overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 08 лютого 1997 р. втупив у шлюб з [PERSON], який було зареєстровано в відділі РАЦСу Сумського міськвиконкому. Від подружнього життя мають доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. Кошти на утримання дитини позивач надає та буде у майбутньому надавати, в добровільному порядку. Подружні стосунки припинено з вересня 2013 року, сім'я розпалася із за відсутності взаєморозуміння, наявності різних поглядів на шлюб та сім'ю, виховання дитини, ведення домашнього господарства. Враховуючи викладене, позивач просить суд розірвати шлюб, оскільки спроби зберегти сім'ю позитивних результатів не надали. У письмовій заяві позивач просить суд, позовну заяву розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка надала заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність, вимоги визнає у повному обсязі. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладений 08 лютого 1997 р. та зареєстрований Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 122 /а.с.3/. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 110 цього ж кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім"ї є неможливим. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати за вказаними позивачем причинами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 10.01.2013 року ПАТ КБ „Приватбанк" уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 17000 грн під 30 % річних. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 31.08.2015 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 21169,14 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання сторони не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 10.01.2013 року уклали уклав з відповідачем договір про відкриття карткового рахунку, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 17000 грн. під 30 % річних. За умовами договору відповідач мав повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Вказані обставини підтверджуються копією договору. В порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови договору . Станом на 331.08.2015 року відповідач має перед банком заборгованість з повернення тіла кредиту - 9108,47 грн., 9410,20 грн. заборгованості зі сплати відсотків, 1166,23 грн. заборгованості зі сплати комісії. Також, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг відповідач має сплатити позивачу штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 984,24 грн. (процентна складова). Загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 21169,14 грн. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості наведеною позивачем. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором, ст. 526, 530, 536 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 21169,14 грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1848 грн. (1218 грн. судового збору +630 грн. витрати на розміщення судового виклику в засобах масової інформації) На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 10.11.2010 року ПАТ КБ „Приватбанк" уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 8100 грн під 30 % річних. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 31.03.2016 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 11672,66 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши подані суду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 10.11.2010 року уклали договір про відкриття карткового рахунку, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 8100 грн. під 30 % річних. За умовами договору відповідач мав повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Вказані обставини підтверджуються копією заяви та Умовами та правилами надання банківських послуг. В порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови договору . Станом на 31.03.2016 року відповідач має перед банком заборгованість з повернення тіла кредиту - 7216,02 грн., 3024,61 грн. заборгованості зі сплати відсотків, 400 грн. заборгованості зі сплати комісії. Також, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг відповідач має сплатити позивачу штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 532,03 грн. (процентна складова). Загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 11672,66 грн. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості наведеною позивачем. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором, ст. 526, 530, 536 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 11672,66 грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 14.11.2006 року ПАТ КБ „Приватбанк" уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 5000 грн під 30 % річних. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 14.01.2014 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 16222,36 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання сторони не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 14.11.2006 року уклали уклав з відповідачем договір про відкриття карткового рахунку, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 5000 грн. під 30 % річних. За умовами договору відповідач мав повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Вказані обставини підтверджуються копією договору. В порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови договору . Станом на 14.01.2014 року відповідач має перед банком заборгованість по основному боргу 3504,93 грн., 11468,75 грн. заборгованості зі сплати відсотків. Також, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг відповідач має сплатити позивачу штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 748,68 грн. (процентна складова). Загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 116222,36 грн. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості наведеною позивачем. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором, ст. 526, 530, 536 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 16222,36 грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 15.10.2012 року ПАТ КБ „Приватбанк" уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 2000 грн під 30 % річних. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 31.03.2016 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 11589,04 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши подані суду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 15.10.2012 року уклали договір про відкриття карткового рахунку, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 2000 грн. під 30 % річних. За умовами договору відповідач мав повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Вказані обставини підтверджуються копією заяви та Умовами та правилами надання банківських послуг. В порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови договору . Станом на 31.03.2016 року відповідач має перед банком заборгованість з повернення тіла кредиту - 853,71 грн., 7107,28 грн. заборгованості зі сплати відсотків, 2600 грн. заборгованості зі сплати комісії. Також, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг відповідач має сплатити позивачу штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 528,05 грн. (процентна складова). Загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 11589,04 грн. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості наведеною позивачем. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором, ст. 526, 530, 536 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 11589,04 грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 16.04.2010 року ПАТ КБ „Приватбанк" уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 800 грн зі сплатою відсотків в розмірі встановленому Тарифам и банку. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 30.04.2016 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 13594,38 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання сторони не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 16.04.2010 року уклали договір про відкриття карткового рахунку, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 800 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі визначеному «Тарифами Банку». За умовами договору відповідач мав повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Вказані обставини підтверджуються копією заяви та Умовами та правилами надання банківських послуг. В порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови договору . Станом на 31.05.2016 року відповідач має перед банком заборгованість в розмірі 13594,38 грн., яка складається з заборгованості з повернення тіла кредиту, сплати відсотків, пені та штрафів. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості наведеною позивачем. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором, ст. 526, 530, 536 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 13594,38 грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 16 липня 1999 р. одружився з відповідачкою. Від даного шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який мешкає періодично як з позивачем та і з відповідачкою, і перебуває на спільному утриманні. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. З 2004 року сторони проживають окремо, відсутні будь-які взаємовідносини. Тому позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Від позивача надійшла письмова заява, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка згідно письмової заяви позовні вимоги визнала та просить справу розглядати у її відсутність. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладений 16 липня 1999 р. та зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції в Сумській області, актовий запис № 560 /а.с.8/. Від шлюбу мають не повнолітнього сина, [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 110 цього ж кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім"ї є неможливим. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати за вказаними позивачем причинами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 16 липня 2011 р. зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів, наявність різних поглядів на життя, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Тому позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Від позивача надійшла письмова заява, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка будучи належним чином повідомлена про час та місце судового засідання до суду не зявилася, заяв та клопотань не надавала. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладений 16 липня 2011 р. та зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції в Сумській області, актовий запис № 64 /а.с.4/. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 110 цього ж кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~\~суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1\~\~ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім"ї є неможливим. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати за вказаними позивачем причинами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 17.06.2008 року ПАТ КБ „Приватбанк" уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 3000 грн під 24 % річних. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 24.02.2014 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 18729,98 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання сторони не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 17.06.2008 року уклали уклав з відповідачем договір про відкриття карткового рахунку, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 3000 грн. під 24 % річних. За умовами договору відповідач мав повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Вказані обставини підтверджуються копією договору. В порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови договору . Станом на 24.02.2014 року відповідач має перед банком заборгованість по основному боргу 2040,50 грн., 8601,39 грн. заборгованості зі сплати відсотків та 6720 грн. заборгованість зі сплати комісії.. Також, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг відповідач має сплатити позивачу штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 868,09 грн. (процентна складова). Загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 18729,98 грн. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості наведеною позивачем. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором, ст. 526, 530, 536 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 18729,98 грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved