Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки та просить визнати недійсною довіреність видану [PERSON] на ім'я [PERSON] посвідчену приватним нотаріусом [PERSON]; визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля укладений між [PERSON], через представника [PERSON], та [PERSON], посвідченого ТОВ «Межрегіональний брокерський дім Фаворит»; витребувати від [PERSON] на користь [PERSON] автомобіль марки NISSAN QASHQAI, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], коричневого кольору. При цьому посилається на те, що між нею та ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА» 27.08.2008 року був укладений договір «Автопакет» № ОД30/08/2008/К-840/15, згідно якого їй було надано кошти на придбання автомобіля. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором вона передала в заставу транспортний засіб марки «NISSAN», модель «QASHQAI», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. В подальшому вона надала автомобіль для користування [PERSON] та [PERSON] Згодом банк її повідомив про те, що її автомобіль був зняти з обліку. Вона звернулася до [PERSON] та [PERSON] з вимогою повернути автомобіль на що вони відповіли, що не знають де на сьогоднішній час знаходиться автомобіль. В подальшому з листа ДАІ ГУ МВС України в Одеській області їй стало відомо, що її автомобіль зареєстрований за [PERSON] на підставі довідки-рахунку серії ДПІ №932374 виданої 27.12.2012 року ТОВ «Межрегіональний брокерський дім Фаворит», автомобіль був знятий з обліку [PERSON], що діяв на підставі доручення ВТВ 299136, виданої приватним нотаріусом [PERSON] Проте вона не уповноважувала [PERSON] та не підписувала довіреність у приватного нотаріуса [PERSON] на право зняття з обліку та укладення правочину, щодо відчуження її автомобіля марки NISSAN QASHQAI, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], коричневого кольору. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнав, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення представників сторін, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] на праві власності належить автомобіль марки NISSAN QASHQAI, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], коричневого кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с. 7) 11.05.2011 року [PERSON] надала нотаріально посвідчену довіреність, що зареєстрована в реєстрі за № 440, якою уповноважила [PERSON] або [PERSON] представляти її інтереси перед третіми особами, в тому числі в органах ДАІ, на станціях, підприємствах технічного обслуговування та ремонту, а також перед фізичними особами, з усіх питань, що стосуються: технічного обслуговування, ремонту, проходження технічного огляду, страхування належного їй автомобіль марки NISSAN QASHQAI, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], коричневого кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с. 6) Як вбачається з листа УДАІ ГУ МВС України в Одеській області станом на 04.07.2013 р. автомобіль NISSAN QASHQAI, кузов № [NUMBER] зареєстровано за [PERSON] на підставі довідки-рахунку серії ДПІ №932374 виданої 27.12.2012 року ТОВ «Межрегіональний брокерський дім Фаворит». Автомобіль NISSAN QASHQAI, кузов № [NUMBER], який належав [PERSON] був знятий з обліку [PERSON], що діяв на підставі доручення ВТВ 299136, виданої приватним нотаріусом [PERSON] (а.с. 5, 49) Як в позовній заяві, так і в усних поясненнях в судовому засіданні, позивачка зазначала, що довіреності на ім'я [PERSON] на розпорядження належним їй автомобілем вона не видавала і підпис на цій довіреності від її імені є підробним. В ході розгляду справи було призначено судову почеркознавчу експертизу. Згідно висновку № 24-п від 30.01.2014 р. встановлено, що підпис від імені [PERSON] у графі: „Підпис", довіреності серії ВТВ № 299136 від 20.12.2012 р, зареєстрованій у реєстрі за № 2784 приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.65) виконан не [PERSON], а іншою особою. Таким чином, зазначений висновок повністю підтверджує посилання позивачки на підробність довіреності та те, що вона цю довіреність [PERSON] не видавала, а останній в свою чергу не мав права розпоряджатися від імені [PERSON] належним їй автомобілем. Відповідно до ст. 658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу; недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин), у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається; якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Таким чином, слід визнати недійсною довіреність видану 20.12.2012 р. від імені [PERSON] на ім'я [PERSON] посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], що зареєстрована в реєстрі за № 2784, також підлягає визнанню недійсним правочин від 27.12.2012 року укладений між [PERSON], що діяв на підставі довіреності від імені [PERSON] та [PERSON], за яким було відчужено спірний автомобіль, оскільки його було вчинено поза волею власника автомобіля, тобто [PERSON] Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Згідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Пунктом 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України передбачено, що в разі придбання майна за відплатним договором у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація). Також, відповідно до п. 10 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 Цивільного кодексу України. Таким чином, оскільки правочин по відчуженню спірного автомобіля є недійсним слід витребувати від [PERSON] на користь [PERSON] автомобіль марки NISSAN QASHQAI, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], коричневого кольору. Допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив, що будь-якої довіреності від [PERSON] на право розпоряджатися її автомобілем NISSAN QASHQAI 11.05.2011 р. він не отримував і будь-яких дій стосовно цього автомобілю не здійснював. Разом з тим, суд вважає, що ці свідчення [PERSON], на ім'я якого було видано довіреність від імені [PERSON], будь-яким чином не спростовує висновків суду стосовно іншої, а саме підробної довіреності на ім'я [PERSON] У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивачки також підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1414,71 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved