Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду із цим позовом просив визнати неправомірними та протиправними дії відповідачів по порушенню Закону, цивільних прав на отримання грошової винагороди, по відмові у забезпеченні нарахування та виплати щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам району; визнати неправомірною бездіяльність відповідачів по незабезпечення нарахування і виплати щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам району; зобов'язати відділ освіти здійснити нарахування і виплати щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам району; зобов'язати районну державну адміністрацію, районну раду забезпечити виплату щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам району, стягнути з відповідачів на її користь понесені судові витрати. Уточнивши свої вимоги 26 червня 2014 р. позивач просила визнати незаконними та протиправними дії відповідачів по порушенню ст.57 Закону України «Про освіту», ст.43 Конституції України, її цивільних прав, педагогічного працівника, на отримання грошової винагороди, по відмові і не забезпеченню виплати щорічної грошової винагороди на 2013 р. своєчасно до дня вчителя і до закінчення 2013 р. у розмірі до одного посадового окладу, про прийняттю положення про надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам учбово-виховальних закладів Березівського району у розмірі 20% наказ від 03 лютого 2014 р.; визнати незаконними та протиправними положення відділу освіти районної державної адміністрації, наказ відділу освіти від 03 лютого 2014 р. за №10/к про надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам учбово-виховальних закладів Березівського району в розмірі 20% від посадового окладу і скасувати їх; зобов'язати відділ освіти провести нарахування та виплати щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам учбово-виховальних закладів Березівського району за 2013 р. до одного посадового окладу, з урахуванням виплаченої їй суми; зобов'язати районну державну адміністрацію забезпечити виплату щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам учбово-виховальних закладів Березівського району, їй у розмірі до одного посадового окладу за 2013 р.; стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір, а на її користь витрати пов'язані з прибуттям до суду і назад. Надалі 20 серпня 2014 р. уточнивши свої вимоги позивач просила визнати незаконними і протиправними дії відповідачів по порушенню ст. 57 Закону України «Про освіту» ст.43 Конституції України її цивільних прав педагогічного працівника на отримання грошової винагороди у строки та розмірах визначених ст. 57 Закону України «Про освіту», по відмові у виплаті до професійного свята дня вчителя і до закінчення 2013 р. і до одного посадового окладу за 2013 р. і за 2014 р., о прийняттю положення про надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам учбово-виховальних закладів Березівського району в розмірі 20% по прийняттю наказу від 03 лютого 2014 р. за №10/к; визнати незаконними та протиправним положення відділу освіти від03 лютого 2014 р. №10/к і скасувати його; зобов'язати відділ освіти провести нарахування і виплату щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам учбово-виховального закладів Березівського району до одного посадового окладу з урахуванням сплаченої їй суми; зобов'язати районну раду, районну державну адміністрацію забезпечити виплату щорічної грошової винагороди до одного посадового окладу за 2013 р. і за 2014 р.; стягнути на користь держави судовий збір, а на її користь витрати пов'язані з прибуттям до суду і назад. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала. Пояснила суду, що 03 лютого 2014 р. наказом відділу освіти за №10-к затверджено положення про надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам Березівського району, визначено 20% від цієї винагороди на 2013 і 2014 р. р. зобов'язано керівників закладів освіти видати накази відповідно до положення по відділу освіти про надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам. 3 лютого 2014 р. прийнято положення про надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам Березівського району. Положення і наказ позивач вважає незаконними, необґрунтованими і необ'єктивними в частині визначення 20% розміру щорічної грошової винагороди і таким що підлягає скасуванню по наступним підставам: згідно ст.57 Закону України «Про освіту» визначений розмір щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам до одного посадового окладу, такий же розмір обговорений і у колективному договорі між відділом освіти і ЗОШ 1-3 ступеню №3 де вона працює вчителькою; начальник відділу освіти не уповноважена на визначення розміру грошової винагороди, таким правом наділений лише директор школи; наказ і положення суперечать положення мст.57 Закону України «Про освіту». Представник РДА проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні. Пояснив суду, що позивач і всі інші працівники закладів освіти фінансуються із коштів районного бюджету. Як зазначено у ст.13 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. При цьому перш за все повинні бути виплачені обов'язкові складові заробітної плати, а саме нарахування та виплата посадового окладу, надбавка за вислугу років, доплата за перевірку зошитів, доплата за класне керівництво, доплата за престиж роботи, доплата за завідування кабінетами, матеріальна допомога на оздоровлення при виході у відпустку. Протягом 2013 р. всі зазначені виплати були виплачені і заборгованості не має. Також, посилався на ч.1 ст.48 Бюджетного кодексу за якою розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Згідно ч.1 ст.61 Бюджетного кодексу керівники бюджетних установа утримують чисельність працівників та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату, включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установу кошторисах. Зазначав, що у лютому 2014 р. позивачу та іншим педагогічним працівникам було нарахована та виплачена грошова винагорода за 2013 р. у розмірі 20% від посадового окладу і розмір отриманої позивачем суми склав 336 гривень. Додатково посилався на те, що ст.57 Закону України «Про освіту» не містить строків виплати, а тому посилання позивача на обов'язкову виплату до професійного свята дня вчителя є її вигадкою. Виплата проводиться лише в межах асигнувань, а тому може бути виплачена яку поточному році за поточний рік так і наступному році за минулий рік. Представник відділу освіти проти позову заперечувала, просила відмовити повністю. Посилалась на те, що ч.1 ст.57 Закону України «Про освіту» передбачена виплата грошової винагороди до одного посадового окладу. При цьому виплата проводиться з урахуванням ст.ст.48, 51 Бюджетного кодексу України тільки в межах бюджетних асигнувань. Також зазначала, що зобов'язання взяті учасниками бюджетного процесу без урахування відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень встановлених Законом Про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) не вважаються бюджетними зобов'язаннями і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов'язань вважаються порушеннями бюджетного законодавства, витрати з бюджету на покриття таких зобов'язань не проводиться. У 2014 р. за рахунок загального кошторису усім педагогічним працівникам була виплачена грошова винагорода за 2013 р., яка склала 20% від посадового окладу кожного працівника. Наказом №92 від 17 лютого 2014 р. директором ЗОШ №3, де працює позивач усім вчителям була нарахована і виплачена щорічна грошова винагорода. Позивач отримала 336 гривень. Всі виплати були проведені з дотримання положень ст.57 Закону України «Про освіту» у строк та у розмір до одного посадового окладу. Представник районної ради проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні. Пояснив суду. що районна рада затверджує бюджет району та всі видатки по району щорічно і виходячи з наповнення бюджету та фінансових можливостей району. З урахуванням цього і було вирішено оплату працівникам педагогічної сфери проводити в розмірі 20%, що у свою чергу узгоджується з розміром грошової винагороди що підлягає виплаті, згідно положень ч.1 ст.57 Закону України «Про освіту». Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, у межах наданих ними доказів та доведення перед судом їхньої переконливості суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову. Судом встановлено, що позивач працює вчителем загальноосвітньої школи I-III ст. № 3 м. Березівки Одеської області, виконує службові обов'язку, що підтверджено документами. У судовому засіданні також було встановлено, що згідно до наказу № 92 від 17.02.2014 р. директора Березівської ЗОШ № 3, усім вчителям нарахована щорічна грошова винагорода у розмірі 20% посадового окладу. При цьому безпосередньо позивачу нарахована та виплачена грошова винагорода у розмірі 336 грн. Таким чином позивачу нарахована та виплачена щорічна грошова винагорода у межах розмірів, передбачених ч.1 ст.57 Закону України «Про освіту». Відповідно до ч.1 ст.57 Закону України «Про освіту»", держава забезпечує педагогічним та науково-педагогічним працівникам, надання щорічної грошової винагороди в розмірі одного посадового окладу (ставки заробітної плати) за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов'язків. Порядок надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної та комунальної власності затверджено Постановою КМУ № 898 від 05 червня 2000 р. і на її підставі прийнято відповідне Положення про надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам учбово-виховних закладів Березівського району за сумлінну працю, зразкове виконання посадових обов'язків. За п.3.1 Положення розмір щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам визначається у розмірі 20 % від посадового окладу, але не повинен перевищувати його розмір. Вказане Положення затверджено профспілкою працівників освіти та науки на засіданні президії районного комітету профспілки 03 лютого 2014 р., у якому зазначено, що відповідно до обсягу фонду заробітної плати, затвердженого рішенням сесії районної ради від 24 січня 2014р. за №311-У1 «Про районний бюджет Березівського району», надання педагогічним працівникам щорічної грошової винагороди в розмірі до одного посадового окладу(ставки заробітної плати) за сумлінну працю, зразкове виконання своїх обов'язків становить 20% за 2013-14 р.р.. Згідно з ч.3 та ч.4 Порядку надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної та комунальної форми власності за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов'язків, затвердженим Постановою КМУ від 05 червня 2000 р. №898, щорічна грошова винагорода за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов'язків надається відповідно до положення, яке затверджується керівником навчального закладу за погодженням з профспілковим комітетом і може включати в себе додаткові критерії, крім визначених у пункті 2 цього Порядку, з урахуванням специфіки навчального закладу. Щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам видається на підставі наказу керівника навчального закладу. У судовому засіданні у якості свідка була допитана начальник фінансового відділу районної державної адміністрації [PERSON], яка на підтвердження встановленого судом пояснила, що район існує за рахунок дотацій з державного бюджету, що складає 72 % та місцевих податків і зборів що складає28 %. З урахуванням отриманих грошей фінансовий відділ планує витрати, які у подальшому затверджується на сесії районної ради. В межах видатків по відділу освіти спочатку рахують основні зобов'язання по виплаті працівникам освіти заробітної плати, а потім рахуються видатки по щорічній грошовій винагороді. У Березівському районі було вирішено що щорічна грошова допомога має бути у розмірі 20% від посадового окладу. На приклад у Івановському районі Одеської області при такий самий чисельності учбових закладів щорічна грошова винагорода складає лише 100 гривень. У 2014р. за рахунок загального кошторису по відділу освіти адміністрації було перераховано усім педагогічним працівникам з районного бюджету, щорічну грошову винагороду за 2013р., яка склала 20% від посадового окладу кожного педагогічного працівника. Таким чином, позивачу була нарахована та виплачена щорічна грошова винагорода у межах розмірів, передбачених ч.1 ст.57 Закону України «Про освіту», тому суд дійшов до висновку про те, що підстав для зобов'язання відділу освіти Березівської районної державної адміністрації Одеської області нарахувати грошову винагороду за 2013р. у більшому розмірі немає. А також немає підстав визнавати дії відділу освіти незаконними та протиправними у зв'язку з неповним нарахуванням щорічної грошової винагороди. Доводи позивача про задоволення її вимог відповідно до положень ч.1 ст.57 Закону України «Про освіту» є необґрунтованими. Питання надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам відбувається відповідно до Порядку, який затверджений згідно положень Постанови КМУ від 05 червня 2000 р. №898. Так, Порядком передбачено, що щорічна грошова винагорода за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов'язків надається відповідно до Положення, яке затверджується керівником навчального закладу чи установи за погодженням з профспілковим комітетом. Розмір щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам у розмірі 20 % від посадового окладу був затверджений та виплачений згідно наведеного Положення. Підстав для зобов'язання відділу освіти нарахувати позивачу грошову винагороду на рік у більшому розмірі ніж встановлено 20% немає. Також немає підстав визнати дії відповідачів незаконними та протиправними у зв'язку з несвоєчасним та неповним нарахуванням щорічної грошової винагороди, оскільки відділ освіти, районна державна адміністрація, районна рада діяли законно та на підставі кошторису та бюджету районну. Позовні вимоги у цій частині також задоволенню не підлягають. У зв'язку з тим, що позивач не довела суду понесені нею матеріальні витрати, не вказала їх суму, позовні вимоги про стягнення матеріальних витрат задоволенню не підлягають. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що підстав для задоволення позову не має. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору , тому відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. за подачу позову необхідно компенсувати за рахунок держави .

Outcome: dismissed