Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про витребування з чужого незаконного володіння частки домоволодіння з надвірними спорудами та земельної ділянки, які безпідставно відчужені оспорюваними договорами. Підставою для позову позивачка вважає те, що 17.08.2012 року відповідач [PERSON] подарував дочці - відповідачці [PERSON], домоволодіння, яке розташоване по вул.П.Комуни, 40 в с.Аврамівка Монастирищенського району Черкаської області, та приватизовану земельну ділянку, на якій розташований подарований житловий будинок з надвірними спорудами. При цьому сторони договору дарування, приховали від нотаріуса те, що: - у цьому домоволодінні проживає співвласниця домоволодіння - колишня дружина відповідача [PERSON] з дорослими дітьми [PERSON] та [PERSON], яка має малолітню дитину [PERSON], [INFO]; - у Монастирищенському районному суді Черкаської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] та її дітей до [PERSON] про встановлення порядку і способу користування домоволодінням з надвірними спорудами і земельною ділянкою. - в п.7 договору дарування будинку вказано, що внаслідок дарування будинку не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб, в тому числі неповнолітніх, малолітніх дітей, непрацездатних дітей, непрацездатних осіб, яких дарувальник зобов»язаний утримувати за законом чи договором; - у п.10 договору дарування зазначено, що осіб, які б могли порушити питання про визнання за ними права власності на відчужений будинок (його частку), у томі числі відповідно до ст.ст. 65,74 та 97 Сімейного кодексу України немає. Позивачка вважає, що внаслідок укладення незаконного договору відповідачка [PERSON] стала незаконною власницею чужого майна, яке було створене у період шлюбу між відповідачем [PERSON] та позивачкою [PERSON] до укладення 01.12.1990 року договору дарування цього домоволодіння відповідачу [PERSON] його матір»ю і після укладення цього договору до розірвання шлюбу між ними, та яке вона створила власноруч після розірвання шлюбу 19.01.2000 року та створювала до дня заявлення даного позову: відремонтувала криницю, підвал, альтанку, паркан і щорічно проводила косметично-відновлювальні роботи у домоволодінні. Позивачка вважає, що згідно матеріалів експертизи від 26.07.2002 року, які були в матеріалах справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл житлового будинку і земельної ділянки у 2001-2002 роках у Монастирищенському місцевому суді Черкаської області, яка залишена без розгляду через неявку позивача у суд без поважних причин, частка ремонтно-будівельних робіт складає 31,5 % вартості будинку, кожному із подружжя новостворене майно належало у пропорції по 1/2 частки або по 15,75 %. З врахуванням виконаних нею власноруч робіт її частка збільшилася з 15,75 % і може складати до 30 %. Позивачка вважає, що вона має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння у відповідачки [PERSON], оскільки відповідач [PERSON] незаконно подарував відповідачці [PERSON] чуже майно частку домоволодіння та земельної ділянки, яка належить позивачці [PERSON] Договори дарування, які укладені [PERSON] на користь [PERSON] відносяться до недійсних правочинів, а незаконно відчужена частка позивачки [PERSON] підлягає до витребування із чужого незаконного володіння у відповідача [PERSON] Позивачка просить витребувати із чужого незаконного володіння у відповідача [PERSON]»яни Олександрівни частину домоволодіння з надвірними спорудами та земельною ділянкою, які належать [PERSON] і знаходяться за адресою: 19100, Черкаська область, Монастирищенський район, с.Аврамівка, вул.Паризької Комуни, 40, які безпідставно відчужені оспорюваними договорами, та про скасування як незаконних договорів дарування від 17.08.2012 року, за яким дарувальник [PERSON] незаконно подарував своїй обдарованій дочці [PERSON]»яні Олександрівні житловий будинок з надвірними будівлями під № 40, що розташований по вул.Паризької Комуни, 40 в с. Аврамівка Монастирищенського району Черкаської області та розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,0150 га, яка згідно з п.2 ч.7 вказаного правочину незаконно відчужена за окремим договором. Позивачка [PERSON] позов підтримала і пояснила, що всі роботи, які перелічені в клопотанні про призначення будівельної експертизи, виконані за час шлюбу з відповідачем [PERSON] за їхні спільні кошти, відповідно вона є співвласником даного домоволодіння і відповідачка [PERSON] стала незаконною власницею її частки майна, крім того вона від дня розірвання шлюбу за власні кошти проводила поточні ремонти та підтримувала житловий будинок і господарські споруди в належному стані, оскільки проживала там із спільними з відповідачем дітьми, просить його задоволити. Треті особи [PERSON] позов підтримав, просить його задоволити, справу розглядати без нього, про що подав заяви від 24.05.2013 року, від 19.01.2016 року. Третя особа [PERSON] підтримала позов, просить справу розглядати у її відсутність, про що подала заяву від 02.11.2012 року, від 11.09.2015 року, від 19.01.2016 року. Відповідач [PERSON] подав заперечення від 11.06.2013 року, в якому стверджує, що всі будівельні роботи обкладення стін керамічною цеглою, облаштування бетонної отмостки, заміна дверних блоків, віконних блоків, облаштування опалення, в житловому будинку № 40 по вул..П.Комуни в с.Аврамівка проводилися за рахунок його матері [PERSON] в період з 1988 року по жовтень 1990 року. Він особисто приймав участь у виконанні робіт на прохання матері. Дану обставину підтвердила і сама позивачка у поясненнях, які вона дала в судовому засіданні 24.05.2013 року про те, що будівельні роботи почали проводитися з 1988 року. Житловий будинок він отримав в дар від матері 01.12.1990 року. Після укладення договору дарування ремонтні роботи по збільшенню вартості домоволодіння спільно з позичкою до розірвання шлюбу до 19.01.2000 року, не проводилися. Після розірвання шлюбу позивачка ніяких робіт щодо покращення та належного утримання житлового будинку з надвірними спорудами не проводила. Просить відмовити в задоволенні позову. Відповідачка [PERSON] просить розглянути справу без неї, про що подала заяву від 05.05.2013 року, від 20.12.2015 року. Представник відповідача [PERSON] [PERSON], позову не визнав, вважає його безпідставним, просить відмовити в його задоволенні. Третя особа - Аврамівська сільська рада Монастирищенського району Черкаської області, позов підтримала, просить справу розглянути без її представника, про що подала в суд листи № 102 від 01.10.2012 року, № 112 від 22.10.2012 року, № 23 від 08.04.2013 року, № 173 від 20.08.2014 року, № 67 від 14.04.2014 року, № 44 від 10.03.2015 року, № 185 від 07.09.2015 року. Третя особа - Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації, листом № 2460 від 03.10.2012 року, № 238 від 25.12.2015 року просить справу розглянути без їхнього представника, у вирішенні питання посилається на рішення суду. Третя особа - орган опіки та піклування Монастирищенської районної державної адміністрації, в заяві від 09.04.2013 року № 94-02 вважає, що задоволення позовної заяви буде відповідати інтересам малолітнього онука позивачки [PERSON], який з батьками проживає в будинку по вул.П.Комуни, 40 в с.Аврамівка, іншого житла не мають. Просить справу розглядати без представника органу опіки та піклування, про що подала заяви від 25.09.2013 року, від 15.04.2014 року, лист № 36 від 13.03.2015 року, № 181/01-01-26 від 23.09.2015 року, № 267/01-01-31 від 11.12.2015, від 25.12.2015 року. Відповідачка - приватний нотаріус Монастирищенського нотаріального округу Черкаської області [PERSON], в поясненні від 01.10.2012 року та в запереченні від 08.05.2013 року повідомила, що 17.08.2012 року за реєстраційними номерами 1985 та 1987 було посвідчено договори дарування житлового будинку та присадибної земельної ділянки, які розташовані в с. Аврамівка, вул.П.Комуни, 40 [PERSON] своїй дочці [PERSON]»яні Олександрівні. Житловий будинок належав [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Монастирищенською державною нотконторою 01.12.1990 року за реєстровим № 1577, зареєстрованого в Монастирищенському виробничому відділку КП «Черкаське обласне об»єднань бюро технічної інвентаризації» в книзі 9, сторінка 151, номер запису 947, реєстраційний номер 37358105. Земельна ділянка площею 0,1500 га кадастровий № 7123480300:01:000:0147, на якій розташований будинок з надвірними спорудами була ним приватизована в 2006 році і належить йому на підставі Державного акту на землю. Відповідно до ст.57 Сімейного кодексу України до майна, що є особистою власністю дружини, чоловіка є майно, набуте ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування, земельна ділянка, набута внаслідок приватизації земельної ділянки. На момент укладення договору дарування житловий будинок був особистою приватною власністю [PERSON] Факт відсутності реєстрації малолітніх та неповнолітніх дітей у відчужуваному будинку підтверджений довідкою № 1358, виданою 17.08.2012 року Аврамівською сільською радою. Факт родинних зв»язків дарувальника і обдарованої перевірено за свідоцтвом про народження серії 1-СР № 033739, яке видане 06.11.2006 року відділом РАЦС Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області , запис № 75. Сторонам договору були роз»яснені вимоги законодавства щодо порядку відчуження нерухомості, про що є запис в п.12 договору дарування від 17.08.2012 року. Вважає вимоги позивачки надуманими та такими, що не доведені обставинами, на які вона посилається. При посвідченні договору дарування керувалася законодавством України, порушень не допущено, просить договір дарування залишити в силі, розглядати справу без неї. (т.1, а.с.62-63; т.2, а.с.3-9, 234). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з врахуванням наступного: Згідно довідки № 1358 Аврамівської сільської ради від 17.08.2012 року, копія якої надана приватним нотаріусом, в будинку № 40 по вул. П.Комуни в с.Аврамівка Монастирищенського району Черкаської області, який належить [PERSON] не проживають та не зареєстровані малолітні та неповнолітні діти та особи пенсійного віку. [PERSON] приватному нотаріусу 17.08.2012 року подані заяви про те, що відчужувані земельна ділянка, яка знаходиться по вул. П.Комуни, 40 в с.Аврамівка, ним приватизована та є його власністю, будинок № 40 по вул. П.Комуни в с.Аврамівка є його особистою власністю, отриманий в дар, осіб, які б могли порушити питання про визнання за ними права власності на відчужуване майно, в тому числі відповідно до ст.ст.65, 74 та 97 Сімейного кодексу немає, записи про це є в текстах договорів дарування. Із ухвали Монастирищенського районного суду Черкаської області у справ № 2-330/12 вбачається, що в провадженні Монастирищенського районного суду є цивільна справа за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діяла в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку і способу користування домоволодінням з надвірними спорудами і земельною ділянкою, цією ухвалою [PERSON] як власника будинку спір про користування яким є предметом спору, залучено до участі у справі як співвідповідача (т.1, а.с. 10). (Вимоги про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку чи їх частину позивачами не пред»являлися. За заявою позивачки розгляд справи зупинено до набрання чинності рішенням у даній справі, ухвала про зупинення провадження у справі № 2-330/12 від 05.10.2012 року). Згідно договору від 01.12.1990 року [PERSON], яка проживала в [INFO] та [PERSON], який проживав в [INFO] уклали договір, згідно якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в м.Монастирище, вул.П.Комуни,38 Черкаської області і розташований на землі колгоспу ім.Карла Маркса. На зазначеній земельній ділянці розташований один глиновалькований критий азбофанерою будинок, загальною житловою площею 35,8 кв.м позначений в плані під літерою А з надвірними спорудами: веранда а, крильце 1, гараж Б, сарай В, уборна Г, відмостка 1, хвіртка № 1, огорожа № 2. Цей будинок з надвірними спорудами належить дарителю [PERSON] на праві свідоцтва про право власності, яке видане Монастирищенською міськрадою 18.12.1986 року за № 449 і зареєстроване в бюро технічної інвентаризації за № 947. Будинок оцінений сторонами в сумі 5924 крб.(т.1, а.с.11). Про те, що [PERSON] є власником даного житлового будинку зроблено запис на технічному паспорті на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою вул.П.Комуни, 38. Обставини, викладені вище, підтверджені також копією інвентаризаційної справи № 518, яка належно засвідчена і надана КП «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації», (т.1, а.с.10-30). Згідно договору дарування будинку від 17.08.2012 року дарувальник [PERSON] добровільно подарував своїй дочці [PERSON] належний йому на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами під номером 40, розташований по в. П.Комуни в с.Аврамівка Монастирищенського району Черкаської області на земельній ділянці площею 0,1500 га кадастровий номер 7123480300:01:00060147, належній дарувальнику на праві власності, розташований житловий будинок г/битний, обкладений цеглою, позначений в плані А-1, житловою площею 35,3 кв.м, загальною площею 57,6 кв.м, погріб Ж, веранда а, гараж Б, сарай В, убиральня Г, хвіртка 1, огорожа 2, огорожа 3, ворота 4, колодязь 5. Житловий будинок належить дарувальнику на підставі договору дарування, посвідченого Монастирищенською державною нотаріальною конторою 01.12.1990 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1577, зареєстрованого в Монастирищенському виробничому відділку комунального підприємства «Черкаське обласне об»єднань бюро технічної інвентаризації» в книзі 9, стр.151, номер запису 947, реєстраційний номер 37358105. Вартість будинку сторони оцінили в 71640 грн. В п.п.7, 10 договору дарувальник засвідчує, що прав щодо відчужуваного договору у третіх осіб немає, внаслідок дарування будинку не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб, в тому числі неповнолітніх, малолітніх дітей, непрацездатних дітей, непрацездатних осіб, яких дарувальник зобов»язаний утримувати за законом чи договором, осіб, які б могли порушити питання про визнання за ними права власності на відчужуваний будинок (його частку), у томі числі відповідно ст.ст. 65, 74, 97 Сімейного кодексу України немає (т.1, а.с. 12-13). В технічному паспорті на житловий будинок садибного типу по вул.П.Комуни, 40 в с.Аврамівка внесено зміни щодо запису власника власником записана [PERSON] (т.2, а.с.37-45). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 570988, який виданий 04.05.2006 року [PERSON] в порядку приватизації є власником земельною ділянки площею 0,1500 га, яка розташована в с.Аврамівка, вул.П.Комуни, 40 (т.2, а.с.29). Згідно договору дарування земельної ділянки від 17.08.2012 року дарувальник [PERSON] добровільно подарував своїй дочці [PERSON] належну йому на праві власності земельну ділянку площею 0,1500 га, що знаходиться в с.Аврамівка Монастирищенського району Черкаської області по в. П.Комуни, 40 (т.2, а.с.8-9). Рішенням виконкому Аврамівської сільської ради від 21.02.2003 року «Про впорядкування назв вулиць та їх нумерації» вулиця П.Комуни, 38 м.Монастирище тепер називається с.Аврамівка, вул.П.Комуни, 40 довідка Аврамівської сільської ради № 505 від 03.04.2012 року (т.1, а.с.16 а). На аркушах 17-27, т.1 позивачкою надані витяги з невідомих документів, без підписів, належним чином не засвідчені, оціночна відомість вартості житлового будинку і службових споруд, ксерокопія висновку технічної експертизи від 26.07.2002 року у справі про розподіл житлового будинку і земельної ділянки, що розташовані в с.Аврамівка по вул.П.Комуни, 40; акт обстеження домоволодіння від 08.11.2011 року; довідка відділу містобудування та архітектури № 34 від 15.06.2001 року, згідно якої при обстеженні 13.06.2001 року житлового будинку по вул.П.Комуни, 40 в с.Аврамівка у порівнянні з технічним паспортом на будинок від 22.10.1986 року виявлено обсяги робіт по капітальному ремонту, які виконувалися після оформлення технічного паспорта, які не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки викладене в них не було предметом дослідження у даній справі, вони не є доказом належності позивачці домоволодіння, житлового будинку, чи їх частини. Позивачка заявила клопотання про призначення судово-будівельної експертизи, при цьому перелік ремонтно-відновлювальних робіт житлового будинку та витрачені матеріали, їх кількість вказана позивачкою, предметом дослідження в суді не були (т.2, а.с.45). Згідно висновку експерта № 1380/14-23 від 23.02.2015 року: 1. Кошторисна вартість проведених будівельних робіт у домоволодінні з надвірними спорудами в с. Аврамівка Монастирищенського району Черкаської області, вул. П. Комуни, 40, згідно акту від 03.12.1999 року станом на ча проведення експертизи складає 46019 гривень. Розрахунок вартості будівельних робіт із зазначенням їх переліку обсягу (кількості) та інше, наведено у Додатку №1 до висновку. 2. При дослідженні матеріалів цивільної справи № 702/366/13-ц, провадження №2/702/4/14 встановлено, що в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація: про перелік та обєми будівельно-ремонтних робіт та витрачених будівельних матеріалів у жилому будинку та надвірних спорудах, починаючи з дати розірвання шлюбу, з 19.01.2000 року по 11.09.2012 року. Під час проведення огляду будинковолодіння, який проведено експертом 11.12.2014 року, позивачі по справі не змогли вказати, які конкретно і де проводились будівельно-ремонтні роботи в будинковолодінні, що є обєктом експертизи після 19.01.2000 року. Без конкретного переліку та об"ємів будівельно-ремонтних робіт, проведених після 19.01.2000 року, дати відповідь про їх кошторисну вартість не вбачається можливим. Позивачкою був направлений дефектний акт з переліком ремонтних робіт, проведених після розірвання шлюбу, але використати даний акт не вбачається можливим, так як в ньому відсутні обєми робіт. Слід зазначити, що експерт використовує лише додаткові документи, які приєднані до справи відповідним чином. 3. Вартість спірного домоволодіння із спорудами до проведення ремонтно- будівельних робіт, а саме на момент дарування його [PERSON] згідно договору від 01.12.1990 року визначена в цінах станом на 01.12.1990 року складає 5642 карбованці. 4. Вартість домоволодіння з надвірними спорудами після проведення ремонтно- будівельних робіт у шлюбі [PERSON] і [PERSON] станом на дату розірвання шлюбу 19.01.2000 року складає 31391 грн. 5. Вартість домоволодіння на дату позову, а саме на 11.09.2012 року складає 92519 гривень. В розділі дослідження даного висновку експерт вказав, що при дослідженні матеріалів справи № 702/366/13-ц, провадження № 2/702/4/14 встановлено, що в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація про перелік та об»єми будівельно-ремонтних робіт та витрачених будівельних матеріалів по ремонту жилого будинку та надвірних споруд, починаючи з дати розірвання шлюбу, з 19.01.2000 року. Під час проведення огляду будинковолодіння, який проведено експертом 11.12.2014 року позивачі по справі не могли вказати, які конкретно і де проводилися будівельно-ремонтні роботи в будинковолодінні, що є об»єктом експертизи після 19.01.2000 року. Без конкретного переліку та об»ємів будівельно-ремонтних робіт, проведених після 19.01.2000 року дати відповідь про їх кошторисну вартість не вбачається можливим (т.3, а.с.89-102). Судовий експерт [PERSON] показав, що будівельні роботи проводились давно. Для того, щоб експерт дав відповідь на поставлені перед ним питання, необхідно, щоб був дефектний акт. Визначити вартість робіт не можливо. Експерт не може визначити коли робилась робота, потрібно було скласти дефектний акт і в суді довести, що саме ці роботи робились у цей період. Позивачкою в суді не доведений факт виконання робіт. Нею дефектний акт наданий безпосередньо експерту, не через суд, з цієї причини цей акт не може бути використаний експертом, крім того в ньому відсутні об»єми робіт. Повністю підтримав свій висновок № 1380/14-23 від 23.02.2015 року. Право власності на житловий будинок у відповідача [PERSON] виникло на підставі договору дарування, право власності на земельну ділянку набуте внаслідок приватизації земельної ділянки. Відповідно до ст.57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних в комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Позивачка не надала суду доказів того, що станом на 17.08.2012 року на день укладення договорів дарування, вона була співвласницею домоволодіння, яке розташоване по вул.П.Комуни, 40 в с.Аврамівка Монастирищенського району Черкаської області та приватизованої земельної ділянки, на якій розташований цей житловий будинок з надвірними спорудами; що в будинку був зареєстрований малолітній [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд не може вийти за межі позовної заяви. Позивачка не надала суду доказів того, що частина житлового будинку із надвірними будівлями і спорудами та частина земельної ділянки знаходиться в її власності, і доказів, які б стали підставою для задоволення її позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння. Позивачка не пред»являла позовних вимог про визнання за нею права власності на домоволодіння та земельну ділянку чи їх частину, не доводила в суді дійсність виконання робіт по капітальному ремонту житлового будинку та господарських будівель і споруд спільно з відповідачем [PERSON] під час перебування у шлюбі за спільні кошти та нею особисто після розірвання шлюбу. Підстав для витребування майна із чужого незаконного володіння без надання доказів належності цього майна позивачці, суд не вбачає. Підстав для визнання договорів дарування будинку та земельної ділянки від 17.08.2012 року, позивачкою суду не надано, судом таких підстав та порушень діючого законодавства при укладенні договорів дарування не встановлено. Позовні вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння не можуть бути підставою для визнання недійсними договорів дарування, за умови відмови у позовних вимогах про витребування майна із чужого незаконного володіння немає підстав для визнання договорів дарування від 17.08.2012 року недійсними.

Outcome: dismissed