Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

У грудні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 17 964 грн. 43 коп. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON].09.08.2010 року укладено договір № б/н, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 8000 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а відповідач у свою чергу зобов"язувався погасити кредит та сплатити за його користування відсотки у розмірі 36,00% річних. Позивач виконав умови кредитного договору та надав відповідачу зазначені грошові кошти у повному обсязі. Вказана в позовній заяві заборгованість відповідача перед позивачем виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем, умов кредитного договору від 09.08.2010 року, а саме: у зв"язку із порушенням строків сплати платежів в рахунок погашення кредиту та нарахованих відсотків. Представник позивача у судове засідання не з"явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON].09.08.2010 року укладено договір № б/н, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 8000 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а відповідач у свою чергу зобов"язувався погасити кредит та сплатити за його користування відсотки у розмірі 36,00% річних. Частиною 1ст.1054 ЦК Українипередбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав умови згаданого кредитного договору та надав відповідачу у кредит грошові кошти у сумі 8000 грн. 00 коп. Також судом встановлено, що відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим заборгував позивачу станом на 31.10.2015 року кошти у сумі 17 964 грн. 43 коп., що складається із заборгованості за кредитом у сумі 2642 грн. 46 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 11 340 грн. 33 коп., заборгованості за пенею та комісією у сумі 2650 грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: фіксованої частини у сумі 500 грн. 00 коп., процентної складової у сумі 831 грн. 64 коп. Наявність вказаної заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.3), який перевірено судом. Відповідно до ст.ст.525,526,530 ЦК Україниодностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, при цьому зобов»язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Частиною 2статті 615 ЦК Українипередбачено, що одностороння відмова від зобов»язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов»язання. Приписамистатті 629 ЦК Українивизначено, що договір є обов»язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом, що встановленост.625 ЦК України. Відповідно дост.610 ЦК Українипорушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідност.611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 634 ЦК Українипередбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зіст.1049 ЦК Українипозичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2статті 1050 ЦК Українипередбачено, що якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позика частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. та сплати процентів, належних йому відповідно до кредитного договору. У відповідності до ч.1ст.11 ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ч.1ст.88 ЦПК Українистороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved