Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № IKCASHSHG.1295508.001 від 27.05.2013 р. у розмірі 63 704,24 грн., що виникла станом на 16.02.2016 р., мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору 27.05.2013 р. відповідач отримав кредит в сумі 18 700,0 грн., з яких на споживчі потреби кредит у розмірі 17 000 грн., та 1 700 грн. надається з метою оплати винагороди за надання коштів. З процентною ставкою за користування кредитом 0,001 % річних, щомісячна комісія за користування кредитними коштами становить 4,00 % (сплата комісії сплачуєтся у гривні). Кінцевим терміном погашення кредиту є 26.05.2016 р. Посилаючись на те, що позивач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконав належним чином, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, то виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути. У судове засіданні представник позивача не з'явився, надав письмову заяву, в якій зазначив, що справу просить розглянути без його присутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач проти позовних вимог не заперечувала та пояснила, що заборгованість виникла через матеріальний стан, вказала, що зобов'язуєтся повернути заборгованість. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 27 травня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір№ IKCASHSHG.1295508.001, відповідно до умов якого, Банк надав відповідачу надав у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти, на умовах, визначених договором, споживчий кредит у розмірі 18 700,0 грн. яких на споживчі потреби кредит у розмірі 17 000 грн., та 1 700 грн. надається з метою оплати винагороди за надання коштів, зі сплатою процентів в розмірі 0,001 % річних та комісія в розмірі 4,00 % від суми кредиту по договору щомісяця у період сплати. Згідно з п. 6.1. кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику відсотки в розмірі 36% річних від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Позивач у підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідачка припинила сплату процентів, у зв'язку з чим, прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 16.02.2016 року становить 3 716,05 грн. Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору позичальник погашає кредит згідно графіку з 1-го 10-е число кожного місяця, однак відповідачка припинила погашати основний борг, у зв'язку з чим, станом на 16.02.2016 року прострочена заборгованість по сплаті кредиту становить 11 439,87 грн. Відповідно до п. 1.6 кредитного договору, відповідачка зобов'язалась сплачувати банку щомісячну комісію надання кредитних коштів в розмірі 4,00% від суми кредиту по договору, однак остання припинила сплачувати комісію, у зв'язку чим, станом на 16.02.2016 року заборгованість по сплаті комісії становить 16 456,0 грн. Відповідно до п.п. 3.1.9, 3.1.11 кредитного договору при порушенні позичальником зобов'язань, передбачених умовами даного договору, банк на свій розсуд має право змінити умови договору - вимагати від позичальника дострокового поверне кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування, виконання інших зобов'язані цим договором у повному обсязі. Відповідно до п.6.3 кредитного договору, за порушення строків сплати процентів користування кредитом банк має право нараховувати позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожень день такої прострочки, у зв'язку чим, станом на 16.02.2016 року сума пені становить 30 812,04 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки №190610 від 27.05.2013 року. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачці кредитні ресурси в повному обсязі, однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, остання, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом сплати відсотків не виконала. У зв'язку з чим, станом на 16.02.2016 року має заборгованість перед позивачем на загальну суму 63 704,24 грн., з яких: 1 280,27 грн. - поточна заборгованість по тілу кредиту; 11 439,87 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 0,01 грн. - поточна заборгованість за процентами; 3 716,05 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 16 456,0 грн. - заборгованість по комісії; 30 812,04 грн. - пеня, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі постанови Правління Національного банку України від 21.12.2015 р. № 914 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.12.2015 р. №234 «Про початотк процедури ліквідації ПАТ «ВБР» та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким з 23.12.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ». Відповідно до Наказу №441 від 22.12.2015 р., до виконання повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації приступив Міхно С.С., до 22.12.2017 р. включно. Згідно з ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», до повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відноситься вжиття передбачених законодавством заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Відповідно до приписів п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судові збору звільняється, зокрема, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у справах пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільняється від сплати судового збору у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з вищезазначеним з відповідачки в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 378,0 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved