Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що останній є її батьком. Батьки розлучились 08.05.2009 року та мешкають окремо. Вона навчається на ІІ курсі денного відділення у Дружківському технікумі Донбаської державної машинобудівної академії. Навчання закінчує 30.06.2019 року. Для продовження навчання їй потрібні кошти для придбання учбової літератури, канцелярських товарів, продуктів харчування, одежі, відвідування компютерної бібліотеки. Стипендію вона не отримує. Відповідач добровільно не бажає надавати їй допомогу на навчання, хоча має таку можливість, так як він є працездатним та має можливість її забезпечувати. Батько аліменти нікому не сплачує, на її утриманні непрацездатних осіб не має. Мати не в змозі самостійно її забезпечувати, її доходів недостатньо для продовження її навчання. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходів до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2019 року. Позивач в судове засідання не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заву про розгляд справи без її участі. На позовних вимогах наполягає. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він працює в ТОВ «Метіззбут», отримує мінімальну заробітну плату в розмірі 3200,00 грн. Страждає на гіпертоничну хворобу 2 ступеня. Інших дітей не має. Визнає, що позивачка проживає зі своєю матір"ю. Просить зменшити розмір аліментів. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» убачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.9). [PERSON] досягла повноліття, але продовжує навчання в Дружківському технікумі Донбаської державної машинобудівної академії на ІІ курсі денного відділення. Закінчує навчання 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою від 21.09.2017 року № 333 (а.с.7). Навчається на бюджетній формі навчання, однак стипендію не отримує. У \~ зв'язку з навчанням [PERSON] несе матеріальні витрати по придбанню підручників, канцелярських речей, одягу, харчування. Суд встановив, що мати позивача [PERSON], перебуває на обліку в УСЗН Дружківської міської ради і їй було нараховано державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям у квітні 2017 року 1286,44 грн., у травні 2017 року- 1458,78 грн., з червня 2017 року по серпень 2017 року включно- 2843,33 грн., у вересні 2593,33 грн. Також вона отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини в сумі 860,00 грн., та допомогу на 1 дитину одиноким матерям в сумі 528,83 грн. щомісячно (а.с.9,23-25). Суд встановив, що відповідач працює автоматником ХВА в ТОВ «Метіззбут», та отримує мінімальну заробітну плату. (а.с.22). Суд вважає, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги батька, який має можливість її надати, оскільки працює , отримує доход. Судом встановлено, що відповідач страждає гіпертонією 2 ступеня. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище позивача [PERSON], яка не працює, стипендію на час розгляду справи не отримує, ніяких самостійних доходів не має, безоплатність навчання позивача у Дружківському технікумі Донбаської державної машинобудівної академії, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність на його утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатніх дружини та батьків, яким він він зобов'язаний надавати допомогу, можливість надання утримання матір'ю позивача [PERSON], яка отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям, щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини, та допомогу на 1 дитину одиноким матерям, і вважає, що розмір частки аліментів, які просить стягнути позивач повинна бути зменшена і визначена для стягнення з відповідача в розмірі 1/5 частки його доходів щомісячно. При цьому суд також виходить із засад справедливості, добросовісності та розумності, а також враховує, що позивач є повнолітньою та працездатною особою і, бажаючи продовжувати навчання після досягнення 18 років на денній формі, мусить докладати певних зусиль для забезпечення своєї життєдіяльності та навчання. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь державного бюджету судові витрати в розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial