Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач- публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся в суд 26.10.2017 року з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим що 05.11.2013 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №002-06045-051113, згідно якого Банк відкрив картковий рахунок в національній валюті та встановив ліміт Кредитної лінії у розмірі 5 000 гривень. Банку стало відомо, що 04.01.2016 року боржник помер, і з повідомлення нотаріуса Воловецької державної нотаріальної контори, яке банк отримав 4 вересня 2017 року, свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] було видано [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], як єдиним спадкоємцям. Станом на 04 січня 2016 року (дата смерті позичальника) утворилась заборгованість в розмірі 4012 гривень 72 копійок, які позивач просить стягнути на свою користь, а також судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився. В позовній заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. 2 жовтня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, згідно рішення №181 було розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» строком з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк» рішенням № 278 від 30.12.2015 року призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] на строк з 01.01.2016 року по 04.10.2017 року включно. 22 лютого 2017 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №619 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважних ліквідаторів», яким строк здійснення процедури ліквідації банку продовжено до 04 жовтня 2019 року включно (а.с.12-15). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.525,526,530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що 5 листопада 2013 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 002-06045-051113 на відкриття карткового рахунку в національній валюті України з використанням платіжної карти та обслуговування платіжної картки. Згідно умов даного договору банк відкрив кредитну лінію на загальну суму 5 000 гривень зі строком ліміту кредитної лінії - 364 календарних дні (а.с.5-7). [INFO] року боржник [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.01.2016 року (а.с.10). Станом на [INFO] року, тобто на день смерті позичальника [PERSON], утворилась заборгованість в розмірі 4012, 72 гривень (а.с.11). Відповідно до ч.2 ст. 1220 Цивільного кодексу України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з ч.1 ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України передбачено: кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Згідно ст.1282 Цивільного кодексу України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто в розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. З позовної заяви вбачається, що згідно повідомлення нотаріуса Воловецької державної нотаріальної контори, яке банк отримав 04 вересня 2017 року, свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] було видано відповідачам, як єдиним спадкоємцям. Однак письмові докази, які б підтвердили такий факт (чи дійсно відповідачі являються спадкоємцями померлого, з чого складається спадкове майно, їх частка у спадковому майні тощо) в матеріалах позовної заяви відсутні, як і повідомлення нотаріуса, на яке позивач посилається як на підставу своїх вимог. Також в матеріалах позовної заяви відсутні відомості, відповідно до ч.2 ст. 1281 ЦК України, про пред'явлення банком вимоги щодо сплати боргу у шестимісячний строк до спадкоємців. Також відповідачем [PERSON] надано суду копію квитанції №7350882 про сплату суми заборгованості 4012 гривень 72 копійок у Мукачівському відділенні АТ Дельта Банк 17.11.2017 року, а отже, зобов"язання по кредитному договору №002-06045-051113 від 05.11.2013 року виконано (а.с.42). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов не підтверджений належними, достатніми та допустимими доказами, тому задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed