Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

У вересні 2015 року ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 11 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Правекс-Банк» та відповідачем-1 [PERSON] був укладений Кредитний договір № 689-008/07 Р. Відповідно до умов Кредитного договору позивач надає відповідачу-1 кредит в іноземній валюті у сумі 18 400 дол. США, терміном з 11.04.2007 року до 01.04.2014 року із розрахунку 11,99 % річних за час фактичного користування кредитом, а відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені Договором повернути кредит у вказаний термін та сплачувати проценти. В якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між банком та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 11 квітня 2007 року були укладені договори поруки, відповідно до якого поручителі у порядку та на умовах, передбачених договором поруки зобов'язуються нести солідарну майнову відповідальність перед позивачем за виконання в повному обсязі зобов'язань відповідача - 1 за кредитним договором та можливих змін і доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки, вчасно та у повному обсязі погашення основної суми борги за кредитом у строки. Посилаючись на те, що позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, а відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконали просить стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ «Правекс Банк» суму грошових коштів у розмірі 11 715 дол. США 98 центів, в тому числі: - 6 147 дол. США - непогашений кредит; - 3 430 дол. США 95 центів - пеня на суму непогашеного кредиту; - 1 364 дол. США 65 центів - несплачені відсотки за користування коштами; - 773 дол. США 38 центів - пеня на суму несплачених відсотків; У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, з тих же підстав просив його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини поважності неявки в судове засідання суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ КБ «Правекс-Банк» є повним правонаступником АКБ «Правекс-Банк». Як встановлено в судовому засіданні 11 квітня 2007 року між позивачем та відповідачем-1 [PERSON] був укладений Кредитний договір № 689-008/07 Р ( а. с. 14-20). Відповідно до п. 1.1, 1.2 якого, позивач надає відповідачу-1 кредит в іноземній валюті на загальну суму 18 400 дол. США з метою своєчасної оплати вартості автомобіля, що купується, а також з метою сплати страхових платежів згідно з договором страхування автомобіля, терміном з 11.04.2007 року до 11.04.2014 року із розрахунку 11,99 % річних, а відповідач-1 зобов'язався погашати кредит рівними частинами та сплачувати відсотки ( п. 4.4. Договору). Пунктом 1.3 Договору передбачено, що у кожному випадку невиконання (неналежного виконання) Позичальником своїх зобов'язань за цим договором (відносно строків сплати відсотків і повернення кредиту та/або сплати відсотків та /або повернення кредиту не в повному обсязі), розмір процентної ставки збільшується на 1 відсоток річних, починаючи від розміру, встановленого в п. 1.2 даного Договору. Відповідно до п. 10.1 кредитного Договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитним або внесення відсотків за користування кредитом відповідач-1 сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної відсоткової ставки, зазначеної в п. 1.2 Договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. Згідно п. 7.1.4 Договору при настанні обставин, вказаних в п.п. 9.1, 9.2 кредитор має право дострокового стягнення заборгованості у повному обсязі за рахунок закладеного автомобіля, або звернути стягнення на грошову та майнову власність, належну відповідачу-1. 11 квітня 2007 року між Банком та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу №689-008/07Р ( а.с.27-31). Відповідно до умов якого, відповідач-1 передав у заставу транспортний засіб, а саме - автомобіль [NUMBER]. Крім того, у якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між банком та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 11 квітня 2007 року були укладені договори іпотеки № 689-008/07 Р ( а.с. 21-26). Згідно п. 1.1. даних договорів, поручитель, у порядку та на умовах, передбачених даним Договором, зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед Кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 689-008/07Р від 11.04.2007 року. В п. 2.1 договору поруки вказано, що поручитель зобов"язується у випадку невиконання або неналежного виконання відповідачем-1 зобов»язань за договором, виконати за нього зобов'язання перед Позивачем, у порядку і у строки, встановлені Договором, зазначеним у п. 1.1 Договору зі змінами і доповненнями до нього. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачеві-1 кредитні ресурси в повному обсязі. Однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, останній, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом сплати відсотків, не виконав. У зв'язку з чим станом на 15.06.2015 року у відповідачів виникла заборгованість у розмірі 11 715 дол. США 98 центів. Матеріали справи свідчать, що 13.07 2015 року позивачем на ім'я відповідачів було направлено вимогу про виконання зобов'язань за кредитним договором ( а.с. 39-50). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Статтею 192 ЦК України передбачено, що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадку і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу ( генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 цього Декрету. Як убачається з матеріалів справи ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» має банківську ліцензію на право здійснення банківських операцій з валютними цінностями. Отже, оскільки у ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» наявна ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями, заборгованість за кредитом та процентами має бути стягнута в іноземній валюті. Указана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-190цс15. Позивачем було надано розрахунки по заборгованості за вказаним кредитом ( а.с. 11-13), з якими суд погоджується. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачі не скористалися своїм правом надати заперечення проти заявлених позовних вимог ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», не надали доказів, які б могли спростовували розрахунки банку щодо нарахування заборгованості. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідачів на підставі ст. ст. 526, 611, 554 ЦК України слід стягнути солідарно на користь позивача 11 715 дол. США 98 центів, а саме: - 6 147 дол. США - непогашений кредит; - 3 430 дол. США 95 центів - пеня на суму непогашеного кредиту; - 1 364 дол. США 65 центів - несплачені відсотки за користування коштами; - 773 дол. США 38 центів - пеня на суму несплачених відсотків; Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс Банк» підлягають витрати по оплаті судового збору в розмірі по 616 грн. 81 коп. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved