Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також приватизована земельна ділянка, що знаходяться в [ADDRESS] , належали на праві власності колгоспному двору, головою якого був його батько [PERSON] , який на час ліквідації колгоспних дворів проживав у спірному будинку разом із дружиною [PERSON] та сином, [PERSON] (сторонами по справі). [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина за законом. Позивач продовжує проживати у вказаному будинку. Крім позивача, інших спадкоємців, які б претендували на цю спадщину, немає, оскільки відповідач відмовляється від своїх спадкових прав на користь позивача. Однак, приватний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що право власності на нерухоме майно за спадкодавцем не зареєстровано. Тому позивач просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди. Позивач в підготовче засідання не з`явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, 18.11.2019 року його представник, адвокат Атаманюк В.М. подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його та позивача відсутності (а.с. 40). Відповідач в підготовче засідання не з`явилася, про його час та місце була повідомлена належним чином, 19.11.2019 року звернулася до суду з письмовою заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в її відсутності (а. с. 44). Тому відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України наявні підстави для ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні. В зв`язку з неявкою в судове засідання вказаних учасників фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 14.04.1984 року одружились [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з чим омстання змінила прізвище на " [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 14.04.1984 року (а.с. 7). [INFO] народився позивач [PERSON] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.10.1984 року (а.с. 5). Згідно з даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14.02.2019 року виконкомом Нижньовербізької сільської ради ОТГ Коломийського району, [PERSON] помер [INFO] в с. Великий Ключів Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.8). Відповідно до довідок №№ 608, 609, виданих 31.07.2019 року Нижньовербізькою сільською радою ОТГ Коломийського району, [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також приватизована земельна ділянка, що знаходяться в [ADDRESS] . [PERSON] проживав у спірному будинку з 1955 року по день смерті ( [INFO] ). Станом на 01.07.1990 року в цьому будинку проживали: [PERSON] - голова двору; [PERSON] - дружина (відповідач) та [PERSON] - син (позивач). На час смерті [PERSON] в зазначеному будинку проживали його дружина та син. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався у виконкомі вказаної сільської ради (а. с. 11, 12). Судом встановлено, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП "Коломийське МБТІ", виданої 19.03.2019 року за № 63728, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року право власності на спірний будинок не зареєстровано (а.с.10). Згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданим ОКП «Коломийське МБТІ» 05.04.2019 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 75,7 кв. м. житловою площею 31,6 кв. м., та господарських будівель і споруд: вбиральні - літера "Б"; огорожі - «№ 1»; колодязя інженерних мереж - « №2». Рік побудови будинку - 1991 ( а.с. 14-17). Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55234759, виданого приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Досин Н.Ф. 22.02.2019 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 11 за номером у спадковому реєстрі 63804206, спадкодавець [PERSON] (а.с.9). Листом вказаного нотаріуса № 143/02-14 від 12.08.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок в зв`язку з тим, що право власності на зазначене нерухоме майно за спадкодавцем не зареєстровано (а. с. 13). Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного суд приходить до висновку про наявність передбаченої законом підстави для визнання в порядку спадкування за позивачем права власності на спірне нерухоме майно, оскільки у зв`язку з відсутністю реєстрації такого права спадкодавця позивач як єдиний спадкоємець за законом не може набути права на це майно. На підставі наведеного, ст. ст. 392, 1268 ЦК України, та,

Outcome: approved