Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Знамянської міської ради, в якій просить перевести на неї право забудовника на будинок №50 по вулиці Урожайній у місті Знамянка Кіровоградської області, після смерті забудовника її чоловіка [PERSON], який помер 09 грудня 1998 року. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 09 грудня 1998 року помер її чоловік [PERSON] Згідно з рішенням виконавчого комітету Знамянської міської ради народних депутатів від 09 червеня 1994 року №293 її чоловікові було надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку по вулиці Урожайній, №50 у місті Знамянка Кіровоградської області. Відповідно до акту виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель від 30 травня 1994 року для будівництва зазначеного будинку [PERSON] було надано земельну ділянку площею 1200,0 кв.м. У 1995 році вони розпочали будувати цей будинок. З бетонних блоків виготовили фундамент та побудували веранду. На даний час будівництво так і знаходиться у незавершеному стані. Прийнявши спадщину після смерті чоловіка, інакше ніж у судовому порядку реалізувати своє право на спадщину вона позбавлена можливості, оскільки готовність будинку, складає 20%, власник нерухомого майна помер, первинна реєстрація нерухомості проведена не була, правовстановлюючий документ відсутній. З цих підстав нотаріусом винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій та рекомендовано звернутися з даним позовом до суду. Позивач як і його представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, при цьому представник позивача подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить розглядати справу за їх відсутності. Представник відповідача, в судове засідання також не зявився, подав заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] та просить розглядати справу за його відсутності. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] помер 09 грудня 1998 року (а.с. 13). Знам'янською міською Радою народних депутатів 09 червня 1994 року прийнято рішення за №293 про надання [PERSON] дозволу на будівництво індивідуального житлового будину, по вулиці Урожайній №50 в місті Знам'янка Кіровоградської області (а.с. 10). На підставі вказаного рішення останньому надано дозвіл на будівництво житлового будинку у місті Знам'янка Кіровоградської області, по вулиці Урожайна, 50 (а.с. 11). Площа земельної ділянки згідно з актом виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель від 30 травня 1994 року, складала 1200,0 кв.м. (а.с. 12). Характеристика будинку, господарських будівель та споруд свідчить про те, що за адресою: вулиця Урожайна, 50 місто Знам'янка Кіровоградської області, з бетонних блоків закладено фундамент будинку та веранди (а.с. 14). З довідки Знам'янського міжміського комінальнорго підприємства «Бюро технічної інвентарізації» від 14 квітня 2015 року вбачається, що станом на 01 січня 2013 року фундамент для житлоовго будинку, який знаходиться за адресою місто Знам'янка Кіровоградської області, по вулиці Урожайна, 50 належить [PERSON], правовостановлюючий документ відсутній, первинна реєстрація не проведена. Останній побудував фундамент для будівництва житлового будинку у 1995 році, 20% готовності (а.с. 15). Відповідно до довідки нотаріуса та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру після смерті [PERSON]Ф заведено спадкову справу №128/1999. З матеріалів спадкової справи вбачається, що з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулася дружина померлого [PERSON] Постановою нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №50, по вулиці Урожайна в місті Знамянка Кіровоградської області, у звязку з відсутністю документів щодо належності цього майна спадкодавцю. На інше спадкове майно на імя [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину (а.с.26-42). Відповідно до п.4,5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (2003 року) дія норм цього кодексу не поширюється на спірні правовідносини, які виникли до набрання чинності кодексом і не мають продовжуваного характеру. Правила книги шостої ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Тобто до вказаних правовідносин необхідно застосовувати норми ЦК України 1963 року. Згідно зі ст.524 ЦК УРСР в редакції 1963 року України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними правилами спадкування до складу спадщини входять усі права та обов'язки, а також майно, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст.549 вказаного кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР в редакції 1963 року, якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно. У пункті 8\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки, як забудовника, входять до складу спадщини". Крім цього, з розяснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних викладених у листі №24-753/04-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що за умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що незавершений житловий будинок побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці, на підставі належних документів, будівництво не є самочинним, а тому позивач являючись спадкоємцем першої черги останнього, має право на завершення будівництва, здачу його в експлуатацію та отримання правовстановлюючих документів у разі переходу на нього прав забудовника, що належали спадкодавцю. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved