Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що відносини в сім'ї не склалися. В сім'ї було відсутнє взаєморозуміння, часто виникали сварки. З червня 2014 року відповідач перестав ночувати вдома, став порушувати подружню вірність. Вони припинили спільне проживання та проживають окремо. Дитину - [PERSON], [INFO], вона просить залишити на проживання з нею. Крім того, просить відновити її дошлюбне прізвище. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Свої позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча відповідно до ст. 74 ЦПК України був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання судової повістки в матеріалах справи. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб 25.09.2010 року (актовий запис №27). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися, вони припинили спільне проживання та проживають окремо, тобто фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим. Копія свідоцтва про народження [NUMBER] від 21.12.2010 року свідчить, що сторони від спільного проживання мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач в позовній заяві не зазначає про те, що відповідач заперечує щодо проживання сина з нею, тобто не встановлено факту наявності спору щодо визначення місця проживання дитини, а тому в даній частині позов задоволенню не підлягає. Згідно п.6 ст. 15 Закону України „ Про державну реєстрацію актів цивільного стану", той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу . Правовою нормою, що міститься в ч.8 ст. 235 ЦПК України передбачено зазначення про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, у рішенні про розірвання шлюбу, яке виноситься в порядку розгляду справ окремого провадження. Відповідно до ч.3 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою подружжя, яке має дітей , тобто спільною заявою чоловіка та дружини. Оскільки, позивач звернулася до суду в порядку позовного провадження, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині зміни прізвища на дошлюбне. Судовий збір позивач сплатила в сумі 243 грн. 60 коп., який відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: partial