Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Дидинська Б.М., звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.09.1994 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 153. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім та син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага. У них різні характери та погляди на життя, немає ніякого діалогу. Відповідач вживає спиртні напої. Морально та фізично впливає на позивачку. Можливості зберегти сім`ю немає. З вересня 2019 року подружні відносини припинено, спільне господарство не ведуть. Позивачка вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, примирення між ними неможливе, оскільки шлюб існує тільки формально. У зв`язку з цим, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем і залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Разом із позовною вимогою про розірвання шлюбу позивачка просить суд вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час та в подальшому буде проживати з нею та перебувати на її утриманні. Відповідач працевлаштований, працює робітником в ТОВ ПЛАТІ ЮКРЕЙН ЛІМІТЕД та отримує заробітну плату в середньому 8000-10000 грн на місяць. Неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків у відповідача немає. У зв`язку з наведеним позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] по 1/4 частині від всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не зявилася. Справу розглянуто у відсутність позивачки за участю її представника адвоката Дидинської Б.М. \~ \~ \~ \~Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві та просила суд такі задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що дійсно між ним та позивачкою припинено шлюбно-сімейні відносини з вересня 2019 року. На розірвання шлюбу він згідний та погоджується сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , 2003 року народження у розмірі, запропонованому позивачкою. Заслухавши пояснення представника позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.09.1994 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 153, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.09.1994 року. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім та син [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на сімейне життя та ведення господарства, відсутність взаєморозуміння, вживання відповідачем спиртних напоїв, у зв`язку з чим з вересня 2019 року між сторонами припинено шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання. Шлюб носить формальний характер. Крім того між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання неповнолітнього сина [PERSON] , 2003 року народження, який проживає разом з позивачкою. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог ст.112 СК України\~ суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). За змістом\~ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов"язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. За вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач є працездатним, працевлаштованим і може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених ст.188 СК України, не встановлено, а тому суд вважає, що відповідач як батько зобов`язаний брати участь в утриманні неповолітнього сина. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін неповнолітньої дитини та обставини життя подружжя, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивачки до суду та до розгляду справи у суді наміри позивачки розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивачки до розірвання шлюбу, відповідач на розірвання шлюбу згідний, а відтак суд приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін і їхньої неповнолітньої дитини, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв`язку із чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Статтею 113 СК України\~встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно\~ст. 295 ЦК України\~прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним. Позивачка бажає після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище, відтак у зв`язку із задоволенням позовних вимог про розірвання шлюбу позивачці слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача, як аліменти на дитину сторін, проаналізувавши обставини, що мають значення при визначенні розміру аліментів, суд приходить до висновку, що з відповідача належить стягувати аліменти на утримання дитини у частці з усіх видів його заробітку (доходу)\~. Згідно з ч.1\~ст.191 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.\~\~ \~\~Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачка сплатила 840,80 грн судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачкою судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч.6 ст.\~141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачка звільнена від сплати судового збору за звернення до суду із позовною вимогою про стягнення аліментів, відтак із відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. 02 квітня 2020 року набрав чинності\~Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX\~. Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки, зокрема, щодо апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. На підставі викладеного,

Outcome: approved