Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого спадщину прийняла його дружина і мати позивача [PERSON] . [INFO] вона також померла. Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно. Діти спадкодавця: [PERSON] та [PERSON] у визначений законом строк звернулися до приватного нотаріуса з заявами про прийняття спадщини і 04.05.2018 року отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки по 1\\2 частці кожному, що розташовані на території Козацької сільської ради Бобровицького району. [INFO] помер [PERSON] . Ним було складено заповіт, в якому заповідач [PERSON] грошові вклади та земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповідав своїй племінниці- [PERSON] , яка в подальшому відмовилася від прийняття спадщини у встановленому законом порядку. Позивач є спадкоємцем по закону після смерті брата та прийняв спадщину, подавши заяву до нотаріуса. Інших спадкоємців немає. 23.04.2019 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки (паї), що належали [PERSON] . Проте, оформити право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , у нотаріуса не може через відсутність правовстановлюючого документа, який би посвідчував право власності спадкодавця на будинок. Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визнати за ним право власності на вищевказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами. В судове засідання позивач та представник відповідача не з`явилися і надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує та просить його задовольнити, а відповідач - Бобровицька міська об`єднана територіальна громада в особі Бобровицької міської радипозовні вимоги визнає. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у визначені Законом способи захисту. Відповідно до приписів статтей 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1262 ЦПК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. В судовому засідання встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , які померли [INFO] та 27.04.2016 року відповідно, що засвідчено копіями свідоцтв про смерть, були батьками [PERSON] та [PERSON] , що також підтверджено відповідними свідоцтвами (а.с.6,7,9,10). [PERSON] , помер [INFO] , що засвідчено копією свідоцтва про смерть (а.с.8) Згідно довідок від 31.10.2019 року виданих Козацьким старостинським округом Бобровицької міської ради Бобровицького району, [PERSON] , який помер [INFO] на день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті проживали та були зареєстровані: його дружина - [PERSON] та син - [PERSON] . Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] і на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] з нею на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті проживав та був зареєстрований син - [PERSON] , а після смерті [PERSON] , який помер [INFO] з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.17-19). З інформації, що міститься у довідці від 24.01.2020 року № 24 виданій Козацьким старостинським округом Бобровицької міської ради Бобровицького району, видно, що станом на 15.04.1991 року житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , належав до колгоспного двору. Зареєстровані в ньому були [PERSON] - голова двору, його дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с.20). Довідкою № 114 ФОП « [PERSON] » від 25.06.2019 року підтверджується, що право власності на житловий будинок в [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.21). Згідно постанови державного нотаріуса Бобровицької районної державної нотаріальної контори від 28.12.2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , оскільки за життя спадкодавець не провів реєстрацію права власності на будинок (а.с.60). Як вбачається із відповіді № 274/01-16 наданої Північно- східним міжрегіональним управлінням міністерства юстиції (м. Суми) Бобровицькою районною державною нотаріальною конторою від 06.02.2020 року, 12.03.2019 року було заведено спадкову справу № 65/2019 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Із заявою про відмову від спадщини за заповітом звернулася [PERSON] - племінниця спадкодавця. [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] і йому було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, проте відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] шляхом винесення відповідної постанови від 28.12.2019 року. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом на будинковолодіння в нотаріальній конторі не може, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами спадкодавцем не отримувався, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Разом з тим, суд враховує, що іншим шляхом захистити право позивача на спадщину неможливо, а набуття позивачем права власності на житловий будинок з будівлями та спорудами не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону.

Outcome: approved