Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визначення розміру часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0.1 га, що розташована за адресою: м. Рівне, вул. Іванова, буд.8 (кадастровий номер 5610100000:01:070:0579) за [PERSON] та померлим 9 січня 2017 року [PERSON] - по 1/2 частці за кожним. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті її батька [PERSON], який помер 9 січня 2017 року, залишилося спадкове майно у вигляді частини земельної ділянки, що знаходиться за адресою Рівненська область, м. Рівне по вул. Іванова, 8. Згадана ділянка на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок зареєстрована 22.02.2016 за [PERSON] та покійним [PERSON] на праві приватної власності. Після смерті батька вона успадкувала, та на даний час є власником частини будинку № 8, що знаходиться за адресою Рівненська область, м. Рівне по вул. Іванова, а тому згідно ст.120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України до неї перейшло право на земельну ділянку. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовільнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Першої Рівненської державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] є власником 40/100 частки житлового будинку № 8, по вул. Іванова в м. Рівне з надвірними будівлями та спорудами. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельна ділянка в м. Рівне, по вул. Іванова, буд.8 належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 03 листопада 2017 року стверджується право власності [PERSON] на 40/100 часток житлового будинку № 8 з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться на вулиці Іванова у м. Рівному, який вона успадкувала після смерті свого батька [PERSON] Відповідно до положень\~статті 368 Цивільного кодексу України\~- спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із частиною 4\~статті 86 Земельного кодексу України,\~- співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Відповідно до положень\~статті 89 Земельного кодексу України, - земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Більш того, у разі наявності спору між співвласниками щодо порядку користування земельною ділянкою, який раніше ними не визначався, визначення такого порядку чи поділ земельної ділянки здійснюється в залежності від розміру ідеальних часток на час виникнення спільної часткової власності. Крім того, згідно із\~пунктом «г» частини 1\~статті 87 Земельного кодексу України, - право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду. Згідно із положеннями\~статті 372 Цивільного кодексу України,\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. Так, відповідно до\~статті 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Нормами частин 1 та 2\~статті 370 Цивільного кодексу України\~встановлено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. За таких умов, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення вимог [PERSON] про визначення часток у складі спільної сумісної власності на земельну ділянку. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, у суду відсутній сумнів щодо достовірності визнаних відповідачем обставин позову та добровільності їх визнання, за наявності для того законних підстав суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved