Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], який є опікуном [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] ,третя особа з самостійними вимогами [PERSON] про стягнення коштів. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.08.2017 року прийнято до провадження вказану цивільну справу. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.01.2018 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 19.02.2018 року продовжено розгляд цивільної справи. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач та третя особа з самосттійними вимогами на боці позивача вказували, що [PERSON], згідно Договору купівлі-продажу від 09 жовтня 2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О., придбала у [PERSON] належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] за 18000доларів США, що за курсом НБУ на день укладання договору є еквівалентом 144180 грн., які продавець ([PERSON]) отримав повністю при підписанні цього договору. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав та обтяжень нерухомого майна від 28.11.2016р. державний реєстратор Комунального підприємства «Криничанське бюро технічної нтаризація» [PERSON], відповідно до рішення: індексний номер: 31627382 від .09.2016р. здійснила державну реєстрацію спірної квартири за Відповідачем ([PERSON]) з додатковим внесенням відомостей: згідно рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області № 22-ц/774/8281/13 про витребування майна із чужого незаконного володіння та повернути його у власність від 02.10.2013 р. квартртира [ADDRESS] витребувана у [PERSON] та повернута власність [PERSON];Свідоцтва про право на спадщину, за законом, серія та номер : 5-2561,виданий 18.09.2001, видавник Неклеса О.М. державний нотаріус П'ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори;Розпорядження «Про внутрішнє перепланування квартири», серія та номер: № 690, виданий 25.11.2014р., видавник: Дніпропетровська міська рада: технічний паспорт, серія та номер: б/н виданий 29.10.2014р., видавник : ТОВ "КОНЦЕПТ К". Позивач та третя особа з самосттійними вимогами вказували, що оскільки придбана в 2009 році квартира [ADDRESS] перебувала у дуже жахливому становищі, були розбиті всі вікна, відсутні стекла, то Позивач ([PERSON]) на проханню своєї дружини [PERSON]) та за кошти [PERSON], які були виручені за продаж цієї квартири, уклав договір № 10Д/222 з ПП [PERSON] про встановлення пластикових вікон. ПП [PERSON] виконала договір та встановили та здійснила демонтаж старих непридатних до використання вікон та здійснила їх заміну на нові пластикові вікна вартістю 8300 ,00 гривень курс НБУ на 23 грудня 2009 р. 7 грн 97 копійок за долар США , що складає 1041 долар США ,також договор укладався 23.12.2009 р. Позивач та третя особа з самосттійними вимогами вказували, що при продажу 11 грудня 2009 року за договором купівлі-продажу квартири, який був нотаріально прсвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лоян Т.С., [PERSON] продала спірну квартиру [ADDRESS] [PERSON] за 20000 доларів США (а.с.31,32) за згодою позивача у нотаріуса, при цьому було видно, що дружина позивача [PERSON] купила за 18 000 доларів США, а продаж робила за 20000 доларів США. Це пов'язано з тим, що під час надання договору купівлі-продажу було з [PERSON] було оговорено, що Позивач ([PERSON]) вставить за цю різницю (2000 дол. США), пластикові вікна у сумі 1 041 долар США, сплатить всі нотаріальні витрати по укладанню договору купівлі-продажу, та зробить поліпшення в квартирі, що встановило різницю між 18000 доларів та 20000 доларів США. Позивач та третя особа з самосттійними вимогами вказували, що заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2010 року Договір купівлі-продажу від 09 жовтня 2009 року, предметом якого є квартира [ADDRESS], укладений між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON], визнано недійсним з підстав, передбачених ст. 225 ЦК України, оскільки рішенням Святошинського районного суду і. Києва від 14 червня 2010 року [PERSON] визнаний недієздатним, над ним встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON]. Позивач та третя особа з самостійними вимогами вказували, що у листопаді 2012 році [PERSON], діючи в інтересах недієздатного [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про витребування квартири [ADDRESS] із чужого незаконного володіння та повернення його у власність. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2013 року у задоволені позову було відмовлено.Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2013 року рішення суду першої істанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким витребувано у [PERSON] квартиру [ADDRESS] та повернути її у власність [PERSON] Позивач та третя особа з самостійними вимогами вказували, що [PERSON] подала позов 25 січня 2017 року , де [PERSON] є відповідач котрий треба віддати різницю між купівлі-продажу квартири [ADDRESS], яка буде складатиати 2 000 тис. доларів США еквіваленту 26, 27 за долар США, 52 540 грн., а [PERSON] треба віддати [PERSON], щоб та в свою чергу віддала гроші [PERSON] Також вказували, що 14.12.2016 р. [PERSON] отримала грошові кошти в розмірі 183 117,85 тис, гривень від [PERSON] опікуном який діє в інтересах недієздатного [PERSON] і одразу віддала кошти [PERSON] яка це підтверджує в своїй позовній заяві. Вказували, що [PERSON] є чоловіком [PERSON], то позивач також буде нести збитки у разі стягнення коштів з [PERSON] які вона не отримувала від [PERSON] який є опікуном [PERSON] в зв'язку з тим що [PERSON] не може в цьому процесі пред'явити позов до [PERSON], в особі опікуна [PERSON], що це буде порушувати права позивача, так як всі отримані кошти від [PERSON] за договором купівлі-продажу від 09.10.2009р. віддані [PERSON] під розписку, тому вважаю, що [PERSON] в позові [PERSON] до відповідачів 1 і 2 треба залучити [PERSON], як третю особу з самостійними вимогами. Позивач та третя особа з самостійними вимогами вказували, що [PERSON] витребував квартиру [ADDRESS] у [PERSON], а [PERSON] договором № 10Д/222 ПП [PERSON], вставив в дану квартиру пластикові вікна з усного договору [PERSON], а поліпшення ці, якщо будуть відокремлені з даної квартири, то можуть по нести їй жахливий стан, а також на демонтаж будуть покладанні витрати тому вважає, що позивачу повинні бути повернені кошти в сумі 1 041 доларів США, еквівалент складає за курсом НБУ на момент того, одержано, за цінами, які існують на момент подачі позовної заяви 26.27 за долар, = 27 347 тис. грн. В судовому засіданні Позивач та третя особа з самостійними вимогами позов підтриимали та просили його задовольнити на підставі наданих письмових доказів та обгрунтувань викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з"явився, був належним чином повідомлений, надав відзив на позовну заяву( а.с.137-141), просив суд у задоволенні позову відмовити. У відзові відповідач вказував, що позивач [PERSON] дізнався про порушення свого права 02.10.2013 року з рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області. З позовною заявою до суду [PERSON] звернувся 17.07.2017 року , тобто в строк більший ніж 3 роки. Відповідач вказує, що кошти за квартиру повернуті подружжю [PERSON] в повному обсязі відповідно рішення суду, а фактично на теперішній час квартирою користується третя особа - [PERSON], а відповідач на теперішній час, в судовому порядку, бажає вселитись в належну йому квартиру, то вважає, позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом. Вказує, що подружжя [PERSON] вже неодноразово звертались до суду з аналогічними позовами, вважає, що позивач зловживає процесуальними правами, тому відповідно вимог ст.44 ЦПК України позовна заява [PERSON] підлягає залишенню без розгляду. Відповідач вказував, що 04.11.2010 року Кіровським районним судом м. Дніпро Договір купівлі- продажу квартири за адресом: [ADDRESS], від 09 жовтня 2009 року, визнано не дійсним.Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від19 червня 2014 року, було встановлено отримання коштів по договору купівлі-продажу від 09 жовтня 2009 року, та стягнуто з [PERSON] який є опікуном недієздатного [PERSON] суму коштів в розмірі 183 117,85 грн. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2014 року, по справі № 203/6552/13-ц, по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], який є опікуном [PERSON] позовні вимоги були задоволені, стягнуто з [PERSON], який є опікуном [PERSON] на користь [PERSON] 181 304 грн. Гроші відповідно до рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2014 року, по справі № 203/6552/13-ц подружжя [PERSON] отримали - 14.12.2016 р. Таким чином, відносно спору про стягнення грошових коштів між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав вже є рішення судів, що набрали законної сили , а саме важливо, позивач не заперечує , що гроші - 14.12.2016 року подружжя вже отримало. Відповідач вказував, що Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 жовтня 2015 року у задоволені позовної заяви позивача [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів - відмовлено. Апеляційний суд Дніпропетровської області від 24 листопада 2015 року рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 жовтня 2015 року залишив без змін. Ухвалою ВССУкраїни від 28 січня 2016 року касаційну скаргу [PERSON] відхилено, а рішення судів першої та апеляційної інстанції залишено без змін, а тому просить суд у задоволенні позову відмовити. Треті особи без самостійних вимог у судове засіданя не з"явились, про свою участь у справі суд не повідомили. Суд заслухавши пояснення позивача, третьої особи із самостійними вимогами, дослідивши письмові докази, встановив наступне. Відповідно до ст.77 ЦПК України Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета док Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що згідно Договору купівлі-продажу від 09 жовтня 2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О.,[PERSON] придбала у [PERSON] належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] яі - квартира) за 18000доларів США, що за курсом НБУ на день укладання договору є еквівалентом 144180 грн. Судом встановлено, що 11 грудня 2009 року за Договором купівлі-продажу квартири, який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лоян Т.С., [PERSON] продала спірну квартиру [ADDRESS] гр.[PERSON] за 20000 доларів США . Судом встановлено, що заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2010 року Договір купівлі-продажу від 09 жовтня 2009 року, предметом якого є квартира [ADDRESS], укладений між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON], визнано недійсним з підстав, передбачених ст. 225 ЦК України, оскільки рішенням Святошинського районного суду і. Києва від 14 червня 2010 року [PERSON] визнаний недієздатним, над ним встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON] Судом встановлено, що згідно Договору №10 Д/222 від 23.12.2009 року, [PERSON]уклав договір з ПП [PERSON] на виготовлення металопластикових вікон у кількості 8 штук на суму 8300,00 грн. з терміном виготовлення 7-10 робочих днів. Судом встановлено, що Договор №10 Д/222 від 23.12.2009 року, позивач [PERSON]уклав з ПП [PERSON] на виготовлення металопластикових вікон у кількості 8 штук на суму 8300,00 грн.,в той час, коли вказана квартира квартиру [ADDRESS] вже належала на праві власності гр.[PERSON], на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лоян Т.С., яку [PERSON] 11.12.2009 року продала гр.[PERSON] за 20000 доларів США , та як вказує позивач з урахуванням поставки пластикових вікон у сумі 1041 доларів США, нотаріальних послуг, та здійснення поліпшення квартири. Судом встановлено, що згідно рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 19.06.2014 року, яке набрало законої сили, за позовом [PERSON] до [PERSON], в особі опікуна [PERSON], [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Дніпопетровського МНО Ричка Ю.О. рол стягнення суми; за позовом третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] до [PERSON], в особі опікуна [PERSON],третя особи [PERSON],Управління-служба у справах дітей Кіровської районної ради у м. Дніпропетровську про стягнення суми, основний позов задоволено частково, стягнуто з [PERSON], який є опікуном [PERSON], на користь [PERSON],179863,00 грн.,еквівалент 18000,00 доларів США,8300,00 грн.-вартість пластикових вікон,понесені витрати під час укладенні договору купівлі-продажу у розмірі 1441,80грн.нотаріальних витрат;1441,80 грн.-податок до пенсійного фонду,1000,00 грн-у відшкодування моральної шкоди, а разом 192046,60 грн., стягнуто судовий збір у розмірі 1920,60грн. у задовленні решти позовних вимог відмовлено. Позов третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] до [PERSON],в особі опікуна [PERSON], третя особи: [PERSON],Управління-служба у справах дітей Кіровської районної ради у м. Дніпропетровську про стягнення суми-задоволено частково. Стягнути з [PERSON], який є опікуном [PERSON],на користь [PERSON]-192441,00 грн- вартість ремонтних робіт квартри,1600,00 грн.-податок до пенсійного фонду,1000,00 грн.-у відшкодування нотаріальних витрат,1000,00грн. у відшкодувння моральної шкоди,разом 196641,00 грн,. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встановлено, що позивач та третя особа із самостійними вимогами не подали суду належних та достатніх доказів, що вартість металопластикових вікон , а саме поліпшення квартири квартиру [ADDRESS] становить на день подачі позову 1041 Долар США, 27 347,0 грн, натомість, як згідно Договору №10 Д/222 від 23.12.2009 року, який позивач [PERSON]уклав з ПП [PERSON] на виготовлення металопластикових вікон у кількості 8 штук сума договору складає 8300,00 грн, яка вже повренута [PERSON], за рішенням суду, а тому позивачем та третьою особою із самстійними вимогами суду позовні вимоги не доведені. З огляду на наведене суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог позивача та третьої особи із самостійними вимогами в повному обсязі за необгрунтованістю та безпідставністю позовних вимог,а також недоведеність їх належними доказами. У відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати в зв"язку із відмовою в задоволенні позову понесені позивачем слід покаласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed