Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] за участю відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про збільшення розміру аліментів та стягнення заборгованості по аліментам. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач є її батьком. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02 березня 2000 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 18 лютого 2000 року і довічно. Проте відповідачем не сплачувались аліменти, у зв'язку із чим утворилась заборгованість, яка станом на 20 травня 2015 року становить у розмірі 30 350,27 грн. Позивач є інвалідом І групи з дитинства. На даний момент у сім'ї позивача виникло скрутне матеріальне становище, що позбавляє її можливості отримувати належний медичний догляд відповідно до стану здоров'я. У зв'язку з наведеним просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання [PERSON], до 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно; стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по аліментам в розмірі 30 350,27 грн. Ухвалою від 02 листопада 2016 року Дніпровським районним судом м. Києва зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про зменшення розміру аліментів була прийнята до спільного провадження з первісним позовом. Свої вимоги відповідач мотивував тим, що на даний час відбулися істотні зміни в фінансовому, сімейному стані, а також значно погіршився стан здоров'я. Просив зменшити розмір аліментів на утримання непрацездатної доньки [PERSON], [INFO], визначив до стягнення аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 200,00 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року первісну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] за участю відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про збільшення розміру аліментів та стягнення заборгованості по аліментам залишено без розгляду. Позивач за первісним позовом [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. Представництво інтересів здійснювала [PERSON] Представник позивача за первісним позовом [PERSON] не визнала зустрічні позовні вимоги. Пояснила, що позивач потребує лікування, для якого необхідні матеріальні затрати. У батька дитини було відсутнє нерухоме майно також на час прийняття судового рішення про стягнення аліментів. Через збільшення вартості медікаментів зросли затрати на їх придбання. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представництво інтересів здійснював [PERSON] Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] підтримав зустрічні позовні вимоги. Дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснив, що із врахуванням матеріального стану батька дитини рішенням суду [PERSON] звільнений від сплати заборгованості по аліментам. З травня 2016 року [PERSON] не працює, станом на жовтень 2016 року не має нерухомості. У теперішній час також збільшилися витрати на лікування та оплату комунальних послуг. Тому необхідно визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Представник третьої особи Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Дослідивши у судовому засідання матеріали справи, суд встановив такі обставини справи. [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON]. 06 березня 2000 року видано виконавчий лист на виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 02 березня 2000 року, яким позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дочки [PERSON], [INFO], задоволено, стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 18 лютого 2000 року і довічно (а.с.10, том 1). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] з 01 березня 1998 року призначена пенсія по інвалідності (І група, інвалід дитинства)довічно ( а.с. 20, том 1). Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що на даний час відбулися істотні зміни в фінансовому, сімейному стані, а також значно погіршився стан здоров'я батька дитини у зв'язку із чим просить зменшити розмір аліментів на утримання непрацездатної доньки [PERSON], [INFO], визначив до стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 200,00 грн. На підтвердження позовних вимог надано посвідчення, що з 22 вересня 2003 року [PERSON] є пенсіонером за віком (а.с. 121, том 1), довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, що з 14 вересня 2015 року він є інвалідом ІІ групи по загальних захворюваннях (а.с. 122, том 1), довідку, що дружина [PERSON] з 01 травня 2001 року є інвалідом ІІ групи за трудовим каліцтвом (а.с.123,129), медичні довідки, результати досліджень, протоколи ультразвукових обстежень, епікризи, витяги-епікризи, консультативні заключення відносно [PERSON] за період з 2007 року по 2016 рік, які підтверджують звернення за медичною допомогою (т. 1 а.с. 136-159), інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, яка видана 19 жовтня 2016 року, про відсутність у [PERSON] прав власності, інших речових прав на нерухоме майно (а.с. 160, том 1), квитанції по сплаті комунальних послуг за 2015-2016 роки (а.с. 162-232, том 1, а.с.45-48, том 2), рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року, яке набрало чинності, про звільнення [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам на утримання непрацездатної доньки [PERSON], [INFO], присуджених рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2000 року, яке перебуває на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, в розмірі 30 350,27 грн., нарахованої за період із січня 2008 року по квітень 2015 року (а.с. 234-236, том 1, а.с.19, том 2), довідку про знаходження [PERSON] на обліку в Лівобережному об"єднаному управлінні Пенсійного Фонду України м.Києва та отримання пенсії за віком у листопаді 2016 року у сумі 1624,72 грн. (а.с.7, том 2), довідку Публічного акціонерного товариства Акціонерна компанія "Сатер", що [PERSON] працював на посаді охоронника до 31 травня 2015 року (а.с.125, том 1, а.с.44, т ом 2). Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 78912 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Нормами ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При зміні розміру аліментів судом враховуються обставини, що передбачені ст.182 Сімейного кодексу України, норми статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", якою встановлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 01 січня 2017 року у розмірі 1 247,00 грн, розмір пенсії за віком [PERSON] у сумі 1600,00 грн., розмір стягнутих аліментів - 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно та, виходячи з встановлених фактичних обставин, зважаючи на ті обставини, що позивач за первісним позовом [PERSON] теж є інвалідом І групи та потребує постійної медичної допомоги, а тому суд вважає вимоги про зменшення розміру аліментів такими, що не підлягають задоволенню. При подачі зустрічної позовної заяви звільнений від сплати судового збору за п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (як інвалід ІІ групи). Відповідно до ч. 4 ст.88 ЦПК України, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed