Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, обгрунтовуючи його тим, що [INFO] року помер її батько - [PERSON] і після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки загальною площею 0,2152 га, з яких: 0,15 га має цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а 0,0652 га призначено для ведення особистого підсобного господарства, розташованої на території смт. Бабинці Бабинецької селищної ради Бородянського району, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІІ-КВ № 010535. Своїм заповітом від 30 листопада 2005 року померлий заповів все належне йому майно позивачці. Вона /[PERSON]/ прийняла спадщину після смерті батька, звернувшись із відповідною заявою до Бородянської районної державної нотаріальної контори Київської області, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку Бородянська райдержнотконтора, посилаючись на повідомлення Управління Держземагентства у Бородянському районі № 679 від 21 листопада 2013 року, їй відмовила, у зв"язку з тим, що відомості про спірну земельну ділянку не внесено до автоматизованої системи даних. На звернення до Управління Держземагентства у Бородянському районі Київської області, щодо внесення відомостей до автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру про спірну земельну ділянку, позивачці також було відмовлено через те, що вона не є власником цієї земельної ділянки. Тому, просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] на вищевказану земельну ділянку. Позивачка в судове засідання не з»явилась, просила справу розглядати без її участі. Відповідачі - Бабинецька селищна рада Бородянського району, Управління Держземагентства у Бородянському районі, третя особа - Бородянська райдержнотконтора своїх представників в судове засідання не направили, просили справу розглядати без їх участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивачки - [PERSON], якому на підставі Державного акту Серії ІІІ-КВ № 010535 належала на праві приватної власності земельна ділянка загальною площею 0,2152 га, з яких 0,15 га призначено для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та 0,0652 га - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Бабинецької селищної ради Бородянського району Київської області /а.с.9-11/. Своїм заповітом від 30 листопада 2005 року [PERSON] заповів все своє майно в рівних долях [PERSON] та позивачці - [PERSON] /а.с. 19/. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 124/2013 позивачка та [PERSON] своїми заявами від 10 квітня 2013 року, звернувшись до Бородянської райдержнотконтори, прийняли спадщину після померлого, але 26 вересня 2013 року [PERSON] подала відповідну заяву, якою відкликала свою попередню заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], відмовившись від належної їй частки спадкового майна на користь [PERSON] /а.с.29-42/. З листа Бородянської райдержнотконтори № 16-02-14 від 15 січня 2014 року вбачається, що нотконтора, посилаючись на лист Управління Держземагентства у Бородянському районі № 679 від 21 листопада 2013 року, відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку, у зв»язку з тим, що відомості про цю земельну ділянку не внесено до автоматизованої системи даних, а оскільки власник земельної ділянки помер, державну реєстрацію земельної ділянки провести неможливо без його заяви /а.с. 16,17/. Відповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки спірна земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІІ-КВ № 010535 [PERSON] і він за життя склав заповіт, яким заповів все своє майно в рівних долях [PERSON] та [PERSON], остання відмовилась від прийняття спадщини після померлого на користь [PERSON], то позивачка, як спадкоємиця за заповітом має право на спадкування вказаної земельної ділянки. За таких обставин, так як позивачка належним чином прийняла спадщину після смерті батька, але не може оформити своїх спадкових прав у передбаченому законом порядку у нотаріуса, то суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]

Outcome: approved