Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулась до Печерського районного суду м. Києва із позовом до ПАТ «Дельта Банк», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У своєму позові [PERSON] просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, виконавчий напис № 858 вчинений приватним нотаріусом Ярощук В.Ю. від 18.06.2014 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що приватним нотаріусом Ярощук В.Ю. було вчинено вищевказаний виконавчий напис без з'ясування факту безспірності заборгованості по зобов'язанню та факту наявності заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк». Вказує, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 20.10.2015 відмовлено в позові ПАТ "Дельта Банк" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому, судом встановлено, що банком не надано належних доказів наявності заборгованості відповідача за кредитним Договором, а також доказів отримання прав вимоги за Договором іпотеки. За наведених обставин [PERSON] вважає що своїми діями відповідачі порушили його права та просить задовольнити позов в заявлений нею спосіб. В судовому засіданні представник позивача, позов з викладених у ньому підстав підтримала, просили задовольнити. Представник Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні, з посиланням на те, що в банк діяв в межах чинного законодавства та не порушував прав позивача . Приватний нотаріус Ярощук В.Ю. в судове засідання не з'явилась, про місце, день і час розгляду справи повідомлена належним, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 2. ст.169 ЦПК України неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. Вислухавши пояснення осіб які беруть участь у розгляді справи, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21 лютого 2008р. між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11301428000, відповідно до якого позичальник отримала 80 000 доларів США строком до 21 лютого 2018р. зі сплатою 13,90% річних за користування кредитними коштами. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 21 лютого 2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки, предметом якого є квартира за адресою: [ADDRESS], яка належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 9 вересня 2004р. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васьківською В.С. 8 грудня 2011р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу вимоги за кредитами, відповідно до якого продавець погодився передати (відступити) права вимоги за кредитами та передати їх покупцеві, а покупець погоджується придбати права за кредитами та прийняти їх та сплатити ціну купівлі. 18.06.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. було вчинено виконавчий напис за №858 по стягненню Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» 1 638 096, 08 грн. з [PERSON] як заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 11301428000 від 21.02.2008 р. шляхом звернення стягнення на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 20.10.2015 у позові Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність відмовлено. При цьому, судом встановлено, що банком не надано належних доказів наявності заборгованості відповідача за кредитним Договором, а також доказів отримання прав вимоги за Договором іпотеки. Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про нотаріат» № 3425-ХІІ від 02 вересня 1993 року (із змінами та доповненнями) нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти Статтями 34, 36, 87, 88 вказаного Закону передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, і що з дня виникнення права на вимогу минуло не більше трьох років. Звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивач зазначив, що вчинений приватним нотаріусом виконавчий напис, за яким звернуто стягнення на нерухоме майно, передане ним у заставу банку, є таким, що не підлягає виконанню, оскільки між ним та банком має місце спір щодо наявності заборгованості та ця заборгованість не носить безспірного характеру. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При цьому, жодного належного та допустимого доказу, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження додержання вимог законодавства при вчиненні виконавчого напису № 858 від 18.06.2014 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: [ADDRESS] відповідачем та третьою особою суду не надано. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку ,що виконавчий напис від 18.06.2014 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: [ADDRESS]. є таким, що не підлягає виконанню, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Оскільки, позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп., підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved