Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа служба у справах дітейЧеркаськоїміської ради про позбавленнябатьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що вона [PERSON] з початку 2011 знаходилась в цивільному шлюбі з відповідачем [PERSON]Від цього шлюбу, а саме [INFO] у них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER].В цивільному шлюбі сторони прожили до грудня 2013, неповнолітній син [PERSON] залишився проживати разом з нею.Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.05.2015 [PERSON] зобов'язано сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття на користь [PERSON]Відповідно до виконавчого листа 22.05.2015 було відкрито виконавче провадження за № 47649167, але відповідач, життям сина не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з ним, не дбає про фізичний розвиток і здоров'я, не виконує батьківський обов'язок щодо виховання та матеріального утримання своєї дитини, захисту її прав та інтересів. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 09.02.2018, станом на 01.02.2018 становить 40422,13 грн.Відповідно до довідки дошкільного закладу «Настуся» від 20.02.2018 р. та психолого - педагогічної характеристики [PERSON], [INFO], хлопчик завжди охайний та чисто одягнений, що характеризує матір з позитивної сторони. Батько [PERSON] дошкольний заклад і батьківські збори не відвідував, на території та поза закладу не зустрічався. З питання виховання та навчання дитини ні з вихователями, ні з адміністрацією закладу не зв'язувався.Просить позбавити [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] цього, відповідач погодився на позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], про що свідчіть його заява, яка нотаріально завірена нотаріусом Михайловською А.А. 20.03.2018. Позивачка в судове засідання не з'явилася, скерувала заяву про розгляд справи у її відсутність просила, позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але відповідно до заяви, щодо позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON]. погодився та просив справу розглянути у його відсутність. Представник третьої особи - органу опіки і піклування м. Черкаси в судове засідання не з'явилися, скерував заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав повністю та просив при винесенні рішення взяти до уваги висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 12.04.2018. У зв"язку з неявкою сторін в суове засіданні фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася. Суд, взявши до уваги висновок про доцільність позбавлення батьківських прав, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2011 до грудня 2013. Під час спільного проживання [INFO] у них народився син [PERSON], батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 05.04.2012(копія). Відповідно до довідки - розрахунку державного виконавця Центрального відділу ДВС міста Черкаси заборгованості по аліментах [PERSON] та довідки про неотримання аліментів, вбачається, що останній рішення суду від 11.05.2015 про стягнення аліментів на користь [PERSON] не виконує, відповідач жодного платежу по аліментам не здійснив, в наслідок чого за період з 03.04.2015 по 01.02.2018 утворилась заборгованість, яка складає40422,13 грн. [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 70 «Настуся» з 28.08.2014 по теперішній час. За весь час перебування дитини в дошкільному закладі його батько [PERSON] не приймає участі у вихованні та догляду за дитиною, батьківські збори не відвідує та з дитячого садочка дитину не забирає. Вихованням дитини займається мати [PERSON], дитина розвинута та має високий рівень розумового, соціального та фізичного розвитку, батько залишив родину, коли [PERSON] був 1 рік 8 місяців, однак хлопчик доглянутий, вихований, охайний, має високий рівень культурно - гігієнічних навичок та навичок сомообслуговування, батька він не пам»ятає та у його житті активну позицію займає мати, даний факт підтверджується психолого - педагогічною характеристикою затвердженого звідувачемДошшкільного навчального закладу №796. Відповідно до висновку органу опіки та піклування м. Черкаси № 246/30-03-03 від 12.04.2018, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього [PERSON], [INFO], вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього [PERSON], [INFO], оскільки він не цікавиться життям і вихованням своєї дитини, не відвідував, не забезпечує належного догляду за дитиною, не проявляє щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховує та не утримує її, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Згідно з ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частина 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, як підстава для позбавлення батьків батьківських прав, має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце,коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частина 2 ст.166 СК України, вказує на те, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку утримувати дитину. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд на вимогу позивача вирішує питання про стягнення аліментів на дитину. Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідач фактично не приймає участі у вихованні дитини, не надає допомоги на її утримання, суд вважає, що це свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення батьківський прав. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Згідно з ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Враховуючи зазначене, суд, оцінюючи наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази, в їх сукупності та взаємозв'язку, вважає за можливе позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно його малолітнього сина, про що останнім не заперечується. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки суд задовольнив позовні вимоги [PERSON], сплачений нею судовий збір у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню на її користь з відповідача.

Outcome: approved