overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що від подружнього життя з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від сімї і матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у звязку з чим просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Позивач письмово повідомила про розгляд справи у її відсутності. В наданій суду заяві повідомила, що позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Відповідач з приводу пред"явлених вимог надв пояснення в порядку ст.132 ЦПК України, Конвенції про правову допомогу та правові зносини по цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони від подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання дочки суду не подано. Дані щодо наявності у відповідача інших утриманців в справі відсутні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України,\~ суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. З врахуванням наведеного суд вважає, що відповідач зобовязаний та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дочки в розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач не займається утриманням та вихованням дитини, офіційного постійного доходу не має, від тимчасових заробітків має нерегулярний мінливий дохід, тому просить рішенням суду стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі, в розмірі 100 гривень, щомісячно, до досягнення ним повноліття . Сторони в судове засідання не з"явились. Позивач письмово повідомила про розгляд справи у її відсутність. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових викликів за місцем реєстрації. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання сина суду не подано. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В позовній заяві зазначено, що відповідач не має офіційного постійного місця роботи, має нерегулярні доходи. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтями 27, 31 ЦПК України лише позивач визначає предмет, підставу та обґрунтування позову. Враховуючи наведене, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що від спільного проживання з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у звязку з чим просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Позивач письмово повідомила про можливість розгляду справи у її відсутність. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив. Ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатком отримав 27.10.2016 року. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 24.09.2011 року, яка знаходиться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання доньки суду не подано. Дані щодо наявності у відповідача інших утриманців в справі відсутні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, \~ суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~\~ Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст.184 Сімейного кодексу України. З врахуванням наведеного суд вважає, що відповідач зобов"язаний та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання доньки в розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що від спільного проживання з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у звязку з чим просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Сторони письмово повідомили про можливість розгляду справи у їх відсутність. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 12.05.2008року народження, який знаходиться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання сина суду не подано. Дані щодо наявності у відповідача інших утриманців в справі відсутні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, \~ суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~\~ Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст.184 Сімейного кодексу України. З врахуванням наведеного суд вважає, що відповідач зобов"язаний та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що від шлюбних відносин з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутність, у зв"язку з чим обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання дитини суду не подано. Дані щодо наявності у відповідача інших утриманців в справі відсутні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. З врахуванням наведеного, а також, що у батьків виникають відносно дитини однакові обов'язки по її утриманню та матеріальному забезпеченню, суд вважає, що відповідач, який позовні вимоги визнав в повному обсязі, зобов'язаний та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають 2 неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. З лютого 2016 року відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей чим ставить її та дітей в тяжке матеріальне становище. В даний час вона не працює, живе на заощаджені кошти, яких не вистачає на утримання дітей, у звязку з чим просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття на кожну дитину. Сторони письмово повідомили про можливість розгляду справи у їх відсутність. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони мають 2 неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання дітей суду не подано. Дані щодо наявності у відповідача інших утриманців в справі відсутні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, \~ суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~\~ Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст.184 Сімейного кодексу України. З врахуванням наведеного суд вважає, що відповідач зобов"язаний та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі 1/3 частки доходу, щомісячно . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [INFO], які знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо та не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча працює і отримує стабільний заробіток. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття. Сторони письмово повідомили про можливість розгляду справи у їх відсутність. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбу та мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання дітей суду не подано. Дані щодо наявності у відповідача інших утриманців в справі відсутні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, \~ суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~\~ Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст.184 Сімейного кодексу України. З врахуванням наведеного суд вважає, що відповідач зобов"язаний та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі 1/3 частки доходу, щомісячно . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач письмово повідомила про розгляд справи у її відсутності. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджується повідомленням про отримання судового виклику, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань або заперечень з приводу пред'явлених вимог не подав. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання сина суду не подано. Дані щодо наявності у відповідача інших утриманців або зобов"язань за виконавчими листами в справі відсутні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. З врахуванням наведеного, а також, що у батьків виникають відносно дитини однакові обов'язки по її утриманню та матеріальному забезпеченню, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, у звязку з чим просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття на кожну дитину. Сторони письмово повідомили про можливість розгляду справи у їх відсутність. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання дітей суду не подано. Дані щодо наявності у відповідача інших утриманців в справі відсутні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, \~ суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~\~ Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст.184 Сімейного кодексу України. З врахуванням наведеного суд вважає, що відповідач зобов"язаний та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання 2 неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки доходу, щомісячно . Посилання відповідача на те, що кошти не будуть використовуватись за призначенням не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки чинним законодавством передбачена можливість здійснення контролю відповідними службами щодо цільового витрачання аліментів. Враховуючи наведене позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved