Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача АТ КБ „ПРИВАТБАНК" (далі Банк) 21.01.2021 року (дата отримання позовної заяви судом) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 05.09.2008 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір про надання банківських послуг б/н, на підставі якого відповідач отримала кредитну картку: [NUMBER] , дата відкриття 05.09.2008, термін дії 04/09. Однак відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, внаслідок чого станом на 31.10.2020 існує заборгованість за кредитним договором у сумі 28653,34 грн., яка складається з: -5600,00 грн. - заборгованість за кредитом; -23053,34 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, яку позивач просив стягнути на свою користь із [PERSON] , а також судовий збір в сумі 2 102,00 грн. У визначений судом строк відповідач [PERSON] надала суду відзив на позов /а.с. 44-47/, згідно якого заперечила щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію тим, що Банком до позовної заяви додано заяву-анкету від 05.09.2008 року та Витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг», проте матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з тарифів та Витяг з Умов вона /відповідач/ розуміла, ознайомилась та погодилась з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання нею кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах та порядках нарахування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані їй Умови та правила банківських послуг, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватись як стандартна форма, що встановлена до укладеного із нею кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім того, відповідач зауважила, що на анкеті-заяві від 05.09.2008 визначено «строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти», а саме дії карти - «04/09», тобто до квітня 2009 року. З огляду на вказане нею було заявлено про застосування строків позовної давності, передбачених ЦК України шляхом подачі письмової заяви /а.с. 50/. Справу просила розглядати без її участі /а.с. 51/. Інформація про рух справи в суді першої інстанції. Ухвалою суду від 27.01.2021 позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Сторонам встановлено строки для подачі заяв по суті справи. Ухвалою суду від 16.02.2021 визнано обов`язковою особисту участь представника позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачки [PERSON] в судовому засіданні по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» /представник позивача Дашко В.М./ до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання представник позивача надав письмову заяву, у якій підтримав у повному обсязі позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала заяву, в якій посилаючись на похилий вік та стан здоров`я зазначила, що не може бути присутньою в судовому засіданні. Просила розглянути справу без її участі, в задоволенні позовних вимог відмовити повністю /а.с. 56-57/. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, - Між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 05.09.2008 був укладений кредитний договір про надання банківських послуг, який складається із Анкети-заяви, підписаної відповідачем, про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 05.09.2008 /а.с. 13/. У анкеті - заяві зазначено, що [PERSON] згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також про те, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку. Також зазначено тип карти: 41494373, валюту: грн.., тип кредитного ліміту: фінансовий, сума кредитного ліміту: 7000 грн., базова процентна ставка: 36% із розрахунку 360 днів у році, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти. Порядок погашення заборгованості: щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. До кредитного договору банк додав Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які відповідачем не підписані (а.с. 14-19), а також Наказ шаблон №906 С-169 від 23.08.2006 Про внесення змін в договірну базу по платіжних картах, договірну базу по споживчому кредитуванню і в депозитні договори /в частині погашення заборгованості за рахунок депозитів/. (а.с. 20-23). Відповідач отримала кредитну картку № [NUMBER] , дата відкриття якої 05.09.2008, термін дії 04/09 / а.с.12/. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] /договір б/н/ 5.09.2008 року було установлено кредитний ліміт в розмірі 7000,00 грн., який потім змінювався: 23.12.2008 - 7100,00 /примітка: збільшення кредитного ліміту/, 13.01.2009 - 6700,00 грн. /примітка: зменшення кредитного ліміту/, 12.02.2009 - 5700,00 грн., 18.08.2015 - 5600,00 грн., 30.10.2019 - 0,00 грн. /Примітка: зменшення кредитного ліміту/ (а.с. 7). Зі змісту позовної заяви встановлено, що банк щодо встановлення та зміни кредитного ліміту керувався п.п. 3.2, 3.3 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні договору дав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку, що не знайшло свого підтвердження в суді. Відповідно до розрахунку позивача /а.с.4-6/ заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором без номеру від 05.09.2008 станом на 31.10.2020 складає: 28653,34 грн. : -5600,00 грн. - заборгованість за кредитом; -23053,34 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, - при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг відповідачем не підписані. Позивачем не доведено, що Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, доданий до позовної заяви, не відрізняється від змісту відповідних Умов та Правил, що були розміщені на офіційному сайті позивача у редакції, яка була чинною на момент підписання анкети-заяви, тому суд дійшов висновку, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 05.09.2008 року шляхом підписання анкети-заяви. Судом установлено, що 05.09.2008 між сторонами було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З наданих банком розрахунків вбачається, що відповідач порушив умови договору, не сплачував нараховані банком відсотки, не погашав взяту суму кредитного ліміту, унаслідок чого у позичальника виникла заборгованість за кредитом; 5600,00 грн. - заборгованість за кредитом; 23053,34 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. 15.02.2021 /дата отримання судом/ [PERSON] подала до суду Відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову, в т.ч. з підстав спливу строку позовної давності, зазначаючи, що на заяві-анкеті від 05.09.2008 визначено «строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти», а строк дії карти - «04/09», тобто, на її думку, позивачем при зверненні до суду пропущено строк позовної давності, про застосування якого вона заявляє шляхом подачі письмової заяви /а.с. 47,50/. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст..ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Як встановлено судом, банк звернувся до суду з вимогами про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом у січні 2021 року. Згідно розрахунку заборгованості та виписки за договором /а.с. 4-6, 8-10/, 13.06.2012 року відповідач останній раз здійснила погашення кредита шляхом поповнення карти на суму 255,30 грн.. Після цієї дати інших дій з платіжною карткою відповідач не здійснювала. А 13.02.2018, 14.02.2018, 13.03.2018 відбулося автоматичне поповнення карти № [NUMBER] , яке здійснювалося в рамках здійснення виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду по в/л 2-58 від 28.04.2009 року, що не можна вважати перериванням перебігу строку позовної давності. Судом також встановлено, що рішенням суду у справі №2-58/2009р. від 16 квітня 2009 року позовні вимоги ЗАТ КБ «Приват Банк» в особі Сумської філії до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу по кредитному договору на суму 15201,95 грн. задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приват Банк» в особі Сумської філії 15201,95 грн. заборгованості по кредитному договору №102767-СRЕD від 27.11.2007. З наданої відповідачем кредитної картки вбачається, що дія картки закінчилась у квітні 2009 року. Позивачем не надано доказів продовження строку дії картки або отримання відповідачем у АТ КБ «ПриватБанк» нової кредитної картки з іншим строком дії. Кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору. Письмова згода позичальника на збільшення позовної давності відсутня. Оскільки позивачем останній платіж щодо погашення заборгованості по карті було здійснено 13.06.2012 року, дія картки закінчилась у квітні 2009 року, а позов подано у січні 2021 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності, про застосування якої просила відповідач, суд приходить до висновку про відмову в позові за пропуском строку позовної давності. На підставі ст.ст. 1048-1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: dismissed