Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

У жовтні 2017 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі-Банк) звернулося до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 13 травня 2013 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 6100,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач порушила зобов'язання за кредитним договором, допустила заборгованість, яка станом на 17 вересня 2017 року складає 21900,17грн., з них 8487,69грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 13008,05грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи 500,00грн. фіксована частина та 1019,06грн. процентна складова. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, у якій позов підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення за місцем реєстрації судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, яке вручено. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з .ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. За правилами ч.1 ст.1049 і ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та порядок, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором. За змістом ст.611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Звертаючись до суду з позовом банк зазначив, що на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк», яка підписана сторонами, й Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які погоджені з відповідачем, між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] 13 травня 2013 року укладено кредитний договір, за умовами якого остання тримала кредит у розмірі 6100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. На підтвердження заявлених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» надано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк», яка підписана сторонами; розрахунок заборгованості за кредитним договором; витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Gold, 55 днів пільгового періоду»; витяг з Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п.2.1.1.12.2 Умов за користування кредитом протягом Пільгового періоду Клієнт сплачує банку відсотки в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок кредиту. В разі непогашення Клієнтом боргових зобов»язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). В разі, якщо в дату нарахування відсотків згідно цих Умов, клієнт використав всю суму Кредиту, Сторони узгодили про збільшення розміру Кредиту на розмір боргових зобов»язань за Кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Згідно ст.212 ЦК України в разі якщо будь-яка прострочена заборгованість за кредитом є більшою за 90 днів - починаючи з 91-го дня вся (загальна) заборгованість за Кредитом є простроченою. Відповідно до п.2.1.1.12.2.1 Договору у разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом, Клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту відповідно до п. 2.1.1.12.6.1. Договору на суму 100 грн., Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування. Права банку у разі порушення Клієнтом зобов»язань з погашення заборгованості перед Банком визначені у п.2.1.1.4.6 Умов, а саме змінити умови кредиту, встановивши термін повернення кредиту з 91-го дня з моменту порушення зобов»язання і вимагати повернення кредиту, сплати винагороди, комісій та відсотків за його використання; вимагати дострокового виконання зобов»язання; у разі відсутності витрат за карткою протягом 180 днів банк має право припинити договір в односторонньому порядку. Кошти, отримані від Позичальника для погашення заборгованості за Кредитом зараховуються банком у порядку черговості, що визначена у п.2.1.1.4.6 Умов. Як убачається з анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк», остання не містить даних про суму кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії. З представленої банком довідки слідує, що [PERSON] за кредитним договором видавалось п»ять кредитних карток, строк дії останньої картки до 04/18. Даних про збільшення банком кредитного ліміту та його розмір вказана довідка не містить. Згідно розрахунку банку заборгованість відповідачки по тілу кредиту з 01 червня 2015 року відсутня. Однак, згідно Умов проценти, в тому числі й прострочені, нараховуються на тіло кредиту, при цьому розрахунок всіх складових боргового зобов'язання за весь період нарахування заборгованості (тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів) зміст якого визначено п.2.1.1.12.1 банк на вимогу суду не надав. Разом з тим, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.80 ЦПК України). Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.4 ст.77 ЦПК України). Позивачем не надано належних доказів на підтвердження існування заборгованості за наданим кредитом та, у разі, її наявності не конкретизовано і не підтверджено її дійсний розмір. При цьому виписка по рахунку позичальника не є первинним документом, тому суд не бере її до уваги з точки зору належності та достатності доказів позивача щодо розрахунку його вимог, які не підтверджені бухгалтерськими документами. Зважаючи на той факт, що суд не може вийти за межі позовних вимог, а представник позивача позовні вимоги не уточнив та не змінив, доказів на підтвердження заявлених вимог не надав, суд вважає за доцільне відмовити в задоволені позову. Судові витрати, відповідно п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed