Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач- комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», від імені якого діє [PERSON] на підставі довіреності від 28.12.2016 р. № 40 5556/174, звернулось 06.12.2017 року до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON], 23.11.1970 р. н., на свою користь заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 12 472,88 грн. за період 01.08.2012 року по 31.10.2016 року , 3 % річних в сумі 370,89 грн., інфляційні витрати в сумі 2956,61 грн. , судовий збір в сумі 1600,00 грн. Поновити строк позовної давності з моменту звернення до суду з заявою про видачу судового наказу. В обґрунтування позовних вимог КП «ХТМ» зазначає, що КП «ХТМ» 24.11.2016 року звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання. 23.01.2017 року Дзержинським районним судом м. Харкова було видано судовий наказ. 10.04.2017 року за заявою відповідача судовий наказ було скасовано. Відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], та є споживачем послуг з централізованого опалення та підігріву води шляхом відкриття особового рахунку № 6413 на ім'я [PERSON] У зв'язку з тим, що відповідач не в повному обсязі сплачує вартість наданих послуг , за період часу з 01.08.2012 року по 31.10.2016 року утворилась заборгованість перед позивачем, а саме: 12472 грн. 88 коп. заборгованості за надані послуги, 370 грн. 89 коп. 3% річних та 2956 грн. 61 коп. інфляційних витрат. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість, а також судові витрати. Ухвалою суду від 11 січня 2018 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного провадження. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому проти позовних вимог позивача заперечував та просив відмовити позивачу в задоволенні позову. Свою позицію виклав у відзиві на позовну заяву, згідно якого вважає , що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач не навів належних доказів того, що між ними існують цивільні правовідносини. В даному випадку, без письмового договору немає ані юридичних підстав для стягнення боргу, ані самих зобовязань з оплати комунальних послуг, та вбачається спір про право між сторонами Зазначає, що прохання позивача щодо поновлення строку позовної давності необгрунтоване, оскільки не наведено жодного підґрунтя. Ухвала по справі, яка скасувала судовий наказ, на який посилається позивач, датована 10 квітня 2017 року. В ній розяснено, що заявлені вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил предявлення позову. Тобто , пройшов майже рік, перш ніж позивач звернувся до суду з тим ж самими вимогами, жодних поважних причин пропуску строку не наведено згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України. Крім того, відповідач просив прийняту суд до уваги, що строк позовної давності згідно 257 ЦК України складає три роки. Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, зазначивши , що 04.12.2017 року КП «Харківські теплові мережі» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.08.2012 року по 31.10.2016 року на суму 12472,88 грн. Відповідно до вимог ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення і порядок наказного провадження регулюється розділом 2 ЦПК України, яким передбачено порядок скасування судового наказу, відповідно до якого, скасування судового наказу надає право стягувачеві предявити такі ж самі вимоги у позовному провадженні. Позивач з обєктивних причин не мав можливості реалізувати своє право на звернення до суду з позовною заявою, то необхідно враховувати строк позовної давності з моменту звернення позивача до суду з заявою про видачу судового наказу, а саме з грудня 2013 року. Сума заборгованості, яка підлягає стягненню складає заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 12 472,88 грн. Якщо суд дійде висновку про застосування смтроку позовної давності, то сума боргу споживача послуг складає 7489,81 грн. за період з 01.12.2013 року по 31.10.2016 року. Суд, вислухавши пояснення представника позивача , відповідача , дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень, доходить висновку, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. КП «Харківські теплові мережі» 24.11.2016 року звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання. 23.01.2017 року Дзержинським районним судом м. Харкова по вищезазначеній справі було видано судовий наказ. 10.04.2017 року за заявою відповідача судовий наказ було скасовано. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає в [INFO], являється користувачем послуг з теплопостачання , що постійно надаються позивачем. Як вбачається з відомості нарахувань та сплати за теплову енергію, відповідач є споживачем послуг теплової енергії шляхом відкриття особового рахунку № 6413 на його ім" я. В судовому засіданні встановлено, що відповідач має заборгованість по сплаті послуг теплопостачання у сумі 12472 грн. 88 коп. за період з 01.08.2012 року по 31.10.2016 року, що підтверджується даними відомості нарахувань та сплати за теплову енергію, яка долучена до матеріалів справи . У відповідності зі\~ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. У відповідності зі\~ст. 67 ЖК України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію, інші послуги) стягується, крім квартирної плати, по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Згідно зі\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.04 р. № 1875-ІV, обов'язок по укладанню договору зі споживачем покладений на виконавця послуг - житлово-експлуатаційну організацію, а не на виробника послуг, яким є позивач. Такий порядок надання послуг з опалення та гарячого водопостачання також передбачений «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених\~Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Згідно з п. 18 вищевказаних правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.12.1998 р. № 1407 (зі змінами, внесеними рішенням від 30.09.2003р. № 946) КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуги з центрального теплопостачання та підігріву холодної води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Відповідно до п. 17 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~Постановою КМ України № 630 від 21.07.2005 року\~послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показання засобів обліку води. Тарифи по оплаті за послуги водопостачання встановлюються рішенням Харківської міської ради. Плата за послуги з теплопостачання нараховується за двоставочними тарифами для населення встановленими рішенням Харківської міської ради при відсутності прибору обліку теплової енергії з урахування площі житлового приміщення. Згідно з вимогами п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 8 «Правил надання населенню послуг по водо-теплопостачанню і водовідводу», послуги надаються відповідно до умов договору. Але це не означає, що під час відсутності такого договору, відповідач має право користуватися послугами, що фактично надаються і не оплачувати їх. Це випливає з положення\~ст. 11 ЦК України\~відповідно до якої, цивільні права і зобов'язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дії громадян. Такими діями відповідача є фактичне користування послугами, що надаються позивачем. Згідно зі\~ст. 525 ЦК України\~однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускаються. Крім того, у зв'язку із простроченням відповідачем виконання грошового зобов'язання, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення ним виконання грошового зобов'язання. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, зокрема, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1\~ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України- порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1ст. 611 ЦК України). Згідно з положеннями ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовну заяву про стягнення заборгованості за надані послуги подано до суду 06.12.2017 року, тобто після спливу строку, встановленого нормами ст. 257 ЦК України. Відповідно до вимог ч.ч.3,4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. Приймаючи до уваги, що відповідач на судовому засідання заявив клопотання про застосування строку позовної давності, в частині вимог про стягнення заборгованості за період з 01.08.2012 року по 12 місяць 2013 року , суд вбачає підстави для застосування строку позовної давності та відмови позивачу в задоволенні позовних вимог в цій частині. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконує покладені на нього обовязки щодо своєчасного розрахунку за отримані послуги та в повному обсязі , тому сума заборгованості перед позивачем, що лишилась, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що за період з 01.12.2013 року по 31.10.2016 року заборгованість відповідача складає 7489,81 грн. У звязку з несплатою відповідачем суми боргу позивачу інфляційні витрати склали 2956,61 грн. за час прострочення та 370,89 грн. три відсотки річних від простроченої суми . Відповідно до вимог ст. 67 ЖК України плата за послуги стягується за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з положеннями ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Суд не приймає до уваги твердження відповідача стосовно того, що по причині не укладення з ним договору на постачання послуг, він не є споживачем цих послуг, а тому не повинен виконувати обов»язки по оплаті цих послуг. Відповідно до вимог ст.. 205 ЦК України правочин може вчинятись усно або в письмовій формі. У випадках, встановлених законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відсутність письмового договору не є підставою та не звільняє від оплати за надані послуги. Відповідач ні поведінкою, ні діями, ні письмово не зазначив, що бажає припинити відносини. Він приймає послуги, які надаються позивачем, зауважень щодо неотримання таких послуг або щодо якості цих послуг не висловлює. Відповідач не звертався до суду з приводу визнання публічного договору про надання житлово-комунальних послуг неукладеним або недійсним. Відповідно до вимог ст.. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Представник позивача довів суду факти своєчасного та належного надання послуг споживачу в особі відповідача, який в свою чергу не виконують обов»язок по оплаті отриманих послуг в повному обсязі. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення суми заборгованості за надані послуги в межах строку позовної давності законні, обґрунтовані, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Доводи, наведені відповідачем в обґрунтування своїх заперечень необґрунтовані, безпідставні, неспроможні. Судові витрати у справі визначаються судом виходячи з положень ст. 141 ЦПК України , а саме з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1 600,00 грн, що підтверджено даними квитанції . \~ \~ \~ \~

Outcome: partial