Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1 / 4 часини доходів відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в магістратурі на контрактній формі, мотивуючи тим, що син не має своїх доходів і потребує допомоги від батька, навчається на платній основі, проживає з нею, вона є лікарем і має невелику зарплату, інших доходів не має і не спроможна повністю утримувати і забезпечувати сина; відповідач є батьком, має постійні суттєві доходи (зарплату, пенсію, виплати по відшкодуванню шкоди здоров,ю) і можливість надавати сину допомогу. Третя особа [PERSON] позов матері підтримав, самостійних позовних вимог не заявив. Відповідач позов визнав частково, згоден виплачувати аліменти на сина на час його навчання у розмірі 1 / 7 частини доходів, при цьому просив врахувати, що раніше він виплачував аліменти на сина на час навчання у вищому учбовому закладі в розмірі 1 / 7 частини доходів, просив врахувати, що має дружину пенсіонерку, яка знаходиться на його утриманні, стару матір, має стійку втрату працездатності, низку хронічних професійних захворювань, потребує постійного лікування і медикаментозного підтримання. Позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: Згідно свідоцтва про народження сторони мають сина [PERSON], [INFO] Сторони розлучені, проживають окремо. Син проживає з позивачкою (матір"ю). Згідно показань сторін і довідки з місця роботи, відповідач раніше виплачував за рішенням суду від 22.09.2010р. аліменти на сина на час навчання у вищому учбовому закладі в розмірі 1 / 7 частини доходів, стягнення за виданим виконавчим листом у зв'язку з закінченням навчання, аліменти стягувались по 30.06.2013р. З довідки навчального закладу вбачається, що син [PERSON] навчається на денній формі в Луганському університеті ім.. Шевченка, в магістратурі за кошти фізичних осіб, передбачений строк навчання з 1.09.2013р. по 31.01.2015р. Відповідно до ст. 199, 200 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до 23 років, якщо вони продовжують навчання та потребують батьківської допомоги, а батьки таку допомогу можуть їм надати. Аліменти визначаються в частці від доходу або в твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд враховує доходи кожного з учасників процесу, а також наведені вище інші обставини, які мають значення для вирішення справи, і які приймаються судом до уваги. З показань сторін в тій частині, яка не оспорюється іншою стороною, встановлено, що доходи позивачки складаються з її зарплати 1500грн. (працює лікарем приймального відділення), вона має батьків інвалідів. Син [PERSON] стипендію і інших доходів не отримує, в магістратурі навчається на платній основі, вартість контракту 14000грн., контракт оплачений частково. Суд визнає, що доходів позивачки не достатньо для повного утримання сина, що навчається. Таким чином, син [PERSON] по досягненню повноліття продовжує навчатись, не має своїх доходів, і тому потребує батькової допомоги. Доходи відповідача складаються з зарплати 3000-3500грн., пенсії 3000грн., виплати за втрату працездатності 600грн. (зі слів відповідача). Суд враховує сімейний стан відповідача: має дружину (згідно свідоцтва про одруження - шлюбу укладено 15.09.2000р.), дружина відповідача є пенсіонеркою за віком (пенсійне свідоцтво видано в 2008р.) і отримує пенсії на даний час в розмірі 1028грн.). крім того, зі слів має маму похилого віку. Суд враховує стан здоров,я відповідача, він має стійку втрату працездатності 20% - згідно довідки МСЕК, низку хронічних професійних захворювань, потребує періодичного лікування- згідно наданих медичних документів. Разом з тим, наведені вище і вказані відповідачем обставини вже мали місце і при визначенні аліментів за рішенням суду від 22.09.2010р. Посилання відповідача і його представника на те, що відповідач через стан здоров,я , сімейний та майновий стан неспроможний виплачувати аліменти на сина, що продовжує навчання, необґрунтовані. Відповідач має постійне місце роботи (працює в шахтоуправлінні), крім того отримує пенсію і виплати за втрату працездатності. При відрахуванні з його доходів аліментів у розмірі 1 / 7 частки -розмір аліментів становив близько 1000грн. на місяць. Тобто відповідач є спроможним надавати допомогу сину. Суд вважає, що фактично сімейний, майновий стан і стан здоров,я відповідача за вказаний період не змінився, тому він залишився спроможним виплачувати аліменти на сина, що навчається у такому розмірі, який був визначений судом при навчанні сина в університеті. Тому підстав для стягнення аліментів у меншому розмірі або для відмови у позові про стягнення аліментів суд не вбачає. Суд враховує, що розмір аліментів з відповідача на час навчання сина в університеті визначався, виходячи з того, що син навчався на бюджетній основі. На даний час син сторін вступив до магістратури, тобто продовжує навчання, але вже на платній основі. Тому суд вважає, що слушним є ствердження позивачки про наявність підстав для стягнення аліментів у більшому розмірі, з урахуванням платності навчання, тобто враховуючи зміни майнового положення її сім,ї і відповідно майнового стану сина, який потребує тепер більшої батьківської допомоги, зокрема оплати магістратури. Тому суд, виходячи з викладених конкретних обставин, вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, що продовжив навчання, у розмірі 1 / 6 частки доходів. Такий розмір аліментів відповідач спроможний виплачувати, і такий розмір аліментів відповідатиме інтересам сторін і їх сина. Крім того, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в мінімальному розмірі 229,40грн. На підставі ст. 199, 200 СК України, ст. 213, 214, 218, 209, 367 ЦПК України, суд

Outcome: partial