overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок 1973 року забудови, цегляний, 49,30 кв.м. загальною площею та 25,80 кв.м. житловою площею з господарськими спорудами, розміщений в с. Насташка Рокитнянського району, пров. Першотравневай, 12. В обгрунтування свого позову посилається на те, що 20.05.1995 померла її мати [PERSON] За її матір"ю рахується вказаний житловий будинок. Спадщину після смерті матері вона прийняла подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. Однак не може в нотаріальному порядку оформити права спадщини на вказаний будинок через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності спадкодавця на це майно. Сторони, будучи викликаними в попереднє судове засідання не зявилися, але подали до суду заяви з яких вбачається, що позивач свій позов підтримала, відповідач при вирішенні позову покладається на розсуд суду та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч. 4 ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України\~ у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 20.05.1995, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З копії технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що в с. Насташка Рокитнянського району, пров. Першотравневай, 12. знаходиться житловий будинок загальною площею 49,30 кв.м. 1973 року побудови з господарськими спорудами. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з поджужжя, який пережив спадкодавця та його батьки. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1261 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок 1981 року забудови, цегляний, 78,6 кв.м. загальною площею та 55,10 кв.м. житловою площею з господарськими спорудами, розміщений в [ADDRESS] В обгрунтування свого позову посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] За життя [PERSON] склав заповіт, де єдиним спадкоємцем зазначив її. Спадщину після смерті батька вона прийняла та частину оформила. Однак не може в нотаріальному порядку оформити права спадщини на вказаний будинок через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності спадкодавця на це майно. Сторони, будучи викликаними в судове засідання не з'явилися, але подали до суду заяви з яких вбачається, що позивач свій позов підтримала, відповідач визнав та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З копії технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що в с. Запруддя Рокитнянського району по вул. Леніна, 20, знаходиться житловий будинок загальною площею 78,60 кв.м. 1981 року побудови з господарськими спорудами. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1233 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0, 4112 , що знаходиться на території Кобижчанської сільської ради, по [ADDRESS] та перейшла їй по праву спадкування за законом після померлої [INFO] року матері [PERSON] Як спадкоємець, позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, прийняла спадщину , подавши заяву до державної нотаріальної контори, проте оформити спадкові права не змогла , так як оригінал державного акту був втрачений матір"ю за життя, а отримати його дублікат спадкоємець не може . В судове засідання позивач не з»явилася , але надіслаа письмову заяву в якій просить справу розглянути в її відсутність, вимоги підтримує (а. с.19) . Представник відповідача Кобижчанської сільської ради в судове засідання не з»явився , але від відповідача надійшла заява в якій просять справу розглядати в їх відсутність , проти задоволення позову не заперечують (а.с.18). Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є спадкоємцем по закону першої черги ( ст..1261 ЦК України ) померлої [INFO] року матері [PERSON] , якій на день смерті належала на праві власності земельна ділянки, площею 0, 4112 га , що підтвердила наданими суду письмовими доказами , що підтверджують факт родинних відносин та факт належності на праві власності земельної ділянки спадкодавцю (а. с.4-8,11), прийняла спадщину належним чином (а.с.9,12), шляхом подачі заяви до Бобровицької державної нотаріальної контори ( ст. 1268 ЦК України ). Відповідно до ст.1218 ЦК України до спадкоємців переходять усі права та обов'язки , які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися з його смертю, отже до позивача перейшло право на нерухоме майно чоловіка , а так як оригінал Державного акт на землю втрачений (а.с.10) , спадкоємцям дублікат не видається (а.с.7), не можливо оформити право на спадщину, то позивач звернулася до суду , що не суперечить положенням ст. 328 ЦК України. Відповідач вимоги визнає. Відповідно до ст.197 ЦК України фіксування судового засідання не проводилося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 17.11.2016, а саме: земельну ділянку, площею 2,4575 га, розташовану на території Насташівської сільської ради Рокитнянського району, кадастровий номер 3223783500:04:005:0039. В обгрунтування свого позову посилається на те, що 17.11.2016 померла [PERSON] Зазначає, що [PERSON] склала заповіт в якому земельну ділянку площею 2,4575 га, кадастровий номер 3223783500:04:005:0039 заповіла її [PERSON], а решту майна [PERSON] Вона звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак її було відмовлено у зв"язку з відсутністю інформації в Єдиному державному реєстрі речових прав, що підтверджують право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку. Сторони, будучи викликаними в попереднє судове засідання не зявилися, але подали до суду заяви з яких вбачається, що позивач свій позов підтримала, відповідач визнав та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст.130, ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, земельної ділянки, площею 2,4575 га, розташовану на території Насташівської сільської ради Рокитнянського району, кадастровий номер 3223783500:04:005:0039, після смерті [PERSON], яка померла 17.11.2016, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Із матеріалів спадкової справи № 1547/2016 щодо майна померлої 17.11.2016 [PERSON] вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1233 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 2,5653 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Острівської сільської ради Рокитнянського району, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка була передана спадкодавцеві [PERSON] у власність на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посилаючись на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON] Після смерті батька відкрилася спадщина на вказану земельну ділянку. Державний акт на земельну ділянку було виготовлено і зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Однак вказаний акт було втрачено, у зв"язку з чим в газеті "Вісник Рокитнянщини" було зроблено публікацію оголошення про його втрату. За таких обставин вона як спадкоємець не може оформити спадщину через нотаріальну контору так як відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Дублікат вищевказаного державного акту отримати немає можливості, оскільки спадкодавець помер. Сторони, будучи викликаними в попереднє судове засідання не з'явилися, але подали до суду заяви з яких вбачається, що позивач свої вимоги підтримала, відповідач при вирішенні справи покладається на розсуд суду та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст.130, ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З копії спадкової справи, що є в матеріалах справи вбачається, що позивач прийняла спадщину після смерті батька. Із копії державного акту, що є в матеріалах справи вбачається, що на ім"я [PERSON] було видано державний акт про право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] на підставі рішення Рокитнянської РДА № 293 від 01.07.2008 року, площею 2,5653 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з поджужжя, який пережив спадкодавця та його батьки. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1261 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати право власності на житловий будинок 1962 року забудови, загальною площею 58,50 кв.м. та 36.20 кв.м. житловою площею з господарськими спорудами, розміщений за адресою [ADDRESS]. В обгрунтування свого позову посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] Спадщину після смерті батька вона прийняла. Крім неї спадкоємцями за законом є діти спадкодавця, сини [PERSON] та [PERSON], які відмовилися від прийняття спадщини на її користь. Незважаючи на те, що вона своєчасно прийняла спадщину, однак не може в нотаріальному порядку оформити права спадщини на цей будинок через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності спадкодавця на це майно. Сторони, будучи викликаними в попереднє судове засідання не з'явилися, але подали до суду заяви з яких вбачається, що позивач свій позов підтримала, відповідач визнав та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог: [PERSON] та [PERSON], будучи повідомленими належним чином, про причину неявки не повідомили. Відповідно до ч.4 ст.130, ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З копії технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що в с. Бирюки Рокитнянського району по [ADDRESS] знаходиться житловий будинок загальною площею 58,50 кв.м. 1962 року побудови з господарськими спорудами. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з поджужжя, який пережив спадкодавця та його батьки. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1261 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати її шлюб з відповідачем. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що спільне життя у сторін не склалося, в сім'ї постійно виникали різного роду сварки та скандали. Від шлюбу мають дитину [PERSON] [INFO] З вересня 2014 року подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує формально. В судове засідання позивач не з'явилася, просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала та просила задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 29 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Від подружнього життя мають одну неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Сторони не підтримують подружніх відносин протягом тривалого часу, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, наміру поновлювати спільне сімейне життя не мають. На думку суду, подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає, що збереження сім"ї є недоцільним. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати її шлюб з відповідачем. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що шлюб з відповідачем зареєструвала 02.02.2007 року у Мирненській сільській раді Костопільського району. Від подружнього життя мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Останні роки спільного проживання чоловік зловживав спиртними напоями, влаштовував сварки в сімї, коштів в сімю не давав. В травні 2011 року позивач залишила чоловіка та перейшла жити до своїх батьків.з того часу подружніх стосунків не підтримують, флюб існує формально. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та пояснила, що з відповідачем разом не проживають близько двох років. Спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Відповідач не бажає зберегти сім'ю, тому просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02 лютого 2007 року у Мирненській сільській раді Костопільського району рівненської області. Від подружнього життя мають одну спільну дитину, сина [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують подружніх відносин протягом тривалого часу, проживають окремо близько двох років, спільного господарства не ведуть, наміру поновлювати спільне сімейне життя не мають. На думку суду, подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає, що збереження сім"ї є недоцільним. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати її шлюб з відповідачем. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що в сім'ї часто виникали сварки та скандали. Оскільки її намагання зберегти шлюб позитивних наслідків не мали, з серпня 2014 року з відповідачем не спілкуються. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилась. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю . Просив позов задоволити. Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 16 квітаня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції Рівненської області. Від подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Сторони з серпня 2014 року не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Наміру поновлювати шлюбні стосунки та спільне сімейне життя позивач не має. На думку суду, подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає, що збереження сімї за таких обставин є недоцільним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем зареєстрований 02.12.1999 року в Зарубинецькій сільській раді Андрушівського району, Житомирської області, актовий запис № 7. Позивач зазначає, що з часом стосунки між подружжям погіршилися, зникло взаєморозуміння та спільні інтереси. Сімейне життя у них не склалося, у кожного з них різні характери та погляди на сімейне життя. Внаслідок чого сімейні стосунки погіршувалися та в результаті подружжя вже декілька років як припинило спільне проживання, а їх шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, що збереження шлюбу та примирення між ними не можливе, а тому просить даний шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з вище зазначених підстав, пояснила, що вже два роки подружжя проживає окремо і у кожного свої сім"ї, просить шлюб розірвати, оскільки вважає, що збереження їхнього шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, підтвердив, що з позивачем вони припинили спільне проживання та вже два роки проживають окремо, шлюб носить формальний характер і намірів на збереження шлюбу у нього не має. Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 СК України. Факт укладення шлюбу між сторонами підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.8). Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. З пояснень сторін вбачається, що сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому суд приходить до висновку, що їхній шлюб необхідно розірвати. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача та відповідача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають їх наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved