Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач вказує, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 07 вересня 2010 року [PERSON] було надано кредит, у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору. Оскільки позичальником належним чином не виконані зобов"язання за кредитним договором, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 29229 грн. 28 коп. Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена відповідно до ст.128 ЦПК України, за зареєстрованим місцем проживання, від отримання судової повістки [PERSON] відмовилася. Відповідно до ч.9 ст.130 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не з`явилася, причини неявки не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі суду та відзив не надала. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 20 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін. Враховуючи вимоги\~ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 11\~розділу ІІІ ЦПК України на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом установлено\~,\~що між\~сторонами 07\~вересня 2010\~р.\~був укладений\~кредитний договір\~б/н\~шляхом підписання\~анкети-заяви\~про приєднання\~до Умов\~та правил\~надання банківських\~послуг у\~ПриватБанку,\~відповідно до\~якого відповідач\~отримала кредит\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~картковий рахунок . Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] кредитний ліміт був збільшений до 6300 грн. Станом на 11.03.2020 року, згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача становить 29 229 грн. 28 коп., яка складається із наступного: заборгованість за кредитом 18 773 грн. 95 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 4 325 грн. 27 коп., заборгованість за пенею 4 262 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1368 грн.06 коп. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України , інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.( ч. 1ст. 1054 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Наданий Банком розрахунок заборгованості (а.с.5-9) свідчить про те, що відповідач належним чином умови договору не виконував. Правильність наданих банком розрахунків заборгованості підтверджується умовами кредитного договору і не спростована відповідачем в установленому законом порядку. Отже, позивач виконав умови кредитного договору, а відповідачем не виконано грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів, а тому наявні підстави для стягнення заборгованості. Разом із\~цим, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь Банку пені та штрафу, суд приходить до наступного.\~ Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на зазначене, позовна вимога в частині про стягнення заборгованості за\~пенею \~в розмірі\~4262\~грн. не підлягає задоволенню, а позов в частині стягнення заборгованості по штрафу /фіксована частина/ 500 грн., штраф (процентна складова) 1368 грн. 06 коп. підлягає задоволенню. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 24 967 грн. 28 коп., із них: заборгованість за кредитом 18 773 грн. 95 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 4325 грн. 27 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1368 грн.06 коп. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним витрати по сплаті судового збору, які відповідно до наданої квитанції становить 2102,00 грн. \~ \~ \~ \~Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного ,

Outcome: partial