Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

У листопаді 2015 року позивачка [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна подружжя. Позивачка просила: визнати обєктом права спільної сумісної власності сторін житловий будинок в м. Сновську (Щорсі) Чернігівської області по пров. Ю.Костюченко ( Володарського), б.14 і будівельні матеріали та обладнання використані в процесі будівництва не узаконеної прибудови до будинку за зазначеною вище адресою; виділити їй в натурі 1/2 частину житлового будинку м. Сновську (Щорсі) Чернігівської області по пров. Володарського, б.14; зменшити частку відповідача [PERSON] у праві власності на житловий будинок до ? та виділити [PERSON] ? частину житлового будинку за адресою м. Сновську (Щорсі) Чернігівської області по пров. Володарського, б.14; також просила визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки, розташованої м.Сновську(Щорсі) Чернігівської області по пров. Володарського, б.14, зменшити частку [PERSON] до ?; поділити будівельні матеріали та обладнання, яке використано в процесі будівництва незаконної прибудови до будинку який знаходиться за адресою м.Сновську(Щорсі) Чернігівської області по пров. Володарського, б.14 коридору, виділивши їй їх в повному обсязі та визнати за нею право власності на них і стягнути х неї на користь відповідача ? чистину їх ринкової вартості. 26 лютого 2016 року на попередньому судовому засіданні ухвалою Щорського районного суду роз'єднані позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна в натурі. Цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна в натурі виділена в окреме провадження та зупинена до розгляду справи за позовом про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]. Позовні вимоги позивачки [PERSON] обґрунтовані, тим, що сторони перебували у шлюбі з 21.09.2000 по 15.05.2013 року. В період шлюбу батько відповідача подарував [PERSON] будинок м. Сновську (Щорсі) Чернігівської області по пров. Ю.Костюченко ( Володарського), б.14. В подальшому відповідач приватизував земельну ділянку на якій знаходиться будинок. Сторони істотно покращили обєкт нерухомості, зробили самочинну прибудову до будинку. Оскільки відповідач не працював, не мав інших доходів, то поліпшенням в житловому будинку були виконані за рахунок позивачки та матеріальної допомоги її батьків, таким чином її частка у спірному майні повинна бути збільшена до ? частин на все спірне майно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримали та пояснили, що сторони перебували у шлюбі та мають неповнолітню дочку. Сторони спочатку мешкали у с. Рогізки Щорського району. Відповідач мав великі борги, тому сторони позичили 4\~000 тис доларів США, у тітки та батьків позивачки, який згодом віддали. Позивачка важко і багато працювала, вела підсобне господарство утримувала велике поголів'я худоби: корів, свиней інше, обробляла велику земельну ділянку для того, щоб повернути борг рідним, а потім відкладала гроші на придбання будинку в м. Сновськ (Щорсі). Коли необхідна сума була зібрана, гроші на придбання будинку залишили у свекрів, але останні поступили нечесно, оформивши не купівлю-продаж будинку, а договір дарування на відповідача. Будинок був старий, конче потребував капітального ремонту. Батьки відповідача матеріально не в змозі були допомогти, а батьки позивачки проживають в селі, утримують велике підсобне господарство і забезпечували абсолютно всім від продуктів до грошей, які позивачка вкладала в ремонт будинку. Було виконано дуже великий обєм робіт: газопостачання, водопостачання, каналізація, водяне опалення, була замінена проводка, замінені вікна, встановлені нові міжкімнатні та вхідні двері, було виконано облаштування стін і стелі гіпсокартоном, оновлення будинку сайдингом, встановлення метало профільного паркану, заміна старого даху на новий та покриття його метало черепицею, збудована капітальна веранда до будинку. Вважає, що поліпшення житлових умов призвело, що після проведеного ремонту будинок істотно збільшився у своїй вартості. За весь період перебудови, переобладнання відповідач не ніс матеріальних витрат, оскільки ніде не працював та зловживав спиртними напоями. Для завершення будівництва матір позивачки [PERSON] подарувала позивачці 8\~000 доларів США., тому вартість подарованого майна істотно збільшилась внаслідок грошових і трудових затрат позивачки до ? частини на все майно Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] позовні вимоги позивачки визнали частково. З метою врегулювання спору стороною відповідача було запропоновано укласти мирову угоду на умовах визнання за позивачем права власності на спірне домоволодіння в розмірі 1/3 частини. З даною пропозицією позивачка не погодилася. Після проведеної судово-будівельної експертизи позовні вимоги відповідач не визнав, оскільки вважає, що частка позивачки в збільшенні вартості майна не є настільки істотною, щоб спричинити припинення особистої і виникнення спільної сумісної власності. Обґрунтовуючи заперечення тим, що спірний житловий будинок за адресою м. Сновськ (Щорсі) Чернігівської області по пров. Володарського, б.14, належить відповідачу на підставі договору-дарування від 09.07.2008 року та відповідно до вимог закону є його особистою приватною власністю. У процесі сімейного життя сторони здійснили лише поточний ремонт будинку, чого відповідач і не заперечує, нарівні з позивачкою приймав участь у ремонтних роботах по облаштуванню будинку, батько позивача купив дві машини лісу, відповідач мав у господарстві техніку, яку продав. Поліпшення житлових умов дає право позивачці лише на відшкодування зроблених витрат. В результаті капітального ремонту площа будинку не збільшилась. Самовільно збудована веранда не може бути предметом поділу, оскільки право власності на самочинне збудоване майно не виникає. Згідно ст.57 СК України роздільним (особистою приватною власністю) є майно набуте на підставі договору дарування. Докази у виді чеків надані позивачкою не свідчать про те, що саме однією із сторін купувались будівельні матеріали. Розписка про передачу [PERSON] своїй дочці грошових коштів в сумі 8\~000 доларів США не відповідає приписами ст.719 ЦК України, оскільки такий подарунок повинен був бути оформлений договором дарування завіреним нотаріально За відповідачем зареєстровано право власності на дві земельні ділянки. Одна з них, а саме для ведення селянського господарства, не підлягає поділу оскільки [PERSON] використав своє право на приватизацію. Свідок [PERSON] пояснила, що вона давно знайома зі сторонами по справі. Відповідач проживав з батьками, які не мали великого достатку, він ніде не працював, мав великі борги, які ж позивачка і повіддавала. Всі турботи за матеріальне забезпечення були на позивачці. Вона спочатку жила в селі, багато працювала і утримувала величезне підсобне господарство, обробляла город. Возила на продаж до Москви продукти харчування. Коли вона накопичила достатню суму грошей та збирались купити будинок в м.Сновську, то гроші позивачка залишила у свекрів. Вони оформили не договір купівлі-продажу, а договір дарування на відповідача. Позивачка за допомоги своїх батьків зробила капітальний ремонт будинку. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони дружать з позивачкою та її батьками, а для [PERSON] відповідач ще й родич. Їм достовірно відомо, що будинок в місті був куплений за гроші батьків та позивачки, але батьки відповідача поступили нечесно оформивши спочатку купівлю-продаж будинку на батька відповідача, а потім подарували будинок відповідачу. Позивачка і батьки позивачки важко і багато працювали, утримували велике господарство, обробляли город і всі доходи йшли на ремонт будинку. Поміняний дах, зроблено опалення в будинку, підключено воду, газ, поміняно двері,вікна, зроблена прибудова до будинку, паркан, куплена в будинок мебля. Відповідач ніде не працював, мав тільки купу боргів, які позивачка допомогала віддавати. Свідки [PERSON] та [PERSON], пояснили, що коли сторони познайомилися, то позивачка проживала в селі. [PERSON] мав багато боргів у доларах які позивачка віддала замість нього, а потім відкладала гроші на придбання будинку. Але цьому передувала важка праця, весь тягар по утриманню господарства ліг на плечі позивачки. Вона та її батьки тримали корів, свиней, птицю та інше. Згодом в м.Сновську, був куплений будинок, який батько відповідача оформив на себе, а потім подарував відповідачу. Відповідач та його батько неодноразово говорили, що вони купили будинок за гроші позивачки. Оскільки будинок потребував капітального ремонту, то позивачка за матеріальної допомоги батьків його зробили. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що коли сторони стали проживати разом, то у відповідача було багато боргів у доларах і які позивачка віддала. Відповідач ніде не працював. Позивачка та її батьки тримали велике підсобне господарство та зібрали необхідну суму на купівлю будинку у Сновську. Який був оформлений на відповідача. Практично будинок мав конструкцію зруба і всі роботи, починаючи з даху, було зроблено за гроші позивачки та її батьків. А відповідач ніде не працював, він жив за рахунок позивачки. Свідок [PERSON] пояснив, що він часто на прохання батьків завозив позивачці та відповідачу продукти харчування та гроші. Він був свідком як мати позивачки [PERSON] подарувала своїй дочці 8\~000 доларів США. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є матірю позивачки. Коли відповідач прийшов у їхню сімю, то мав борг 4\~000 доларів США, які вони допомогли віддати. Вони проживають в селі, день і ніч працюють, щоб утримувати велике господарство. Всі доходи від продажу продукції відкладували на придбання будинку. Дочка теж тримала 3 корови, свиней, город. Коли народилась спільна дитина , відповідач умовив дочку переїхати в м.Сновськ до його батьків. Гроші позивачка забрала з собою і вони знаходились у будинку свекрів. Шахрайським способом батько відповідача оформив договір купівлі-продажу на себе, а потім подарував будинок відповідачу. Будинок був у занедбаному стані, було перероблено весь будинок. Всі гроші, які свідок мала, віддавала на ремонт, забезпечувала продуктами харчування. У дарунок ще передала 8\~000 доларів США. Батьки відповідача були малозабезпечені люди і нічим не могли допомогти. Відповідач зловживав спиртним, мав постійно борг, жорстоко поводився в сім!ї. Вийшло так, що все куплено і зроблено за гроші свідка, а тепер це треба доводити в суді. Свідок [PERSON] пояснив, що він є сином позивачки. Вітчим [PERSON] мав постійні борги, вживав алкоголь, гуляв, виганяв їх з будинку і вони вимушені були жити на зйомній квартирі.. У 2008 році за гроші бабусі, дідуся та матері був куплений будинок, за їхні ж кошти був зроблений капітальний ремонт будинку. Батько [PERSON] не повідомивши матір подарував будинок відповідачу. Вислухавши сторін, їх представників, свідків, дослідивши письмові матеріали цивільної справи суд приходить до слідуючого. Сторони перебували в шлюбі з 21.09.2000 по 15.05.2013 року (а.с.9). Від шлюбу мають неповнолітню дитину Крістіну, [INFO]. В період шлюбу відповідачу на підставі договору дарування від 9 липня 2008 року посвідченого Щорською державною нотаріальною конторою 9 липня 2008 року за реєстром № 2043 подаровано будинок по провулку Ю.Костюченко , №14 у м. Сновську Сновського району Чернігівської області З витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно комунального підприємства "Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Чернігівської області від 23.10.2015 року №190 року зазначено, що власником обєкта нерухомості в м.Щорсі по провулку Ю.Костюченко (Володарського) №14 на підставі договору дарування від 09.07.2008 року є [PERSON] (а.с.18). Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 13-16 С від 1 серпня 2016 року дійсна ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями №14 по провулку Ю.Костюченко у м. Сновську Сновського району Чернігівської області складає 260 113 грн.(т.2 а.с.14). Згідно цього ж висновку експерта ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по провулку Ю.Костюченко , №14 у м. Сновську Сновського району Чернігівської області без урахування ремонтних робіт згідно технічного паспорта від 23.04.2008 року складає 126 070 грн. (а.с.18). Таким чином вартість поліпшення сторонами житла у період шлюбу становить 134043 грн., що у відсотках складає 52 % т.2 (а.с.88). Таким чином суд вважає, що житловий будинок з господарськими будівлями №14 по провулку Ю.Костюченко у м. Сновську Сновського району Чернігівської області\~ збільшився у своїй вартості внаслідок їх спільних з відповідачем трудових та грошових затрат, а тому наявні всі підстави для визнання цього майна судом спільною сумісною власністю подружжя відповідно ч. 1 ст. 62 СК України. Але суд не може погодитись з доводами позивача стосовно того, що обєкт нерухомості збільшився за рахунок трудових затрат тільки позивачки . В судовому засіданні свідки пояснили, що ремонт спірного будинку проведений за рахунок коштів батьків позивачки та позивачки. Відповідач матеріальних затрат не ніс, оскільки не працював і не мав доходів. Свідки пояснили, що вони перебувають у дружніх чи родинних відносинах з позивачкою. Їх покази не підтверджені належними доказами. Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Квитанції на придбання будівельних матеріалів свідчать про те, що вони придбавались у шлюбі сторін (а.с.121-134). Позивачкою надано розписку (а.с.116) про те, що [PERSON] подарувала своїй дочці 8\~000 доларів США на ремонт будинку, але суд не приймає до уваги вказану розписку, оскільки за приписами п. 5 ст.719 ЦК України договір дарування валютних цінностей на суму, що перевищує п'яти десятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Розписка, що [PERSON] подарувала [PERSON] 8\~000 доларів США, укладена в простій письмовій формі, а тому, з урахуванням приписів ст.220 ЦК України, такий договір дарування є нікчемним та не є доказом по справі. Довідка Рогізківської сільської ради на (а.с.117) про наявність великого підсобного господарства та присадибної ділянки у позивачки не дає суду права робити однозначний висновок про те, що (позивачка отримувала особисті доходи від продажу сільськогосподарської продукції або власної продукції тваринництва, які були спрямовані нею на ремонт будинку, оскільки як утримання худоби так і оброблення присадибної ділянки здійснювалося у шлюбі. За змістом ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб ,які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. ст. 58, 59 ЦПК України надані суду докази мають бути належними та допустимими. Згідно зі ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до ст.63 СК дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядженням майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто названі норми матеріального права встановлюють презумпцію (спільності майна подружжя, придбаного під час шлюбу) . З аналізу положень ст.ст. 57, 60 СК України слідує висновок про те, що на праві спільної сумісної власності чоловікові та дружині належить лише те майно, що було набуте подружжям за час шлюбу, а тому, при перетворенні правового режиму майна, яке належало одному з подружжя, з об'єкта права особистої власності в об'єкт права спільної сумісної власності, частка того з подружжя, якому належало зазначене майно підлягає збільшенню на суму вартості належного йому майна до його істотного поліпшення, що відповідає положенням ст. 57 СК України. Аналогічні роз'яснення з приводу порядку визначення ідеальних часток подружжя у праві власності на житловий будинок, який належав одному з них і в період шлюбу за рахунок грошових та трудових затрат подружжя істотно збільшився у своїй цінності, дані Верховним [PERSON] України у п.5 Постанови Пленуму № 7 від 4 жовтня 1991 року\~\~ „ Про практику застосування судами законодавства , що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" з послідуючими змінами. За час шлюбу сторони внаслідок спільних грошових та трудових затрат здійснили покращення спірного нерухомого приміщення на суму 134043 грн., при цьому частка кожного становить, виходячи з правила ч.1 ст.70 СК України, 67021,50 грн. Для визначення ідеальної частки [PERSON]. у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: провулку Ю.Костюченко , №14 у м. Сновськ Сновського району Чернігівської області , до вартості його частки у спільно нажитому майні слід додати суму вартості будинку до його поліпшення, що в сумі становить 190091,50 ( 126070 + 64021,50) грн., а у частковому визначенні відповідає 74/100, відповідно частка позивачки [PERSON] у праві власності на указане майно складає 26/100. Відповідно до положень ч.3 ст. 70 СК частка одного з подружжя у об'єкті права спільної сумісної власності може бути збільшена, якщо з нею ( ним) проживають неповнолітні діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Враховуючи, що відповідач має заборгованість по аліментах (а.с.119), та той факт, що позивачка самостійно більше трьох років утримує домоволодіння, тому суд вважає, що є правові підстави для відступлення від рівності часток у спільній сумісній власності у спірному будинку збільшивши частку позивачки в праві спільної сумісної власності до 33/100 ідеальних частин на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а частку відповідача зменшити до 67/100 ідеальних частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами: по провулку Ю.Костюченко , №14 у м. Сновську Сновського району Чернігівської області. В період шлюбу сторони здійснили прибудову до будинку, оскільки вона виконана без відповідних дозволів, тобто є самочинною, то відповідно до вимог ч.2 ст.376 ЦКУкраїни на неї не виникає право власності. За вимогами ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, і в разі їх використання у будівництві вона має право на відшкодування їх вартості. Таким чином будівельні матеріали та обладнання вартістю 26606,00 грн яке використано сторонами в процесі будівництва не узаконеної прибудови до будинку по провулку Ю.Костюченко , №14 у м. Сновську Сновського району Чернігівської області слід визнати спільною сумісною власністю сторін. На праві приватної власності відповідачу належить земельна ділянка по провулку Ю.Костюченко , №14 у м. Сновську Сновського району Чернігівської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЧН 047294 зареєстрованого за №010883800151 від 03.10.2008 року для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Стаття 120 Земельного кодексу України передбачає, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. За статтею 377 ЦК України та з огляду на роз'яснення, викладені в пункті 18-2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", якщо на приватизованій одним із подружжя земельній ділянці знаходиться будинок, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку між подружжям до особи, яка не мала право власності чи користування земельною ділянкою, переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку будівлі, споруди. За таких обставин земельна ділянка призначення якої - для будівництва і та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд приватизована [PERSON], підлягає поділу між сторонами і за кожною з них слід визнати право власності на вказану ділянку у розмірі частки права власності у спільному майні - будинку, а саме 33/100 частини за позивачкою та 67/100 за відповідачем. Згідно державного акту на право власності на землю земельна ділянка ЧН 047295 010883800152 від 03.10.2008 року виділена для ведення особистого селянського господарста відповідачу [PERSON], яка поділу не підлягає, оскільки згідно п. 18-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року за № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ відповідно до положень статей 81, 116 ЗК окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Позивачкою заявлено декілька позовних вимог: про визнання права власності на ? частку житлового будинку, ? частину земельної ділянки, визнання обєктом спільної сумісної власності сторін будівельні матеріали та обладнання використані в процесі будівництва. Судовий збір сплачено лише 487,20 грн. Таким чином з позивачки на користь держави слід стягнути недоплачений судовий збір в розмірі 1870,33 грн.. Оскільки вимоги позивачки задовольняються частково, то з відповідача підлягають стягнення на користь позивача [PERSON] в повернення судового збору 1905,97 грн. та судові витрати, які складаються з правової допомоги та проведення судових експертиз у розмірі 7940,84 грн.

Outcome: partial