Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом та просить визнати домоволодіння [ADDRESS], розташоване на земельній ділянці площею 310 кв.м. та в цілому складається з: житлового будинку загальною площею 47,3 кв.м., житловою площею 33,6 кв.м., сараю, споруд № 1-3,І, власником якого на підставі договору купівлі-продажу з 20 листопада 2009 року значиться [PERSON], спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] та по ділити домоволодіння [ADDRESS] розташованого на земельній ділянці площею 310 кв.м. та в цілому складаються з: житлового будинку загальною площею 47,3 кв.м., житловою площею 33,6 кв.м.. сараю, споруд № 1-3,І шляхом залишення 1/2 його частини [PERSON] та виділення ? частини позивачці з встановленням за нею права власності. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду письмову заяву у якій підтримує позов в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву у якій проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить розглянути справу за його відсутності. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідив матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню частково за наступних підстав. Судом встановлено, що з травня 2009 року позивачка з відповідачем - [PERSON] спільно проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу в м. Дніпропетровську та вели з ним спільне господарство. З жовтня 2009 року позивачка з відповідачем - [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, було зроблено актовий запис № 204. Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. 20 листопада 2009 року позивачка разом з відповідачем за спільні кошти подружжя, які їм були подаровані гостями на свадьбі, було придбано шляхом укладення договору купівлі - продажу домоволодіння [ADDRESS], розташоване на земельній ділянці площею 310 кв.м. та в цілому складається з: житловий будинок загальною площею 47,3 кв.м., житловою площею 33,6 кв.м., сарай, споруди № 1-3,І за 56983 грн.. Під час нотаріального оформлення документів купівлі-продажу позивачка фізично не мала можливості приймати участі, так як на той момент була вагітна, тому відповідач оформив документи з купівлі домоволодіння [ADDRESS], на своє ім'я. На той час позивачка не придала цьому значення, так як у неї не було і думки, що колись це стане предметом роздору. В цьому домоволодінні зареєстровані позивачка та їхній спільний малолітній син. Відповідач і до теперішнього часу за даними КП „Нікопольського міжміської о бюро технічної інвентаризації", є єдиним власником домоволодіння [ADDRESS]. Однак спільне життя позивачки з відповідачем не склалося, і 10 січня 2014 року сторони розлучились, про що Орджонікідзевським міським судом було постановлено відповідне рішення. Згідно рішення суду малолітній син залишився проживати з позивачкою. Згідно ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, придбане подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві загальної спільної власності. Згідно ст. 63 Сімейного Кодексу України, чоловік та жінка мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, яке належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 70 Сімейного Кодексу України, по рішенню суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти. За рішенням суду неповнолітнього сина залишили проживати разом з позивачкою і знаходиться на її утримані та вихованні. Відповідач не має наміру в добровільному порядку згідно ст. 64 СК У країни, укладати з позивачкою договір про відчуження на її користь ? частини квартирі, яка є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Таким чином суд, вважає необхідним визнати домоволодіння [ADDRESS], розташоване на земельній ділянці площею 310 кв.м. та в цілому складається з: житлового будинку загальною площею 47,3 кв.м., житловою площею 33,6 кв.м., сараю, споруд № 1-3,І, власником якого на підставі договору купівлі-продажу з 20 листопада 2009 року значиться [PERSON], спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], здійснити виділ ? частки на користь [PERSON] домоволодіння [ADDRESS], розташоване на земельній ділянці площею 310 кв.м. та в цілому складається з: житлового будинку загальною площею 47,3 кв.м., житловою площею 33,6 кв.м., сараю, споруд № 1-3,І, власником якого на підставі договору купівлі-продажу з 20 листопада 2009 року значиться [PERSON], спільною сумісною власністю подружжя.

Outcome: approved