Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO], посилаючись на те, що він ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не займається вихованням доньки не спілкується з нею, не виявляє батьківської уваги та турботи. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задоволити. Відповідач будучи повідомленим належним чином про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. До суду повернувся конверт з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до вимог ст.74 ЦПК України сторони по справі у разі відсутності їх за місцем реєстрації вважаються такими, що повідомлені про день час і місце розгляду справи. Представник 3-ї особи - органу опіки та піклування Старосолотвинської сільської ради Бердичівського району в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В наданій заяві сільський голова просить роглянути справу у відсутності представника, не заперечив проти задоволення позовних вимог. Згідно вимог ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення сторін, та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Так, у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п.6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини. Аліменти на її утримання з відповідача стягуються за рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 01.07.2013 р. Відповідач як батько дитини, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не займається її вихованням, не утримує її, не спілкується з нею, не виявляє батьківської уваги та турботи, не працює. Дитина проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні та вихаванні. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, чого невиконує відповідач. Згідно зі ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч.1 п.2 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Старосолотвинської сільської ради Бердичівського району [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO], оскільки він ухиляється від виконання батьківських обов"язків. Таким чином суд вважає, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які доводять, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому його слід позбавити батьківських прав щодо його неповнолітньої дочки [PERSON]. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено

Outcome: approved