Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

представник [NUMBER] [PERSON] звернулася до місцевого загального суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] з 28 січня 2015 року проходив військову службу за мобілізацією у військовій частині польова пошта [NUMBER] по посаді телеграфіста центру зв"язку командного пункту польового вузла зв"язку - начальника радіостанції Р-142Н групи інженерного забезпечення. Будучи військовослужбовцем, 08.07.2015 під час виконання завдання по завантаженню військової техніки в умовах особливого періоду, діючи зі злочинною самовпевненістю, залишив без уваги ввірену йому для службового користування зброю автомат АКС-74 № [NUMBER] , залишив без нагляду у БТР-70 стройовий номер 442, внаслідок чого цей автомат вартістю 370,00 грн було втрачено.\~ Згідно книги обліку ВЧ [NUMBER] сума збитків від втрати майна становить 4 250,80 грн.\~ За результатами службового розслідування до [PERSON] застосовано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани, а 21.12.2015 Куйбишівським районним судом Запорізької області ухвалено вирок про винуватість відповідача. 16.12.2015 [PERSON] звільнений в запас. Після виконання покарання [PERSON] інформація щодо погашення боргу у фінансову службу ВЧ не надходила. За період відбування покарання з відповідача було стягнуто 100,04 грн. Згідно даних картки особового рахунку [PERSON] станом на 14.12.2016 сума нестягнутих коштів становить 3 332,54 грн. Подано клопотання про поновлення пропущених строків, в якому вказується, що неможливість вчасно організувати організаційно-претензійну роботу, відсутність інформації про погашення суми заборгованості, виконання завдань ВЧ за призначенням, стало причиною пропуску строків на звернення до суду, представник позивача просила поновити суд позовну давність. 04.06.2020 ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області поновлено пропущений строк для звернення до суду, позовну заяву\~ прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено сторонам строк на реалізацію процесуального права подачі заяв по суті позовних вимог /а.с.54-57/. Поштове відправлення у цій справі копію позовної заяви та ухвали від 04.06.2020, відповідач\~ [PERSON] отримав 16.06.2020 /а.с. 61/, а також інші судові повідомлення /а.с.67/. Відзив щодо позовних вимог відповідачем суду не надано, інші заяв або клопотань від сторін не надійшло, клопотання сторін про ознайомлення з матеріалами справи відсутнє. Судочинство здійснюється, зокрема на засадах змагальності та диспозитивності. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи те, що при відкритті провадження судом було ухвалено проводити судовий розгляд цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а сторони в установленому законом порядку не подали клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, то в силу положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного тексту судового рішення (ч. 5 ст. 268 ЦПК України). Судовий розгляд справи призначено на 21.09.2020. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі вироку Куйбишівського районного суду Запорізької області від 21.12.2015 відбував покарання у дисциплінарному батальйоні ВЧ [NUMBER] з 12.02.2016 по 14.12.2016. Станом на 14.12.2016 сума нестягнутих коштів становить 3 3332,54 грн /а.с 10-11/. Вироком\~ Куйбишівського районного суду Запорізької області від 21.12.2015 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України, призначено покарання у вигляді одного\~ року позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 62 КК України покарання замінено на один рік тримання у дисциплінарному батальйоні. Даним вироком встановлено, що [PERSON] , будучи військовослужбовцем, 08 липня 2015 року близько 9 год під час виконання завдання по завантаженню військової техніки на станції завантаження "Комиш-Зоря" Куйбишевського району Запорізької області, в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст.11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п.2.8, 4.4 Інструкції організації обліку, зберігання та видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29 червня 2005 року №359, діючи зі злочинною самовпевненістю, тобто тобто передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідіків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення через несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов"язків, ввірену йому для службового користування зброю - автомат АКС-74 № [NUMBER] , залишив без нагляду у БТР-70 стройовий номер 442, внаслідок чого зброю - автомат АКС-74 № [NUMBER] вартістю 370 грн.00 коп , втрачено /а.с 12-13/. Матеріалами службового розслідування, що розпочато 21.09.2019, закінчено 01.04.2020, проведено службове розслідування з метою встановлення збитків, завданих державі, та списання втраченої сержантом [PERSON] зброї, в ході якого встановлено, зокрема залишок боргу в сумі 3 432,58 грн було передано до місця відбування покарання з метою подальшого утримання боргу /а.с. 14-42/. Відповідно до частини шостої статті\~ ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За приписами статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно із статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Статтею 1166 ЦК України передбачено, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до Переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 604, у десятикратному розмірі відшкодовується уся\~ вогнепальна зброя калібром від 30 мм до 75 мм; затворні механізми і лафети до неї; гранатомети для гранат унітарного типу\~ з автоматичним або одиночним режимами стрільби. Внаслідок протиправних дій відповідача військовій частині [NUMBER] ( [NUMBER] ) з урахуванням\~ кратного співвідношенні до вартості автомата та погашеного боргу завдано збитків у розмірі 3 332,54 грн, що підтверджується доказами. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта ст. 256 ЦК України). Згідно із статтею 261 ЦК України\~ початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. За змістом загальних норм права заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції. При цьому законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відповідно до частини першої статті 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, мають, зокрема, право заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові. Згідно зі статтею 49 ЦПК України сторони мають рівні процесуальні права і обов`язки. Таким чином,\~ заяву про сплив позовної давності може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, що відповідає вимогам наведених статей процесуального законодавства. При зверненні\~ до суду позивач обґрунтував причини пропуску позовної давності, що було поновлено судом, а відповідач, будучи обізнаним з позовом, не спростував доводи позивача\~ щодо цього, заяву про застосування позовної давності не подав,\~ правом відзиву не скористався, заперечення відповідача стосовно розміру заподіяної шкоди, що була спричинена внаслідок його протиправних дій, відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд визнає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, тому з відповідача підлягає стягненню сума заподіяних позивачу матеріальних збитків на загальну суму 3 332,54 грн. Задовольняючи позов, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 102, 00 грн.

Outcome: approved