overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому вказала, що з 12 лютого 2011 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком котрого є відповідач і який матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення судом рішення при заочному розгляді не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, позивач та відповідач 12 лютого 2011 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком котрого є відповідач. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач від виконання свого обов'язку ухиляється, матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. Згідно ч. 2, 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Визначаючи строк стягнення аліментів, суд виходить з положень ст. 180, ч. 1 ст. 191 СК України, відповідно до яких аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ч. 3 ст. 88 ЦПК України відповідно до якої якщо позивача, на користь якого ухвалене рішенняя, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхилиної частини позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487, 20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому вказала, що з 15 березня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач і який матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, позивач та відповідач 15 березня 2013 року уклали шлюб, подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач у даній справі. Ця обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим Саксаганським відділом РАЦС КМУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 27. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач від виконання свого обовязку ухиляється, матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. Визначаючи строк стягнення аліментів, суд виходить з норм ст. 180, ч. 1 ст. 191 СК України, відповідно до яких аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому вказала, що з 2002 по 2008 рік перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Позивач та відповідач мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], батьком котрої є відповідач і який матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення судом рішення при заочному розгляді не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, позивач та відповідач мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком котрої є відповідач. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач від виконання свого обов'язку ухиляється, матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. Згідно ч. 2, 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Визначаючи строк стягнення аліментів, суд виходить з положень ст. 180, ч. 1 ст. 191 СК України, відповідно до яких аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ч. 3 ст. 88 ЦПК України відповідно до якої якщо позивача, на користь якого ухвалене рішенняя, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхилиної частини позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487, 20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому вказала, що з 2002 року до грудня 2016 року перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем, Вони мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком котрого є відповідач і який матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення судом рішення при заочному розгляді не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, позивач та відповідач мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком котрого є відповідач. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 3). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач від виконання свого обовязку ухиляється, матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. Згідно ч. 2, 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Визначаючи строк стягнення аліментів, суд виходить з положень ст. 180, ч. 1 ст. 191 СК України, відповідно до яких аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ч. 3 ст. 88 ЦПК України відповідно до якої якщо позивача, на користь якого ухвалене рішенняя, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхилиної частини позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому вказала, що з 20 серпня 2000 року по 17 березня 2010 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, вони мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], батьком котрої є відповідач і який матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення судом рішення при заочному розгляді не заперечувала. Відповідач у судове засідання з'явився, фактично з позовом погодився та вказав, що спільна з позивачем донька проживає з матерю. Не заперечує проти сплати аліментів в розмірі 1/ 4 частини доходу. Інших дітей він немає. Заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 17 березня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 5). Позивач та відповідач мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], батьком котрої є відповідач. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач від виконання свого обовязку ухиляється, матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. Вирішуючи пи тання про розмір аліментів, суд враховує те, що відповідач інших дітей немає, має сталий дохід. Визначаючи строк стягнення аліментів, суд виходить з положень ст. 180, ч. 1 ст. 191 СК України, відповідно до яких аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ч. 3 ст. 88 ЦПК України відповідно до якої якщо позивача, на користь якого ухвалене рішенняя, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхилиної частини позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому вказала, що з 22 липня 2009 року вона проживала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Вони мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач і який матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з"явилась, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, позивач та відповідач маю малолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач у даній справі. Ця обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 2). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач від виконання свого обов'язку ухиляється, матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. Визначаючи строк стягнення аліментів, суд виходить з норм ст. 180, ч. 1 ст. 191 СК України, відповідно до яких аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому вказала, що з 28 жовтня 1995 року вона уклала шлюб з відповідачем. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 вересня 2010 року шлюб між ними розірваний. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач і який матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач не з"явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів при заочному розгляді. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, позивач та відповідач 28 жовтня 1995 року уклали шлюб, який розірваний рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 вересня 2010 року у справі № 2-3045/10 (а.с. 8). Подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач у даній справі. Ця обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини від 14 листопада 2006, виданим Саксаганським відділом РАЦС КМУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 1213 (а.с. 7). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач від виконання свого обовязку ухиляється, матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. Визначаючи строк стягнення аліментів, суд виходить з норм ст. 180, ч. 1 ст. 191 СК України, відповідно до яких аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі 23 червня 2001 року. Від спільного проживання подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач і який матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини аліменти на її користь у розмірі 1/3 частки з усіх його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. До судового засідання позивач не з"явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. До судового засідання відповідач не з"явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити пред'явлені позовні вимоги з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Ця обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу у Дніпропетровській області, актовий запис № 918, та відповідачем не заперечується. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини що мають істотне значення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Судом неодноразово сторонам роз"яснювалась вказана норма права, але сторони не скористувались обов"язком доказування і подання доказів. Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює та має стабільний заробіток, тому зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак своїх обов'язки не виконує. Обов'язок утримувати дітей до повноліття передбачено ст.. 180 СК України. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у вигляді 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття на користь матері, і стягнення здійснювати починаючи з дня звернення до суду з даним позовом. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі 27 квітня 2012 року. Від спільного проживання подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач і який матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини аліменти на її користь у розмірі ? частки з усіх його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. До судового засідання позивач не з"явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. До судового засідання відповідач не з"явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити пред'явлені позовні вимоги з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Ця обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 346, та відповідачем не заперечується. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини що мають істотне значення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Судом неодноразово сторонам роз"яснювалась вказана норма права, але сторони не скористувались обов"язком доказування і подання доказів. Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює та має стабільний заробіток, тому зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак своїх обов'язки не виконує. Обов'язок утримувати дітей до повноліття передбачено ст.. 180 СК України. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у вигляді 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття на користь матері, і стягнення здійснювати починаючи з дня звернення до суду з даним позовом. На підставі викладеного та

Outcome: approved