Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстровану шлюбі, починаючи з 02 червня 2007 року. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюб у сторін перший. У грудні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу вказуючи на те, що сімейне життя між ними не склалося, так як відповідач зневажав її, не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, внаслідок чого вони припинили сімейні відносини, не підтримують їх та не мають наміру відновлювати. За таких обставин просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася, але надала суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі та задовольнити в повному обсязі позовні вимоги, так як не згодна на примирення. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Крім того зазначає, що шлюбні відносини між ними припинені з 01 грудня 2014 року. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з«явився з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить розписка про вручення йому судової повістки. Про причини неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України "У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи». Оскільки позивачка у своїй заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає за необхідне ухвалити по даній справі заочне рішення. В зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі починаючи з 02 червня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 02 червня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області. Мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьками якого в свідоцтві про його народження серії [NUMBER], виданого 08 лютого 2011 року, записані саме [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 СК України «При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу». Враховуючи, що відповідач, являючись батьком неповнолітнього [PERSON] ухиляється від належного добровільного його утримання, не надає матеріальної допомоги, тому з нього слід стягнути аліменти в примусовому порядку в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки їх сім'я розпалася, зберегти її неможливо, збереження сім'ї і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Крім того, позивачка у наданій суду заяві наполягала на розірванні шлюбу і не погоджується на примирення. Згідно статті 113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після його розірвання надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а також прохання позивачки, останній слід залишити прізвище «[PERSON]». Одночасно з відповідача необхідно стягнути 243 гривні 60 копійок судового збору на користь держави згідно позовних вимог про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved