Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом до відповідачів Замостянської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, [PERSON], [PERSON], [PERSON] Посилаються на те, що [INFO] року помер її чоловік та батько [PERSON] - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS] Спадкоємцями за законом першої черги, крім неї та її дочки [PERSON] є сини [PERSON], [PERSON], [PERSON], які не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. На день смерті [PERSON] були зареєстровані та постійно проживали в господарстві по [ADDRESS] Вона з дочкою [PERSON] звернулися до Вижницької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом відкрита спадкова справа. Однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що ними не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності спадкодавця, на дане майно та документів, що підтверджують факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцями. У свідоцтві про смерть чоловіка допущено описку, а саме прізвище чоловіка зазначено «[PERSON]», а у свідоцтві про одруження - «[PERSON]», в свідоцтві про народження дочки: «[PERSON]». Просять встановити факт родинних відносин між - [PERSON] та померлим [INFO] року [PERSON], як дружини та чоловіка, між [PERSON] та померлим [INFO] року [PERSON], як дочки та батька. Визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме на 1/2 ідеальну частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме на 1/2 ідеальну частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] Позивачі [PERSON], [PERSON], інтереси якої за довіреністю представляє [PERSON] в судове засідання не з'явились, до початку розгляду справи [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не з'явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. В судове засідання представник відповідача Замостянської сільської ради не з'явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника відповідача Замостянської сільської ради надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному об'ємі та просять справу розглядати без участі представника сільської ради. Відповідачі [PERSON], [PERSON],[PERSON] в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до початку судового засідання подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають, не заперечують щодо їх задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON], [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному об'ємі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] року помер - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого 04.05.2009 року виконкомом Замостянської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №09. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS] З копії технічного паспорту на будинок, вбачається, що житловий будинок в [ADDRESS] 1925 року побудови, вартістю 105215,00 грн. З копії свідоцтва про одруження Серія [NUMBER], виданого Замостянською сільською Радою 20.02.1971 року вбачається, що [PERSON], 1948 року народження, та [PERSON], 1952 року народження, 20.02.1971 року уклали шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. З копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] виданого 14.12.1985 року вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. З довідки Замостянської сільської ради №1574 від 02.09.2015 року вбачається, що [PERSON], який помер [INFO] року та [PERSON] - одна і та ж особа. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачі [PERSON], [PERSON], надали докази того, що померлий [INFO] року [PERSON] був чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] Судом також встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняли дружина [PERSON] та дочка [PERSON], оскільки звернулись із заявою до державного нотаріуса про прийняття спадщини, що підтверджується копією заяв. Крім позивачів, спадкоємцями за законом є сини померлого - [PERSON], [PERSON], [PERSON], які спадщину не прийняли та не претендують на спадкове майно померлого [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи №214/2015 р. З довідки Замостянської сільської радою №1576 від 02.09.2015 року вбачається, що [PERSON] знятий з реєстраційного обліку за місцем проживання з [INFO] року. На день смерті [PERSON] в даному житловому будинку були зареєстровані та постійно проживали [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка. Спадкоємцями за законом являються дружина -[PERSON], діти -[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 14.08.2015 року державний нотаріус Вижницької державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила позивачам [PERSON], [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у відповідних частках на житловий будинок №1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] у зв'язку з тим, що ними не буди надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності спадкодавця, на дане майно та документів, що підтверджують факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцями, що підтверджується копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 14.08.2015 року №780/02-31. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як видно з представлених доказів, житловий будинок по плану забудови під літ. «А» - 1925 року побудови, знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, інші особи на володіння та користування даним будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинку для проживання ніким не оспорюється. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Згідно вимог ст.19 ч.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Відповідно до ст.19 ч.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо особливостей державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, що набув чинності на момент ухвалення рішення судом першої інстанції, внесено зміни, відповідно до яких для здійснення державної реєстрації прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об'єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації не потребується. Документом, що замінює технічний паспорт у разі його відсутності, є виписка з погосподарської книги, яка надається виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою. Державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об'єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалася державна реєстрація прав власності, для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному об'ємі. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved