Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом,в якому зазначила,що її баба-[PERSON] померла [INFO].Ще при житті вона склала заповіт,яким після своєї смерті заповіла позивачці все своє майно.Однак при житті вона право власності на житловий будинок за [ADDRESS] не оформила,тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на вказаний будинок та грошові вклади. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,надіслав до суду заяву,в якій просить слухати справу без їх участі,позовні вимоги визнає і просить суд задовольнити позов. Вислухавши пояснення позивача,дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON]померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її смерть.Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку [ADDRESS]. Житловий будинок належав померлій. Дана обставина підтверджується довідкою Виконавчого комітету Кримоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області №276 від 12.09.2013 року.Крім того судом встановлено, що [PERSON]на момент смерті була зареєстрована та проживала у вищевказаному будинку. Також належність житлового будинку [PERSON]підтверджується довідкою Комунального підприємства « Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» №651 від 05.12.2013 року, в якій зазначено, що їй належить житловий будинок [ADDRESS],але право власності на даний будинок за нею не зареєстровано. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину після смерті [PERSON] позивачка прийняла шляхом фактичного володіння спадковим майном, доглядом за будинком та земельною ділянкою, проведенням ремонту в даному будинку. Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові« Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «... у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги». Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст.ст.100,101 ЦК України (в редакції 1963 року) громадяни могли мати у власності житловий будинок,причому глава 10 "Особиста власність" цього ж кодексу не пов"язувала наявність такого права з його обов"зковою державною реєстрацією. Приймаючи до уваги викладене та те,що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо,тому суд його позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved