Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] (далі [PERSON] , позивач) звернувся в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач), в якій просив, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог стягнути з відповідача на свою користь 25 291, 20 грн. - матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, 50 000 грн. - моральної шкоди та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . 25.06.2016 через порив гнучкого з`єднання холодного водопостачання до бачка унітазу в санвузлі, встановленого власником квартири [NUMBER], що розташована поверхом вище , відбулося залиття квартири позивача, в результаті чого пошкоджено стелю та стіни у кухні, кімнаті та коридорі та стеля у ванній кімнаті. Факт залиття квартири підтверджується актом обстеження від 21.07.2016, складеним комісією КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва». Згідно з висновком № 120/16 від 15.08.2016, складеним експертом ФОП « [PERSON]» [PERSON] , вартість відновлювального ремонту квартири позивача становить 17607,24 грн. Розмір завданого збитку позивачу, згідно судової будівельно-технічної експертизи КНДІСЕ від 27.06.2018 № 1892/17-43 складає 25921,20 грн. У добровільному порядку відповідач відшкодувати заподіяну шкоду відмовляється. Крім того, залиттям квартири позивачу також було заподіяно моральної шкоди, яка полягає в порушенні його права власності внаслідок пошкодження квартири водою. Вказана обставина, а також відмова відповідача добровільно відшкодувати завдані збитки, спричинили позивачу переживання та хвилювання, він був вимушений на протязі більше двох років жити в жахливих умовах, оскільки внаслідок залиття у квартирі відклеїлися шпалери, потріскалася стеля, на підлозі під лінолеумом утворився грибок. Заподіяну моральну шкоди позивач оцінив у 50000 грн. Зважаючи на те, що відповідач добровільно не відшкодував завдану шкоду, позивач просить стягнути з нього матеріальну, моральну шкоду та судові витрати. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Комаревцевої Л.В. від 16.11.2016 відкрито провадження у справі. 06.12.2016 від відповідача надійшли заперечення проти позовної заяви, в яких він просив позов задовольнити частково у розмірі доведених збитків. 02.11.2018 автоматизованою системою розподілу справа розподілена для розгляду судді Мицик Ю.С. з причин закінчення терміну повноважень судді Комаревцевої Л.В. Відповідно до пп.9 п.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року) справи у судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою від 06.11.2018 вказану справу прийнято до провадження судді Мицик Ю.С. та призначений розгляд справи. 01.03.2019 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вимоги позову визнав частково в сумі 8953 грн. Вважав, що до висновку експерта безпідставно включено загальновиробничі витрати, прибуток, адміністративні витрати та податок на додану вартість, що загалом складає 9 406 грн. 20 коп. Крім того, відповідач посилається, що у висновку експерта безпідставно включено ремонтні роботи у вбиральній кімнаті в сумі 621 грн., роботи з розбирання та улаштування покриття підлоги у сумі 1453 грн., роботи по шпаклюванню стін у кухні, коридорі та житловій кімнаті на суму 3629 грн., оскільки експерт не обгрунтував їх необхідність, роботи по розбиранню та улаштуванню покриття підлоги коридору у сумі 1199 грн., оскільки ознак пошкодження підлоги експертом не зафіксовано. Крім того, просив відмовити повністю у задоволенні моральної шкоди через її недоведеність. 24.04.2019 позивачем було подано до суду відповідь (заперечення) на відзив. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні факт заподіяння залиття квартири позивача визнав, однак не погодився із сумою заподіяної матеріальної шкоди, вважаючи її завищеною. Вказа, що погоджується сплатити 8953 грн. на відшкодування заподіяної шкоди. Заявлену моральну шкоду в розмірі 50000 грн. та витрати пов`язані із розглядом справи не визнав взагалі. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Позивач [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується наявними у справі доказами /а.с. 15, 16/. Власником квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON] , що не заперечувалося останнім в судовому засіданні. Як зазначає позивач у позовній заяві, 25.06.2016 відбулося залиття його квартири з квартири, що належить відповідачеві та знаходиться поверхом вище. Вказана обставина підтверджується копією акту обстеження від 21.07.2016, затвердженого начальником ЖЕД-208 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», а також визнана відповідачем у судовому засіданні. Відповідно до вказаного акту, в результаті огляду квартири позивача виявлені сліди залиття: внутрішнього оздоблення в наступних приміщеннях: кухня (підлога, стеля, стіни), ванна (стеля), кімната S=19м (стеля, стіни), коридор (дерев`яні двері, стеля, стіни). Причиною залиття є порив гнучкого з`єднання холодного водопостачання до бачка унітазу в санвузлі, встановленого власником квартири [NUMBER] /а. с. 14 /. На підтвердження доводів щодо розміру завданої майнової шкоди, позивач надав висновок № 120/16 від 15.08.2016, складений експертом ФОП « [PERSON] » [PERSON] , згідно якого розмір майнової шкоди, завданої власнику в результаті залиття квартири позивача становить 17607,24 грн. /а.с. 17-24/. За клопотанням відповідача у справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза. Згідно висновку КНДІСЕ від 27.06.2018 № 1892/17-43 розмір матеріальної шкоди, що завданий позивачу [PERSON] в результаті залиття 25.06.2016 квартири [ADDRESS] складає 25921,20 гривень /а.с. 87-103/. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" розглядаючи спори про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З цього випливає, що обов`язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, а на відповідача - відсутність його вини в заподіянні шкоди. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним факт заподіяння шкоди позивачу з вини відповідача, оскільки останній не заперечував цієї обставини, а тому вважає, що позовні вимоги щодо відшкодування шкоди є цілком обґрунтованими. Відповідач та його представник зазначали, що у них є сумнів у правильності розрахунку вартості матеріальної шкоди завданої позивачу, що визначена висновком експерта, оскільки до нього включено прямі та непрямі збитки, хоча останні не мають відношення до події залиття. Вважає, що до висновку експерта безпідставно включено загальновиробничі витрати, прибуток, адміністративні витрати та податок на додану вартість, що загалом складає 9 406 грн. 20 коп. Крім того, відповідач посилається, що у висновку експерта безпідставно включено ремонтні роботи у вбиральній кімнаті в сумі 621 грн., роботи з розбирання та улаштування покриттів підлоги у сумі 1453 грн., роботи по шпаклюванню стін у кухні, коридорі та житловій кімнаті на суму 3629 грн., оскільки експерт не обгрунтував їх необхідність, роботи по розбиранню та улаштуванню покриття підлоги коридору у сумі 1199 грн., оскільки ознак пошкодження підлоги експертом не зафіксовано. Однак вартість матеріально шкоди позивачем доведена в повному обсязі, що підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи, яку суд вважає належним доказом на підтвердження заявлених вимог. Висновок експерта складений з врахуванням даних, отриманих під час огляду квартири позивача. У висновку експерт Карпенко О.В. , який має кваліфікацію судового експерта з 1996 року,

Outcome: partial