Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про встановлення порядку користування квартирою, шляхом виділення в її користування кімнат площею 20,5 м.кв. та 8, 5 м.кв., а кухню, санвузол, коридор та балкони залишити у спільному користуванні. Також просить зобовязати ЛКП Під Зуброю розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до встановленого порядку користування квартирою. Мотивує позов тим, що вона разом з відповідачами [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], загальною площею 82,4 м.кв. Вказує, що їй, як співвласнику квартири належить 1/2 частини, а відповідачам по 1/4 частини квартири. Незважаючи на розподіл часток, відповідачі чинять перешкоди в користуванні квартирою, відмовляються оплачувати особові рахунки за житлово-комунальні послуги. Тому змушена звернутись до суду із відповідним позовом. Ухвалою суду від 10.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Відповідачам встановлено строк для надання відзиву на позов. В підготовчому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити, відповідач [PERSON] та представник відповідача ЛКП Під Зуброю [PERSON] позов визнали, про наслідки визнання позову їм повідомлено. Ухвалою від 17.09.2018 закрито підготовче провадження призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засідання. 17.09.2018 через канцелярію суду надійшла заява від відповідача [PERSON], яка повідомила про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Аналогічну заяву через канцелярію суду подано відповідачем [PERSON] Представник відповідача ЛКП Під Зуброю [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи без її участі. В судове засідання, сторони не з"явились, в матеріалах справи містяться клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, беручи до уваги визнання позову зі сторони відповідачів та розуміння ними наслідків такого визнання, суд приходить до наступного. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Відповідно до\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що [PERSON] разом з відповідачами [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], загальною площею 82,4 м.кв. [PERSON] належить ? частки квартири, на підставі договору про визначення ідеальних часток у квартирі від 18.11.2009, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.07.2018, індексний номер 130001123. [PERSON] та [PERSON] належить по ? часток на підставі договорів дарування укладених їхнім батьком, [PERSON], 02.10.2010., що підтверджується відповідними витягами про державну реєстрацію № 29632532 від 12.04.2011 та № 29632323 від 12.04.2011. Відповідно до технічного паспорта квартири, складеного Львівським обласним бюро технічної інвентаризації, квартира складається з 4-ох кімнат площею 20, 5 м.кв., 8, 5 м.кв., 11.60 м.кв., 10,90 м.кв., кухні площею 8,80 м.кв., ванної кімнати площею 2,60 м.кв., вбиральні 2,30 м.кв., коридору 6,50 та 6,90 м.кв. Житлова плаща квартири становить 51,5 м.кв. Між сторонами виник спір з приводу користування спільним майном та його утримання (сплати житлово-комунальних послуг). Позивачка просить виділити в її користування кімнати площею 20,5 м.кв. та 8,5 м.кв., тобто 56, 31 % від житлової площі квартири. Загальні площі, а саме кухню, санвузол, коридор та балкони позивачка просить залишити в загальному користуванні. Враховуючи те, що відповідачі визнали позов, не заперечують щодо встановлення саме такого режиму користування спільним майном, такий порядок не порушує прав третіх осіб, є допустимим і можливим з огляду на технічні характеристики квартири, позов в частині встановлення режиму користування майном є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Такий висновок узгоджується з вимогами нормативних актів. Так, відповідно до статей\~386,\~391 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини першої\~ст.358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Вказана норма регулює порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. При встановленні порядку користування нерухомим майном кожному із співвласників передається в користування конкретна частина нерухомості, виходячи із його частки в праві спільної власності. Разом з тим, виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно. Встановлення співвласниками порядку користування квартирою з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України\~\~\~\~від 3 квітня 2013 року у справі № 6-79цс14. Щодо розподілу особових рахунків на оплату житлово-комунальних послуг суд приходить до висновку про їх підставність виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 179 ЖК України\~користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених\~постановою Кабінету міністрів України №572 від 08.10.1992 р., передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати. Згідно ст. 13 Закону України ""Про житлово-комунальні послуги"" до житлово-комунальних послуг належать послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до п.п.41, 42 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року №572\~розподіл загальних витрат на освітлення, опалення, ремонт підсобних приміщень квартир, в яких проживає два і більше власників, провадиться за узгодженням мешканців квартири. Спори між власниками у квартирах, в яких проживає два і більше власників про розподіл витрат на оплату комунальних та інших послуг розв'язуються судом. Отже, вирішити питання про поділ особових рахунків, як це передбачено положеннями вищевказаних нормативно-правових актів, суд може лише у випадку визначення конкретної житлової площі, якою користується кожна із осіб й претендує на оформлення особового рахунку на своє ім'я та визначення площі приміщень, що перебувають у спільному користуванні. Оскільки в даному випадку є можливість встановити порядок користування спільним майном, з огляду на визнання відповідачами позову, суд вважає за можливе здійснити розподіл особових рахунків з утримання спільного майна, а саме сплати житлово-комунальних послуг. У відповідності до визначеного порядку користування, позивачка претендує на 29 м.кв., тобто 56 % житлової площі квартири, відтак, пропорційно до використовуваної площі, слід здійснити розподіл особових рахунків з дотриманням такої ж пропорції. Враховуючи наведені докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~покладає на відповідачів співвласників квартири в рівних частках сплачений позивачем судовий збір. На підставі ст.ст.\~41,\~47 Конституції України, ст.ст.\~9,\~150 ЖК України, ст.ст.\~321,\~383 ЦК України,

Outcome: approved