Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

У лютому 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 1 531 420 грн. та 516 296,5 грн. заборгованості за відсотками, а також понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 01.05.2019 року між сторонами укладено договір позики, згідно якого відповідач взяв у позивача в борг 50 000,00 доларів США, які зобов`язався повернути в строк до 01.08.2019 року, проте відповідач не виконав перед ним свої зобов`язання за договором позики. Станом на 15.02.2021 року сума заборгованості відповідно до офіційного курсу обміну валют, встановленого Національним банком України, становить 50 000,00 доларів США х 27.8440 грн./долар = 1 531 420 грн. Крім того, відповідач зобов"язався повернути позичену суму коштів із відсотками у розмірі 24 % річних, відповідно сума заборгованості по відсоткам складає 18 542,47 доларів США, що відповідно до офіційного курсу обміну валют, встановленого Національним банком України, становить 516 296,50 грн. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче засідання. Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.02.2021 року у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову по справі №404/1118/21, провадження 2/404/359/2021 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики відмовлено. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.03.2021 року у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову по справі №404/1118/21, провадження 2/404/359/2021 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики відмовлено. Згідно ухвали суду від 28.04.2021 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги підтримали, просили задовольнити повністю. Відповідач до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, правом подачі відзиву на позов не скористався. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу /ч.1 ст. 15 ЦК України/. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона позикодавець передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 01.05.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого останній взяв у позивача грошові кошти в розмірі 50 000,00 доларів США, які зобов`язався повернути до 01.08.2019 року з відсотками 24 % річних, які зобов"язався повернути у вище вказаний строк. За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. Відповідно п. 2 ч. 1 ст.1046 ЦК України, договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості. Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій статті 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Згідно з ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження вимог названого закону відповідач надав позивачу розписку про отримані кошти, яка ніким не оспорюється, оригінал її міститься в матеріалах справи. Така форма надана договору за бажанням сторін. Доказів, які б підтверджували частково факт повернення грошей чи спростовували б їх отримання відповідач суду не надав і таких доказів в суді не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов"язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов"язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов"язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. За змістом ст. ст. 526, 527 ЦК України належним виконанням зобов`язання є, зокрема, виконання його належними сторонами або уповноваженими особами, під якими слід розуміти будь-яку особу, яка має повноваження сторони зобов`язання, про що може бути зазначено у договорі або виданій відповідно до закону довіреності. Таким чином, суд враховує, що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань по договору позики, грошові кошти не повернув, а тому з останнього підлягає до стягнення на користь позивача заборгованість в розмірі 50 000,00 доларів США та відсотки у розмірі 24 % річних- 18 542,47 доларів США за договором позики від 01.05.2019 року, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 06.08.2021 року (26,9395 грн./долар) становить 1 346 975,00 грн. заборгованості за договором позики від 01.05.2019 року, 499 524,08 грн. заборгованості за відсотками, а відтак позов підлягає задоволенню частково. У задоволенні решти вимог щодо заборгованості у розмірі 184 445 грн. та 16 772,42 грн. заборгованості за відсотками слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру виходячи з такого розрахунку. Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 1 846 499,08 грн., тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 10 234,70 грн. ( 1 846 499,08 грн. х 100 % : 2 047 716,50 грн. х 11 350,00 грн.). На підставі ст.ст. 526,527, 533, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: partial