Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

У березні 2015р. позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що їй на праві власності належить 1/3 частка квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. 2/3 частки вказаної квартири належить її брату - відповідачу [PERSON] Відповідач постійно перешкоджає їй у користуванні спільною квартирою, не дозволяє навіть запрошувати своїх друзів до квартири, вчиняє сварки з приводу оплати за комунальні послуги, ображає її. В спірній квартирі зареєстровані позивачка та відповідач, що підтверджується довідкою з місця проживання. Спірна квартира складається із 3-х кімнат площею 14,9 кв.м, 17,2 кв.м і окрема кімната площею 10,6 кв.м, кухні 8,2 кв.м, ванної кімнати 2,8 кв.м, вбиральні 1,2 кв.м, кладової 1,2 кв.м , коридору 9,4 кв.м, лоджії і балкону. Загальна площа квартири 69,0 кв.м, корисна 42,6 кв.м. Відповідно до правовстановлюючих документів на долю позивачки припадає житлової площі - 42,6 кв. м : 3 = 14,2 кв.м. Зважаючи на зазначені обставини і розташування житлових приміщень, позивачка претендую на окрему кімнату площею 10,6 кв.м, що найбільш відповідає її ідеальній частці у праві спільної часткової і не порушує права відповідача. Позивачка просила суд встановити порядок користування житловим приміщенням - квартирою за вищевказаною адресою, закріпивши за нею кімнату площею 10,6 кв.м. Підсобні приміщення залишити у спільному користуванні співвласників квартири. Під час судового розгляду справи позивачка звернулась до суду з уточненим позовом про встановлення порядку користування житловим приміщенням, встановлення сервітуту, вказавши, що вона страждає на захворювання - розсіяний склероз і є інвалідом першої групи. За станом здоров'я вона іноді не має можливості вийти з дому на вулицю і тоді єдиною можливістю подихати свіжим повітрям для неї є відвідування балкону. Крім того, балкон їй необхідний для того, щоб сушити білизну. Ізольована кімната, на яку вона претендує, невелика. В цій кімнаті їй важко висушувати постільну білизну та одяг тому, що це призводить до вологості повітря, що шкідливо впливає на стан її здоров'я. Зважаючи на те, що вона інвалід першої групи, їй дуже потрібен у користування балкон. Для того, щоб на нього потрапити, їй необхідно пройти через кімнату площею 17,2 кв.м. Відповідач заперечує проти цього і не дозволяє їй користуватися балконом ( на користування лоджією позивачка не претендує. У разі недосягнення домовленості цей спір може бути вирішений судом шляхом встановлення сервітуту. Отже підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь-якої особи, у тому числі і у власника майна можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужим майном - сервітуту. Позивачка потребую встановлення сервітуту для проходу через кімнату площею 17,2 кв.м на балкон. Позивач просила суд встановити порядок користування житловим приміщенням у зазначений квартирі, закріпивши за нею кімнату площею 10,6 кв.м.; підсобні приміщення залишити у спільному користуванні співвласників квартири. Встановити на користь [PERSON] постійний безоплатний сервітут на безперешкодний прохід цілодобово через кімнату площею 17,2 кв.м, у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] - на балкон. Після отримання висновку судово-будівельної експертизи, позивачка остаточно уточнила позовні вимоги, звернувшись до суду з уточненим позовом про встановлення порядку користування житловим приміщенням, встановлення сервітуту, у якому, посилаючись на обставини, викладені у первісних позовних заявах, зазначила, що їй дуже підходить запропонований експертом четвертий варіант визначення порядку користування житловим приміщенням, за яким їй в користування виділяється кімната № 2 площею 14,9 кв.м, лоджія, а за її братом (відповідачем) закріплюється частина кімнати № 3 площею 10,2 кв.м, кімната № 4 площею 10,5 кв.м, балкон площею 1,0 кв.м, комора площею 1,3 кв.м., загальною площею 22,9 кв.м (зелений колір). Підсобні приміщення: коридор № 1 площею 9,4 кв.м, частина кімнати № 3 площею 6,6 кв.м, кухня № 6 площею 8,2 кв.м, туалет № 7 площею 1,2 кв.м, ванна № 8 площею 2,8 кв.м, загальною площею 28,1 кв.м - залишаються в загальному користуванні. Для здійснення даного варіанту необхідно провести переобладнання згідно плану і позивачка згодна нести витрати, пов'язані з цим переобладнанням. Позивачка просила суд встановити порядок користування житловим приміщенням в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], закріпивши за нею, [PERSON] кімнату № 2 площею 14,9 кв.м, лоджію ( за планом - синій колір), а відповідачу [PERSON] виділити частину кімнати № 3 площею 10,2 кв.м, кімнату № 4 площею 10,5 кв.м, балкон площею 1,0 кв.м, комору площею 1,3 кв.м., загальною площею 22,9 кв.м (за планом - зелений колір). Підсобні приміщення коридор № 1 площею 9,4 кв.м, частина кімнати № 3 площею 6,6 кв.м, кухну № 6 площею 8,2 кв.м, туалет № 7 площею 1,2 кв.м, ванну № 8 площею 2,8 кв.м, загальною площею 28,1 кв.м. - залишити в загальному користуванні (за планом - жовтий колір). У судовому засіданні позивачка остаточно уточнені позовні вимоги (за четвертим варіантом експертного висновку), надала суду пояснення, аналогічні викладеним у остаточно уточненому позові, просила суд задовольнити останній. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав повністю, суду пояснив, що запропоновані експертом варіанти, а також четвертий варіант визначення порядку користування житловими приміщеннями у спірній квартирі, значно погіршить його права власника 2/3 частин квартири, оскільки на його частку у праві власності на 2/3 частини квартири за пропонованим варіантом припадає на 3,2 м.кв. менше житлової площі, на яку він має право як власник 2/3 частин квартири, просив суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, висновок судово-будівельної експертизи, проведеної на підставі ухвали суду, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України, кожний співвласник має право на виділення у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, а у разі неможливості виділу в натурі, кожний співвласник має право на визначення порядку користування спільним майном. Згідно зі ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно зі ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Судом встановлено: Згідно Свідоцтва про право власності на квартиру № 1515 від 19.07.1993р., виданого Виконавчим комітетом Комунарської районної ради народних депутатів, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.10.2008 р., виданим державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори за р.н. 5-2140, власником 1/3 частки квартири, належної [PERSON], є [PERSON]. Право власності на квартиру зареєстровано в ОП ЗМБТІ, видано технічний паспорт на квартиру. Таким чином, позивачка є власником 1/3, а відповідач 2/3 часток спірної квартири, що знаходиться у спільній сумісній власності сторін. Згідно Технічної характеристики та Технічного паспорту ОП ЗМБТІ на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], загальна площа останньої 69 м.кв., житлова площа 42,6 м.кв. та яка складається з трьох кімнат: загальною площею 42,6 м.кв., тому числі: кімната - 14,9 м.кв., кімната - 17,2 м.кв. і окрема кімната - 10,6 м.кв., кухні 8,2 м.кв, вбиральні - 1,2 м.кв., ванної кімнати - 2,8 м.кв., коридору - 9,4 м.кв., кладової 1,2 м.кв. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 6 від 18.12.2015р., проведеної експертом ТОВ «Регіональне судове-експертне бюро», а саме: враховуючи площу житлових кімнат, встановити порядок користування квартирою за вказаною адресою, відповідно до часток сторін у праві власності на квартиру (2/3 частки - відповідачу, 1\\3 частка - ) не можливо, так як на 1/3 частину необхідно виділити житлової площі 14,2 м.кв., на 2/3 частини квартири необхідно виділити житлової площі 28,4 м.кв., а площа житлових кімнат склада: кімната № 2 площею 14,9 м.кв., кімната № 3 площею 17,2 м.кв., кімната № 4 площею 10,5 м.кв. На розгляд суду за висновками судової експертизи пропонується чотири варіанти визначення порядку користування квартирою за вказаною адресою: з відступом від часток співвласників. Так, за четвертим варіантом визначення порядку користування квартирою, запропонованого експертом, саме за яким позивачка в остаточній уточненій позовній заяві та у судовому засіданні, просить суд визначити порядок користування житловими приміщеннями в квартирі: Першому співвласнику на 1/3 частину пропонується виділити кімнату №2 площею 14,9 м2, лоджію площею 2,6м2, загальною площею 17,5м2 (синій колір). Підсобні приміщення: коридор №1 площею 9,4м2, частину кімнати №3 площею 6,5м2 (з подальшим використанням під коридор), кухню №6 площею 8,2 м2, туалет №7 площею 1,2м2, ванну №8 площею 2,8м2, загальною площею 28,1м2, залишити в загальному користуванні (жовтий колір). Таким чином, площа квартири, яка пропонується виділити першому співвласнику, складає 29,7м2 (17,5+[(28,1х17,5)/40,4]), що на 6,9м2 більш ніж необхідно на 1/3 частину, та складає 43/100 (29,7/68,5) частини квартири. Другому співвласнику на 2/3 частини пропонується виділити частину кімнати №3 площею 10,2м2, кімнату №4 площею 10,5 м2, балкон площею 1,0 м2, комору №5 площею 1,2м2, загальною площею 22,9 м2 (зелений колір). Підсобні приміщення: коридор №1 площею 9,4м2, частину кімнати №3 площею 6,5м2 (з подальшим використанням під коридор), кухню №6 площею 8,2м2, туалет №7 площею 1,2м2, ванну №8 площею 2,8м2, загальною площею 28,1м2, залишити в загальному користуванні (жовтий колір). Таким чином, площа квартири, яка пропонується виділити другому співвласнику, складає 38,8м2 (22,9+[(28,1х22,9)/40,4]), що на 3,2м2 менш ніж необхідно на 2/3 частини, та складає 57/100 (38,8/68,5) частин квартири. Для здійснення даного варіанту необхідно произвести наступні переобладнання: встановити перегородку з двірним отвіром в кімнаті № 3 згідно схем-плану. Переобладнання частини житлової кімнати №3 під коридор площею 6,5м" у запропонованих III та IV варіантах необхідно узгодити з Департаментом архітектури та містобудування Запорізької міської ради. Таким чином, за вказаним варіантом визначення порядку користування житловим приміщенням відповідачу - власнику 2/3 часин квартири припадає на 3, м.кв. менше ніж необхідно відповідно розміру його частки в праві власності на квартиру. В силу положень ст.ст. 21,24,41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України, вся громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.. Зважаючи на те, що площа спірної квартири не дозволяє надати у володіння та користування співвласникам таку частку, яка б відповідача їхнім часткам у праві спільної сумісної власності, позивач в своїх вимогах також не передбачив сплати відповідачу можливої матеріальної компенсації, відповідач заперечує проти задоволення позову, оскільки це позбавить його (зменшить) на 3,2 м.кв. належної йому на 2/3 частин квартири, суд приходить до висновку, що без порушення прав іншого співвласника - відповідача по справі, неможливо визначити порядок користування належної сторонам квартири у спосіб, яким просить позивачка про вирішення даного спору, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню за недоведеністю.

Outcome: dismissed