Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позовна заява обґрунтована зокрема тим, що він є сином [PERSON] та [PERSON] . [INFO] його батько - [PERSON] помер. До смерті батько залишив заповіт, яким все майно заповідав йому. 24.11.1998 року державним нотаріусом Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори Сапко О.Б. видано йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом ААН №729984. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з житлового будинку л. А глинобитного, розмір жилої площі - 25,7 кв.м., житлового будинку л. Е цегляною обкладеного плиткою, розмір жилої площі - 27,9 кв.м., сараю л. Б., сараю л. В, вбиральні л. М. погрібу л. З, погрібу л. Ж, сараю л. А, колодязя л. К., огорожі № 1 -3. бруківки І, що знаходяться в [ADDRESS] ., розташовані на земельній ділянці державного фонду, 14/25 частин цього домоволодіння належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Кременчуцьким УЖКГ 16.11.1992 року за №55, зареєстрованого в Кременчуцькому МБТІ 21.12.1992 року в реєстровій книзі №53 за реєстром №6963, а 11/25 частин цього домоволодіння належали померлій [INFO] [PERSON] , після смерті якої [PERSON] спадщину фактично прийняв, але юридично не оформивши, помер, згідно свідоцтва про право власності, виданого Кременчуцьким УЖКГ 25.11.1992 року за №58, зареєстрованого в Кременчуцькому МБТІ 21.12.1992 року в реєстровій книзі №53 за реєстром №6963. [PERSON] - матір його батька - [PERSON] . Згідно архівної довідки від 05.08.2015 №06-15/111-168, виданої Державним архівом Полтавської області, у протоколі засідання правління колгоспу ім. Комінтерну с. Червона Знам`янка. Червонознам`янської сільради Кременчуцького району Полтавської області від 17 березня 1945 року № 1 є відомості, що в користуванні гр. [PERSON] (по батькові повністю не вказано) станом 1994 рік була земельна ділянка загальною площею 0, 88 га, з них по шнуровій книзі 0,61 га, лишок 0,27 га. Підстава: ф.р - 4389, оп. 1, спр. 5, арк. 5. На адвокатський запит від 31.01.2020 року Новознам`янська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області надала копії сторінок по господарської книги на гр.. [PERSON] щодо користування земельною ділянкою. Надані відомості з по господарських книг 1944-1945-1946, 1947-1948-1949 років, щодо [PERSON] . Відтак він успадкував не тільки житловий будинок, а і земельну ділянку 0,88 га, яка знаходилась під та біля житлового будинку в [ADDRESS] . Відповідно до статті 20 ЗК УРСР 1970 року право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських Рад, а в містах і селищах міського типу - в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних Рад народних депутатів. Підпунктом другим пункту 5 Постанови Верховної Ради Української PCP від 18.12.90. № 562 „Про порядок введення в дію Земельного кодексу Української PCP" визначалось, що громадяни, підприємства, установи і організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію цього Кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку прав власності на землю або землекористування. Відповідно до ст.30 ЗК України 1990 року, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. Зважаючи на викладені обставини, вважає, що з отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом 24.11.1998 \~ \~ \~ \~року на житловий будинок, що знаходяться в [ADDRESS] , маю право і на земельну ділянку площею 0,88 га, яка знаходить під будинком та біля будинку. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного просив суд ухвалити рішення, яким: - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , право власності на земельну ділянку в [ADDRESS] , загальною площею 0, 88 га, з них по шнуровій книзі 0,61 га, лишок 0,27 га, що перебувала в користуванні гр. [PERSON] , яка померла [INFO] . \~ \~ \~ \~Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. На адресу суду надіслали заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа в судове засідання не з`явилась. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить наступного висновку. Так, судом встановлено, що позивач є сином [PERSON] та [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про народження [NUMBER] . [INFO] його батько - [PERSON] помер. До смерті батько залишив заповіт, яким все майно заповідав позивач. 24.11.1998 року державним нотаріусом Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори Сапко О.Б. позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом ААН №729984. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з житлового будинку л. А глинобитного, розмір жилої площі - 25,7 кв.м., житлового будинку л. Е цегляною обкладеного плиткою, розмір жилої площі - 27,9 кв.м., сараю л. Б., сараю л. В, вбиральні л. М. погрібу л. З, погрібу л. Ж, сараю л. А, колодязя л. К., огорожі № 1 -3. бруківки І, що знаходяться в [ADDRESS] ., розташовані на земельній ділянці державного фонду, 14/25 частин цього домоволодіння належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Кременчуцьким УЖКГ 16.11.1992 року за №55, зареєстрованого в Кременчуцькому МБТІ 21.12.1992 року в реєстровій книзі №53 за реєстром №6963, а 11/25 частин цього домоволодіння належали померлій [INFO] [PERSON] , після смерті якої [PERSON] спадщину фактично прийняв, але юридично не оформивши, помер, згідно свідоцтва про право власності, виданого Кременчуцьким УЖКГ 25.11.1992 року за №58, зареєстрованого в Кременчуцькому МБТІ 21.12.1992 року в реєстровій книзі №53 за реєстром №6963. [PERSON] - матір батька позивача - [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про народження [NUMBER] . Згідно архівної довідки від 05.08.2015 №06-15/111-168, виданої Державним архівом Полтавської області, у протоколі засідання правління колгоспу ім. Комінтерну с. Червона Знам`янка. Червонознам`янської сільради Кременчуцького району Полтавської області від 17 березня 1945 року № 1 є відомості, що в користуванні гр. [PERSON] (по батькові повністю не вказано) станом 1994 рік була земельна ділянка загальною площею 0, 88 га, з них по шнуровій книзі 0,61 га, лишок 0,27 га. Підстава: ф.р - 4389, оп. 1, спр. 5, арк. 5. На адвокатський запит від 31.01.2020 року Новознам`янська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області надала копії сторінок по господарської книги на гр.. [PERSON] щодо користування земельною ділянкою. Надані відомості з по господарських книг 1944-1945-1946, 1947-1948-1949 років, щодо [PERSON] . Відповідно до ст. 16 Земельного Кодексу Української РСР (редакції від 08.07.1970 року) надання земельних ділянок у користування здійснюється в порядку відведення. Надання земельної ділянки, що є в користуванні, іншому землекористувачеві провадиться тільки після вилучення даної ділянки в порядку, передбаченому статтями 37-41 цього Кодексу. Порядок порушення і розгляду клопотань про надання земельних ділянок встановлюється Радою Міністрів Української РСР. Відповідно ч. 5 ст. 20 Земельного Кодексу Української РСР (редакції від 08.07.1970 року) право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських Рад, а в містах і селищах міського типу - в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних Рад депутатів трудящих. Відповідно до ст. 77 Земельного Кодексу Української РСР (редакції від 08.07.1970 року) Радгоспи та інші державні сільськогосподарські підприємства, організації і установи надають присадибні ділянки або городи із земель, призначених для цієї мети, постійним робітникам і службовцям, а також вчителям, лікарям та іншим спеціалістам, які працюють і проживають у сільській місцевості. Надання присадибних ділянок або городів провадиться на основі рішення адміністрації радгоспів та інших сільськогосподарських підприємств, організацій і установ. Колгосп за рішенням загальних зборів членів колгоспу (зборів уповноважених) надає присадибні земельні ділянки вчителям, лікарям та іншим спеціалістам, які працюють і проживають у сільській місцевості. Робітникам, службовцям, пенсіонерам та інвалідам, які проживають у сільській місцевості, при наявності вільних присадибних земель у колгоспах, радгоспах, інших державних сільськогосподарських підприємствах, організаціях і установах, присадибні ділянки можуть надаватися відповідно за рішенням загальних зборів членів колгоспу (зборів уповноважених) або адміністрації радгоспу, підприємства, організації чи установи, затверджуваним виконавчим комітетом сільської Ради депутатів трудящих. Робітники, службовці та інші громадяни, які проживають у сільській місцевості, використовують надані їм присадибні земельні ділянки для будівництва жилих будинків та господарських будівель, а також ведення особистого підсобного господарства. Також статтею 63 Земельного Кодексу Української РСР (редакції від 08.07.1970 року) було врегульовано право колгоспного двору на присадибну земельну ділянку. Кожний колгоспний двір має право на присадибну земельну ділянку, яка надається в порядку і в межах норм, передбачених статутом колгоспу. Присадибна земельна ділянка надається для будівництва житлового будинку, господарських будівель, під город, сад та на інші потреби. До присадибної ділянки входить вся площа, в тому числі і зайнята будівлями. Присадибна ділянка не може передаватися в користування іншим особам або оброблятися з застосуванням найманої праці. Право колгоспного двору на присадибну ділянку засвідчується записом в земельній шнуровій книзі колгоспу. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Стаття 1233 ЦК України передбачає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відтак позивач успадкував не тільки житловий будинок, а і земельну ділянку 0,88 га. В той час, позивач зазначав, що вказана земельна ділянка розташована в [ADDRESS] , але з архівної довідки вбачається, що вказана ділянка розташована на території Новознам`янської сільської ради (попередня назва с. Червона Знам`янка Кременчуцького району Полтавської області), таким чином позов підлягає задоволенню саме в такій частині. П. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до осуду за правилами позовного провадження. Таким чином, враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, в той час останній не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства право власності на земельну ділянку, оскільки після смерті спадкодавця будь-яке оформлення правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця є неможливим, що є перешкодою для набуття права власності в порядку спадкування, суд вважає, що є законні підстави для визнання за позивачем права власності.

Outcome: partial