Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

Позивач звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 10.12.2011 року, актовий запис № 93. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 10 грудня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем, однак подружнє життя не склалося, через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO] Сімейні відносини припинені з листопада 2017 року, вона разом з дочкою переїхала до батьків в м. Жовті Води, а відповідач залишився проживати в [INFO], спільне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім"ї стали різні погляди на сімейне життя, втрата почуття любові та поваги один до одного і призвело до фактичного відчуження. Позивач в судове засідання не зявилась, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять заяву [PERSON], в якій остання просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судові засідання не зявляється, заяви про розгляд справи за його відсутності не подає, відзив на позов не надає, про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність його неявки в судові засідання, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 10 грудня 2011 року Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 93, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. При цьому дошлюбне прізвище позивача «Якимчук» (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 10 квітня 2012 року виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області, актовий запис № 31, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Однак, на теперішній час подружні стосунки між сторонами припинені і відновлювати відносини [PERSON] не бажає. Фактичні сімейно-шлюбні відносини припинені з листопада 2017 року, оскільки сторони стали проживати окремо. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом\~ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене те, що позивач просить шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і вважає, що примирення між ними не можливе, від спільного життя сторони мають неповнолітню дочку, суд вважає що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а відтак позов необхідно задовольнити. При цьому, позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «Калашник». Згідно ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений останнім при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 704,80грн. (а.с.2)

Outcome: approved