Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 21.03. 2008р. №6/4/16/2008/840-К/145 в сумі 659516,74 грн., витрати по сплаті судового збору 3441 грн. Згідно з викладеними позивачем обставинами, 21.03.2008 року між ним та відповідачем-1 укладено кредитний договір № 6/4/16/2008/840-К/145, відповідно до якого позивач надав відповідачеві-1 кредитні кошти в сумі 47780,69 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 12,99 % річних. Мета кредитування - здійснення розрахунків по договору купівлі-продажу нерухомого майна від 13.11.2007 №942 - домоволодіння, розташованого по вул. Леніна с. Парасковія Нововодолазького району Харківської області. Свої зобов'язання за зазначеним договором позивач виконав, надавши відповідачеві-1 кошти шляхом видачі готівки через касу банку. В свою чергу, відповідач-1 зобов'язання за договором не виконала, погашення кредиту та відсотків за користування ним у вигляді щомісячної сплати суми мінімально необхідного платежу у розмірі 544 доларів США не здійснювала, внаслідок чого виникла заборгованість за зазначеним договором у розмірі 82511,79 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 659516,74 грн. Відповідно до укладеного договору поруки від 21.03.2008р. №6/4/16/2008/840-П/147, поручитель [PERSON] (відповідач-2) зобов'язався відповідати перед позивачем за належне виконання відповідачем-1 взятих на себе зобов'язань щодо погашення кредиту та відсотків за користування ним. Судовий розгляд за участі сторін не розпочинався. Відповідачі, неодноразово повідомлені про час і місце розгляду, у судові засідання повторно не з'явились, про причини неявки не повідомили. Представник позивача заявив про розгляд справи без його участі, у заочному порядку. Враховуючи викладене, згідно з ч.2 ст. 197, ч.4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд визнав можливим розглянути позов у заочному порядку, без технічного фіксування. У судовому засіданні досліджені матеріали кредитного договору; розрахунок заборгованості за кредитним договором; копія повідомлення про відступлення права грошової вимоги; копія паспорта та ІПН відповідача; копії установчих документів позивача; копії довіреностей уповноважених позивачем; матеріали кримінальної справи та оригінал кредитної справи тощо. До початку судового розгляду, представник відповідача-1 заявляв клопотання про витребу вання оригіналів кредитного договору з додаткми; кримінальної справи відносно [PERSON] за обвинуваченням її за ч.3 ст.358 КК України щодо надання неправдивих відомостей при укладенні кредитного договору; постанов про виділення в окреме провадження матеріалів відносно [PERSON] та інших осіб; інформації про наслідки їх перевіркиз Червонозаводського РВ та прокуратури Червонозаводського району м Харкова; відповіді з Комінтернівського РВ м. Харкова та прокуратури цього району м Харкова про результати розгляду матеріалів стосовно осіб, які вчинили порушення при укладенні кредитного договору; матеріалів службової перевірки за фактом порушень, вчинених працівники банку при укладенні кредитного договору. Клопотання задоволені, судом направлені відповідні запити і досліджені отримані документи. Так, досліджені матеріали кримінальної справи №62110064 від 31.01.2011р. (2 томи) за обвинуваченням [PERSON] за ч.3 ст. 358 КК України (з оригіналом кредитної справи). Постановою Комінтернівського районного суду м Харкова кримінальну справу закрито у зв'язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. Ця постанова не оскаржена і набрала законної сили. Доведено, що позивачем дійсно видано зазначений кредит, а відповідач-1 підтвердила, що власноручно розписалась за його отримання, попередньо надавши в банк довідку про свої доходи. Також досліджені копія постанови Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 12.04.2011р. про відмову у порушенні кримінальної справи за ознаками ч.3 ст. 358 КК України відносно [PERSON] на підставі ст.6 п.2 КПК України; інформація прокуратури Комінтернівського району м. Харкова про рух кримінальної справи та її місцезнаходження. Матеріали службової перевірки за фактом порушень, що здійснили працівники банку при укладенні кредитного договору, позивачем не надані. Крім [PERSON], іншим особам обвинувачення у вчиненні дій, пов'язаних з оформленням та отриманням кредиту, не пред'являлось. Розглянувши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію (передати майно сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу зокрема договорів та інших правочинів (ч.2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом ( ч.2 ст. 598 ЦК України). Ці підстави зазначені в статтях 599, 600,601,604-609 ЦК України. В ході вирішення спору суд виходить із того, що права та обов'язки сторін регулюються також ст.ст.526,530,610,625 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та у встановлений строк, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, а саме, умовами кредитного договору та договору поруки, укладених між сторонами. Факти підписання відповідачами кредитного та договору поруки підтверджені. Крім самого договору, також підписані анкета-заява клієнта на оформлення кредитного пакету «Житлові рішення», заява на видачу готівки з її отриманням (відповідачем-1), анкета поручителя по цьому ж пакету (відповідачем-2). Правомірність правочинів не оспорено, згідно зі ст.629 ЦК, вони є обов' язковими для виконання. Заперечень проти розрахунку заборгованості [PERSON] не надійшло. Згідно з матеріалами кримінальної справи, відповідач-1 пояснила, що фактично вона отримала лише частину кредитних коштів, а решту, за її згодою, забрали інші особи. Оцінюючи цей факт, суд вважає, що дана обставина не звільняє відповідача-1 від взятого на себе зобов'язання щодо повернення кредитних коштів. При цьому, слід також врахувати, що у разі вчинення злочину іншими особами (в т.ч. працівниками банку), використання ними кредитних коштів, відповідач-1, при наявності для того підстав, може скористатись правом відшкодування завданої шкоди, зворотної вимоги (регресу) до цих осіб у порядку ст.ст.1177,1191 ЦК України. Розглядаючи позовні вимоги щодо відповідача-2 (як поручителя), суд виходить з наступного: Згідно зі ст.ст.553, 554 ЦК, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обов'язку. У разі порушення такого зобов'язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язань, так і при невиконанні позичальником зобов'язань в цілому. Відповідно до п.п.2.1, 2.2 договору поруки від 21.03.2008 року № 6/4/16/2008/840-П/147 кредитор набуває право вимагати від поручителя виконання зобов'язання, що витікає із кредитного договору за умови, якщо в установлений кредитним договором строк виконання позичальником зобов'язання в цілому або в будь-якій його частині не будуть виконанні, а також при умові обов'язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов'язання позичальника в термін не пізніше 3-х банківських днів з моменту отримання такого повідомлення. Проте, позивачем не надано доказів виконання цієї умови договору поруки, а саме, отримання відповідачем-2 повідомлення про настання відповідальності за кредитним договором. Тому, суд вважає, що підстави для стягнення заборгованості з відповідача-2 відсутні. В свою чергу, відповідачем-1 не надано об"єктивних доказів спростування факту невиконання кредитних зобов'язань, у зв'язку з чим сума заборгованості за кредитним договором підлягає стягненню з цього відповідача у повному обсязі. Про застосування ст.ст.256-258 ЦК України, у порядку ч.3 ст.267 Кодексу не заявлено. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають присудженню на його користь.

Outcome: approved