Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.09.2003 року між нею та відповідачем укладено шлюб. За час шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя з відповідачем не склалось, вони спільно не проживають, припинили шлюбні відносини, проживають окремо з 2013 року, подальше спільне життя є недоцільним. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її повному утриманні. У звязку з чим позивач просить шлюб розірвати та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000 гривень щомісячно. Позивач в судове засідання не з"явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач не зявився в судове засідання, належним чином повідомлений про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи проведено в порядку, визначеному ст.ст.224, 225 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався, сторони за час окремого проживання мали можливість примиритись. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям тривалий час не живуть, шлюб існує тільки формально, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника, тощо, інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні (а.с.8,9,10). Згідно із ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При вирішення спору суд враховує засади рівності батьків в утриманні своєї дитини, які передбачені Сімейним кодексом України. Визначаючи розмір аліментів на утримання дітей в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно позивач не підтвердила жодними доказами про обґрунтованість такого розміру аліментів, у звязку з чим з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 800 гривень на кожну дитину щомісячно. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідач є молодою працездатною особою. Визначений судом розмір аліментів не є значним, та відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. За встановлених обставин позов підлягає до часткового задоволення. Судові витрат від оплати яких позивач звільнена на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial