Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу за договором кредиту посилаючись на те, що 28.02.2012 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/14-10/345, на підставі якого останній отримав кредит в сумі 365 604,00 грн. на термін до 28.02.2018 року із сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 15,00 % річних за користування кредитом. Позивачем свої зобов»язання за даним договором виконані в повному обсязі на відміну від відповідача, який порушив умови договору і станом на 15.01.2014 року має заборгованість по несплаченому кредиту, яка становить 356 030,28 грн., заборгованість по відсотках - 89 471,32 грн., пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків - 14 708,93 грн. Загальна сума заборгованості [PERSON] по даному кредитному договору складає 460 210,53 грн. В забезпечення зобов»язань за кредитним договором між сторонами було укладено договір застави від 28.02.2012 року, згідно якого в заставу передано рухоме майно рефрижератор Е марки SCHMITZ SKO 24, 2002 року випуску , кузов [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], яки на праві власності належить відповідачу. Тому позивач просить в рахунок погашення заборгованості стягнути з відповідача борг по кредитному договору в тому числі за рахунок заставленого майна шляхом звернення на вказане майно. В судове засідання представник позивача Тригубенко В.Р. подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки (а.с.43), однак причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі 28.02.2012 року було укладено кредитний договір №014/14-10/345 (а.с.8-16), за умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти терміном до 28 лютого 2018 року в розмірі 365 604,00 грн. з умовою сплати 15,00 % річних за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов"язання по вищевказаному договору було укладено між сторонами договір застави транспортного засобу від 28.02.2012 року та посвідчено нотаріально, згідно якого в заставу передано рухоме майно рефрижератор Е марки SCHMITZ SKO 24, 2002 року випуску , кузов [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], яки на праві власності належить відповідачу (а.с.20-27). Відповідно до п.7.1 позичальник зобов»язаний виконати зобов»язаня за цим Договором в порядку визначеному даним Договором, не пізніше кінцевого терміну погашення кредиту. Згідно вимог кредитного договору кредитор має право достроково вимагати погашення заборгованості заборгованості позичальника за кредитом, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадку невиконання позичальником умов Кредитного договору або порушення строків повернення кредиту, передбачених Графіком погашення. Пунктом 17.3 кредитного договору визначено, що за кожний календарний день прострочення виконання будь-яких грошових зобов»язань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу. Всупереч вищеперелічених умовам кредитного договору, відповідач не виконав своїх зобов"язань, в результаті чого виникла заборгованість, яка згідно розрахунку (а.с.5-7) і складає 356 030,28 грн., заборгованість по відсотках - 89 471,32 грн., пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків - 14 708,93 грн. Загальна сума заборгованості [PERSON] по даному кредитному договору складає 460 210,53 грн. У відповідності ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України , якщо договором встановлений обов»язок позичалька повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Крім того, у відповідності ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов"язань в цілому, у випадку невиконання позичальником своїх зобов"язань за кредитним договором , договором застави. Згідно договору застави від 28.02.2012р. , з метою забезпеченням виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором було укладено даний договір, згідно якого забезпеченням виконання зобов"язань виступав предмет застави - рухоме майно рефрижератор Е марки SCHMITZ SKO 24, 2002 року випуску, кузов [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], яки на праві власності належить відповідачу. Розрахунок заборгованості, що залишилася по кредиту та інші подані документи підтверджують, що відповідач неналежно виконує взяті на себе по кредитному договору зобов'язання, внаслідок чого виникла зазначена вище сума заборгованості по сплаті кредиту процентів за його користування . Тому, враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем правомірно нарахована заборгованість за умовами кредитного договору №014/14-10/345 від 28.02.2012 року, що становить : 356 030,28 грн., заборгованість по відсотках - 89 471,32 грн., пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків - 14 708,93 грн. Оскільки, сума заставного майна не перевищує суму боргу і становить тільки 180266,00 грн., то суд вважає, що слід задовольнити позов в і в частині стягнення боргу та звернути стягнення на заставне майно. У відповідності ст.88 ЦПК суд стягує з відповідача судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved