Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 3/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 січня 2017 року. Вимоги обгрунтовані тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву, у якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду з позовом, та просить справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги з урахуванням уточнень визнає, проти їх задоволення не заперечує. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.2). Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.3-5). Діти проживають разом з позивачкою, що підтверджується довідкою Хмільницької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 402 від 18 травня 2017 року ( а.с.6). Відповідно до ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» саме батьки несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, забезпечення її права на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дітей не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дітей, позивачки та відповідача, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги з урахуванням уточнень позивача задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати, відповідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved