Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

У квітні 2015 року ТДВ «Експрес Страхування» звернулося з позовом до [PERSON], ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення коштів в порядку регресу, посилаючись на те, що 10.12.2013 року в м. Києві на перехресті вул. Урицького та Лукашевича сталася ДТП, в результаті якої відбулося зіткнення застрахованого автомобіля «ZAZ Forza», д.н.з [NUMBER], та автомобіля «Ford Transit», д.н.з [NUMBER], під керуванням [PERSON]. ДТП сталася внаслідок порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху водієм автомобіля «Ford Transit» [PERSON], якого притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП, про що свідчить постанова Солом'янського районного суду м. Києва. Відповідно до калькуляції від 27.12.2013 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 13004 грн. 02 коп. Відповідальність власника автомобіля «Ford Transit» [PERSON] була застрахована у ПАТ „Українська охоронно-страхова компанія» з лімітом страхової суми у 50000 тис. грн., 100000 грн., розмір франшизи 1000 грн. Страхове відшкодування було виплачено у розмірі 11605 грн. 12 коп.. Уточнивши позовні вимоги, позивач просив стягнути з [PERSON] 1000 грн. та з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» 10605 грн. 12 коп. в порядку регресу. Рішенням Срібнянського районного суду від 15 червня 2015 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ТДВ «Експрес Страхування» франшизу у розмірі 1000 грн., з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ТДВ «Експрес Страхування» 10605 грн. 12 коп. та вирішено питання про відшкодування судових витрат. Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду змінити в частині стягнення з ПАТ коштів в розмірі 10 605, 12 грн. та прийняти в цій частині рішення про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення суми в розмірі 3 547, 90 грн. Апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього 10 605 грн. 12 коп. є незаконним та необґрунтованим, оскільки воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що 13.12.2013 року від страхувальника позивача [PERSON] надійшла заява про дорожньо-транспортну пригоду. Даною заявою відповідача було повідомлено про ДТП, яка мала місце 10.12.2013 року за участю належного їй та застрахованого за договором КАСКО автомобілем «ZAZ Forza», д.н.з [NUMBER], під керуванням її чоловіка, автомобіля «Ford Fusion», д.н.з [NUMBER], та автомобіля «Ford Transit», д.н.з [NUMBER], під керуванням [PERSON] яка сталася внаслідок порушення водіями автомобілів «ZAZ Forza» та «Ford Transit» правил дорожнього руху, про що свідчать постанови суду. Апелянт вважає, що судом порушені його права як відповідача, а саме неповно з'ясовані обставини, які мають суттєве значення для справи. Крім того, відповідач не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Вислухавши суддю - доповідача, представника позивача, який частково визнав апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні з таких підстав. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що винним у ДТП є одна особа -[PERSON] оскільки 10.12.2013 року в м. Києві на перехресті вул. Урицького та Лукашевича сталася ДТП, в результаті якої відбулося зіткнення застрахованого автомобіля «ZAZ Forza», д.н.з [NUMBER], та автомобіля «Ford Transit», д.н.з [NUMBER], під керуванням [PERSON], якого притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП, про що свідчить постанова Солом'янського районного суду м. Києва. Відповідно до калькуляції від 27.12.2013 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 13004 грн. 02 коп. Відповідальність [PERSON] застрахована у ПАТ „Українська охоронно-страхова компанія» з лімітом страхової суми у 50000 тис. грн., розмір франшизи 1000 грн. Розмір сплаченого страхового відшкодування підтверджується матеріалами справи. Проте, з пояснень апелянта, з яким погодився і представник позивача в апеляційному суду вбачається, що ДТП сталося внаслідок порушення Правил дорожнього руху обома сторонами, а тому відповідно до Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Закону України „Про страхування" розмір виплаченого страхового відшкодування підлягає зменшенню до 8896 грн. 12 коп. визначений за калькуляцією №1395 від 27.12.2013 року ( в цю суму не входить сума франшізи 1000 грн., яка була правомірна стягнута з [PERSON]) За таких підстав доводи апеляційної скарги в цій частині є такими, що заслуговують на увагу, а тому рішення суду підлягає зміні шляхом зменшення стягнутої судом суми. В іншій частині доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не грунтуються на вимогах закону, а саме, суперечать вимогам Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Закону України „Про страхування" відповідно до яких не передбачено зобов"язання страховика визначати розмір страхового відшкодування в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу. Навпаки, розмір страхового відшкодування визначається за фактичним збитком, а тому апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та зменшення стягнутої судом суми до 3547 грн. 90 коп..

Outcome: partial