Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що позивач в опалювальний період 2014-2020 р.р. надавав теплову енергію у нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власницею якого згідно з договором купівлі-продажу є [PERSON] . Відповідно до ст. 20, ст. 32 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875- IV споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Як підтвердження факту надання послуги теплопостачання Відповідачу за адресою: [ADDRESS] , є акти включення та відключення опалення в будинку [ADDRESS] за опалювальний період 2014 - 2020 р. Згідно з нормами Житлового кодексу України власник (наймач) житлового будинку (квартири) зобов`язаний своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. Крім того, згідно до ст. 19 Закону України „Про теплопостачання" споживачі теплової енергії повинні щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У відповідності до п. 18 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення" розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. У житловому будинку [ADDRESS] не встановлено прилад обліку теплової енергії, тому в опалювальний період 2014 - 2020 р. по особовому рахунку № [NUMBER] сплата за спожиту теплову енергію нарахована з розрахунку за 1 м 3 опалювальної площі квартири та діючого тарифу. Відповідач була власницею нежитлового приміщення, розташованого за адресою [ADDRESS] до листопада 2020 року, про що свідчать дані договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 18.11.2020 року № 3305. Будучи власницею даного приміщення відповідач систематично не сплачувала кошти за отримані послуги з теплопостачання, внаслідок чого, станом на дату продажу нежитлового приміщення виникла заборгованість в сумі 34081,85 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь. Окрім того, позивач просив стягнути інфляційні збитки в сумі 4005,09 грн.; 3 % річних в сумі 1602,04 грн. та суму сплаченого судового збору у сумі 2270,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не прибув, надав заяву з проханням справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, заяву про розгляд справи без її участі суду не надавала, про причини неявки суд не інформувала, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідач у справі [PERSON] була власницею нежитлового приміщення яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] до листопада 2020 року, про що свідчать дані договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 18.11.2020 року № 3305, та в опалювальний період 2014-2020 р.р. отримувала теплову енергію у вказане вище нежитлове приміщення. Підприємством, яке надає послуги з теплопостачання до багатоквартирного житлового будинку відповідача є обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Торецьктепломережа». За особовим рахунком відповідача № [NUMBER] станом на день відчуження вказаного нежитлового приміщення, тобто станом на 18.11.2020 року, оплата за послуги теплопостачання здійснювалася з порушенням строків, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 34081,85 грн. Ст.11 ЦК України передбачає, що цивільні права та зобов`язання виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. На підставі ст.ст.67, 68ЖК України плата за комунальні послуги (в тому числі, за теплову енергію) стягується по затвердженим у встановленому порядку тарифам і наймач та члени його сім`ї зобов`язані вчасно вносити плату за комунальні послуги. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положення ст. 625 ЦК України, визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення вартості наданих послуг з теплопостачання, оскільки доказів про невиконання позивачем своїх обов`язків з надання послуг, суду не надано, тому підстав для припинення нарахувань не було. У зв`язку з неналежним виконанням обов`язку по сплаті спожитих послуг з теплопостачання, з урахуванням положень ст. 625 ЦК України, наявні підстави для стягнення 34081,85 грн. - заборгованості за теплову енергію, 1602,04 грн. - 3 % річних від простроченої суми; 4005,09 грн. - інфляційні збитки за весь час прострочення. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, що підтверджено документально платіжним дорученням № 3251 від 14.01.2021 (а.с. 3) у розмірі 2270,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved