Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивачка, підтримуючи заявлені вимоги в судовому засіданні, посилається на те, що відповідач згідно свідоцтва про народження дитини є батьком [PERSON], [INFO]. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 25 грудня 2013 року шлюб між сторонами розірвано, місце проживання дитини визначено з нею. Зазначає, що з часу припинення сумісного проживання і на даний час відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям, не піклується про стан здоров'я та духовний розвиток, не проявляє батьківської турботи. Просить суд, виходячи із зазначених обставин, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. Представник позивачки в судовому засіданні заявлені вимоги підртимав та просив позов задовольнити. Представник третьої особи не заперечив проти задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чигном повідомлявся, про що свідчать повідомлення про вручення йому поштових відправлень. Заслухавши думку позивача, її представника, представника третьої особи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 150 СК України передбачений обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.6). Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 25 грудня 2013 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітню дитину залишено проживати з матір'ю (а.с.7). Як видно із довідки № 1656 та акту обстеження матеріально-побутових умов від 11 грудня 2018 року, виданих Матеївецькою сільською радою, неповнолітня дитина сторін зареєстрована та проживає з матір'ю в [ADDRESS], матеріально-побутові умови задовільні ( а.с. 8, 9). Відповідно до характеристики на [PERSON], видану заступником сільського голови Матеївецької об"єднаної територіальної громади, остання зарекомендувала себе з позитивної сторони, веде здоровий спосіб життя, користується авторитетом та повагою серед односельців, зразкова мати, самостійно виховує дочку, займається веденням підсобного господарства, скарги на неї не поступали (а.с.10). Згідно характеристики виданої директором та класним керівником Матеївецького НВК "ЗОШ І-ІІ ст. ДНЗ" вбачається, що за час навчання батько жодного разу не відвідував батьківські збори і заходи, що відбувались за їх участі, вихованням займається тільки мати. Рішенням Матеївецької сільської ради ОТГ № 45 від 23 квітня 2019 року затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки, [PERSON], [INFO], згідно якого вважають таке доцільним (а.с.34-35). Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.п. 15,16 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"(зі змінами) позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування всіх обставин, зокрема ставлення батьків до дітей. При цьому враховується, що позбавлення батьківських прав можливо лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що при обставинах, коли батько неповнолітньої дитини умисне протягом тривалого часу злісно ухиляється від виконання своїх обов'язків по її утриманню та вихованню, не цікавиться життям, фізичним та духовним розвитком дитини, не допомагає матеріально, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не забезпечує дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, тому наявні підстави для позбавлення його батьківських прав. На підставі наведеного та ст.ст. 150, 164-166 СК України,

Outcome: approved