Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Лозовоярівської сільської ради Яготинського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, в котрому зазначено, що 10 лютого 2012 року померла її тітка [PERSON]. Після смерті останньої залишилося спадкове майно у вигляді: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Л. Українки, 40 в с. Лозовий Яр Яготинського району Київської області; земельної ділянки площею 5,6 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області; земельної ділянки площею 3,04 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. Відповідно до ст. 1223 ЦК України вона є спадкоємицею майна померлої тітки за заповітом. Інші спадкоємці відсутні. В передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вона не зверталася, однак вважає, що прийняла спадщину після смерті тітки, так як постійно проживала разом з нею однією сімєю по день її смерті. Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВС України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року за № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. З інформаційного [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що «… відповідно до норм ч. 5 ст.\~ 1268\~ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину… Так, відповідно до частин 3, 4 ст.\~ 1268\~ЦК\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї…» . Крім того, з огляду судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вбачається: - ухвала від 2 листопада 2016 року справа № 640/11391/15-ц: «колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив покази свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що позивач дійсно на час смерті [PERSON] постійно проживав разом із нею за адресою:\~\~\~\~\~\~ [ADDRESS], а також і надалі проживає за вказаною адресою, за якою знаходяться його особисті речі, у зв'язку із чим дійшов обґрунтованого висновку про доведеність факту постійного проживання [PERSON] з [PERSON] на час відкриття спадщини.», ухвала від 30 травня 2016 року справа №453/1463/15: «судом встановлено, що житловий будинок, в якому проживає [PERSON] належав [PERSON], який проживав разом із своєю дружиною - [PERSON] Після смерті чоловіка [PERSON] продовжує проживати у вказаному будинку, а отже вважається такою, що прийняла спадщину.» Разом з тим, під час звернення позивача до нотаріуса по питанню видачі свідоцтва про право на спадщину за законом зясувалося, що правовстановлюючі документи на спадкове майно є частково пошкодженими, в звязку з чим нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на дане майно. Свідоцтво про право власності на будинок за час життя спадкодавцю не видавалось. Під час перегляду державного акту серія ЯЕ№931897 зясувалося, що відповідними посадовими особами було помилково зазначено цільове призначення земельної ділянки, а саме замість «ведення товарного сільськогосподарського виробництва» було вказано «ведення товарного сільськогосподарського виробництва». Пунктом п. 4.15 глави 10 Порядку про\~вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012\~ № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Пунктом 1 глави 8 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, яким передбачено, що «…. нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережені виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження…» Просила встановити факт постійного проживання разом з тіткою [PERSON] по день її смерті, тобто на час відкриття спадщини та визнати за нею право власності на спадкове майно. В судове засідання позивачка та її представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачки звернувся до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову. Перевіривши матеріали справи, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що представник відповідача позов визнав та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення. З довідки Лозовоярівської сільської ради від 06.11.2017 року (а.с.16) вбачається, що згідно запису погосподарської книги виконкому сільської ради за № 558 номер запису 125-10 числиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, 1971 року побудови, що розташований по вул. Л. Українки, 40 в с. Лозовий Яр Яготинського району Київської області за [PERSON]. За вказаною адресою проживала до дня смерті [PERSON], яка померла 10.02.2012 року та [PERSON]. Враховуючи, що в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, суд вважає, що позовні вимоги грунтуються на законі та підлягають до задоволення.

Outcome: approved