Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 14 вересня 2000 року Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 344. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку із відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні права та обов'язки, що призвело до припинення фактичних шлюбних відносин. Позивач вважає, що сімейні відносини поновленню не підлягають, проти строку на примирення заперечує. Майнового спору не має. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу просила змінити їй прізвище на дошлюбне [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить розписка в матеріалах справи, причини неявки не відомі. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14 вересня 2000 року Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 344. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 14 вересня 2000 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 19 вересня 2000 року), батьками якого є сторони по справі. Судом встановлено, що причиною розпаду сім*ї є несумісність характерів та різні погляди на життя. Відповідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не мешкають однією сім"єю, не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, наданий строк для примирення позитивних результатів не дав, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу прізвище позивача - [PERSON] - «[PERSON]» змінити на дошлюбне «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved