Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], про встановлення батьківства, посилаючись на те, що з вони з відповідачем по справі були знайомі з 2014 року. Із січня 2014 року вони зустрічалися, разом проводили вільний від роботи та навчання час, бували у гостях як пара. [PERSON] проводив з нею час, та у них були стосунки. Це продовжувалось близько 4 місяців. Вона завагітніла та повідомила про це відповідача [PERSON] Відповідач ухиляється від встановлення батьківства, у з»язку з чим позивачка просить задовольнити позов. Ухвалою суд від 15.03.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадженя. Ухвалою суду від 14.08.2018 року закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивачка та її представниця в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити з підстав викладених у ньому . Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили викладені позивачкою в її позові факти. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційній веб-сторінці Октябрського районного суду м.Полтави, проте в судове засідання не з"явився, причини неявки невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи не надходило, але йогонеявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у його відсутність. За таких обставин суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, оскільки позивач не заперечує проти такого розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено в судовому засіданні, що в січні 2014 року позивач та відповідач мали стосунки. Від цих стосунків у них народився син [PERSON] [INFO] року, дитина була зареєстрована в органах РАЦС та 07 листопала 2014 року складено відповідний актовий запис № 166. Згідно довідки від 12.03.2018 року виданої виконкомом Карлівської міської ради [PERSON] [INFO] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] разом з матір»ю [PERSON] [INFO] Відповідно дост. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно доЦивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Законодавець встановлює перелік осіб, які вправі подати позов про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно ст.7 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Верховною радою України 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно допостанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. При зверненні до суду особи, на утриманні якої перебуває дитина і яка не є опікуном (піклувальником), або чоловіка, котрий не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, яка (матір) померла чи оголошена померлою, визнана недієздатною, безвісно відсутньою, позбавлена батьківських прав або не проживає з дитиною не менше шести місяців і не виявляє про неї материнської турботи й піклування, для захисту інтересів дитини до участі у справі необхідно залучити орган опіки та піклування. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем не надано спростовуючих належних та допустимих доказів стосовно того, що він не перебував з позивачем у фактичних шлюбних відносинах, за таких обставин суд вважає можливим визнати факт батьківства [PERSON] відносно дитини - [PERSON] [INFO]. На підставі наведеного,

Outcome: approved