Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

У лютому 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркс. Капітал» (далі - позивач) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 червня 2014 року в м. Києві, по вул. Верхній Вал, 10 сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів: «Honda Civic» д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], та «Lexus» д.р.н. [NUMBER], що належить [PERSON] Вина відповідача у скоєнні ДТП була встановлена у судовому порядку, що підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 04.07.2014р. у справі № 758/7145/14-п. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/819925 у ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», до якої звернувся власник пошкодженого автомобіля - [PERSON] із заявою про страхове відшкодування №9721 від 25.07.2014р. На підставі вказаної заяви про виплату страхового відшкодування, довідки ВДАІ № 9400889, Звіту з оцінки транспортного засобу № 2789 від 07.08.2014р., страхового акту № 15083 від 02.10.2014р. АТ «УОСК» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 3 941,40 грн. Відповідач не повідомив АТ «Українська охоронно-страхова компанія» про настання ДТП у встановлений законом строк. Право вимоги перейшло до Позивача відповідно до укладеного договору про надання фінансових послуг факторингу від № 01/05.10.16 від 05.10.2016р. Направлена Позивачем претензія про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 3 941,40 грн. Відповідачем задоволена не була. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 3 941,40 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу, витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600,00 грн. Представник Позивача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Окрім цього, представник Позивача надіслав на адресу суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з Відповідача на користь Позивача 3 941,40 грн. в порядку регресу, 1 600,00 грн. витрат з оплати судового збору та 420,00 грн. витрат на публікацію оголошення про виклик Відповідача до суду. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення в пресі - газета «Урядовий кур'єр» № 11 (5980) від 17.06.2017р., про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень чи пояснень по суті позовних вимог суду не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 17.06.2014р. о 13 год. 40 хв. керуючи автомобілем «Хонда» д.н.з. [NUMBER] в м. Києві по вул. В.Вал, 10, не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив п.13.1. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. Постановою Подільського районного суду міста Києва від 04 липня 2014 року винним в скоєнні адміністративного правопорушення, було визнано відповідача (а.с.15-16). Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Хонда», державний номер [NUMBER], була забезпечена Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/0819925 від 19.04.2014р., укладеного із ПрАТ «Українська охороно-страхова компанія». Відповідно до умов якого, страхова сума за шкоду заподіяну майну - 50000,00 грн., страхова сума за шкоду заподіяну життю і здоров'ю - 100000,00 грн., розмір франшизи - 1000,00 грн. (а.с.6). Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. [PERSON], який є власником автомобіля «Лексус», державний номер [NUMBER], звернувся до ПрАТ «Українська охороно-страхова компанія» з заявою від 25.07.2014р. про виплату страхового відшкодування, у якій просив виплатити йому суму страхового відшкодування у повному обсязі та надав свої реквізити (а.с. 17). Відповідно до Звіту № 2789 з оцінки транспортного засобу від 07.08.2014р., складеного ФОП «Івасенко Петро Петрович», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Lexus RX350 держ. № [NUMBER] внаслідок пошкодження при ДТП складає 4 647,88 грн. з урахуванням фізичного зносу автомобіля в т.ч. ПДВ 706,48 грн. (а.с.18-22). Згідно страхового акту № 15083 від 02.10.2014р. за Полісом страхування ОСЦПВ № АІ/0819925 від 19.04.2014р., загальна сума страхового відшкодування до виплати по транспортному засобу - 3 941,40 грн. (а.с.32-33). АТ «УОСК» було перераховано страхове відшкодування на рахунок [PERSON] в загальному розмірі 3941,40 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №8709 від 16.12.2014р. на суму 2000,40 грн. (а.с.35), № 8348 від 28.11.2014р. на суму 1000,00 грн. (а.с.36), № 8220 від 25.11.2014р. на суму 941,00 грн. (а.с.37). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" за №6 від 27.03.1992 року із змінами та доповненнями роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіяла, за умови, що дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ст.ст. 1187, 1188 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п. 3 ст. 20 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до підпункту ґ) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до п.33.1. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, зокрема невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Судом встановлено, що у визначений законом строк Відповідач не надав страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Доказів зворотного в судовому засіданні не здобуто, як і не надано доказів про наявність поважних причин, з яких відповідач не мав змоги виконати зазначений обов'язок. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв, ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 05 жовтня 2016 року між ТОВ «Маркс. Капітал» (Фактор за Договором) та ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» (Клієнт за договором) було укладено Договір про надання фінансових послуг факторингу № 01/05.10.16, за умовами якого Клієнт передає Фактору, а Фактор приймає і зобов'язується оплатити Клієнтові усі права вимоги за грошовими зобов'язаннями, що перейшли до Клієнта як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договорами страхування (а.с.60-62). Згідно Додатку № 1 до Договору про надання фінансових послуг факторингу № 01/05.10.16 від 05.10.2016р. до Позивача перейшло право вимоги, яке належало ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», зокрема до [PERSON] (п/н 176) по полісу № АІ/0819925, страховий акт № 15083 від 02.10.2014р. в сумі 3 941,40 грн. (а.с.63-65). Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зважаючи на викладене, ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» відступило Позивачу право своєї грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 3 941,40 грн., відтак ТОВ «Маркс. Капітал» правомірно звернулось до суду з вказаними позовними вимогами. В листопаді 2016 року Позивач направив на адресу Відповідача претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 3 941,40 грн. вих. № 847 від 14.11.2016р., яка була залишена Відповідачем без задоволення (а.с.38-39). Даючи юридичну оцінку доказам по справі, враховуючи те, що дорожньо-транспортна пригода 17 червня 2014 року відбулася з вини відповідача, Страховиком було сплачено водію автомобіля «Лексус», державний номер [NUMBER] страхове відшкодування у розмірі 3 941,40 грн., також беручи до уваги, що відповідачем було порушено вимоги підпункту ґ, підпункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 600,00 грн., а також витрати на повідомлення відповідача про дату та час судового засідання шляхом оголошення в пресі в сумі 420,00 грн. З огляду на викладене, на підставі ст. 526, 599, 979, 993, 1077, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, Закон України «Про страхування», Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved