Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2014 року, що залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2014 року, позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки залишені без задоволення. Позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання договору іпотеки припиненим залишені без задоволення. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2014 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» скасовано, а справу направлено на новий розгляд. В іншій частині Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2014 року залишені без змін. Представник позивача у судове засідання не зявився, відповідно до письмової заяви просив суд слухати справу за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує та просить суд в рахунок погашення заборгованості за договором про невідновлювальну кредитну лінію № 424/08-ФЛ від 23.09.2008 в розмірі 2 667 881,15 гривень (що складається з суми простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 317 000,00гривень, суми строкової заборгованості по відсоткам - 5 992,60 гривень, суми простроченої заборгованості по відсоткам 283 160,96 гривень, пеня за прострочення заборгованості по основному боргу та відсоткам - 2 061 727,59 гривень) звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме земельну ділянку площею 0,0924 га (кадастровий номер 1221486200:05:008:0150). розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Новоалександрівка. пров. Арендний, 64 та об'єкт незавершеного будівництва житловий будинок, розташований на ній, що належить на праві власності [PERSON] (податковий номер [NUMBER]); реалізацію вказаного предмету іпотеки здійснити шляхом продажу з публічних торгів за початковою ціною, встановленою на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; виселити осіб, які зареєстровані і проживають за адресою: Дніпропетровська область. Дніпропетровський район, с. Новоолександрівка, пров. Арендний, 64 із зняттям їх з реєстраційного обліку; стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» сплачений останнім при подачі позову судовий збір у сумі 3654 грн. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачка у судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, причину неявки у судове засідання суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд проводить розгляд справи у заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного. Так, 23.09.2008 року між TOB "Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого на даний час є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено Кредитний договір про відкриття не відновлювальної кредитної лілії № 424/08-ФЛ. Згідно умов Кредитного договору, Банк відкрив Позичальнику кредитну лінію на суму 1 100 000,00 гривень зі строком остаточного повернення кредитних ресурсів до 10.09.2023 року, сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23 % відсотків річних. Згідно п.3.1 кредитного договору видача кредитних коштів здійснюється на підставі письмових заяв відповідача за узгодженням з Банком. Відповідно до п.3.2 кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно в строк до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по кредитним ресурсам згідно графіку зниження заборгованості. Остаточно повернути отримані кошти відповідач повинен до 10.09.2023року. Відповідно до п.4.3 відповідач зобов'язався в термін до 10 числа кожного місяця у складі щомісячного платежу сплачувати проценти за користування кредитними ресурсами. За прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів Позичальник зобов'язаний, у відповідності до п. 6.1 Кредитного договору, сплачувати Банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожен день прострочки. Зазначена пеня сплачується у випадках порушення Позичальником строків платежів за кредитними ресурсами, процентами, комісійною винагородою. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч.1 ст.133 Земельного кодексу України у заставу можуть передаватися земельні ділянки, які належать громадянам та юридичним особам на праві власності. Положення ст. ст. 5, 16 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки також може бути об'єкт незавершеного будівництва. Передача в іпотеку об'єктів незавершеного будівництва здійснюється шляхом передачі в іпотеку прав на земельну ділянку, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва, об'єктів незавершеного будівництва та майнових прав на них. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 23.09.2008 року між Банком та позичальником укладено Іпотечний договір № 424/08/01, посвідчений того ж дня приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 7004. Відповідно до п. 1 Іпотечного договору, предметом іпотеки за вищевказаним договором є нерухоме майно: об'єкт незавершеного будівництва, житловий будинок та земельну ділянку, на якій він розташований, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Новоолександрівка, вул. Паркова, буд.161. На момент укладання іпотечного договору право власності відповідача на земельну ділянку площею 0,0598 га (кадастровий номер 1221486200-05-008-0141) та об'єкт незавершеного будівництва підтверджувалося Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 780650, виданим Дніпропетровським районним відділом земельних ресурсів 04.09.2008р. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки№509 від 23.03.2006р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки № 330 від 01.02.2008р., а також Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20191658 та Витягом з Реєстру права власності на нерухоме майно № 20195503 від 11.09.2008р., виданими Дніпропетровським районним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації». Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотеко держателя зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки. Пунктом 8.1.5 іпотечного договору передбачено, що іпотекодавець зобов'язаний не пізніше наступного дня після настання змін надавати іпотеко держателю відомості про будь-які зміни, що відбулися чи відбуваються з предметом іпотеки. Однак, як встановлено у судовому засіданні, відповідач без погодження з іпотекодержателем та без повідомлення останнього вчинила дії, які призвели до зміни предмету іпотеки. Так, 26.03.2010р. на підставі заяви [PERSON] Новоолександрівською сільською радою Дніпропетровського району було прийнято рішення, яким було об'єднано земельні ділянки: земельну ділянку, передану в іпотеку Позивачу та розташовану за адресою: с.Новоолександрівка, вул. Паркова, 161; земельну ділянку, яка належала [PERSON] на підставі рішення 28 сесії5 скликання Новоолександрівської сільської ради та була розташована за адресою: с. Новоолександрівка, пров. Арендний, 64. Також вказаним рішенням об'єднаній земельній ділянці було присвоєно адресу: с. Новоолександрівка, пров. Арендний, 64. 01.07.2010р. на підставі вищезазначеного рішення сільської ради Відділом Держкомзему у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області відповідачу було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 011012001864. Згідно ч.3 ст. 110 Земельного кодексу України об'єднання земельних ділянок не припиняє дії обмежень, обтяжень, встановлених на земельні ділянки. Оскільки земельна ділянка площею 0,0924 га (кадастровий номер 1221486200:05:008:0150) була створена шляхом об'єднання двох окремих ділянок, одна з яких передана в іпотеку позивачу, то дія обтяження за іпотечним договором не припиняється і для новоствореної земельної ділянки, а отже вона в цілому є предметом іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. З Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. За змістом ч. ч. 3, 4, 5 ст. 5 вказаного вище Закону частина об'єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості, якщо інше не встановлено цим Законом. Іпотека поширюється на частину об'єкта нерухомого майна, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості. Нерухоме майно передається в іпотеку разом з усіма його при належностями, якщо інше не встановлено іпотечним договором. Ризик випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування предмета іпотеки несе іпотекодавець, якщо інше не встановлено іпотечним договором. Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При користуванні предметом іпотеки іпотекодавець повинен не припускати погіршення стану предмета іпотеки та зменшення його вартості понад норми його звичайної амортизації (зносу). Іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки; передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку; відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування. Якщо інше не встановлено законом чи іпотечним договором, іпотекодавець зобов'язаний вживати за власний кошт всі необхідні заходи для належного збереження предмета іпотеки, включаючи своєчасне проведення поточного ремонту, відновлення незначних пошкоджень, раціональну експлуатацію та захист предмета іпотеки від незаконних посягань та вимог інших осіб. Іпотекодавець повинен своєчасно повідомляти іпотекодержателя про будь-яку загрозу знищення, пошкодження, псування чи погіршення стану предмета іпотеки, а також про будь-які обставини, що можуть негативно вплинути на права іпотекодержателя за іпотечним договором, (частини 1. 2 статті 10 Закону) Згідно з ч.1 ст. 16 Закону передача в іпотеку об'єктів незавершеного будівництва здійснюється шляхом передачі в іпотеку прав на земельну ділянку, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва, об'єктів незавершеного будівництва та майнових прав на них. Відповідно до ч. 1 ст. 33 та ст. 39 Закону, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Як встановлено у судовому засіданні, даний момент належним чином не виконуються зобов'язання за кредитним договором: не здійснюється погашення заборгованості, не сплачуються нараховані відсотки за користування коштами - останній платіж в рахунок погашення заборгованості було здійснено відповідачем 29.12.2009р. Згідно п. 3.4 кредитного договору наведені обставини дають Банку право вимагати від відповідача дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати нарахованих відсотків, комісійної винагороди та неустойки. 12.01.2009р. відповідачу особисто вручена вимога про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором, що підтверджується підписом на її копії. 14.01.2009р. відповідачу особисто вручена вимога про дострокове повернення коштів, що підтверджується підписом на її копії. Проте на момент звернення з позовною заявою відповідачем в добровільному порядку вимоги банку не виконано, заборгованість за кредитним договором не погашена. Крім того, рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.06.2014 року по справі № 422/9295/12 ухвалено, що розмір заборгованості по кредиту становить 317000.00 гривень. Станом на 30.04.2015 рік борг складає: сума простроченої заборгованості за кредитом - 317000,00 гривень; сума строкової заборгованості за відсотками - 5992,60гривень; сума простроченої заборгованості за відсотками - 283 160,96 гривень; пеня - 2 061 727,59гривень; Всього борг складає 2 667 881,15 гривен. За змістом ст. 11 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Частиною 2 вказаної норми цивільного права серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків на першому місці зазначається договір та інші правочини. Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності па майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, кодексів, законів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 590 ЦК України встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, у строк та порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України, згідно якої, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 572 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про заставу», ч. 6 ст. З Закону України «Про іпотеку» кредитор (іпотекодержатель, заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (іпотекодавець, заставодавець) забезпеченого заставою (іпотекою) зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» та ст. 20 Закону України «Про заставу», у разі порушення іпотекодавцем (заставодавцем) обов'язків, встановлених іпотечним договором (договором застави), іпотекодержатель (заставодержатель) має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (застави). Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною 3 тієї ж статті передбачено, що звернення стягнення па предмет іпотеки здійснюється в тому числі на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» необхідно стягнути сплачений останнім при подачі позову судовий збір у сумі 3654 грн. На підстави в вищевикладеного, та

Outcome: approved