Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої приниженням честі та гідності. Позов мотивує тим, що проживає у будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку також проживає [PERSON] , яка протягом останніх років зробила її проживання нестерпним через незрозумілу особисту неприязнь до неї та її сім`ї. 13.11.2017 постановою Дрогобицького міськрайонного суду відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме у висловлюванні в сторону сім`ї [PERSON] нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою. Свою провину, під час складання адміністративного протоколу правоохоронними органами, визнала повністю. Незважаючи на притягнення до відповідальності та понесене покарання, відповідач продовжила вчиняти протиправні дії, які виражались у нецензурних висловах про неї на вулиці, прокльонах та погрозах, підкиданні сміття і запалення свічки біля вхідних дверей, киданні гнилих яблук на підвіконня тощо. Всі вказані дії відповідачкою були вчинені умисно, для приниження і демонстрації неповаги до неї, а тому з цього приводу неодноразово зверталась до Дрогобицького ВП. 13.08.2018 звернулась до Дрогобицького ВП з питанням того, що відповідач поставила запалену свічку біля її вхідних дверей, що могло спричинити пожежу в під`їзді та призвести до значних матеріальних збитків, оскільки свічка стояла на легкозаймистому лінолеумі. Правоохоронними органами не було встановлено ознак кримінального чи адміністративного правопорушення, про що надано письмову відповідь. Оскільки вимоги припинити таке ставлення відповідачем ігнорувались, то звернулась до сина останньої з проханням посприяти у припиненні протиправних дій з боку матері. Син відповідачки почав нецензурно її обзивати і звинувачувати її та сім`ю в тому, що вони злодії і обкрадають гаражі. Зазначає, що потік нецензурної лайки та звинувачень відбувався в людному місці, тобто, свідками були сусіди. 16.10.2018 звернулась до Дрогобицького ВП про те, що відповідач 12.10.2019 навмисно, безпричинно, з мотивів незрозумілої особистої неприязні викинула зі свого вікна на підвіконня гнилі яблука, які, падаючи з висоти, розбились та забруднили її вікна та фасад будинку. 13.10.2018 відповідач викинула рештки яблук на автомобіль дочки, який стояв біля будинку. Такі знущання і особисту неприязнь зі сторони відповідачки пояснити не може, так як ніколи її не кривдила. Навпаки, веде спокійний спосіб життя, ні з ким не конфліктує, через постійні захворювання являється інвалідом ІІІ групи. Кожного разу, коли відповідач зустрічає її на вулиці, то кричить образливі слова, які не відповідають людяності, як от «калічко, ти ще не здохла?», «ще тебе шляк не трафив?». Дані висловлювання порушують принцип моралі, оскільки відповідач у грубій та принизливій формі ображає її, посилаючись на хворобу та інвалідність. Своїми протиправними діями відповідач порушила нормальний хід її життя, спричинила важкі душевні хвилювання постійним цькуванням та приниженням, боїться вийти з квартири. Вважає, що своїми діями відповідач порушує її конституційні права на повагу до честі та гідності. Ухвалою суду від 18.06.2019 справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження з повідомленням ( викликом) сторін. Позивач у судовому засіданні позов підтримала. Не заперечила щодо заочного розгляду справи. Додатково пояснила, що був випадок, коли вона перебувала зі своєю сусідкою [PERSON] в магазині «АТБ» і відповідачка, побачивши там їх, почала в присутності сторонніх осіб кричати до них та обзивати злодіями. Таке нахабне відношення [PERSON] до неї та її сім`ї триває вже довший час. Кожний раз, перестрівшись з останньою на вулиці, вона чує непристойні вигуки та образи у свою адресу. У неї хворе серце, у зв`язку з чим їй надано третю групу інвалідності. Після кожного приниження відповідачем, у неї погіршується стан здоров`я, починається тахікардія, вона змушена приймати ліки, порушується її нормальний ритм життя. Відповідач своїми діями завдає їй значної моральної шкоди. Усі намагання припинити знущання відповідача, не дають позитивних результатів. Просить позов задоволити, оскільки [PERSON] принизила її честь та гідність, чим завдала моральної шкоди. Представник позивача - адвокат Партика О.В. у судовому засіданні позов підтримала та доповнила, що відповідач принизила честь та гідність позивача, оскільки висловлювалася в сторону останньої у присутності сторонніх людей непристойними словами та образами, що негативно впливає на здоров`я позивачки, яка хворіє на серце. Просить задоволити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`вилась, причин неявки не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце слухання справи на офіційному веб-сайті судової влади. При таких обставинах, суд визнав неявку відповідача не поважною, провівши заочний розгляд справи у її відсутності. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач та її представник щодо заочного розгляду справи не заперечили, суд, на підставі ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~та відповідно до ч. 1\~ст. 281 ЦПК України\~постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача та її представника, беручи до уваги покази свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З постанови Дрогобицького міськрайонного суду від 02.11.2017 вбачається, що [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та встановлено, що вона [INFO] о 11.30 год на [ADDRESS] . [ADDRESS] висловлювалась нецензурною лайкою в сторону сім`ї [PERSON] та погрожувала фізичною розправою. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу. З копії заяви [PERSON] , адресованої начальнику Дрогобицького ВП вбачається, що така просить прийняти міри до [PERSON] , яка проживає у квартирі [ADDRESS] , та намагалась завдати матеріальної та моральної шкоди. Зазначає, що цілий рік робила шкоду не лише їй, але й сусідам. Матеріалами перевірки за заявою [PERSON] по факту неправомірних дій [PERSON] (ЄО №9764 та ЄО №12608), наданих Дрогобицьким ВП ГУ НП у Львівській області на вимогу суду, стверджується факт неодноразового звернення позивачки до правоохоронних органів з проханням прийняти міри до [PERSON] , яка з нею конфліктує. Свідок [PERSON] надала у судовому засіданні покази, в яких зазначила, що проживає в одному будинку зі сторонами. Вона була очевидцем, зокрема, події, коли [PERSON] на подвір`ї їхнього будинку кричала до [PERSON] , висловлюючись, в тому числі, нецензурною лексикою. У той час поруч з ними були присутніми близько 10 людей, які проживають по-сусідству. Також проходили повз сторонні люди, спостерігаючи за конфліктом, який створила відповідачка. Остання тоді кричала до позивачки, що її чоловік та син ходили красти по чужих гаражах; сказала, що чоловік [PERSON] постійно їй зраджує; відповідач тоді ображала позивачку непристойними словами. Натомість, [PERSON] поводила себе дуже стримано та у відповідь не вела себе агресивно; вона намагалася мирно припинити конфлікт, однак, [PERSON] на це не реагувала належним чином, а навпаки, безперервно кричала до позивачки, одні і ті ж самі образи повторювала по декілька разів та не припиняла принижувати [PERSON] Позивачка дуже спокійна людина і терпить образи відповідачки, не відповідаючи їй тим самим. [PERSON] відомо про хворобу позивачки, але це її не зупиняє; більше того, вона навмисно провокує конфлікт та намагається морально скривдити позивачку, завдаючи шкоди її здоров`ю. Свідок також зазначила, що неодноразово особисто бачила, як [PERSON] вчиняє такі аморальні дії по відношенні до [PERSON] , та неодноразово чула принизливі вислови в сторону останньої. [PERSON] розповідає сусідам неправдиві відомості щодо [PERSON] Може підтвердити, що відповідач дійсно кидає з вікна своєї квартири продукти харчування, в тому числі, зіпсовані, намагаючись потрапити у вікно позивачки. Однак, через це спричиняє шкоду їй та іншим сусідам. Їй достовірно відомо, що [PERSON] викликала за місцем проживання працівників поліції та скаржилася на поведінку [PERSON] Доповнила, що відповідачу відомо про звернення [PERSON] до суду з даним позовом, оскільки випадково почула розмову останньої з їхньою сусідкою. Свідок [PERSON] , яка проживає по-сусідству зі сторонами, у судовому засіданні надала ідентичні покази з приводу події, яка мала місце на подвір`ї будинку [ADDRESS] . Також підтвердила покази свідка [PERSON] щодо агресивної та неналежної поведінки відповідача по відношенні до [PERSON] Доповнила, що одного разу вона була з позивачем в магазині «АТБ», куди згодом зайшла [PERSON] Остання, з незрозумілих причин, у присутності інших покупців, почала кричати до них та обзивати злодіями. Це було для них образливо та принизливо, внаслідок чого вони змушені були відразу покинути магазин. Повертаючись додому, вона помітила, що у [PERSON] почало погіршуватись самопочуття. Їй відомо, як і відомо відповідачу, що у позивача хворе серце. Тому таке відношення [PERSON] дуже негативно впливає на стан здоров`я [PERSON] Вона особисто чула, як відповідач казала до позивачки: « [PERSON] , ти ще не здохла?». Кожного разу, без винятків, коли вони з позивачкою випадково на вулиці зустрічають [PERSON] , та постійно ображає [PERSON] , висловлюючись також до неї нецензурно та принижуючи її. Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності. Право на повагу людської гідності - це право, що захищає гідність будь-якої особи, забезпечує належне ставлення до неї з боку органів державної влади, інших осіб. Це є одним із видів прав людини, належить до основоположних прав, адже воно є необхідним для нормального існування та розвитку людини, є загальним та є особистим (або громадянським) правом. Статтею 1 Загальної декларації прав людини закріплено: всі люди народжуються вільними і рівними у своїй гідності та правах. Вони наділені розумом і совістю і повинні діяти у відношенні один до одного в дусі братерства. Відповідно до ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. У статті 32 Конституції України визначено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. За правилами ст. 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до Конституції України життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. А правилами ст. 297 цього ж Кодексу встановлено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі та ділової репутації. Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права (п. 6 Постанови Пленум Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року за № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»). Положеннями абз. 5 п. 15 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, роз`яснено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто, містить, відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто, доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Згідно зі ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідності, честь чи ділову репутацію. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем доведено підставність позовних вимог, такі в свою чергу підтверджуються письмовими доказами та показаннями свідків, допитаних під час розгляду справи. Натомість, відповідачем не надано суду відзиву на позовну заяву та не спростовано доводів позивача щодо викладених обставин. Відтак суд вважає, що відповідач [PERSON] принизила честь та гідність позивачки, чим спричинила останній моральну шкоду. Позивач [PERSON] розмір такої оцінює в сумі 10000 грн. як обґрунтовану та справедливу. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 року №5, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Зважаючи на викладене, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнала позивачка, в тому числі тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, а також бере до уваги її стан здоров`я. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, і вважає, що задоволений судом розмір моральної шкоди в сумі 10000 грн. відповідатиме ступеню страждань [PERSON] . Поряд з тим, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved