overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

У грудні 2013 року заявник звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просила визнати [PERSON], [INFO], недієздатною, встановити над нею опіку та призначити [PERSON] її опікуном. В обґрунтування своїх вимог заявник вказувала, що вона є невісткою [PERSON], яка страждає психічним розладом, в зв»язку із чим остання неодноразово лікувалася. В судове засідання заявник не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з"явився, надав заяву, в якій просив заяву задовольнити та слухзати справу у його відстуність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно Акту № 114 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 12 березня 2014 року [PERSON] страждає судинної деменцією. За своїм психічним станом не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. Таким чином, суд вважає доведеними твердження заявника на те, що [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 241 ч.1 ЦПК України, суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Суд вважає, що подання органу опіки та піклування про призначення [PERSON] опікуном відповідає вимогам закону та інтересам його дружини, а відтак підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88, ч.2 ст. 240 ЦПК України, судові витрати пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачем, посилаючись на те, що через різні характери, інтереси та погляди сім'я розпалась, почуття втрачені, взаєморозуміння не має. Проживають окремо. Неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, яке набуте подружжям за час перебування у шлюбі, немає. Просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зазначив, що примирення між ними неможливе, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася, про причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. Позивач звернувся до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 110-114 Сімейного кодексу України (далі - СК України) за змістом яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, наявність інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 29 травня 2010 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено запис за № 182. З позовної заяви вбачається, що позивач на примирення не згоден, оскільки переїхав до м. Суми, де створив нову сім"ю. Вказує, що неповнолітніх дітей з відповідачем не має. З'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про недоцільність застосування заходів, передбачених ст. 111 СК України, щодо примирення подружжя. Спору про поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі, на час розгляду справи не має. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню так як судом встановлено, що шлюбні стосунки фактично припинені подружжям, а їх поновлення та примирення сторін не можливе та подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом до [PERSON]. Зазначала, що перебуває у шлюбі з [PERSON]., сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними відсутнє порозуміння, мають місце часті сварки, образи, відповідач вживає спиртні напої. Вважає, що іх сім"ю зберегти вже неможливо і просить розірвати шлюб. Розірвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану відповідач відмовляється. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримує. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчить поштове повідомлення, про причину своєї неявки суду не повідомив. Суд проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 22.04.2011 року серії [NUMBER] (а.с. 4). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд важає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано письмових заперечень проти позову і доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем сплачено судовий збір в дохід держави в розмірі 229 грн. 40 коп., який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

У грудні 2013 року позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 20 лютого 2002 року вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу вони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. В зв"язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, який проживає з нею, просить стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання сина до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила прохала стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини , посилаючись на доводи вказані в позові. Відповідач проти задоволення позову не заперечував , якщо він дійсно є батько дитини, оскільки позивачка неодноразово натякала на протилежне. Після оголошення перерви в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомляв. Приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідача. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 20.02.2002 року. На даний час в провадженні суду знаходиться права про розлучення. Згідно свідоцтва про народження сторони мають спільного сина[PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, матеріальний стан платника аліментів, який працездатний, працює, хронічними хворобами не страждає та не являється інвалідом, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Також, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

У грудні 2013 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 1997 року і від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дочок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Оскільки на даний час вона /позивачка/ не працює, а перебуває у декретній відпустці по догляду за дочкою [PERSON] до досягнення останньою трирічного віку, соціальної допомоги, яку вона отримує не вистачає на утримання двох дітей, тому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньок у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. на обох, щомісячно, до повноліття дітей, а також аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, на своє утримання, до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і викладене підтвердила, уточнила, що на даний час шлюб з відповідачем вже розірвано. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, щодо його задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 1997 року і від даного шлюбу мають двох неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні /а.с.3-5,8/. З 12 жовтня 2012 року і станом на сьогоднішній день [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дочкою [PERSON], до досягнення останньою трирічного віку /а.с.9/. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки, відповідач повністю визнав позов, погодився на сплату аліментів у визначеному позивачкою розмірі, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочок [PERSON] та [PERSON], в розмірі по 600 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 16 грудня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 16 грудня 2013 року до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трирічного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

У грудні 2013 р. ПАТ „ДТЕК Дніпрообленерго" в інтересах Криворізьких міських електричних мереж звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків у розмірі 4908,64 грн., внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, посилаючись на те, що при перевірці за адресою [ADDRESS], було виявлено самовільне підключення після відключення під прилад обліку, про що був складений акт Г № 046625 від 29.03.2011 р.. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримку позову та про згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка поштового відділення № 79 м. Кривого Рогу про повернення судової повістки з закінченням терміну зберігання. Відповідно до абзаців 2, 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що відповідачем порушені «Правила користування електричною енергією для населення», затверджені постановою КМУ від 26.07.1999 р. № 1357, а саме, за адресою: [ADDRESS], було виявлено самовільне підключення після відключення під прилад обліку, що було виявлено при перевірці 29.03.2011 р., та про що складено акт Г № 046625. (а.с. 6). Відповідно до ст. ст. 614, 1166 ЦК України, ст. ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність за порушення Правил користування електричною енергією для населення. На підставі зазначеного акту (а.с.6) про порушення Правил користування електричною енергією для населення, у відповідності з п. 53 ПКЕЕН, п. п. 1.2, 3.1., 3.2., 3.3, 3.4 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем «Правил користування електричною енергією для населення», сума збитків за період з 29.03.2008 р., по момент виявлення порушення ПКЕЕН (29.03.2011 р.), складає суму 4908,64 грн., з урахуванням потужності самовільно підключених електрообладнань.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

У грудні 2013 р. ПАТ „ДТЕК Дніпрообленерго" в інтересах Криворізьких міських електричних мереж звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків у розмірі 617,46 грн., внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, посилаючись на те, що при перевірці за адресою [ADDRESS], було виявлено пошкодження пломби, а саме обірвано пломбувальний трос, про що був складений акт Г № 045676 від 03.02.2011 р.. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримку позову та про згоду на заочний розгляд справи. Відповідач за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області у м. Кривому Розі не зареєстрований, повідомлявся згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України, через оголошення в пресі, про що свідчать оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» № 39 (1532) від 27.05.2014 р., в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову суду не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що відповідачем порушені «Правила користування електричною енергією для населення», затверджені постановою КМУ від 26.07.1999 р. № 1357, а саме, за адресою: [ADDRESS], було виявлено пошкодження пломби, а саме обірвано пломбувальний трос, що було виявлено при перевірці 03.02.2011 р., та про що складено акт Г № 045676. (а.с. 6). Відповідно до ст. ст. 614, 1166 ЦК України, ст. ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність за порушення Правил користування електричною енергією для населення. На підставі зазначеного акту (а.с.6) про порушення Правил користування електричною енергією для населення, у відповідності з п. 53 ПКЕЕН, п. п. 1.2, 3.1., 3.2., 3.3, 3.4 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем «Правил користування електричною енергією для населення», сума збитків за період з 03.09.2010 р., по момент виявлення порушення ПКЕЕН (03.02.2011 р.), складає суму 617,46 грн., з урахуванням потужності самовільно підключеного електрообладнання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

У грудні 2013р. позивач звернувся до уду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 25.06.2008р. між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», та у відповідності до ст. 512-514 ЦК України правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та відповідачем [PERSON] (позичальником) було укладено договір № 204/574/08/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт).. Згідно з умовами кредитного договору Банк надав Відповідачу Овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку № [NUMBER] в розмірі ліміту Овердрафту 2000 грн. Однак, в супереч умовам Кредитних договорів, вищевказані зобов'язання Позичальником щодо повернення Кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконуються, заборгованість за кредитним договором відповідача станом на 11.07.2013р. складає 3680 грн. 87 коп., а саме: - 1912 грн. 97 коп.- сума заборгованності за тілом кредиту; - 1767 грн. 90 коп.- сума заборгованності за процентами. 24.02.2012 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (ЄДРПОУ 36789421) та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (ЄДРПОУ 21685166) у відповідності до ст. ст. 512, 514, Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю № б/н. Згідно з вищевказаним договором Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності за кредитним договором № 204/574/08/1 від 25 червня 2008 р. про кредитування поточного рахунку (овердрафт). Відповідно до ст. 512 ЦК України «Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)», згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Боржника за вищевказаними кредитним договором. Позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 3680 грн.87 коп. та судові витрати. До судового засідання представник позивача не з"явився, надавши суду заяву, у якій просить суд розглянути справу у відсутності представника позивача, задовольнити позов та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з*явилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

У грудні 2013р. позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що між нею та відповідачкою [PERSON] 26.12.2010р. укладений договір позики, за яким відповідачка [PERSON] отримала гроші у сумі 7 500 грн. та зобов"яалася повернути останні через три місяці, на підтвердження укладеного договору та його умов надала позивачці розписку, датовану 26.12.2010р. 08.01.2011р. між нею та відповідачкою [PERSON] укладений договір позики, за яким відповідачка [PERSON] отримала гроші у сумі 25 000 грн. під 10 відсотків щомісяця, які обіцяла повернути до 01.05.2011р., на підтвердження укладеного договору та його умов, надала позивачці розписку, датовану 08.01.2011р. При цьому 10 відсотків від суми боргу за 35 місяців складають 113750 грн., при цьому, зазначила позивачка у позові, нею прийнято рішення про зменшення суми боргу за відсотками, а саме: до 56875 грн. При отриманні у борг грошей відповідачкою [PERSON] був присутнім її чоловік [PERSON] Оскільки до теперішнього часу відповідачка [PERSON] борг не повернула, позивач, посилаючись на ст. 1049, 1050, 625 ЦК України, просить суд стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на її користь суму основного боргу за двома розписками 32500 грн., а також 10 відсотків від суми боргу у сумі 56875 грн. та судові витрати. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить суд задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала частково, а саме: у сумі основного боргу за двома розписками, а саме: 32500 грн., в частині стягнення відсотків позов не визнала, оскільки останні не передбачені договором позики. Просила суд у цій частині позову відмовити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з*явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що з відповідачкою перебував у цивільному шлюбі з травня 2007 року. Від даного шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Відповідачка вихованням доньки не займається, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовільнити, стягнути з відповідачки аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачка у судове засіданя не з"явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого. У судовому засіданні встановлено, що з відповідачкою перебував у цивільному шлюбі з травня 2007 року. Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO] (а.с.2). Донька мешкає з позивачем та знаходиться на його утриманні. (а.с.5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів проводиться з моменту фактичного звернення до суду з позовною заявою. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню за один місяць.

Outcome: approved