Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до ОК ЖБК «Рассвет-35», в якому просить суд: зобов`язати Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив РАССВЕТ-35» (далі за текстом «ОК») надати письмову відповідь на письмове клопотання [PERSON] від 05 червня 2020 року, в якому надати інформацію: яким чином забезпечено дотримання ОК вимог Закону України «Про захист персональних даних», зокрема щодо обробки, використання та поширення персональних даних та щодо умов забезпечення захисту персональних даних власників квартир багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] та їх, як споживачів житлово-комунальних послуг; чи надавала [PERSON] ОК свою особисту письмову згоду на обробку та/або передачу своїх персональних даних, зокрема, про розмір плати за послуги теплопостачання та її заборгованість щодо квартири [ADDRESS] ; чи передавав ОК чи будь - яка його посадова особа персональні дані [PERSON] , зокрема, про розмір плати за послуги теплопостачання та її заборгованість щодо квартири [ADDRESS] , будь-якій третій особі; який розмір заборгованості [PERSON] щодо кожної житлово- комунальної послуги перед ОК станом на 01.05.2020 та 01.06.2020; зобов`язати ОК надати [PERSON] для ознайомлення і зняття копій: статут ОК; всі договори щодо житлово-комунальних послуг на 2020 рік, укладені ОК, зокрема, колективний договір про надання послуги з постачання теплової енергії; всі отримані рахунки на оплату комунальних послуг з теплопостачання з жовтня 2019 року по травень 2020 року, оформлені на багатоквартирний будинок за адресою [ADDRESS] відповідно до ст.8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»; зобов`язати ОК надати [PERSON] щомісячний докладний розрахунок (з формулами та цифрами) її заборгованості перед ОК щодо кожної житлово-комунальної послуги станом на 01.05.2020 та 01.06.2020. В обґрунтування пред`явлених вимог позивачка зазначає наступне. З 2004 року вона є власником квартири [ADDRESS] . Обслуговування зазначеного будинку здійснює ОК, якому вона сплачує за житлово-комунальні послуги. Враховуючи зазначене, відповідно до Закону України «Про звернення громадян» 5 червня 2020 року звернулась до відповідача з належним чином оформленим письмовим клопотанням (поштове відправлення №5008402610010), в якому просила надати наступну інформацію: яким чином забезпечено дотримання ОК вимог Закону України «Про захист персональних даних», зокрема, щодо обробки, використання та поширення персональних даних та щодо умов забезпечення захисту персональних даних власників квартир зазначеного будинку та їх, як споживачів житлово-комунальних послуг; чи надавала вона особисту письмову згоду на обробку та/або передачу її персональних даних, зокрема, про розмір плати за послуги теплопостачання та її заборгованість щодо її квартири; чи передавав ОК чи будь яка його посадова особа її персональні дані, зокрема, про розмір плати за послуги теплопостачання та її заборгованість щодо її квартири, будь-якій третій особі. Крім того, відповідно до Закону України «Про звернення громадян» 5 червня 2020 рок звернулась до відповідача з іншим належним чином оформленим письмовим клопотанням (поштове відправлення № 5008402610028), в якому просила: з метою визначення щодо свого членства у ОК надати їй для ознайомлення статут ОК; надати їй для ознайомлення всі договори щодо житлово-комунальних послуг на 2020 рік, укладені ОК, зокрема, колективний договір про надання послуги з постачання теплової енергії; надати їй для ознайомлення всі отримані ОК рахунки на оплату комунальних послуг з теплопостачання з жовтня 2019 року по травень 2020 року, оформлені на багатоквартирний будинок за адресою [ADDRESS] відповідно ст.8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»; повідомити письмово про розмір її заборгованості щодо кожної житлово-комунальної послуги перед ОК станом на 01.05.2020 та 01.06.2020; надати щомісячний докладний розрахунок (з формулами та цифрами) її заборгованості перед ОК щодо кожної житлово-комунальної послуги станом на 01.05.2020 та 01.06.2020. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до п. 4 ч. і ст.4 вказаного Закону споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної». Відповідно до ч. і ст.6 вказаного Закону продавець (виробник, виконавець), пов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Відповідно до ч. і ст.15 Закону споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Закон України «Про звернення громадян» забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій залежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції зауваження), заяви (клопотання) і скарги (ч.1); заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення - чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності, клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо (ч.3). Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) (ч.1); відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки (ч.2); рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення (ч.3). Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних цій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Наполягає, що відповідачем порушені зазначені норми законодавства України, у зв`язку з чим до цього часу вона не отримала відповіді на свої звернення, що й спричинило звернення до суду за захистом своїх порушених прав споживача на отримання належної інформації. У судовому засіданні були задоволені клопотання про надання часу для примирення, відкладення розгляду справи. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги. При цьому пояснила, що під час розгляду справи не отримувала від відповідача жодних документів, які просила надати, вона не отримала відповідь про персональні дані, вона отримала лише копію статуту, всі інші документи були не підписані та без печаток, тому вона їх не приймає як документи. Також пояснила, що оскільки під час розгляду справи представник відповідача дізналася про її звернення, то відповідач зобов`язаний надати відповідь згідно Закону України «Про звернення громадян». Також підтвердила зміст відповіді на відзив, в якій навела наступне. 01.10.2020, вона, позивачка, отримала відзив відповідача, в якому той виклав свої заперечення проти позову, а саме, що позивачка, звертаючись до суду за захистом своїх порушених прав споживача на отримання інформації від відповідача, зловживає своїми процесуальними правами; позивач не надала суду достатніх доказів про порушення її прав споживача на отримання інформації від відповідача; в отримання (в тому числі умисне чи неумисне) відповідачем клопотань від позивачки що надання інформації означає відсутність факту порушення прав позивачки, як споживача, на отримання інформації від відповідача. Зазначає, що відповідач не навів інших заперечень проти позову. Вважає зазначені заперечення проти позову відповідача безпідставними, і тому такими, що підлягають відхиленню, з огляду на наступне. Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закон України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон) регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до п. 4 ч. і ст.4 Закону споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також з використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної». Відповідно до ч. 1 ст.6 Закону продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Відповідно до ч. 1 ст.15 Закону споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість і компетентного вибору. Вказує, що відповідачем порушені зазначені норми законодавства України, у зв`язку з чим до цього часу позивачкою не отримано відповіді на свої звернення, що й спричинило звернення до суду за захистом своїх порушених прав споживача на отримання належної інформації. Вказує, що відповідачем за допомогою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів не доведено суду, що позивачка подала завідомо безпідставний позов, позов за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер. За змістом п.19 ч.1 ст.1, п. 4 ч. 1 ст.4, ч. 1 ст.6, ч. 1 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» ненадання споживачу необхідної для нього (необхідність визначає споживач, а не інші особи), доступної, достовірної та своєчасної інформації на його запит про продукцію (зокрема, про роботу чи послугу, що виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб) є очевидним порушенням права споживача. Зазначає, що відповідач не надав суду докази того, що він надав позивачці, як споживачу, інформацію, яку вона у нього запросила і яку позивачка визначила як необхідну для неї. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Вказує, що відповідач не заперечує проти факту отримання ним копій її клопотань про надання інформації разом з позовною заявою. Саме після отримання відповідачем копій її клопотань, він дізнався про її звернення до нього та у нього виник обов`язок, визначений ч.1 ст.19 Закону України «Про звернення громадян», де зазначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в ах своїх повноважень зобов`язані:об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної формації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актами, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав сонних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, ти заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. Наполягає, що зазначене відповідачем зроблено не було. Зазначає, що маніпуляції відповідача з умисним неотриманням від неї, позивачки, поштових відправлень з клопотаннями про надання інформації, явно не можуть вважатись правомірною поведінкою і бути виправдуванням порушення її прав. Вказує, що посилання відповідача на не зазначення нею, позивачкою, номеру квартири на конвертах, в яких містились її клопотання, не відповідають дійсності і спростовуються оригіналами конвертів, доданих до цієї відповіді на відзив. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивачки, та пояснила, що наразі голова кооперативу хворіє та щодо документів, які були направлені позивачці, остання з усіма документами може ознайомитися в кооперативі, якщо у неї буде бажання отримати копії документів. Також пояснила, що з метою мирного вирішення справи надіслала певні документи позивачці, але можливо оформила їх неналежним чином. Також підтвердила зміст відзиву на позовну заяву, в якому навела наступне. Вказала, що [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , є головою «ЖБК «РАССВЕТ-35», остання має захворювання та обмежена у самостійному пересуванні. Згідно нотаріальної довіреності серії НОІ №505014, виданої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області від 21.07.2020 року, представником [PERSON] - є вона, Воронько Т.Г. , та вона може бути представником [PERSON] в судах, з питань які стосуються прав та законних інтересів довірителя. Зазначає, що в своїй позовній заяві позивачка [PERSON] до відповідача «ЖБК «РАССВЕТ-35» просить суд: відкрити провадження у справі в порядку спрощеного по: провадження, без повідомлення сторін; зобов`язати ОБ «ЖБК «РАССВЕТ-35» надати письмову відповідь на письмове клопотання позивачки [PERSON] від 05.06.2020 року, в якому надати певну інформацію. З позовними вимогами не погоджується в повному обсязі, їх заперечує, вважає їх безпідставними, недоведеними, оскільки жодної заяви чи клопотань про надання інформації від позивачки на поштову адресу «ЖБК «РАССВЕТ-35», так само на адресу голови ЖБК «РАССВЕТ-35» [PERSON] , поштовим відправленням AT «Укрпошта» не надходило. Вказує, що на заяву про надання інформації від посадових осіб AT «Укрпошта» надійшла відповідь за вих. №1853-В-2020090210295-В від 07.09.2020 року, згідно з якою: рекомендовані листи за №5008402010010 та за №5008402010028 від 05.06.2020 року на адресу: [ADDRESS], голові «ЖБК «РАССВЕТ-35» [PERSON] надійшли до відділення зв`язку № 84 м. Кривий Ріг, від 05.06.2020 року та повернуті за зворотною адресою за закінченням терміну зберігання. Повернені листи надійшли до відділення поштового відправлення №84 м. Кривий Ріг від 06.07.2020 року та вручені за зворотною адресою члену родини (відправнику) [PERSON] (сину). Повідомлення про надходження поштових відправлень доставлялися згідно вимог «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2020 року залишалися на абонентських поштових ящиках, так як в адресі адресата не був зазначений номер квартири. Вказує наступні правові обґрунтування заперечень на обставини, з позивачем в позовні заяві: у відповідності до ч.1 ст. 178 ЦПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. В ч.1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осі інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України визначено, що основними (принципами) цивільного судочинства є: неприпустимість зловживання процесуальними правами. В ч.1, п.3 ч.2, ч.3 ч.4 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать цивільного судочинства, зокрема: подання завідомо безпідставного позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидний характер. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними- правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. Згідно вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Згідно вимог ч.1, ч.2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. У відповідності до ч.5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії заповідних доказів). Згідно з вимогами ст.ст.124,129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є: справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів фізичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні. В п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення».В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Зазначає, що отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів користь однієї із зацікавлених сторін. Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення,ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04 3 § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджують інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення Згідно положень ч.1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших , які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Вважає, що позивачка [PERSON] зловживає своїми процесуальними правами, безпідставно подаючи позовні заяви до суду, адже вона не могла не знати про те, що її член родини, а саме: син [PERSON] , 08.07.2020 року отримав надіслані позивачкою [PERSON] на адресу голови «ЖБК «РАССВЕТ-35» [PERSON] листи, у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання на поштовому відділенні №84. Отримавши 08.07.2020 року повернуті листи, відповідач [PERSON] не звернулася до суду із заявою про залишення її позову без руху. Позивачка [PERSON] не надала до суду достатніх доказів про порушення або оспорювання її прав чи охоронюваного законом інтересу з боку відповідача, що вказує про відсутність спору про право. Відсутність порушення права позивача тягне за собою відмову у його захисті судом і відповідно має своїм наслідком відмову у позові. Зазначає, що на підставі викладеного, з урахуванням недоведеності позивачкою [PERSON] своїх позовних вимог, враховуючи те, що голова «ЖБК «РАССВЕТ-35» [PERSON] не отримувала від позивача заяв чи клопотань про надання інформації, відсутності порушення її прав чи інтересів у контексті положень ч. 1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, виключається можливість задоволення вимог [PERSON] до відповідача «ЖБК «РАССВЕТ-35». Також підтвердила зміст заперечень, як відповідають змісту відзиву та я яких також зазначила наступне. Зазначає, що у відповіді на відзив, позивачка наполягає на тому, що у голови ОК «ЖБК «РАССВЕТ-35» [PERSON] таки виник обов`язок щодо надання на адресу позивача [PERSON] відповіді на письмове клопотання [PERSON] про надання інформації від 05.06.2020 року, у зв`язку із тим, що вимоги позивачки, викладені нею у письмовому клопотанні від 05.06.2020 року зазначені у позовній заяві, а тому обов`язок надати відповідь виник. Заперечує проти заперечень позивачки [PERSON] , та повторно роз`яснює позивачці [PERSON] те, що голова ОК «ЖБК «РАССВЕТ-35» [PERSON] не отримувала від позивачки [PERSON] письмового клопотання про надання інформації. Вказує, що надані позивачкою до суду разом із відповіддю на відзив поштові конверти рекомендованих листів за №5008402010010 та за №5008402010028 від 05.06.2020 року на адресу: [ADDRESS], голові ОК «ЖБК «РАССВЕТ-35» [PERSON] , із дописаним номером квартири голови [PERSON] , не можуть бути належним та допустимим доказом, підтверджуючим той факт, що [PERSON] умисно або не умисно не отримала письмове клопотання позивача [PERSON] від 05.06.2020 року з вимогою надати на адресу мешканця будинку інформацію, згідно вимог ЗУ «Про захист прав споживачів», адже вказані твердження позивачки повністю спростовуються відповідями на звернення від AT «Укрпошта». Зазначає, що ні [PERSON] , ні її представникові, невідомо, який насправді документ був у поштовому конверті рекомендованих листів за №5008402010010 та за №5008402010028, а тому у голови ОК «ЖБК «РАССВЕТ-35» не виникло обов`язку надати відповідь на письмове клопотання [PERSON] від 05.06.2020 року, в порядку Закону України «Про захист прав споживачів». Вказує, що на 22.11.2020 року представниками правління ОК «ЖБК «РАССВЕТ-35» було заплановано проведення зборів, одним з основних питань на обговорення яких, мало бути поставлене питання щодо розгляду письмової заяви голови ОК «ЖБК «РАССВЕТ-35» [PERSON] про звільнення із посади голови ОК «ЖБК «РАССВЕТ-35», у зв`язку із неможливістю продовжувати подальше виконання покладених обов`язків, із-за суттєвого погіршення стану здоров`я. Збори правління ОК «ЖБК «РАССВЕТ-35» не відбулися через запровадженні карантинні заходи, з метою недопущення розповсюдження на території країни гострої распіраторної хвороби COVID-19", спричиненої коронавірусом «SARS-CoV-2», та з метою дотримання правил карантину. Окрім того, наразі у керуючому складі правління ОК «ЖБК «РАССВЕТ-35» виникли суперечності, більшість учасників правління вийшли зі складу правління кооперативу, новий склад правління не обраний через карантинні заходи. [PERSON] не може продовжувати виконувати покладені на неї статутом обов`язки голови ОК «ЖБК «РАССВЕТ-35», через захворювання, тому, в найближчій час, на чергових зборах правління буде вирішено питання про її звільнення. В наведеному правовому обґрунтуванні пояснень, міркувань і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення посилається на ті самі норми, які наведені у відзиві. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: свідоцтво про право власності (а.с. 9), інформація про юридичну особу з єдиного державного реєстру (а.с. 10-13), клопотання (звернення) (а.с. 14), клопотання (звернення (а.с. 15-16), квитанція (а.с. 17), довіреність (а.с. 23-25), довідка (а.с. 31), відповідь «Укрпошти» (а.с. 51), квитанція (а.с. 68), виписка із медичної картки (а.с. 76), лист від АТ «Криворізька теплоцентраль» (а.с.142), статут ОК «ЖБК Рассвет-35» (а.с. 156-161), повідомлення (а.с.162-168), повідомлення про стан заборгованості (а.с. 169). Суд,

Outcome: dismissed