Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство „Дельта Банк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 2019 грн. 54 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що згідно з договором №003-22007-150711 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 15 липня 2011 року він, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, відкрив відповідачу [PERSON] кредитну лінію на загальну суму 100000 грн. з встановленим на день укладення кредитного договору лімітом на рахунку у розмірі 2200 грн. Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобов'язався щомісяця в строки, визначені Правилами здійснення операцій за картковими рахунками (далі - Правила), здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Проте відповідач порушив свої зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 17 жовтня 2014 року ним допущена заборгованість по тілу кредиту перед позивачем у розмірі 2019 грн. 54 коп., тому позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, підтвердивши наведені позивачем в обґрунтування позову обставини. Вислухавши доводи відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15 липня 2011 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та відповідачем по справі [PERSON] був укладений договір №003-22007-150711 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки. Відповідно до п.1.6 вказаного договору кошти кредитної лінії та власні кошти клієнта використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються клієнтом у суб'єктів господарювання, та зняття готівки, виконання клієнтом своїх зобов'язань перед банком за цим договором, та вчинення інших операцій, які не заборонені діючим законодавством України. Згідно з п.2.1. договору моментом надання банком клієнту кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Відповідно до умов договору клієнт картки зобов'язаний щомісяця, в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць, у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 530 цього Кодексу якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610-612 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 цього Кодексу, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого допустив заборгованість перед позивачем по кредиту, яка станом на 17 жовтня 2014 року склала 2019 грн. 54 коп. Розмір вказаної заборгованості підтверджується наявним в матеріалах справи письмовим розрахунком. Враховуючи наведене, суд доходить до висновку про доведеність невиконання [PERSON] зобов'язань перед позивачем та обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Такі витрати, понесені позивачем, складають розмір 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved