Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить суд стягнути з відповідачів заборгованість по оплаті за надані послуги з теплозабезпечення та гарячого водопостачання за період з 01.07.1996 року по 01.06.2013 року в сумі 37181,96 грн. - основного боргу, втрати від інфляційних процесів у сумі 9735,69 грн., 3% річних у сумі 3941,58 грн., а також понесені судові витрати, посилаючись на те, що послуга по забезпеченню відповідача опаленням та гарячою водою позивачем була надана, відповідач отримані послуги не оплатив. У судове засідання сторони не з'явилися, представник позивача надав суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на позові наполягав, відповідач [PERSON] надав заяву про слухання справи за його відсутністю, просив застосувати строк позовної давності; відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS]. Послуги по опаленню і гарячому водопостачанню в даному будинку, в тому числі в квартирі відповідачів, надає позивач. Згідно оборотної відомості по особовому рахунку [NUMBER], заборгованість відповідачів по теплопостачанню і гарячому водопостачанню за період з 01.07.1996 р по 01.06.2013 року складає 37181,96 грн.. Таким чином, встановлено, що відповідачі є споживачами платних комунальних послуг по опаленню і гарячому водопостачанню, надаваних їм позивачем. Плата за комунальну послугу визначена згідно встановлених за рішенням Луганської міської ради тарифів. Між сторонами виникли фактичні відносини з приводу опалення та постачання гарячої води. Дані правовідносини регулюються нормами ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, Правилами користування приміщеннями у житлових будинках , затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006р. № 45 . Так, відповідно до ст. ст. 20, 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», п. 7 Правил користування приміщеннями у житлових будинках, власник та наймач орендар квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (надалі Правила), розрахунковим періодом для послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст. ст. 64,65,156 ЖК України, ст. ст. 540,360 ЦК України, наймач і члени сім'ї несуть солідарні обов'язки по утриманню квартири; всі із співвласників майна утримують спільне майно і несуть відповідальність перед третіми особами відповідно до часток у власності. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Позивач послуги відповідачам надав, і має право вимагати від відповідачів оплати наданих послуг. Відповідно до ст. 257 ЦПК України , загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦКУ позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі , зробленої до винесення ним рішення. З матеріалів справи вбачається, що першочергово позивач звертався до суду з даними вимогами в порядку наказного провадження у липні 2013 року, тому строк позовної давності має обчислюватись саме з цієї дати. Позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду з даним позовом у період часу з 01.07.1996 р. по 01.07.2010 р. Відповідач [PERSON] просить застосувати строк позовної давності . Таким чином , заборгованість відповідачів перед позивачем за період з 01.07.1996 р по 01.07.2010р. не підлягає стягненню, оскільки ці позовні вимоги заявлені поза межами трирічного строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України. Доказів поважності причини пропуску цього строку позивачем суду не представлено, і суд не вбачає підстав для його поновлення. Тому в частині позовних вимог про стягнення боргу, виниклого за вказаний період слід відмовити за пропуском строку позовної давності. Стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача підлягає сума боргу за період з 01.07.2010р. по 01.06.2013 року у сумі 8001,96 грн. Підстав для звільнення відповідача від виконання зобов'язань або для зменшення суми боргу не встановлено. Стосовно позовних вимог про стягнення інфляційних нарахувань і 3 % річних суд не вбачає підстав для задоволення даних позовних вимог, оскільки позивач не довів правильності поданих ним розрахунків і не зміг їх обґрунтувати. Також відшкодуванню відповідачем підлягають понесені позивачем судовий збір. На підставі ст. ст. 64,65,156 ЖК України, п. 5 ч.3 ст. 20 ЗУ „Про житлово - комунальні послуги", ст.. ст..257,267, 526,543 ЦК України ,

Outcome: partial