Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої затопленням квартири. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Поверхами вище, у квартирі [ADDRESS] проживає відповідач [PERSON], з вини якого 02 жовтня 2013 року була затоплена її квартира. Причиною затоплення її квартири стало самовільне встановлення водорозбірного крану на приладі центрального опалення у кімнаті, який був відчинений. Внаслідок залиття квартири водою були пошкоджені: мокрі стеля та стіни в кімнаті, кухні, коридорі, намокли особисті речі та майно, намокло покриття підлоги з паркету, що підтверджується актом від 03.10.2013 року складеним КВЖРЕП № 1. Квартира потребує ремонту, вартість якого за висновком спеціалістів складає 9200, 00 грн., а загальна вартість майнової шкоди, яку позивач бажає стягнути з відповідача в судовому порядку становить 9270,00 грн. Відповідач відмовився в добровільному порядку відшкодувати вартість завданих збитків. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 9270,00 грн., судовий збір у розмірі 229,40 грн. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме лише в частині того, що дійсно з його вини було затоплено квартиру, проте суму. відшкодування матеріальної шкоди він не визнає, оскільки проводив ремонт в квартирі позивача . Суд вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 1009 (а.с.3-7). Згідно акту про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 03.10.2013 року (а.с.8) затоплення квартири [ADDRESS] відбулося внаслідок самовільне встановлення водорозбірного крану на приладі центрального опалення у кімнаті, який був відчинений в квартирі [ADDRESS], в якій проживає відповідач [PERSON]. Внаслідок залиття квартири водою були пошкоджені: мокра стеля та стіни в кімнаті, кухні, коридорі, намокли особисті речі та майно, що підтверджується актом від 03.10.2013 року складеним КВЖРЕП № 1. Відповідачем [PERSON] в судовому засіданні визнано факт залиття з його вини квартири позивача [ADDRESS]. Відповідно до локального кошторису ремонту квартири [ADDRESS] від 18.10.2013 р. - вартість відновлювального ремонту даної квартири складає 9200,00 грн., з них: 7617,00 грн. - будівельно-монтажну роботи, 0,050 грн., ПДВ-1,533 грн. Крім цього позивачем були витрачені кошти за складання зведеного кошторису в розмірі 60,00 грн. + 10,00 грн. - послуги банку, що підтверджується копіями квитанцій (а.с.18). Відповідачем [PERSON] не спростовано вартості відновлювальних робіт квартири позивача . Крім того, як з"ясовано в ході розгляду справи, ремонтні роботи проведено відповідачем в одній кімнаті залитої квартири. Але вони проведені з порушенням технологій та неякісно, що в результаті не призвело до усунення нанесеної шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч.1,2,3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено, судові витрати присуджуються з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, з урахуванням ст. 11 ЦПК України, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди 9270 грн. 00 коп., а також судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved