Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк «Надра» (Позивач, Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (Відповідач, Позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.09.2008р. між ВАТ Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний банк «Надра» та Відповідачем було укладено Кредитний договір № 377/РП/65/2008-980, згідно з умовами якого Позивач надав Відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) в гривнях з метою придбання автотранспортного засобу на загальну суму 47 350,00 грн. із розрахунку 20,70% на рік строком з 01.09.2008р. по 01.09.2013р. Позивач свої зобов'язання перед Відповідачем виконав в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером. Проте, Відповідач станом на 16.04.2014р. порушує умови кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами, в результаті чого станом на 16 квітня 2014 року має заборгованість у сумі 111 980,37 грн., що складається з: - непогашеного кредиту - 42 612,76 грн., - несплачених відсотків - 22 081,88 грн., - несплаченої пені за прострочення строків виконання зобов'язань - 4 320,77 грн., - штрафу за порушення договору - 42 964,96 грн., яку Позивач просив стягнути. Представник Позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 35). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 01 вересня 2008 року між Позивачем та [PERSON] було укладено Договір «Автопакет» № 377/РП/65/2008-980 (а.с.9-13), згідно з умовами якого, Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 47 350,00 грн. сплатою відсоткової ставки у розмірі 20,7% річних строком до 01 вересня 2013 року. Відповідно до п.п.1.1.2. Кредитного договору, цільовим використанням кредитом зазначено придбання автомобіля та сплата витрат, пов'язаних з державною реєстрацією Автотранспортного засобу в МРЕВ при УДАІ УМВС України (якщо Позичальник сплачує за Автотранспортний засіб в тому числі і власні кошти та розмір внеску становить не менше ніж 10% від ціни Автотранспортного засобу) та комісії Банку. Відсотки за користування кредитом нараховуються за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту (п.1.1.3.1.). Відповідно до п.2.1. Договору надання кредиту проводиться шляхом: - видачі готівки Позичальнику через касу банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки, сума у якій зазначена у валюті України - гривнях/іноземній валюті - доларах США/Євро, або - перерахування коштів за реквізитами, вказаними Позичальником письмово, або - перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника, за реквізитами, вказаними Позичальником. Пунктами 2.2.1., 2.2.3. Договору встановлено, що Позичальник повертає кредит та сплачує банку передбачені п.1.1.3.1. цього Договору відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок щомісячно до 18 числа поточного місяця, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу в розмірі 1 334,09 грн. Відповідно до п.4.2.5. банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж, а також у випадку невиконання умов, передбачених п.4.2.4., 4.2.9. Договору. Як встановлено в судовому засіданні, Позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином та надав Позичальнику кредитні кошти в розмірі 47 350,00 грн., що підтверджується Меморіальним ордером № 15 від 01.09.2008р. на суму 47 350,00 грн. (призначення платежу: плата за а/м ВАЗ 21101, зг. Договору купівлі-продажу № 458 від 28.08.2008р., шасі № [NUMBER] [PERSON], в т.ч. ПДВ від 01.09.2008р.) (а.с.8) та заявою [PERSON] на видачу готівки № 898 від 01.09.2008р. на суму 47 350,00 грн. (а.с.7). Однак, Відповідачем після отримання кредитних коштів не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком по Кредитному договору (а.с.5-6). Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до Розділу 5 Кредитного договору, у випадку прострочення Позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту/Кредитної лінії Позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасної сплаченої суми за кожен день прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За розрахунком Позивача станом на 16.04.2014р. в зв'язку з порушенням Відповідачем зобов'язання за Договором, сума його простроченої заборгованості перед Позивачем становить 111 980,37 грн., що складається з: - непогашеного кредиту - 42 612,76 грн., - несплачених відсотків - 22 081,88 грн., - несплаченої пені за прострочення строків виконання зобов'язань - 4 320,77 грн., - штраф за порушення договору - 42 964,96 грн. (а.с. 5-6). Разом з тим, Позивачем не обґрунтовано зазначена сума штрафу, яка підлягає стягненню з Відповідача на підставі п.5.2. Договору у зв'язку з невиконанням останнім умов договору, а саме Позивач у своєму розрахунку зазначив, що штраф за порушення умов додаткової угоди відповідно до п.5.2. у розмірі 5%, що становить 2 130,64 грн. та штраф за порушення умов додаткової угоди до п.5.3. у розмірі 10%, що складає 40 834,32 грн., що разом складає 42 964,96 грн. Проте, пунктом 5.2. Договору передбачено, що у разі порушення Позичальником вимог п.п.4.3.1, 4.3.2., 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10 цього Договору, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.1.1. цього Договору за кожен випадок. Отже, у зв'язку з тим, що Позивачем не зазначено конкретну кількість випадків порушення Позичальником вимог Договору щодо своєчасної сплати мінімального платежу за кредитом та відсотків за його користування, суд виходить з того, що Відповідач одноразово порушив вимоги п.4.3.3. договору, а тому з останнього підлягає стягненню на користь Позивача штраф у розмірі 4 735,00 грн., що становить 10% від суми наданого кредиту. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, а тому суд присуджує до стягнення з [PERSON] заборгованості по кредитному договору на загальну суму 73 750,41 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд також присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат пропорційно до задоволених вимог, які було сплачено позивачем при поданні позову до суду. Враховуючи суму задоволених вимог, суд присуджує до стягнення з Відповідача на користь Позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 737,50 грн. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 267, 525, 526, 625, 1054 ЦК України та

Outcome: partial