Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз» (далі - ПАТ «Криворіжгаз») звернулося до суду 29 вересня 2014 року з позовом, вказавши, що згідно з Законом України „Про нафту і газ", Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 р. № 2246, постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.1996 р. № 619 "Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності лічильників", постанови Національної комісії регулювання електроенергетики № 938 від 05.07.2006 р. "Про затвердження Типового договору про надання послуг з газопостачання" та договору надання населенню послуг з газопостачання, позивач зобов'язаний постачати, як газозбутова організація, природний газ населенню, а відповідач сплачувати його вартість. 13 вересня 2011 року між ПАТ «Криворіжгаз» та відповідачем було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання № 7011185, згідно п. 25 якого величина заборгованості на 01.09.2011 р. становить 5414,99 грн. 24 квітня 2013 року позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідача за природній спожитий газ. На момент подачі заяви про видачу судового наказу договір про реструктуризацію не укладено. 02.06.2014 р. судовий наказ від 29.04.2013 року № 211/2499/13-ц про стягнення з [PERSON] вказаної заборгованості згідно ст. 105-1 ЦПК України було скасовано. В період з 01.03.2001 р. по 01.08.2014 р. було поставлено природного газу на загальну суму 22719,93 грн. Відповідач за даний період сплатив 15756,71 грн. Позивач просить стягнути з відповідача борг за спожитий природній газ станом на 01.08.2014 р. у розмірі 6963,22 грн.; інфляційні витрати у розмірі 5894,72 грн., 3% річних у розмірі 2006,85 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача Мартинова Н.Ю. звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с.29,30). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, по дату слухання був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки в суд не повідомив (а.с.14-15, 22, 26-28). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником, зареєстрований та проживає в [ADDRESS] (а.с.5, 13 - довідки). 13 вересня 2011 року між ПАТ «Криворіжгаз» та [PERSON] було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання № 7011185, згідно п. 25 якого сума заборгованості станом на 01.09.2011 р. становить 5414,99 грн. (а.с. 6 - копія договору). 02 червня 2014 року ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, судовий наказ від 29 квітня 2013 року, винесений за заявою ПАТ «Криворіжгаз» про стягнення із [PERSON] заборгованості в розмірі 10221,41 грн., витрат, пов'язаних з оплатою судового збору у розмірі 114,70 грн., інфляційних витрат у розмірі 929,48 грн. та 3% річних у розмірі 751,10 грн. - був скасований (а.с.8- копія ухвали). Заборгованість відповідача по оплаті за опалення та гаряче водопостачання за період з 01.03.2001 р. по 01.08.2014 р. складає 6963,22 грн. (а.с.3-4 - розрахунок). 21.07.2014 року позивачем було повідомлено [PERSON] про заборгованість, яка станом на 01.07.2014 р. складала 6900,64 грн. (а.с. 7 - копія повідомлення). Відповідно до положень ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч.1 ст. 509 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України) Відповідно до ч. 3 ст. 118 УПК України позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Оскількивідповідач отримував спожитий природній газ, але не здійснював оплату за надані послуги, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню витрати по справі - судовий збір у розмірі 243,60 грн. (мінімальна ставка судового збору сплачена позивачем при подачі позову до суду).

Outcome: approved