Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом 04 травня 2016 року до [PERSON], третя особа: відділ реєстрації місця проживання у Шевченківському (Дзержинському) районі міста Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю та анулювання реєстрації за місцем помешкання про усунення перешкод у користуванні житлом та зняття особи з реєстраційного обліку Представник позивачки [PERSON]. звернулася до суду з заявою про можливість розгляду справи за її відсутність, повідомила, що позовні вимоги своєї довірителя підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні та не заперечує проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи попереджений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не сповістив. Третя особа - відділ реєстрації місця проживання у Шевченківському (Дзержинському) районі міста Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради в судове засідання не з'явились, про час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, звернулись до суду з заявою з проханням слухати справу за їх відсутності. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Ознайомившись з волевиявленням сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: На підставі ст.57 ЦПК України доказами по справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановить наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин ,які мають значення по справі. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема , звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно вимог ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. [PERSON] відповідно до протоколу №3 про проведення ауціону від 16.02.2016 року визнаний переможцем аукціону. Результати вказаного ауціону не оскаржувались та є чинними. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджує договір купівлі - продажу між ТОВ «СМП-166» в особі ліквідатора [PERSON] та [PERSON], посвідчений 13.04.2016 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. Станом на теперішній час в даній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який не має права власності або права користування квартирою 4 в будинку 240 по вулиці Клочківській у м. Харкові, але продовжує проживати в квартирі. На підставі ст.16 Цивільного Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним з способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до правопорушення і інше. На підставі ст..41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися майном. На підставі ст. 319 Цивільного Кодексу України право власності в Україні складається з права володіння, права користування та права розпорядження та може набуватися тільки на законних підставах". Виходячи з вимог ст..328 ЦК України позивач набув право власності на законних підставах . На підставі ст..ст..321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні, власник вправі вимагати захисту порушеного права власності в судовому порядку ( ст.16 Цивільного Кодексу України). На підставі вимог п1)ч1 ст.346 ЦК України право власності припиняється на підставі відчуження власником свого майна. Відповідно до ч. 1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» №1952-ІV від 01.07.2004р. обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб. У відповідності з вимогами Закону України «Про право на справедливий суд» від 12.02.2015 року, який набув чинності 28.03.2015 року та яким внесені відповідні зміни до ЦПК України, суди при постановленні рішень зобов'язані застосувати судову практику, ураховуючи позицію Верховного Суду України та Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ. Стаття 360-7 ЦПК України передбачає : «Висновки Верховного Суду України щодо застосування норм права, викладені в його постанові, прийнятої за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п.1-2 частини першої ст..355 цього Кодексу, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правові акти, що містять відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у Постанові Верховного Суду України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновку Верховного Суду України з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом…….» У відповідності з правовою позицією Верховного Суду України, викладено в справі 6-158 цс від 05.11.2014 року права членів сім'ї власників будинку користуватись цим житловим приміщенням, може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається і право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем явка до суду проігнорована та не надано суду належних доказів, які суд би мав урахувати при постановленні судового рішення.

Outcome: approved