Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивачка в своїй позовній заяві просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS], посилаючись на такі обставини : вона перебувала в шлюбі з [PERSON] з 09.09.2000 р. Від шлюбу у них діти: син - [PERSON] ,[INFO] (дитина-інвалід) та донька - [PERSON] ,[INFO] За договором купівлі - продажу серії АЕІ № 052035 від 22 листопада 2001 року вона являється власником вказаного будинку , де вони мешкали разом з листопада 2003 року по 20.01.2013 р. Після розірвання 16.09.2013 р. шлюбу з нею, [PERSON] проживає в іншому місці разом із співмешканкою. Згідно з рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області про стягнення аліментів на утримання дітей від 30 липня 2013 року та виконавчим листом Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дітей, чого він не виконує по теперішній час. За період з 20 січня 2013 року відповідач жодного разу не з'являвся у будинку [ADDRESS], де вона проживає разом з дітьми і всі обов'язки по веденню домашнього господарства, виховання та утримання дітей вона виконує самостійно. Згідно листів ПАТ КБ ПриватБанку та листа ТОВ «Боргова агенція «Пристав» на ім'я її колишнього чоловіка [PERSON], подано позовну заяву до суду про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 1377688 від 29.10.2012 року. Кредит було взято відповідачем без її відома та на власні потреби, про його існування вона дізналася лише в травні 2013 року, коли вони вже не проживали разом. Оскільки [PERSON] зареєстрований за адресою її постійного місця проживання, всі листи та попередження про заборгованість отримує вона, але ніякого відношення до Кредитного договору № 1377688 від 29.10.2012 р. не має. Вважає це черговим аргументом для визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком по [ADDRESS]. Вона не працює, знаходиться вдома по догляду за дитиною-інвалідом до 18 років. Враховуючи те, що гр. [PERSON] зареєстрований, але не проживає за вище вказаною адресою та не має офіційного працевлаштування, вона не взмозі оформити субсидію та інші державні соціальні допомоги на дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву ,в якій свій позов підтримала, просить справу розглядати без її участі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час, місце розгляду справи. Так, згідно акту від 02.04.2014 р. відповідач повідомлявся про явку в судове засідання на 15.04.2014 р. по телефону за № [NUMBER] та запевнив суд, що позов визнає. Згідно поштового повідомлення від 17.04.2014 р. про розгляд справи повідомлялася його матір, яка повідомила, що він з нею не проживає. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин, що дає суду право ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії договору купівлі-продажу від 22.11.2001 року власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] Відповідно до довідки вуличного комітету № 39 Ніжинської міської ради від 04.03.2014 року за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON], її син-[PERSON], дочка-[PERSON], чоловік [PERSON] [PERSON] не проживає за вказаною адресою з 20.01.2013 р. і по теперішній час, що також підтверджується довідкою вуличного комітету № 39 Ніжинської міської ради від 25.09.2013 року. Згідно копії рішення Ніжинського міськрайонного суду від 16.09.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до письмових пояснень [PERSON], який проживає [ADDRESS], [PERSON], яка проживає [ADDRESS], [PERSON], яка проживає [ADDRESS] [PERSON] на протязі року не проживає в [ADDRESS]. Статтею 319 ЦК України встановлено право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідно до п.1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач з власної волі залишив спірний будинок позивача і там не проживає понад встановлені строки. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: вул. Короленка, 16, м. Ніжин.

Outcome: approved