Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], 2004 року народження аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, дитина перехворіла на тяжку хворобу, тому потребує додаткових витрат на поліпшене харчування, навчається в школі педагогічної практики Чернігівського музичного училища та Центрі естрадно -спортивного танцю. У судовому засіданні позивачка [PERSON] погодилась на зменшення розміру аліментів до 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, в іншій частині позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Підтвердила у судовому засіданні, що аліменти за жовтень 2015 року відповідачем добровільно спрачені у сумі 1000 грн., тому просила стягнути аліменти з 01 вересня 2015 року. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, посилаючись на тяжкий матеріальний стан у зв'язку з хворобою матері. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 16 червня 2015 року, що підтверджується копією рішення Деснянського районного суду м. Чернігова (а.с.12). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.15). Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою КП «Деснянське» від 12 жовтня 2015 року ( а.с.19). Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» саме батьки несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, забезпечення її права на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Так, донька сторін [PERSON] навчається у Школі педагогічної практики Чернігівського музичного училища ім. Л.М. Ревуцького на відділі " Фортепіано"( а.с. 16), навчається в Центрі естрадно - спортивного танцю " ІНСАД", що потребує додаткових витрат на її утримання( а.с. 17). На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні доньки не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, позивачки та відповідача, обставини даної справи, домовленість сторін щодо розміру аліментів, і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати, відповідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial