Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивачі звернулися\~до суду\~з позовною\~заявою до територіальної громади с.Сухополова, Прилуцького району Чернігівської області в особі Сухополов»янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивують тим, що після смерті [PERSON], який помер 27 вересня 1999 року, відкрилася спадщина, в тому числі й на житловий будинок з господарськими будівлями №77 по вул.Дружби в с.Полова, Прилуцького району Чернігівської області. Будучи єдиними спадкоємцями після смерті батька, його сини [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса по питанню прийняття спадщини, на що було заведену спадкову справу та отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, 25 березня 2013 року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дочка [PERSON] Проте, будучи єдиними спадкоємцями за законом, позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок, через відсутність правовстановлюючого документу, який підтверджує належність цього майна спадкодавцеві [PERSON], оскільки за життя він з невідомих причин не зареєстрував своє право власності на даний будинок. Тому позивачі і звернулися до суду з позовом про визнання права власності по Ѕ частині спірного житлового будинку в порядку спадкування за законом та за правом представлення. \~ \~ \~ \~Позивачі в судове засідання не з»явилися, проте згідно заяви їх представника [PERSON], заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просили суд розглядати справу без їх участі. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судове засідання також не з"вився, проте згідно письмової заяви просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно копії повторного Свідоцтва про народження від 19 травня 1970 року, вбачається, що [PERSON] народився 26 січня 1950 року та його батьком записаний [PERSON] (а.с.8). 27 вересня 1999 року [PERSON] помер, про що видано відповідне Свідоцтво про смерть серії І-ЕЛ №062451 від 28 вересня 1999 року (а.с.11). Згідно довідки Сухополов»янської сільської ради від 17 грудня 2018 року за №1677, вбачається, що відповідно до погосподарської книги житловий будинок в с.Полова по вул.Дружби, буд.77, Прилуцького району Чернігівської області значиться за [PERSON], який помер 27 вересня 1999 року. У відповідності до копії довідки КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 12 грудня 2018 року за №2643, станом на 31 грудня 2012 року, право власності на будинок №77 за адресою: с.Полова, Прилуцького району, Чернігівської області по вул.Дружби, не зареєстровано (а.с.14). Крім того, відповідно до Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, відсутні відомості про реєстрацію права власності на житловий будинок №77 за адресою: с.Полова, Прилуцького району, Чернігівської області (а.с.28). При цьому, судом встановлено, що згідно матеріалів спадкової справи №177/2000, надісланої Прилуцькою районною державною нотаріальною конторою, заведеної після смерті [PERSON], який помер 27 вересня 1999 року, його синам [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після смерті батька [PERSON], [INFO], який помер 27 вересня 1999 року, видані Свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 жовтня 2011 року, по Ѕ частці на: земельні частки (пай) у землі, що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень», с.Сухополова, Прилуцького району Чернігівської області, розміром 3,25 га в умовних кадастрових гектарах; грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією. Крім того, згідно довідки Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 17 січня 2019 року за №382/01-17, спадкова справа до майна [PERSON], який помер 27 вересня 1999 року Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою не заводилась. Перевірка проведена по алфавітним книгам обліку спадкових справ Прилуцької міської державної нотаріальної контори за період з вересня 1999 року по грудень 2005 року (а.с.32). Проте, згідно копії листа Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 13 грудня 2018 року за №753/01-16, вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину спадкового майно житловий будинок №77 по вул.Дружби в с.Полова, Прилуцького району, Чернігівської області, який залишився після смерті батька [PERSON], який помер 27 вересня 1999 року, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність цього майна спадкодавцеві (а.с.18). 25 березня 2013 року [PERSON] помер, про що видано відповідне Свідоцтво про смерть серії І-ЕЛ №208970 від 26 березня 2013 року (а.с.13). При цьому, згідно копії Свідоцтва про народження серії ІІ-ЕЛ №452817 від 15 квітня 1987 року, дочкою [PERSON] є [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно матеріалів спадкової справи №166/2013, надісланої Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою, заведеної після смерті [PERSON], який помер 25 березня 2013 року, вбачається, що [PERSON], дочка [PERSON], який помер 25 березня 2013 року, є спадкоємицею спадкового майна, яке складається з вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією. Виходячи зі змісту ст.\~5\~ЦК України до правовідносин застосовується те законодавство, яке діяло на час їх виникнення. Зважаючи на те, що смерть спадкодавця відбулась у 1999 році, суд вважає за необхідне керуватись матеріальними нормами ЦК 1963 року, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин. Так, ст. 524 ЦК 1963 року, визначає можливість спадкоємства за законом і за заповітом, та вказує, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини, відповідно до ст. 525 ЦК 1963 року визнається день смерті спадкодавця, а місцем згідно ст. 526 ЦК 1963 року - останнє постійне місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 548 ЦК 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У відповідності до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 2003 року, правила книги шостої (Спадкове право) ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Крім того, ч.1 ст.1266 ЦК України, передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що [PERSON] та [PERSON] у відповідності до норм ст.ст.1261, 1266 ЦК України є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], який помер 27 вересня 1999 року, та приймаючи до уваги, що правовстановлюючі документи, які підтверджують належність цього майна спадкодавцеві відсутні, оскільки за життя він з невідомих причин не зареєстрував своє право власності на даний житловий будинок, що позбавляє позивачів можливості його успадкувати, і з часу відкриття спадщини і на даний момент інших спадкоємців за законом і заповітом не виявлено, тому позов про визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved