Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивачі [PERSON] , яка також діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України. В обґрунтування позову покликалися на те, що 05.08.1995 уклала з [PERSON] шлюб, в якому народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] . 20.05.2014 Самбірським об`єднаним міським військовим комісаріатом Львівської області Білоуса С.С. призвали на військову службу у військову частину польова пошта [NUMBER] , яка входить до складу сил, що залучаються та беруть участь в боях за незалежність суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської областей. 20.08.2014 внаслідок артилерійського обстрілу під час оборони населеного пункту Георгіївка Луганської області, в ході бойових дій за незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України на сході України рядовий [PERSON] отримав проникаючі поранення грудної клітки та живота, що призвело до загибелі військовослужбовця за даними акту спеціалізованого розслідування. Факт загибелі [PERSON] при виконання обов`язку військової служби 20.08.2014 в районі смт. Георгіївка Лутугинського району Луганської області внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України встановлено рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 17.04.2019. Через смерть чоловіка та батька позивач [PERSON] втратила сенс життя та віру в майбутнє, позивачі постійно відчувають страждання від втрати рідної людини, що не дає їм можливості нормально спілкуватись з оточуючими, працювати та підтримувати нормальний спосіб життя, оскільки постійно знаходяться у стресовому стані, що супроводжується періодичними депресіями. Внаслідок втрати [PERSON] , а також з огляду на особливий цинізм, яким Російською Федерацією порушуються основоположні права й свободи людини в Україні, позивачі відчувають безперервний, невгамовний душевний біль та страждання, втратили душевний спокій, постійно відчувають незахищеність та розчарування. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] залишись без батька, ніколи не матимуть можливості відчути необхідні для повноцінного розвитку дитини батьківську любов та увагу. Вважають, що незаконними діями з боку Російської Федерації порушено невід`ємне право [PERSON] \~на життя, гарантоване ст. 2 Європейської конвенції, його право на повагу до сімейного життя, у зв`язку з чим змушені звернутися із вказаним позовом, в якому просить стягнути із Російської Федерації на їх користь моральну шкоду у розмірі 1 648 200 грн., що за офіційним курсом Національного Банку України станом на день підписання позовної заяви складає 60 000 євро., на кожного з позивачів. Розмір моральної шкоди встановлений ними з урахуванням характеру і обсягу завданих їм моральних страждань, істотного порушення конституційних прав [PERSON] , умисного характеру дій, а також почуття безпорадності та розчарування, які вони відчувають роками через неможливість відновити порушені його права, її та дітей. Позивачі в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву, в якій просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача, який належним чином про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся через Посольство Російської Федерації, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив та не подав відзив у на позовну заяву. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 05.08.1995 Скелівською сільською радою Старосамбірського району Львівської області, 05 серпня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». [PERSON] народився [INFO] у с. Скелівка Старосамбірського району Львівської області, його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] народилась [INFO] у с. Скелівка Старосамбірського району Львівської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] народився [INFO] у с. Скелівка Старосамбірського району Львівської області, його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Як видно з довідки військової частини польова пошта [NUMBER] від 14.10.2014 №6125 [PERSON] перебував на військовій службі у військовій частині польова пошта [NUMBER] , яка входить до складу сил, що залучаються та беруть участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. Відповідно до акту спеціального розслідування, 20.08.2014 внаслідок артилерійського обстрілу під час оборони населеного пункту Георгіївка Луганської області, в ході проведення антитерористичних операцій на сход України рядовий [PERSON] отримав проникаючі поранення грудної клітки та живота, що призвело до загибелі військовослужбовця. Рішенням Сихівського\~районного суду\~м.Львова\~від 17.04.2019,\~яке набрало\~законної сили, у справі №464/7108/18 встановлено факт загибелі\~ [PERSON] , [INFO] , при виконанні обов`язку військової служби 20.08.2014 року в районі смт. Георгіївка Лутугинського району Луганської області України внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України. Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ст. 1 Закону України «Про оборону України» збройна агресія це застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій, зокрема: вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України; напад збройних сил іншої держави або групи держав на військові сухопутні, морські чи повітряні сили або цивільні морські чи повітряні флоти України. Таким чином, саме внаслідок збройної агресії Російської Федерації відносно України, що є загальновідомим фактом, а тому не підлягає доказуванню за положеннями ч. 3\~ст.82 ЦПК України, окуповано частину території України, в тому числі Луганську область, де загнув чоловік [PERSON] та батько дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з ч.2\~ст.2 ЦК України\~учасниками цивільних відносин є зокрема також іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Відповідно до ч. 6\~ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об`єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на Російську Федерацію як на державу, що здійснює окупацію. Держава Україна всіма можливими засобами сприятиме відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди Російською Федерацією. З матеріалів справи випливає, що також і встановлено судом, внаслідок збройної (військової) агресії Російської Федерації, в\~Луганській області, загинув чоловік [PERSON] та батько їх дітей, що завдало їм значної моральної шкоди, останні втратила сенс життя та віру в майбутнє, постійно відчувають страждання від втрати рідної людини, що не дає їм можливості нормально спілкуватись з оточуючими, працювати та підтримувати нормальний соціальний спосіб життя, оскільки постійно знаходиться у стресовому стані, що супроводжується періодичними депресіями. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та\~статтею 8 Конституції України\~гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до\~ст.22 ЦК України\~особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування. Згідно з\~ст.23 ЦК України\~моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із душевними стражданнями, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів, а також ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. За змістом статей\~1167,\~1168 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: в т.ч. у випадках, встановлених законом. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Порушивши Статут ООН, Загальну декларацію прав людини, Будапештський меморандум (п.1,2), Гельсінський заключний акт наради по Безпеці та Співробітництву в Європі 01.08.1975, договори укладені між Україною та Росією в т.ч. про українсько-російський державний кордон, Російська Федерація вийшла за межі своїх суверенних прав, гарантованих ст.2 Статуту ООН, а тому є державою-агресором, що в свою чергу свідчить про відсутність у неї судового імунітету. Вирішуючи питання щодо розміру компенсації за спричинену позивачам моральної шкоди, суд виходить із розміру задоволених вимог заявників по аналогічним спорам, що розглядалися Європейським судом з прав людини та становить в середньому 60 000 Євро за загибель однієї особи. Зокрема, такі рішення виносились Європейським судом з прав людини у справах «Хачукаевы против России» (Khachukayev v. Russia (23/04/2009)), «Сагаева и Другие против России» (Sagayeva and Others v. Russia (08/12/2015)), «Исламова против России» (Islamova v. Russia (30/04/2015)), «Султыгов и Другие против России» (Sultygov and Others v. Russia (09/10/2014)). Таким чином, враховуючи характер та обсяг завданих позивачам моральних страждань, істотних порушень їх прав, умисного характеру дій Російської Федерації, а також душевного болю від втрати рідної людини, почуття безпорадності, які позивач та її діти відчувають через втрату чоловіка та батька, суд вважає\~достатнім та\~справедливим розмір\~компенсації за\~заподіяну їм\~моральну шкоду\~кожному в\~сумі по\~1\~648\~200\~грн.,\~що на\~день подання\~позову до\~суду за\~офіційним курсом\~НБУ складає\~по 60\~000\~Євро. Саме такий розмір компенсації був визначений Європейським судом з прав людини при розгляді аналогічних вимог фізичних осіб щодо стягнення компенсації за моральні страждання через смерть фізичної особи. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивачів необхідно стягнути моральну шкоду у розмірі по 1\~648 200 грн. кожному. Окрім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави, відповідно до задоволених вимог, слід стягнути судовий збір в розмірі 9\~605 грн., від сплати якого позивачі звільнені при поданні такого позову до суду на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved