Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Каташинської сільської ради про визнання права власності на 2/3 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 27 травня 2015 року помер її брат [PERSON], який проживав та був зареєстрований в [INFO]. Після його смерті, в порядку ст. 1269 ЦК України позивачка звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, як спадкоємиць другої черги за законом, поскільки інших спадкоємців не має, та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку, відповідні частки господарських будівель та споруд. При звернені до нотаріуса для оформлення 2/3 частки житлового будинку позивачці було відмовлено із-за відсутності правоустановчих документів. Просить позовні вимоги задовольнити та визнати за нею право власності на 2/3 частки житлового будинку в с. Каташин по вул. Центральній, буд.28, Чечельницького району, Вінницької області загальною площею 79.7 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Позивачка в судове засідання не з'явилася, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримує повністю, просить задовольнити. Представник відповідача сільський голова Каташинської сільської ради Чечельницького району Вінницької області [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, позов визнає. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню по слідуючих обставинах : Згідно свідоцтва про смерть І-АМ № 107783 виданого 04 грудня 2000 року батько позивачки [PERSON] помер 03 грудня 2000 року. Згідно свідоцтва про смерть І-АМ № 152280 виданого 16 жовтня 2009 року мати позивачки [PERSON] померла 15 жовтня 2009 року. Згідно свідоцтва про смерть І-АМ № 318530 виданого 29 травня 2015 року брат позивачки [PERSON] помер 27 травня 2015 року. Згідно свідоцтва про народження позивачки VII-УР № 0232873 виданого 01 листопада 1968 року її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб виданого повторно 10 грудня 2015 року позивачка змінила своє дівоче прізвище із [PERSON] на [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження покійного брата позивачки [PERSON] його батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки Каташинської сільської ради виданої 16.08.2017 року за № 583 спадкоємцем до майна померлого [PERSON] залишилася його сестра [PERSON], яка фактично вступила в управління спадковим майном, але не оформила своїх спадкових прав. Згідно постанови приватного нотаріуса [PERSON] від 16 серпня 2017 року позивачці відмовлено у вчинені нотаріальної дії з наступних підстав : відсутні правовстановлюючі документи щодо належності вищевказаного житлового будинку спадкодавцеві [PERSON]. Ст.1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст. 1261-1265 ЦК Кодексу. Відповідно до ст. 1262 ЦК України позивачка [PERSON] відносилася до другої черги спадкоємців за законом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість згідно з вимогами ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позивачка є спадкоємцем другої черги після померлого 27 травня 2015 року [PERSON], який фактично прийняв спадщину після померлих батьків [PERSON] та [PERSON] та проживав з ними на момент їх смерті, але не отримав свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з"ясовування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, що підтверджено матеріалами справи, тому він підлягає задоволенню.

Outcome: approved