Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить усунути перешкоди у реалізації права власності, визнавши останнього таким, що втратив право користування житловою площею за адресою: [ADDRESS]. Обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач є її сином і не мешкає в даній квартирі з серпня 2013 року. Зараз проживає в Росії, одружився, має сім'ю. Вона не має можливості вільно володіти та розпоряджатися своєю квартирою. Вона не отримує доходів від відповідача, сплачує за нього комунальні послуги, та не може отримати субсидію. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Не заперечує щодо розгляду справи у відсутність відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Шляхом електронної форми звернення громадян надав суду заяву про розляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає. Суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд встановив, що позивач [PERSON] є власником [ADDRESS] (а.с.17-18). Відомостями з домової книги, довідкою виконавчого комітету Дружківської міської ради від 23.06.2018 р. підтверджується реєстрація відповідача [PERSON] в зазначеній квартирі з вересня 2010 року (а.с. 13-16,25). Судом встановлено, що відповідач був зареєстрований у квартирі позивача, як член сім'ї, оскільки є її сином. Фактично, в зазначеному будинку відповідач не мешкає з травня 2013 року, що підтверджується Актом, який складено головою територіального комітету мікрорайону № 2 «Індустріальний» (а.с.12) і визнається відповідаче у заяві до суду. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право користування житлом в [ADDRESS], оскільки за вказаною адресою він відсутній без поважних причин більше терміну, визначеного ч. 2 ст. 405 ЦК України. Суд вважає, що реєстрація відповідача в зазначеній квартирі, створює перешкоди в користуванні позивачем власністю. Відповідач покинув квартиру добровільно, перешкод у користуванні квартирою з боку позивача не відбувалося. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним усунути позивачеві перешкоди в користуванні власністю, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою позивача.

Outcome: approved