Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.11.2008 року - розірвано. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на сімю та утримання дитини. Знаючи, що донька навчається у школі і потребує постійної батьківської уваги та допомоги. Позивач не працює, оскільки знаходиться в декретній відпустці по догляду за другою малолітньою дитиною, народженою в другому шлюбі і самостійно не в змозі матеріально забезпечити доньку [PERSON] всім необхідним. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 643 гривні щомісячно до досягнення дитиною повноліття, судові витрати стягнути з відповідача. В судове засідання відповідач повторно не з'явився, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що з 03.11.2001 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.11.2008 року - розірвано. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], яка навчається в школі. Дитина знаходиться на утриманні матері, яка створює належні умови для її виховання та розвитку. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання доньки не надає, участі у витратах на дитину не бере, інших дітей, непрацездатних батьків чи утриманців не має. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків, при цьому цей обов'язок покладається як на матір дитини так і на батька. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України та роз'яснення п.15 Постанови Пленуму Верховного суджу України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Законом України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», встановлений прожитковий мінімум в Україні на 2013 рік для дітей від 6 років до 18 років з 01.12.2013 року у розмірі 1286 гривень,суд вважає розмір аліментів позивачем обґрунтований та підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі. Відповідачем, у підтвердження своїх заперечень, доказів суду надано не було.

Outcome: approved