Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини -сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до заяви від 09.09.2015 р., позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просила суд позов задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1\\4 усіх видів заробітку відповідача, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що допомога надається, але не регулярно. Також позивач повідомила, що відповідач має намір виїхати за межі України, а тому повинно бути вирішено питання щодо утримання дитини. Відповідач в судовому засіданні визнав позов у повному обсязі, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у пред»явленому позивчаем розмірі не заперечував. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 21 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м.Донецьк. Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 13.10.2015 р. шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину -сина [PERSON], [INFO]. На час розгляду судом справи неповнолітня дитина проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів у даній справі суд враховує матеріальне становище платника, що він є особою працездатного віку і може забезпечити належний рівень утримання свого сина; що він не має інших аліментних зобов»язань, а також те, що на його утриманні не перебувають інші особи, оскільки доказів на спростування зазначених обставин суду не надано. Суд також враховує позицію відповідача щодо пред»явленого позову, а саме визнання ним розміру аліментів, що пред»явлений до стягнення. Оскільки суду не надано документів про стан здоров»я сторін та неповнолітньої дитини, суд не досліджує зазначені обставини справи. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі ,докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1\\4 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в доход держави.

Outcome: approved