Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що вона є власником [ADDRESS], в якій також зареєстрований її колишній чоловік - [PERSON]. Фактично відповідач не проживає у квартирі з березня 2014 року, тобто більше року. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В суді позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про дату та час судового розгляду справи, до суду не з'явився, із будь-якими заявами на адресу суду не звертався, тому суд, за згодою позивача, ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представники третіх осіб - ККП "КК "Приморська", Приморський районний сектор у м. Маріуполі ГУ ДМС Донецької області в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] є власником [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 31.12. 1993 року. (а.с. 5) З особового рахунку № [NUMBER] від 22.07. 2015 року вбачається, що в [ADDRESS], відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрований з 21.06. 2007 року та по теперішній час. (а.с.7) Відповідно до довідки-акту № 180 від 22.07.2015 року, виданої Комітетом самоорганізації населення "Балтійський", відповідач в [ADDRESS] тільки зареєстрований, але фактично не мешкає з березня 2014 року, про причини не проживання нікому не повідомляв, з зазначеного часу в квартирі не з'являвся, чим підтверджується відсутність відповідача за місцем реєстрації на протязі більш ніж одного року. (а.с. 6) Згідно ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.. 383 ЦК України та ст.. 150 ЖК України власник будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно з положеннями ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, виходячи з аналізу змісту вказаних правових норм та встановлених судом обставин справи, суд приходить до висновку, що право відповідача [PERSON], як колишнього члена сім'ї власника вищезазначеної квартири перестало існувати. Щодо решти позовних вимог, а саме в частині зобов'язання Приморського РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області зняти відповідача з реєстраційного обліку, то ці вимоги є безпідставними, не ґрунтуються на законі, а тому задоволенню не підлягають. Таким чином, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог лише в частини визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, і позов задовольняє частково, відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є безумовною підставою для подальшого зняття з реєстрації відповідним підрозділом органу внутрішніх справ. На підставі викладеного,

Outcome: partial