Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та після збільшення позовних вимог просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на її користь матеріальну шкоду у розмірі 23000,00 грн., внаслідок залиття її квартири, а також стягнути з останніх витрати на правову допомогу та судові витрати. В обґрунтування позову посилається на факт залиття її квартири [ADDRESS] власником якої вона є особами, що мешкаю у квартирі [ADDRESS], а також посилається на акт, яким встановлений цей факт і на кошторис згідно якого завдано матеріальної шкоди 13694,00 грн. (8470,00 грн. - кошторисна вартість, 5224,00 грн. - кошторисна заробітна плата). Просить стягнути 23000,00 грн. Відповідачі відмовляються від усунення завданої шкоди. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечувала. Зазначила, що акт про залиття не відповідає встановленій формі, а саме: складений невідомими особами без присутності осіб, які зазначені винними у залитті, до комісії, яка складала акт не були включені представники власника будинку чи будинкового комітету, не зазначено чітких причин залиття. Крім того зазначила, що акт був складений членами комісії, які є колегами позивача, а з [PERSON] остання перебуває у відносинах підпорядкування. Також зазначила, що незалежну комісію позивач не викликала. На прохання відповідачів провести повторний огляд пошкоджень її квартири позивач відмовилась допустити комісію до огляду. Крім того зазначила, що дефектний акт складений особою, яка не виконувала посадових обов'язків і не перебувала на робочому місці, а кошторис наданий позивачем не може складатися ЖЕД-1. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином через засоби масової інформації, клопотання про розгляд справи у свою відсутність до суду не надавала. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідачів - [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як випливає з положень до ч.1, ч.2 ст.22 Цивільного Кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв"язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі розпорядження органу приватизації Ленінградської районної ради народних депутатів м. Києва від 19.01.2001 року № 279 (а.с.15). 25.07.2015 року відбулося залиття квартири № 3 вищезазначеного будинку з квартири № 9, про що членами комісії у складі майстра технічної дільниці - [PERSON], майстра ремонтної дільниці - [PERSON] та монтажником санітарно-технічних систем - [PERSON] складено акт затверджений підписам начальника ЖЕД-1 [PERSON] (а.с.7). Згідно дефектного акту від 06.08.2015 року затвердженого КП ЖЕД-1 на ремонт квартири [ADDRESS] необхідно виконати наступні роботи: знімання шпалер простих та поліпшених (стеля та стіни) (100 м. кв. в кількості 1,638), обклеювання стель рулонними шпалерами з підготуванням поверхні (100 м.2 в кількості 0,352), обклеювання стін по штукатурці та бетону рулонними шпалерами з підготуванням поверхні (100 м. кв. 1, 286), розбирання дерев'яних плінтусів (100 м. 0,115), розбирання покриттів підлог з паркету (100 м. кв. 0,09), улаштування покриття з паркету (100 м. кв. 0,09), улаштування плінтусів дерев'яних (а.с.8). На підставі дефектного акту ЖЕД-1 було складено локальний кошторис № 2-1-1(а.с. 9-9-а). Відповідно до кошторисного розрахунку вартість ремонту квартири квартири [ADDRESS] склала 13694,00 грн. (8470,00 грн. - кошторисна вартість, 5224,00 грн. - кошторисна заробітна плата). 17.08.2015 року позивач письмово зверталася до відповідачів з претензією про відшкодування шкоди завданої залиттям (а.с.6,10), проте вимога не була виконана. Таким чином, встановлена судом обставина заподіяння шкоди майну [PERSON] підтверджується актом про залиття КП «ЖЕД-1» . У завданні даної шкоди винними суд вважає відповідачів, мешканців квартири [ADDRESS]. Представники позивача хоча і не довели хто є власниками квартири [ADDRESS], суд зважає на відсутність заперечення представника відповідачів щодо неналежності хоча б одного з відповідачів. Заявлена позивачем сума в розмірі 23000,00 грн. не є підтвердженою, а тому суд виходить із суми зазначеної в локальному кошторисі 13694,00 грн. Ухвалюючи рішення суд критично ставився до заперечень представника відповідачів [PERSON], [PERSON] з огляду на наступне. Утримувачем майна, а саме буд. 24-а по проспекту Корольова в м. Києві є житлово-експлуатаційна організація. Позивач правомірно звернувся до КП ЖЕД-1 як утримувача майна. ЖЕД-1 зобов'язана скласти акт. Те що КП ЖЕД-1 не звернулася до іншої організації для складення кошторису не може бути підставою для позбавлення права позивача на відшкодування завданої її майну шкоди. Не зазначення причин залиття не впливає на встановлення факту такого залиття. Суд також враховує ту обставину, що представником відповідача не запропоновано іншого способу відшкодування шкоди. Остання хоча і заперечує позов, проте не заперечує факту залиття. Суд вирішуючи справу зобов'язаний захистити особу, яка отримала шкоду внаслідок дій іншої. Отже, суд вважає вимогу позивача про відшкодування шкоди обґрунтованою на суму 13694,00 грн. та такою, що підлягає задоволенню. Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу суд виходить із положень ст. 56 ЦПК України, відповідно до яких правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Така особа допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. У зв'язку з тим, що позивач не надавала заяву про допуск до судового розгляду представника як особи, що надає їй правову допомогу, суд не вбачає підстав для відшкодування витрат на оплату праці представнику позивача. Крім того, слід зазначити, що розмір витрат на правову допомогу, заявлений позивачем є необґрунтованим, оскільки визначений без урахування змісту ст. 84 ЦПК України та постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 р. № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави». Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідачів обов'язок відшкодувати позивачу понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. Про стягнення судових витрат за розміщення оголошення в засобах масової інформації представниками позивача не заявлялось, квитанція за оплату оголошення суду надана не була, а тому суд позбавлений можливості такого відшкодування.

Outcome: partial