Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб 21.11.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського РУЮ у Закарпатській області, про що було зроблено актовий запис за № 46. Від перебування у шлюбі у них народилась одна дитина: син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, причиною розірвання шлюбу є часті безпідставні сварки, втрата поваги та любові одне до одного, сім'я існує тільки формально. Подальше подружнє життя позивач вважає неможливим та просить шлюб розірвати, змінивши шлюбне прізвище на дошлюбне Улман. Окрім того позивач зазначила, що дитина знаходиться на її повному матеріальному утриманні та вихованні. відповідач ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає, а тому просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000, 00 (дві тисячі грн 00 к.) гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та стягнути на її користь понесені нею судові витрати, пов"язані з розглядом справи. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні (а.с. 23). Відповідач та його представник у судове засідання не зявилися. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, у якій щодопозовної вимоги про розірвання шлюбу не заперечили, заперечивши щодо вимоги про стягнення аліментів у розмірі 2 000, 00 грн., оскільки вказана сума для відповідача є непосильною. Зазначив, що відповідач ніде не працює, хворіє. Окрім того допомагає дитині матеріально, купуючи їй дитяче харчування, засоби гігієни та інші необхідні для розвитку дитини засоби, що підтверджується доданими до матеріалів справи квитанціями. Просив дані обставини врахувати і стягувати з відповідача аліменти у розмірі 713, 00 (сімсот тринадцять грн 00 к.) грн (а.с. 31-70). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 21.11.2015року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського РУЮ у Закарпатській області, актовий запис № 46 між сторонами було зареєстровано шлюб (а.с. 4). Згідно із ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сім»ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. П.10 постанови ПВСУ за №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" визначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подружжя не має бажання зберегти сімю, яка існує формально, суд вважає, що примирення між сторонами є неможливим, позовні вимоги необхідно задовольнити, шлюб розірвати. Правила ст. 113 СК України передбачають право особи, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином шлюбне прізвище позивача Грега після розірвання шлюбу необхідно змінити, відновивши дошлюбне Улман (а.с. 4). Судом встановлено, що батьком дитини: [PERSON], [INFO] є відповідач (а.с. 7). Відповідно до ст. 150 СК України - батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини - аліменти присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. За ст. 182 СК України, п ри визначенні розміру аліментів суд враховує ... зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір прожиткового мінімумуму на одну особу встановлено Законом України "Про Державний бюджет на 2017 рік" за поданням Міністерства фінансів для різних категорій населення на 2017 рік складає: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. За змістом вищевказаних норм та п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справа щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. За ст. 8 ЗУ Про охорону дитинства, батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 3 та чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зважаючи на те, що батьки в рівній мірі повинні утримувати дітей, суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача в її користь аліментів на утримання дитини [PERSON]-М.В., [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000, 00 (дві тисячі грн 00 к.) грн підлягає до часткового задоволення. Розмір аліментів необхідно визначити в твердій грошовій сумі у розмірі 713, 00 (сімсот тринадцять грн 00 к.) гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Рішення допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. За статтею 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial