Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зняти його з реєстрації; витрати по справі покласти на відповідача. В обгрунтування вимог вказано, що місце проживання відповідача зареєстроване в указаній квартирі проте, більше семи років відповідач там не проживає та не з`являється, речі відповідача у квартирі відсутні, комунальні послуги не оплачує, місце знаходження відповідача не відоме. Позивач зазначила, що у добровільному порядку відповідач не вживає дій щодо зняття з реєстрації місця проживання, а тому з метою захисту своїх прав, позивач змушена звернутись до суду. В судовому засіданні 08.12.2021 року позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що відповідач є батьком позивача, однак протягом 10 років остання його не бачила, 7 років позивач доглядала за бабусею, матір"ю відповідача, яка за життя оформила заповіт на належну її квартиру на позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження, матеріалів позову на поштові адреси за місцем реєстрації та за відомим місцем проживання. В судовому засіданні 08.12.2021 року було допитано свідків [PERSON] та [PERSON] . Згідно ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З урахуванням наведеного, на підставі положень статей 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Заслухавши позивача, свідків, дослідивши та оцінивши зібрані в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що позивач [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 13-14). Згідно довідки ПП «ВЖРЕП №8» від 07.05.2021 року та відомостей відділу моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області від 06.10.2021 року, місце проживання [PERSON] , 1971 року народження зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10, 23). За клопотанням позивача судом допитано свідків [PERSON] (матір позивача) та [PERSON] ( сусід -мешканець квартири [ADDRESS] . Так, свідок [PERSON] пояснила, що відповідачу не чиниться перешкод у користуванні квартирою, проте останній не проживає в квартирі протягом останніх 10 років. Свідок [PERSON] пояснив, що у квартирі [ADDRESS] з 2010 року до 2020 року проживали квартиранти, останній рік у квартирі ніхто не проживає. Відповідача ніколи не бачив та не знає. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як роз`яснено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року, вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. ( ст.ст.\~71,\~72,\~116,\~156, ЖК УРСР;\~ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України \~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Беручи до уваги викладене, оскільки відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] більше одного року, інтересу до указаного житла не проявляє, факт реєстрації місця проживання відповідача у квартирі порушує права власника, а тому суд приходить до висновку про законність позовної вимоги про визнання особи такою що втратила право користування житлом. \~ \~ \~ \~Разом з тим, відповідно до вимогст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. \~ \~ \~ \~Дана норма Закону визначає судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням є достатньою підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. А тому вимоги позивача у цій частині є безпідставними та суд відмовляє в їх задоволенні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial