Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частку земельної ділянки, призначеної для ведення особистого селянського господарства площею 1,50 га, кадастровий номер 4824882600:07:008:0023, яка розташована в межах території Димівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина в складі земельної ділянки, призначеної для ведення особистого селянського господарства площею 1,50 га, кадастровий номер 4824882600:07:008:0023, які розташована в межах території Димівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області. Згідно заповіту, складеного за життя [PERSON] , спадкоємцями після його смерті є зокрема позивачі, які звернулись для прийняття спадщини, подавши відповідну заяву до Новоодеської державної нотаріальної контори Миколаївської області. Позивачі вказують, що коли вони і відповідач звернулись до нотаріальної контори для прийняття спадщини, нотаріус попросила їх надати оригінали документів, що підтверджують право власності на спадкове майно. Оскільки оригіналів документів ані у позивачів ані у відповідача не було, нотаріус надала їм роз`яснення у якому вказала, що неможливо видати свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів. На даний час відповідач вже звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Посилаючись на те, що нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивачі просять суд про визнання за ними права власності в порядку спадкування за заповітом на ј частку вищевказаного нерухомого спадкового майна. Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися. [PERSON] надала до суду письмову заяву, якою просить суд розгляд справи проводити за її відсутності та про задоволення його позовних вимог. Відповідач до суду не з`явився, але надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі та про визнання позовних вимог позивачів повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно матеріалів спадкової справи № 77/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON] , [PERSON] помер [INFO] у с. Артемівка (нині с. Озерне), Новоодеського району Миколаївської області у віці 68 років (свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції у Миколаївській області 19.10.2015 р.). 07 квітня 2016 р. позивачі звернулись в Новоодеську державну нотаріальну контору Миколаївської області із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що підтверджується копіями заяв, які міститься в матеріалах спадкової справи № 77/2016. Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 43524162 від 07.04.2016 р., за номером у Спадковому реєстрі 07.04.2016 р. зареєстрована спадкова справа № 58823808, номер у нотаріуса 77/2016. Відповідно до заповіту [PERSON] від 24.05.2012 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Димівської сільської ради того ж дня, зареєстрованого в реєстрі за № 14, [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] було заповідано все належне [PERSON] майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що за законом матиме право, в рівних частках. Вказаний заповіт є чинним. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, призначеної для ведення особистого селянського господарства площею 1,50 га, кадастровий номер 4824882600:07:008:0023, які розташована в межах території Димівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, яка належала спадкодавцю [PERSON] на праві власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 747746, що підтверджено копією вищевказаного Державного акту. Інше спадкове майно після смерті [PERSON] було успадковано [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] в рівних частках по ј частці, що підтверджено свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 20.04.2017 року Позивачами було подано заяви до Новоодеської державної нотаріальної контори Миколаївської області про прийняття спадщини за заповітом, проте, нотаріусом їм було надано письмове роз`яснення про те, що право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я спадкодавця, у разі наявності документів, які б стверджували право власності спадкодавця на майно, а оскільки у спадкоємців відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, то їм було рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання. Відомостей про існування осіб, що мали б право на обов`язкову частку у спадщині, матеріали спадкової справи № 77/2016, не містять. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1235 ЦК України\~надається право заповідачу на призначення спадкоємців. Згідно\~ст.ст.\~1223,\~1245\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 Цього Кодексу, на загальних підставах. За правилами ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкування за заповітом чи за законом, в тому числі і обов`язкової частки є правом, а не обов`язком спадкоємця. У зв`язку з чим, такі особи мають реалізувати своє право шляхом здійснення визначених законом дій щодо прийняття спадщини, та, відповідно, або можуть відмовитися від реалізації нього, в тому числі не вчиненням дій, направлених на прийняття спадщини у визначеному законом порядку. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї За роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на нерухоме майно в тому числі: у випадку наявності заповіту - до осіб, що визначені у заповіті, а за його відсутності - до спадкоємців за законом у порядку черговості. За відсутності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину, або у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину спадкоємець має право пред`явити вимоги про визнання права на спадщину у судовому порядку за правилами позовного провадження. В силу\~ст. 392 ЦК України,\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Потреба у застосуванні такого способу виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджено відповідними доказами, не визнається іншими особами або ними оспорюється (пункт 37 Постанови № 5 Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»). Отже, у разі втрати, пошкодження або відсутності правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця, та неможливістю у зв`язку з цим отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, права спадкоємців можуть бути захищені в судовому порядку у спосіб, визначений ст. 392 ЦК України. Згідно з п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України ,,Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до цього Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів. Відсутність у позивачів оригіналів правовстановлюючих документів на майно, що входить до складу спадщини, та неможливість їх відновлення, призвела до порушення прав [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , щодо оформлення спадщини. Судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями за заповітом в частині спадкування ј частки земельної ділянки, призначеної для ведення особистого селянського господарства площею 1,50 га, кадастровий номер 4824882600:07:008:0023, які розташована в межах території Димівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, своєчасно звернувся до нотаріуса із\~заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , тобто, набули права спадкування майна померлого, але у повній мірі реалізувати своє право на спадщину не можуть, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність у спадкоємців оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Інші спадкоємці за заповітом після померлого [PERSON] , свою частку спадкового майна отримали. Заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] від будь-яких інших осіб, окрім позивача та відповідачів, а також відомостей про існування осіб, що мали б право на обов`язкову частку у спадщині, судом не встановлено. Оскільки спадкоємцем після смерті [PERSON] , є позивачі, які прийняли спадщину, відповідач їх позовні вимоги визнав, їх позовні вимоги про визнання права власності на частку вищевказаного спадкового нерухомого майна, підлягають задоволенню. За таких обставин, на підставі ст. 1218, 1277 ЦК України, позов слід задовольнити в повному об`ємі. Згідно з ч. 1\~ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 840,80 грн. \~ \~ \~ \~Зважаючи на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачам з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто у розмірі 1362 грн. \~ \~ \~ \~Враховуючи повернення позивачам з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову, у відповідності до ч.1\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачами судового збору в сумі 1362 грн.

Outcome: approved