Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] , суму заборгованості за кредитним договором №Z06.00213.004085576 від 06 липня 2018 року в розмірі 148545,24 грн., з яких: 67358,23 грн. - заборгованість за основним боргом; 33387,38 грн. - заборгованість за відсотками; 47799,60 грн. - заборгованість за комісіями, а також стягнути понесені судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 06 липня 2018 року між [PERSON] та ПАТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір №Z06.00213.004085576. 02.12.2020 між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансовою компанією «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №12/89, у відповідності до умов якого, ПАТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до додатку №1 до договору факторингу №12/89 від 02.12.2020 реєстру боржників №1 від 02.12.2020, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №Z06.00213.004085576 від 06 липня 2018 року в сумі 148545,24 грн., з яких: 67358,23 грн. - заборгованість за основним боргом; 33387,38 грн. - заборгованість за відсотками; 47799,60 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 02.12.2020 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №Z06.00213.004085576 від 06 липня 2018 року в сумі 148545,24 грн.. Представник позивача в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи в суді. Причини неявки суду невідомі. Оскільки, відповідач [PERSON] не з`явився в судове засідання без поважних причин, хоча належним чином повідомлявся про день слухання справи в суді, у відповідності до статті 281 ЦПК України, суд ухвалив винести заочне рішення по справі. 22 вересня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, без повідомлення сторін та надано відповідачу строк для надання заяви із запереченнями, щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 01 листопада 2021 року ухвалою суду постановлено перейти від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, без повідомлення сторін до розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду заперечень, щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву не надав. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, 06 липня 2018 року між [PERSON] та ПАТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір №Z06.00213.004085576. 02.12.2020 між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансовою компанією «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №12/89, у відповідності до умов якого, ПАТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до додатку №1 до договору факторингу №12/89 від 02.12.2020 реєстру боржників №1 від 02.12.2020, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №Z06.00213.004085576 від 06 липня 2018 року в сумі 148545,24 грн., з яких: 67358,23 грн. - заборгованість за основним боргом; 33387,38 грн. - заборгованість за відсотками; 47799,60 грн. - заборгованість за комісіями. Згідно п.2.2. Договору факторингу права вимоги, які ПАТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим договором, відступаються в розмірі заборгованості боржників перед ПАТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. На адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, простою кореспонденцією через відділення УКРПОШТИ ТОВ «ФК «ЄАПБ» направлено повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по кредитному договору . Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Згідно із ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст.516 ЦК України. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ч.1 ст.599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ч.1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 02.12.2020 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №Z06.00213.004085576 від 06 липня 2018 року в сумі 148545,24 грн., з яких: 67358,23 грн. - заборгованість за основним боргом; 33387,38 грн. - заборгованість за відсотками; 47799,60 грн. - заборгованість за комісіями. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Що стосується зазначеного представником відповідача, про те, що на підтвердження позовних вимог позивач надав копії відповідних документів, серед яких копія ліцензії державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України на вид діяльності ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», згідно якої строк дії ліцензії по 24.04.2017, в той час як кредитні договори укладались після спливу строку дії ліцензії - 15.05.2017 та 13.10.2017, суду зазначає наступне. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, а частиною 7 статті 81 ЦПК України визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім випадків, встановлених законом. У ч.ч. 1, 2, 8статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Таким чином, оскільки позивачем на виконання свого процесуального обов`язку надано належні і неспростовні докази на підтвердження своєї позиції, доведено істотність значення обставин, а відповідачем не було до суду подано жодного доказу, які б спростували обставини зазначені позові, суд приходить до висновку наявності підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved