Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з 2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають доньку [PERSON]. В листопаді 2009 року шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені, останній залишив сім'ю і став проживати окремо, допомоги на утримання дитини не надавав. 22.01.2013 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Відповідач з донькою не спілкується декілька років, зв'язку з нею не підтримує, не цікавиться її вихованням, не відвідує за місцем проживання та перебуванням у дитячому закладі, ані морально, ані матеріально доньку не підтримує. Донька страждає від байдужого ставлення до неї батька. Більш того, відповідач не тільки не цікавиться життям дитини, але й чинить перешкоди у здійсненні планів на відпочинок за кордон, відвідування родичів, які мешкають в іншій країні. На її звернення до відповідача надати дозвіл на перетин кордону дитиною останній відповідає згодою, але потім скривається від неї. На підставі вищевикладеного позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, подала заву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON], про що подав письмову заяву. Представник третьої особи, Сеіна О.В., діюча на підставі довіреності, в судовому засіданні просила ухвалити рішення на розсуд суду, максимально врахувавши інтереси неповнолітньої дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав . Згідно свідоцтва про народження, виданого 04 серпня 2008 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №316, [PERSON] народилася [INFO]. В графі Батьки вказано: батько [PERSON], мати [PERSON]. Згідно рішення Приморського районного суду від 22.01.2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до довідки, виданої 23.06.2014 року КС «Приморська», [PERSON] мешкає за адресою [ADDRESS] разом з донькою [PERSON], [INFO]. З довідки №68 від 19.06.2014 року, виданої «Ясла-садок №90 «Калинка», вбачається, що з 2011 року в дошкільному закладі виховується [PERSON], [INFO]. Дитину виховує мати [PERSON] Батько дитини [PERSON] в дошкільному закладі ніколи не з'являвся, не приймає участі у заходах закладу, батьківських зборах, участі у вихованні дитини не приймає. Згідно Акту обстеження умов проживання, складеного спеціалістами Служби у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації м. Маріуполя, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], разом з дружиною [PERSON] та донькою [PERSON], [INFO]. Зі слів [PERSON], останній згоден на позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON]. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 164 СК України мати чи батько дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Згідно ст. 166 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання, при цьому вона не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Як роз'яснено п. п. 15, 26 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлений факт, що відповідач не виконує батьківські обов'язки по вихованню своєї малолітньої доньки, ставлення відповідача до дитини суперечить моральним засадам суспільства та є неприпустимим, що підтверджується зібраними по справі доказами, та є достатнім для вжиття судом крайнього заходу впливу на відповідача, а саме до позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], внаслідок чого задовольняє позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved