Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що з 1995 року вона перебувала у фактичному шлюбі з відповідачем у даній справі. [INFO] року у них народився син [PERSON]. В 1997 році вона з [PERSON] уклали шлюб, який в 2010 р. було розірвано. Відповідно до рішення Тиврівського районного суду до досягнення сином повноліття відповідач сплачував аліменти на його утримання. Аліменти він сплатив не в повному обсязі, за ним рахується заборгованість. На даний час син, [PERSON], навчається в Тиврівському ліцеї-інтернаті поглибленої підготовки в галузі науки на четвертому курсі (11 класі) фізико-математичного факультету, на державному забезпеченні не перебуває, стипендію не отримує що стверджується довідкою № 4 даного навчального закладу від 13.01.2014 року. Його навчання триватиме до 01.06.2014 року. Син проживає з нею і перебуває на її утриманні. Їй одній важко належним чином забезпечувати сина. : вона не працює, веде домашнє господарство і не в змозі самостійно забезпечити дитину самим необхідним. Добровільно надавати їй матеріальну допомогу відповідач відмовляється. Відповідач працездатний, працює охоронником на ДП «Маянівське», отримує заробітну плату і має можливість допомагати їй в утриманні сина. Інших утриманців у відповідача немає. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти, в розмірі 50 % з усіх видів його заробітку щомісячно, але менше встановленого законом мінімального розміру аліментів, на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з дня подачі даної заяви і до 01.06.2014 року, тобто на час навчання в Тиврівському ліцеї-інтернаті поглибленої підготовки в галузі науки. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, викладених у ньому. Відповідач позовні вимоги визнав частково : на суму 200 грн., пояснив суду, що він отримує 1025 грн., у нього інша сім'я. в якій є малолітній син, [INFO]. Позивачка не працює, а гроші, які він сплачує на сина, і майно, яке залишив, все використовує на свої потреби, зокрема, на бензин, яким заправляє машину, яку він залишив. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичному шлюбі. [INFO] року у них народився син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Відповідач сплачував аліменти на утримання сина до його повноліття. На даний час син навчається в Тиврівському ліцеї-інтернаті поглибленої підготовки в галузі науки на четвертому курсі (11 класі) фізико-математичного факультету, на державному забезпеченні не перебуває, стипендію не отримує що стверджується довідкою № 4 даного навчального закладу від 13.01.2014 року. (а.с.7) Його навчання триватиме до 01.06.2014 року. Син проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою Ворошилівської сільської ради № 16 від 15.01.2014 р. (а.с.8). Позивачці одній важко належним чином забезпечувати сина. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 10.01.2014 р. (а.с.9) вона не працює, веде домашнє господарство, має 0,15 га земельної ділянки, пасіку. Відповідач має на утриманні одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, врахувавши матеріальне становище та сімейний стан сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення частково, оскільки відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.. Відповідно до ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved