Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 25 вересня 2004 року було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], виконкомом Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 12. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між нею та відповідачем не склались по тій причині, що в період спільного проживання в них виявилась несумісність характерів та різні погляди на життя, ведення сімейного господарства. Позивач також зазначила, що з червня 2017 року вони припинили з відповідачем подружні відносини, спільне господарство не ведуть. Спір щодо поділу спірного майна між ними на даний час відсутній. Позивач через канцелярію суду надала письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу, заперечувала проти надання строку для примирення, оскільки відповідач постійно погрожує їх життю, просила розглянути справу за її відсутності. Проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав клопотання про надання строку для примирення на шість місяців. Відповідно до ч. 4 ст. 169, 224 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 30 жовтня 2017 року відповідно до ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами дійсно 25.09.2004 року було укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 12 (а.с. 4). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають дочку - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження дитини сторони записані батьками (а.с. 5). З акту про проживання без реєстрації місця проживання від 12.10.2017 року складеного депутатом Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області в присутності сусідів, видно, що за адресою: [ADDRESS] проживають без реєстрації місця проживання: [PERSON] - позивачка по справі та [PERSON] - її дочка з липня 2017 року. Відповідно до висновку старшого ДОП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області [PERSON] видно, що 28.08.2017 року до Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області зверталася [PERSON] з заявою про те, що її чоловік [PERSON] неодноразово погрожував їй по телефону. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно із ст.51 Конституції України та ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою… користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Отже, суд приходить до висновку, що подання відповідачем лише однієї заяви про надання строку для примирення, не свідчить про його серйозні наміри зберегти сім"ю, а є затягуванням судового процесу. Приймаючи до уваги, що, позивач наполягає на розірванні шлюбу, категорично заперечує проти надання строку для примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved