Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач звернувся суду з позовом, просив суд зобов'язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином; визначити наступні способи його участі у вихованні сина [PERSON], [INFO], особисте спілкування: побачення п'ять раз на тиждень з понеділка по п'ятницю з 15.00 до 18.00 год.; у суботу та неділю з 13.00 до 17.00 год.; в день побачення з сином передбачити його право забирати дитину додому; зобов'язати відповідача надавати йому щодня у вигляді СМС точну інформацію щодо фактичного місця перебування дитини. Позовні вимоги мотивував тим, що 15.10.2013 року зареєстрував шлюб з [PERSON]. Від шлюбу [INFO] народився син [PERSON]. Після чергової сварки з дружиною 23.03.2014 року, остання забрала сини і переїхала проживати за місцем своєї прописки. З того часу у позивача відсутня можливість нормально спілкуватися з сином, брати участь у його вихованні. Встановлений розпорядженням Личаківської районної адміністрації час побачень з сином відповідач ігнорує та не дає позивачу можливості спідкуватись з сином. Також позивач вважає, встановлений час побачень з сином є замалим та таким, що порушує його батьківські права. Позивач в судове засідання з розгляду даної справи не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в ньому. Представник відповідача проти позову заперечував, наголосив, що зустрічі дитини з батьком мають відбуватися у присутності матері. Представник третьої особи ЛРА проти позову заперечував, додатково пояснив, що органом опіки та піклування запропоновано графік зустрічей позивача з малолітнім сином, який затверджений розпорядженням ЛРА від 27.05.2014 року, а тому встановлювати інший графік немає неохідності З'ясувавши обставини справи, заслухавши думку учасників процесу, постановляючи рішення відповідно до вимог ст. 215 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. У відповідності до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з ч.1 ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Положеннями ст. 159 цього Кодексу передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У відповідності до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім"ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Судом встановлено, що 15.10.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.10.2013 року, за актовим записом №380 (а.с.3). Від шлюбу у сторін [INFO] народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.02.2014 року, за актовим записом №88 (а.с.109). Як з'ясовано судом з матеріалів позовної заяви та пояснень представника позивача, позивач [PERSON] майже рік не проживає зі своєю сім'єю і відповідно немає змоги бачитися зі своїм малолітнім сином, [PERSON] У зв'язку з чим звернувся з відповідною заявою до органу опіки та піклування Личаківської РА про встановлення графіку побачень з сином. Згідно розпорядження ЛРА №203 від 27.05.2014 року «Про встановлення днів побачень [PERSON] із сином [PERSON]» встановлено [PERSON] наступний графік побачень з сином [PERSON] в присутності матері: I та III середа та субота щомісячно з 13.00 - 15.00 год.; II та IV четвер та неділя щомісячно з 13.00 - 15.00 год; роз'яснено [PERSON] та [PERSON], що мати дітей не вправі чинити перешкод зустрічам та спілкуванню батька, у разі вчинення одним із батьків, з яким проживають діти, перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованню тому, хто проживає окремо, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (а.с.4). З врахуванням того, що в судовому засіданні встановлено наявність незгоди [PERSON] на спілкування позивача з дитиною без її присутності, а також не в повній мірі виконано розпорядження ЛРА від 27.05.2014 року через постійні сварки та суперечки сторін, суд вважає за можливе у відповідності до ст.141 СК України, враховуючи рівність прав батьків, встановити такий графік спілкування з дитиною, який би забезпечив як спокій батьків, так і дитини. Враховуючи те, що в судовому засіданні відповідачем [PERSON] не доведено, що позивач не може самостійно спілкуватися з дитиною та про нього турбуватись (як це робить [PERSON] щоденно без будь-яких перешкод і що не викликає в будь-кого сумнівів у її можливості самостійно виховувати дитину), то суд вважає за можливе змінити встановлений розпорядженням ЛРА графік спілкування з дитиною. Мотивами зміни такого графіку суд вважає недоцільність поставлення сторін в будь-які рамки, що на думку суду, може вплинути на саму дитину, враховуючи його малолітній вік, можливість зміни стану здоров'я, як дитини, так і обох батьків. Тому враховуючи наведене, вважаю за доцільне визначити позивачу 16 годин щомісяця за домовленістю сторін у відсутності матері [PERSON]

Outcome: dismissed