Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з даним позовом, в якому вказала, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, у якому у них народилася дочка, [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. 19 листопада 2009 року було зареєстровано розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду від 25 січня 2012 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі по 350 грн. щомісячно, що є значно нижчим розміром від мінімального. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.12.2018 року становить 2027 грн. Витрати на утримання дочки значно збільшилися, подорожчали продукти харчування, шкільне приладдя, щодня їй потрібні кошти на інші потреби. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач офіційно не працює, але має доходи, працездатний, інших утриманців не має. Вважає, що відповідач може сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. щомісячно, оскільки належне утримання дитини являється обов'язком не тільки матері, але й батька. Просить суд змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка подала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважної причини, про день,час та місце слухання справи був належним чином повідомлений шляхом публікації оголошення через сайт «Судова влада». Беручи до уваги заяву позивачки, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що за час перебування в шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Батьком дитини записаний [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 513 від 19 листопада 2002 року (а.с.5). Шлюб між сторонами було розірвано 19 листопада 2009 року, що підтверджується копією повторного свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до довідки №515, виданої 04 грудня 2018 року ТзОВ «Коломия 911» неповнолітня дочка сторін зареєстрована разом з матір'ю за місцем її проживання в [ADDRESS] (а.с.7). Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 25 січня 2012 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] в твердій грошовій сумі по 350 грн. щомісячно (а.с.4). Як встановлено в судовому засіданні на даний час дитина потребує більших коштів на утримання, задоволення фізичного, духовного та культурного розвитку, одяг, продукти, засоби гігієни та лікування. Коштів, які сплачує відповідач недостатньо, щоб утримувати дочку, яка потребує покращеного харчування, забезпечення одягом, ліками та всім іншим, що є необхідне для забезпечення нормального рівня життя дитини. Ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. В силу дії ч. 3ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За приписами ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року установлений прожитковий мінімум на місяць дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, та щомісячно стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], у твердій грошовій сумі 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки сплата відповідачем аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 350 грн. щомісячно є значно нижчою сумою від встановленого мінімуму. Стягнення аліментів слід розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили, оскільки аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, про що дано роз'яснення у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Судові витрати необхідно розподілити відповідно до вимог ЦПК України, тобто з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704, 80 грн. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.180,181,182,184,192 Сімейного кодексу України, ст.1,2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved