overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позову посилається на те, що сімейне життя не склалося через різні життєві погляди та несумісність характерів. Спору щодо поділу майна немає. Позивач в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких підстав, за письмової згоди позивача, суд виніс ухвалу про проведення заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Шлюб між сторонами укладений 11 вересня 2010 року та зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1105.(а.с.8) Встановлено, що причиною подачі заяви послужив той факт, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що між подружжям відсутні почуття, на яких ґрунтуються сімейні стосунки, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна немає. За таких обставин, суд вважає за неможливе збереження сім'ї, на підставі чого шлюб підлягає розірванню. Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 243 грн. 60 коп.. Приймаючи до уваги, що позивач сплатив судові витрати, заява задоволена, а тому суд присуджує відповідачеві сплатити понесені витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх позовних вимог покликається на те, що шлюб між ним та відповідачем було укладено 20 листопада 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №1720. Від спільного подружнього життя з відповідачем [INFO] у них народилася донька [PERSON]. Подружнє життя з відповідачем не склалося між ними почали виникати сварки та конфлікти з різних побутових причин, вони втратили один до одного почуття поваги та любові. З 2012 року проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб, оскільки, такий носить лише формальний характер. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, про розгляд справи у його відсутності. Заявлені вимоги підтримує, просить такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Просить справу слухати у її відсутності. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача) ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 20.04.1990 року по 16.01.2016 року він перебував в шлюбі з відповідачем по справі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на його утриманні. Оскільки відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, просить стягувати з відповідача на утримання неповнолітньої доньки аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) , до досягнення донькою повноліття. Позивач перед початком судового засідання надав суду уточнення до позову, в якому просить стягувати з відповідача на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1000,00 грн. щомісячно. В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача на утримання неповнолітньої доньки аліменти у розмірі 600 грн. щомісячно до повноліття дитини. Відповідач та її представник у судовому засіданні, уточненні позовні вимоги визнали, а саме, відповідач погоджується сплачувати на утримання доньки аліменти у розмірі 600,00 грн. щомісячно. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.04.1990 року по 22.01.2016 року, що підтверджується копією рішення Павлоградського міськрайонного суду від 22.01.2016 року . (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження серії І-КИ № 161720 [PERSON], [INFO] в графі "мати" зазначений відповідач [PERSON] . (а.с. 4). Як вбачається з довідки № 3419 від 30.01.2017 року, виданої КП ""Павлограджитлосервіс", неповнолітня [PERSON], [INFO] зареєстрована та проживає разом з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням уточнених вимог позивача, який просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги позовної заяви мотивував тим, що 26 серпня 2006 між позивачем та відповідачем укладено договір №ZRS0RX05042863 від 26 серпня 2006року, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 1027,40 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 23 січня 2014року у відповідача утворилась заборгованість в сумі 28387,38 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 854,73грн.; 8741,04грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 138,70грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом; 16824,94грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором; 500 грн. - штраф (фіксована частка) та 1327,97 грн. штрафу (процентна складова). Дану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 283,87грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилась, хоч була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в суді, про що свідчать поштові повідомлення (а.с.20, 33) Заяви про відкладення розгляду справи не подавала. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення, про що постановив ухвалу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що пред'явлений позов підлягає до задоволення. 26 серпня 2006 року між позивачем та [PERSON] укладено договір згідно якого вона отримала кредитну картку з сумую кредитного ліміту 1027,40грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та зобов'язувалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування коштами в строк та в порядку, передбаченому вказаним договором. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідач не здійснювала погашення кредиту, чим порушила умови кредитного договору. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість за кредитним договором становить 28387,38грн. З наведених вище доказів випливає, що позичальник порушив умови кредитного договору і зобов'язання за ним у встановлені терміни виконані не були, тому суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Також, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На користь позивача підлягає стягненню судовий збір, оплачений ним при зверненні до суду у розмірі 283,87грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа без самосійних вимог [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди , завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. У відповідності до ч.3 ст.209 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк п"ять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним рішенням з 14 год 00 хв 11 липня 2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього суму боргу за договором позики від 16.08.2012р. в розмірі 64 500 грн. Позов мотивує тим, що відповідачем було одержано від нього в борг 6 000 дол. США, що підтверджується борговою розпискою від 16.08.2012р., які зобов'язався повернути до 17.09.2012р., однак свого зобов'язання щодо повернення всієї суми боргу досі не виконав, повернув лише частину 3000 дол. США. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та дали аналогічні пояснення тим, які викладені у позовній заяві, просять позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції, оголошенням в газеті «Високий Замок» від 12-14 червня 2015р., а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач та його представник не заперечують проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з розписки від 16.08.2012р., відповідачем було одержано в борг від позивача 6 000 дол. США., які останній зобов'язався повернути до 17.09.2012р., однак свого зобов'язання, як випливає із пояснень позивача - досі не виконав повністю, а саме повернув йому лише 3000 дол. США. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи, що позивач, як позикодавець, має право вимагати повернення боргу, а відповідач, як позичальник, позику не повертає, однак зобов'язаний повернути, а саме грошові кошти 3 000 дол. США, що становить за курсом НБУ 3000 х 21,50 грн. за 1 дол. США = 64 500 грн., то таку суму боргу за невиконання грошового зобов'язання слід стягнути на користь позивача в примусовому порядку, оскільки спірні правовідносини між сторонами тривають. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення повністю. Згідно ст. 79 ЦПК України - розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. У відповідності до ст. 88 ч. 1 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивачем при подачі позовної заяви, було сплачено судовий збір в розмірі 645 грн., тому судовий збір в розмірі 645 грн. слід стягнути з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, і просив суд, з правових підстав ст. 391 ЦК України, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, встановити порядок виконання рішення. Позивача подав заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, за адресою своєї реєстрації не проживає, поштові повідомлення повернуті з відміткою про не проживання відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце його проведення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав: Позивачу належить на праві власності будинок [ADDRESS]. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 31.01.2018 року № 504/2266/14-ц припинено право власності відповідача [PERSON] на половину будинку [ADDRESS] зі сплатою компенсації за належну йому частку. Відповідач до теперішнього часу зареєстрований у цьому житловому будинку, які зареєстрований на праві власності за позивачем. Відповідач не є членом сім'ї власника. Суд застосовує до даних правовідносин правила ст. ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Підставою для зняття особи з реєстраційного обліку є рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Отже вимоги про визнання особи такою що втратила право користування жилим приміщенням не відповідають змісту Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» щодо підстави зняття з реєстраційного обліку. Суд захищає порушене право наймача шляхом позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням. За правилом ст. 267 ЦПК України суд вважає можливим встановити порядок виконання рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, мотивуючи його тим, що 30 липня 2018 року близько 23 години відповідач із хуліганських мотивів кинув цеглину у вікно будинку, в якому проживає позивач за адресою : [ADDRESS], внаслідок чого скло у вікні розбилось і таким чином завдана майнова шкода в розмірі 580 гривень, яка складається із вартості пошкодженого склала та витрат, необхідних на його встановлення. Позивач не з"явилася в судове засідання, надала заяву про розгляд справи безїї участі вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не сповістив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, 30 липня 2018 року близько 23 години відповідач із хуліганських мотивів [PERSON] кинув цеглину у вікно будинку, в якому проживає позивач за адресою : [ADDRESS], вказаний факт підтверджується постановою Новотроїцького районного суду Херсонської області від 23 серпня 2018 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП. (а.с.3) фото таблицею (а.с.4) Внаслідок вказаних дій відовідача скло у вікні розбилось і таким чином завдана майнова шкода в розмірі 580 гривень, яка складається із вартості пошкодженого скла та витрат, необхідних на його встановлення. Розмір шкоди підтверджується чеком на встановлення скла ПП [PERSON] (а.с. 6) У відповідності зі ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазначала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права(реальні збитки). Згідно ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.05.1991 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 76. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що сторони, мають різні погляди на життя та сімейні цінності. Подружніх стосунків не підтримують протягом двох років, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав та просив задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обгрунтованими. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 04.05.1991 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області. Від подружнього життя мають двох спільних дітей: [NUMBER],[INFO], та [NUMBER], [INFO]. Сторони не підтримують подружніх відносин протягом двох років, спільного господарства та бюджету не ведуть. Шлюб існує лише формально. На думку суду, згідно ст.112 СК України подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає, що збереження сім"ї є недоцільним. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи, тим що шлюб фактично розпався, причина розпаду відсутність взаємопорозуміння, втрата почуттів один до одного та несумісність характерів. У звязку з наведеним просила шлюб розірвати. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON],[INFO]. Позивач в судове засідання не зявилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав у повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.10.2001 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Херсона, актовий запис №429, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КГ №013172. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КГ №191768 виданого повторно 28.11.2014 року , актовий запис 713. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved