Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом у якому прохала визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 18,9 кв.м. В обґрунтування позову вказувала, що їй на праві особистої власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу укладеного між нею та Полтавським радгоспом-технікумом. A.C. Макаренко в 1992 році. Право власності позивач в Бюро технічної інвентаризації не реєструвала, що підтверджується довідкою ПП «Полтавське Бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 18.07.2012 р. Відповідно до вимог ч.1 ст. 128 ЦК УРСР право власності у набувача майна за поговором виникає з моменту передачі речі, тобто позивач набула право власності на квартиру в 1992 році. Позивач вказувала, що отримала вищевказану квартиру 05.06.1974 року як працівник радгоспу-технікуму ім. Макаренка. Будинок належав технікуму, позивач сплачувала всі комунальні рахунки за користування квартирою технікуму. На момент викупу квартири вона одна проживала та була прописана в квартирі. На даний час позивач втратила правовстановлюючі документи на квартиру та не може їх відновити, а тому змушена була звернутись до суду. Сторони в судове засідання не з'явилися. Від позивача в матеріалах справи знаходиться заява від 30.01.2014 року про розгляд справи за її відсутності, в якій вона позовні вимоги підтримує. Представник позивача в судове засідання не з»явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Від представника Полтавської державної аграрної академії надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Представник аграрно-економічнго коледжу Полтавської державної аграрної академії в судове засідання не з»явився. Згідно ст. 169 ЦПК України, суд розглядає справу по суті на підставі наявних у справі доказів, за відсутності осіб, які не з"явилися. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що [PERSON] на праві особистої власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу, укладеного між нею та Полтавським радгоспом - технікумом ім.. А.С. Макаренко в 1992 році. Відповідно до довідки Державної міграційної служби України Управління державної міграційної служби України в Полтавській області, сектору адресно-довідкової роботи ВПРГРФО № 545 від 24.07.2012 року, [PERSON], [INFO] зареєстрована в [ADDRESS] Будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] не є комунальною власністю, згідно довідки КП «ЖЕО №2» від 24.03.2012 року на балансі підприємства не перебуває. Згідно архівної довідки від 22.03.2012 р. Полтавський радгосп-технікум ім. A.C. Макаренко змінив свою назву та з 01.03.2005 р. має назву Аграрно-економічний коледж Полтавської державної аграрної академії. Згідно довідки від 24.07.2012 р. Аграрно-економічного коледжу Полтавської державної аграрної академії будинок по [ADDRESS] на балансі коледжу не знаходиться. На даний час будинок по [ADDRESS] не знаходиться на балансі будь-якого підприємства. Позивач [PERSON] проживає у вказаному будинку з 1992 року. Відповідно до ч.1 ст. 128 ЦК УРСР, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ч.4 ЦК України ( в редакції 2003 року), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов»язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ, майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку , що позовні вимоги є законними , підтвердженими, а отже підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved