Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] Юрiя Васильовича, [PERSON] Олександрiвни про звернення стягнення на предмет застави. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 22 листопада 2007 року між ЗАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] Юрiєм Васильовичем, було укладено кредитний договір № 0711/78, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 24\~500,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.11.2014 року. Зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 18 жовтня 2016 року має заборгованість в розмірі 40 625,41 дол. США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором сторони уклали договір застави рухомого майна, на яке позивач просить звернути стягнення. Відповідачі були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, однак до суду не з'явилися повторно, причин неявки суду не повідомили та не подали заяву про розгляд справи у свою відсутність. В судовому засіданні 06.03.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити, крім того не заперечив щодо заочного розгляду справи. За таких обставин, в зв"язку із повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомлених відповідачів на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено що 22 листопада 2007 року між ЗАТ КБ ПриватБанк (павонаступник якого згідно статуту ПАТ КБ ПриватБанк) та [PERSON] Юрiєм Васильовичем було укладено кредитний договір № 0711/78, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 24\~500,00 дол. США. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, 32,00 % на суму простроченого боргу відповідно до пункту 4.3 та пені згідно пункту 6.1 договору при порушенні зобов'язання, з кінцевим терміном повернення 17 листопада 2014 року. З розрахунку заборгованості судом встановлено, що станом на 18 жовтня 2016 року відповідач мав заборгованість в розмірі 40625,41 дол. США, з яких: 15713,83 дол. США - заборгованість за кредитом, 8998,24 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 15913,34 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] Юрiєм Васильовичем 22 листопада 2007 року було укладено договір застави рухомого майна, згідно з яким відповідач-1 надав в заставу: автомобіль TATA, модель: LPT, рік випуску: 2007, тип ТЗ: вантажний фургон - С, № кузова/шасі: Y6D38132785L70244, реєстраційний номер: BK3704AK та автомобіль Opel, модель: Vectra, рік випуску: 1992, тип ТЗ: легковий седан -В, № кузова/шасі: WOLOOOO87NV217379, реєстраційний номер: 45804РВ. Відповідно до п. 9 договору застави сторони визначили, що вартість предмета застави складає 111 419,38 грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] Олександрiвною 22 листопада 2007 року було укладено договір застави рухомого майна, згідно з яким відповідач-2 надала в заставу автомобіль Mercedes Benz, модель: 209D, рік випуску: 1983, тип ТЗ: міктроавтобус-D, № кузова/шасі: 601476182533330, реєстраційний номер: 70011PB. Відповідно до п. 9 договору застави сторони визначили, що вартість предмета застави складає 23 482,50 грн. Згідно частини 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зістаттею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтями 1049,1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Відповідно до ч.3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобовязання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобовязаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Така ж умова міститься в договорі застави. Прписами ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачений спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Враховуючи наявну заборгованість за кредитом, забезпечення виконання зобов'язання договорами застави, залишення без задоволення заяви банку про погашення боргу, реєстрацію в Державному реєстрі обтяження рухомого майна звернення стягнення на предмет застави, позов підлягає до задоволення повністю у спосіб визначений договором та законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 3\~401,53 грн.

Outcome: approved