між нею та банком та вимогою повернення цих коштів на зазначений рахунок. Копія заяви та доказу направлення долучені до позовної заяви. Відповіді від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не отримала. Необхідно зазначити, що вона неодноразово зверталася щодо своїх вкладів до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України, Адміністрації Президента України, однак отримувала банальні відписки. Крім того, вона звернулася до Генеральної прокуратури України та Служби безпеки України із заявами про вчинення злочину щодо незаконної ліквідації Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» та безпідставної відмови у виплаті її вкладів, проте їй невідомо, чи внесені зазначені відомості до ЄДРДР та чи ведеться досудове розслідування. На підставі рішення Правління Національного банку України від 10 січня 2017 року № 14-рш/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Платинум банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 11 січня 2017 року № 85 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 23 лютого 2017 року № 95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 лютого 2017 року № 743 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ПтБ» та делегування повноважень ліквідатора банку». Попри те, що договірні відносини виникли безпосередньо між нею та банком, після введення в банк тимчасової адміністрації, до якої переходять повноваження банку, саме остання стає відповідальною за діяльність банку й виконання ним своїх зобов`язань. Також, управління банком під час тимчасової адміністрації здійснюється з урахуванням норм спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Відповідно до ст.1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Відповідно до положень ст.26, 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Розділу III «Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Уповноважена особа Фонду самостійно складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, якій передає Фонду для затвердження реєстру вкладників для здійснення виплат. Відповідно до ч.1,2 ст.30 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Протягом 15 днів, але не пізніше строків, встановлених Фондом, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів бухгалтерської та іншої документації банку. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків винні особи несуть відповідальність відповідно до закону. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку. Відповідно до ч.1, п.8 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. В силу ч.1 - 3 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти; цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Згідно із статтею 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.323 ЦК України). Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст.323 ЦК України). Але, в порушення цих норм, вона позбавлена права користуватися своїм майном. В даному випадку, її майном є грошові кошти, які банк отримав від неї на умовах строковості та платності, та до цього часу вони не повернуті Фондом гарантування вкладу у відповідності до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Вважає, що порушені її конституційні права, так як по вищезазначеним договорам на її вимогу не повернуті грошові кошти, які є її власністю. Так як виплата грошової суми за її вкладами протягом тривалого часу не відбувається, вимушена звернутися до суду з позовом. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Ст.525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до абз.1 ч.1 та абз.1 ч.2 ст.26 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Згідно із ч.1,2 ст.28 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500 000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника). Системний аналіз ч.1 ст.26, ч.1,2 ст.28 і п.1 ч.6 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» дає змогу зробити висновок про те, що під час тимчасової адміністрації Фонд, здійснюючи управління банком і несучи відповідальність за його діяльність у цей період, повинен провести виплати за договорами банківського вкладу й банківського рахунка в повному розмірі залишку коштів на відповідному рахунку та й без установлення будь-яких лімітів. Однак, як зазначалося вище, станом на 13.12.2017 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, порушуючи чинне законодавство України, не здійснив їй виплату гарантованих сум відшкодування у розмірі 1 755 096,57 грн. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у спорі про стягнення коштів за договором строкового банківського вкладу (у справі за № 6-2309цс16, постанова від 09.11.2016 року), згідно із частинами першою, другою статті 15 ЦПК України, у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд справ за КАС України або Господарським процесуальним кодексом віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Враховуючи вищезазначене, її звернення до суб`єкта владних повноважень не є підставою для розгляду спору у порядку адміністративного судочинства, оскільки вона звернулась за захистом порушених прав, що виникли із цивільних відносин, а саме із цивільно-правової угоди, тому такий спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України, Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. За таких підстав звернувся до суду і просить стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на свою користь невиплачені грошові кошти за вкладом в загальному розмірі 1 755 096,57 грн. за договорами банківського вкладу № 00507406, 00507410, 00508494, 00509024 , 00509675 . В судове засідання позивач не прибула, її представник надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позову наполягав, підтримавши позовні вимоги своєї довірительки в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання також не прибув, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що правовідносини, що склались між позивачем та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженою особою Фонду, регулюються виключно Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що є спеціальним у цих правовідносинах, а не Законом України «Про захист прав споживачів». За частиною 1 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є установою, що не має на меті отримання прибутку (ч.3 ст.3 Закону). Фонд гарантування не є надавачом фінансових послуг. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є надавачем послуг фінансових послуг в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та не с правонаступником банку, що ліквідується. Норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. На підставі рішення Правління Національного банку України від 10 січня 2017 року № 14-рш/БТ «Про віднесення ПАТ «Платинум Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 11 січня 2017 року № 85 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно яким розпочато процедуру виведення ПАТ «Платинум Банк» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 11 січня 2017 року до 10 лютого 2017 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора, визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Ірклієнку Ю.П. на один місяць з 11 січня 2017 року до 10 лютого 2017 року включно. Виконавча дирекція Фонду гарантування прийняла рішення від 09 лютого 2017 року № 501, відповідно до якого продовжено строк тимчасової адміністрації у ПАТ «Платинум Банк» з 11 лютого 2017 року до 10 березня 2017 року включно та продовжено строк повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ПТБ» Ірклієнка Ю.П. відповідно. Фонд гарантування звернувся до Національного банку України з пропозицією про відкликання 24 лютого 2017 року банківської ліцензії та ліквідацію банку ПАТ «Платинум Банк». Таке рішення прийнято виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20 лютого 2017 року. Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 23 лютого 2017 року № 95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Платинум банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 24 лютого 2017 року № 743 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ПтБ» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Платинум банк» з 24 лютого 2017 року до 23 лютого 2019 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «ПтБ», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів» фізичних осіб», в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активі» банку, Ірклієнку Ю.П. строком на два роки з 24 лютого 2017 року до 23 лютого 2019 року включно. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним Законом, що регулює дані правовідносини. Статтею 28 Закону передбачено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500 000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника). Фонд не пізніше наступного дня після закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку розміщує на офіційному веб-сайті Фонду оголошення про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування. Отже, виконавча дирекція Фонду затверджує Реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат, відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду Переліку рахунків. Так, у переданому уповноваженою особою Переліку рахунків інформація про позивача була включена на суму 200 000 грн. (2 166,40 грн. та 197 833,60). яку затверджено Фондом та отримано позивачем 17.02.2017 року в ПАТ «ПУМБ» та 07.03.2017 року в ПАТ «Альфа-Банк», що визнає позивач в позові. Вимоги до банку, незадоволені за недостатністю його майна, вважаються погашеними, що не позбавляє Фонд або уповноважену особу Фонду права звертатися з вимогами до пов`язаної з банком особи у порядку, визначеному частиною п`ятою цієї статті. Кредиторські вимоги позивача включені Уповноваженою особою Фонду в Реєстр акцептованих вимог кредиторів Банку на суму 2 267 736,92 грн. в четверту чергу, який було, відповідно, затверджено Фондом, та будуть погашатись за рахунок ліквідації маси Банку по мірі надходження коштів від продажу майна банку, відповідно до ст.52 Закону. Фонд має право інвестувати кошти в державні цінні папери України. Фонд здійснює інвестиційну діяльність на засадах затвердженого адміністративною радою Фонду інвестиційного плану, виходячи із потреб забезпечення виконання функцій Фонду. На майно, у тому числі кошти, Фонду не може бути накладений арешт, а також застосовані способи забезпечення позову. Так, між Національним банком України (Кредитор) та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (Позичальник) укладено кредитний договір, згідно якого кредитор зобов`язується не пізніше наступного дня після підписання цього договору та договору застави в установленому порядку на рахунок позичальника № 32303320301, відкритого в Операційному управлінні НБУ кредит та одночасно заблокувати в депозитарії цінні папери, які надані під забезпечення кредиту. На сьогодні встановлена заборона відчуження коштів, які обліковуються на рахунках Фонду гарантування. Ці кошти не підлягають вилученню та можуть використовуватись виключно для покриття витрат, пов`язаних з виконанням покладених на Фонд функцій та повноважень. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту порушених (на його думку) прав та інтересів - шляхом стягнення коштів - не відповідає порядку, встановленому вимогами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того, позивачем не наведено суду належних та допустимих доказів порушення прав та законних інтересів останнього з боку Фонду. Тому в задоволенні позовних вимог просять відмовити в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Як встановлено в судовому засіданні, 07.11.2016 року був укладений договір № 00507406 про розміщення вкладу «Строковий» між ПАТ «Платинум Банк» та позивачкою по справі [PERSON] (а.с.10). 07.11.2016 року був укладений договір № 00507410 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» між ПАТ «ПтБ» та позивачкою по справі [PERSON] (а.с.11). 11.11.2016 року був укладений договір № 00509024 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» між ПАТ «ПтБ» та позивачкою по справі [PERSON] (а.с.12). 14.11.2016 року був укладений договір № 00509675 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» між ПАТ «ПтБ» та позивачкою по справі [PERSON] (а.с.13). Загальна сума банківських вкладів, відповідно до меморіальних ордерів (а.с.14-18), становить 69 354 євро, що еквівалентно 1 955 096,57 грн. На підставі рішення Правління Національного банку України від 10.01.2017 року № 14-рш/БТ «Про віднесення ПАТ «Платинум Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 11.01.2017 року № 85 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким розпочато процедуру виведення ПАТ «Платинум Банк» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 11.01.2017 року до 10.02.2017 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора, визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Ірклієнку Ю.П. на один місяць з 11.01.2017 року до 10.02.2017 року включно (67-68). Виконавча дирекція Фонду гарантування прийняла рішення від 09.02.2017 року № 501, відповідно до якого продовжено строк тимчасової адміністрації у ПАТ «Платинум Банк» з 11.02.2017 року до 10.03.2017 року включно та продовжено строк повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ПТБ» Ірклієнка Ю.П. відповідно. Фонд гарантування звернувся до Національного банку України з пропозицією про відкликання 24.02.2017 року банківської ліцензії та ліквідацію банку ПАТ «Платинум Банк». Таке рішення прийнято виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.02.2017 року. Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 23.02.2017 року № 95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Платинум банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 24.02.2017 року № 743 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ПтБ» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Платинум банк» з 24.02.2017 року до 23.02.2019 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «ПтБ» строком на два роки з 24.02.2017 року до 23.02.2019 року включно. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі та на умовах і в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.1-2 ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу зі сплином встановленого договором строку. Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ст.2 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику, відповідно до законодавства України та умов договору. Водночас, ч.1 ст.1074 ЦК України визначено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом. Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що унормовує ці правовідносини. У пункті 8 Прикінцевих і перехідних положень ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п.6 ч.1 ст.2 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи, відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей Закон є пріоритетним стосовно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Статтею 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з п.п.1,2 ч.5 ст.6 цього Закону, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Відповідно до ч.2 ст.46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду, банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. Згідно з ч.5 ст.45 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб - вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. Отже, з дня введення тимчасової адміністрації ПАТ «Платинум Банк» не мало права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, тобто, фактично був позбавлений права виконувати будь-які операції про рахункам власних клієнтів, у тому числі й позивачки по справі [PERSON] Разом з тим, в судовому засіданні позивачем не оспорюється той факт, що [PERSON] було виплачено двома траншами 200 000 грн. та те, що банком почалося виконання зобов`язань в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст..81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст..82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини. Які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відтак, беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed