Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, який мотивує тим, що 01.10.2014 року [PERSON] позичив у нього, [PERSON], 16000 гривень, які зобовязався повернути до 01.11.2014 року, про що свідчить розписка, яку він видав на його імя, як документ, який свідчить про передачу йому вказаної суми грошових коштів та гарантією повернення, а також складений договір позики №1 від 01.10.2014 року. Коли термін повернення зазначених грошей закінчився, [PERSON] добровільно грошовий борг йому не повернув. Відповідно до п.1 ст.14 ЦК України цивільні обовязки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п.п.8,9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Нормою ч. 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути надана розписка позичальника. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статей 525 та 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1048 ЦК України позичальник має право на одержання від боржника суми боргу, з урахуванням одержання відсотків, встановлених договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їхній розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Вказана позика не є безпроцентною відповідно до ч. 2 ст. 1048 ЦК України. Таким чином, [PERSON] зобовязаний сплатити йому згідно розрахунку станом на 27.04.2017 року ( по обліковій ставці НБУ) - 3638,36 грн. Відповідно до ст.1050 ЦК України та ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошових зобовязань, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Кількість днів прострочки станом на 27.04.2017 року складає 908 днів. Згідно розрахунку сума 3% річних складає 1194 грн. 8 коп. Таким чином, загальна сума коштів, що підлягає стягненню з [PERSON] на його користь становить: 16000+1194,08+3638,36=20832,44 грн. Позивач в судове засідання не з"явився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив, а тому, суд вважає за можливе слухати справу за наявних доказів в заочному порядку. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, а саме: розписку від 01 жовтня 2014 р. та договір позики №1 від 01 жовтня 2014 р., згідно яких відповідачем взято в борг у позивача 16 000 /шістнадцять тисяч/ гривень з терміном повернення до 01.11.2014 р., вважає, що позов частково підставний і підлягає до часткового задоволення, оскільки відповідачем порушено зобовязання за договором щодо повернення грошових коштів у визначений строк, які він добровільно не виконує, у звязку з чим слід стягнути з нього суму боргу у розмірі 16000 (шістнадцять тисяч) гривень та в межах позовних вимог згідно розрахунку позивача відсотки за користування позиченими коштами в розмірі 3638 (три тисячі шістсот тридцять вісім) гривень 36 копійок відповідно до облікової ставки НБУ. Таким чином, слід стягнути загалом 19638 грн. 36 коп. В решті позову слід відмовити, оскільки відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошових зобовязань, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Натомість, суд суд стягнув відсотки згідно облікової ставки НБУ відповідно до ст. 1048 ч.1 ЦПК України. На підставі викладеного та ст. 16 ЦК України ,

Outcome: approved