Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 28.11.2007 року посвідченого приватним нотаріусом КМНО [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за № 7302. 09.09.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 11-104 на надання комунальних послуг та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до якого відповідач зобов'язалась оплачувати послуги в установлені договором строки. Також договором передбачено, що споживач вносить щомісячно оплату за спожиті житлово-комунальні послуги за цим договором відповідно до визначених тарифів та розрахунків, покажчиків лічильників, не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним. Проте з січня 2013 року, остання систематично не вносить плату за житлово-комунальні послуги позивачу, хоча щодня ними користується. Внаслідок чого виникла заборгованість за період з січня 2013 року по серпень 2013 року, яка становить 5668, 15 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. В подальшому позивачем були зменшені позовні вимоги, відповідно до яких, сума заборгованості відповідача складає 1500 грн. станом на 30.06.2014 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій просив суд проводити судовий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, в тому числі збільшені позовні вимоги та просив ухвалити у справі заочне рішення за відсутності належним чином повідомленого відповідача /а.с. 49/. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30.09.2013 року, позивачу було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з відповідача /а.с.3/. Зважаючи на це, позивач звернувся до суду в порядку позовного провадження. Відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 142 від 16.06.2004 року будинок за адресою: [ADDRESS] був переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування /а.с.6-7/. Відповідно до авізо №206 від 01.11.2004 року АТ ХК «Київміськбуд» передало ТОВ «Новобудова» на баланс для зарахування в основні фонди будинок за адресою: [ADDRESS] /а.с. 8/. Відповідач по справі є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 28.11.2007 року посвідченого приватним нотаріусом КМНО [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за № 7302 /а.с.12/. 09.09.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 11-104 на надання комунальних послуг та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій /а.с.9-11/. Відповідно до п. 4.2.1. договору, відповідач зобов'язалась оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідно до п. 2.1. договору, передбачено, що споживач вносить щомісячно оплату за спожиті житлово-комунальні послуги за цим договором відповідно до визначених тарифів та розрахунків, покажчиків лічильників, не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним. У будинку та квартирі за вищевказаною адресою безперервно надаються житлово-комунальні послуги. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених ПКМУ від 08.10.1992 року № 572, наймачі забов'язані щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація) та витрати на утримання (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі (типовий перелік яких затверджений ПКМУ від 12.07.2005 року № 560). Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В результаті систематичної несплати відповідачем за отримані житлово-комунальні послуги утворився борг, який станом на 30.06.2014р. становить 1500 грн. Враховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог закону, відповідач зобов'язаний сплачувати за результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування особи у жилому приміщенні, відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, а також нести тягар по утриманню своєї власності. Крім того з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved