Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до заяви від 04.11.2014 р., позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1\\4 частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що з 15 серпня 2008 р. по 02 жовтня 2014 р. перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], 2009 р.народження. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина проживає з матір'ю та повністю перебуває на її утриманні. Батько дитини не надає добровільно матеріальної допомоги та ухиляється від утримання сина, в зв'язку з чим позивач просить стягнути аліменти у судовому порядку. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила суд позов задовольнити, стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання сина. [PERSON] зазначила, що отримувані нею доходи не дають можливості повністю забезпечити фізичний та духовний розвиток дитини, відповідач не надає регулярну допомогу. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся судом про день і час розгляду справи. Судові повістки, надіслані за адресою його реєстрації, повернулись до суду без вручення за закінченням терміну їх зберігання. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Враховуючи викладене, на підставі ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні достовірно встановлено, що з 15 серпня 2008 р. сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис №669. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2014 р. шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На час розгляду судом справи неповнолітня дитина проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу питання щодо утримання дитини між сторонами не вирішено. Відповідач добровільно не надає постійну, регулярну допомогу на утримання сина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача, розмір витрат, які необхідно здійснити на неповнолітню дитину відповідного віку щомісяця. Також суд враховує те, що відповідач не має інших аліментних зобов'язань, є особою працездатного віку та може надавати допомогу. Оскільки суду не надано документів про стан здоров»я сторін та неповнолітньої дитини, суд не досліджує зазначені обставини справи. Суду також не надано даних про доходи відповідача, однак при вирішенні даної справи суд керується нормами ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, яка визначає, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в доход держави.

Outcome: approved