Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивачка звернулася до Трускавецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка мотивована тим, що 16 жовтня 2015 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Після народження сина вони з відповідачем посварились і 06.10.2016 року, він без жодних пояснень пішов з дому і більше не повертався. Відповідач ухиляється від обов"язку утримувати свою неповнолітню дитину. Позивачка вирачає три тисячі гривень щомісяця на утримання сина, тому просить стягувати з відповідача в її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячнодо досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка позов підтримала з наведених у ньому підстав. Подала суду заяву про зміну позовних вимог та додатково пояснила, що їй стало відомо, що відповідач працює лікарем-стоматологом у Бродівській районній лікарні, тому просить стягувати з відповідача в її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячнодо досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак подав суду письмові пояснення, в яких не заперечив проти стягнення з нього в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення ним повноліття Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками дитини є [PERSON] та [PERSON]. На даний час неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, зокрема те, що дитина здорова та повністю знаходяться на утриманні матері також те, що у відповідача на утриманні інших неповнолітніх дітей немає, він має офіційне місце працевлаштування. Суд вважає, що з врахуванням вказаних обставин з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати вимогам законності та справедливості. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об'єктивності, грунтуються на законі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як встановлено статтею 79 ЦПК України до судових витрат належить судовий збір. Оскільки позов задоволено, то з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн. у користь держави.

Outcome: approved