overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, на даний час сім'я розпалася, просить шлюб між нею та відповідачем - розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в суді позов визнав, на розлучення згоден. Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В даному випадку, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 листопада 2005 року, в відділі РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, в шлюбі мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], вже на протязі тривалого часу сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо близько одного року, мають окремі сімейні бюджети, спільного господарства не ведуть, в сім"ї виникали постійні сварки та непорозуміння, в сім»ї відсутні взаємоповага та взаєморозуміння, примирення між сторонами неможливе, сім'я розпалася остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. Враховуючи, що відповідач позов визнав, не заперечував проти задоволення позову, що примирення між сторонами не можливе, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, понесені нею судові витрати, а саме: 114 грн. 70 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, на даний час сім'я розпалася, просить шлюб між нею та відповідачем - розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в суді позов визнав, на розлучення згоден. Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В даному випадку, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 лютого 2011 року, в виконкомі Ксаверівської сільської ради, Васильківського району, Київської області, в шлюбі мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], вже на протязі тривалого часу сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо з травня місяця 2014 року, мають окремі сімейні бюджети, спільного господарства не ведуть, в сім"ї виникали постійні сварки та непорозуміння, в сім»ї відсутні взаємоповага та взаєморозуміння, примирення між сторонами неможливе, сім'я розпалася остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. Враховуючи, що відповідач позов визнав, не заперечував проти задоволення позову, що примирення між сторонами не можливе, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, понесені нею судові витрати, а саме: 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, на даний час сім'я розпалася, просить шлюб між нею та відповідачем - розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в суді позов визнав, на розлучення згоден. Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В даному випадку, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 квітня 2001 року, в відділі РАГС Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, в шлюбі мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], вже на протязі тривалого часу сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо з жовтня місяця 2012 року, мають окремі сімейні бюджети, спільного господарства не ведуть, в сім"ї виникали постійні сварки та непорозуміння, примирення між сторонами неможливе, сім'я розпалася остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. Враховуючи, що відповідач позов визнав, не заперечував проти задоволення позову, що примирення між сторонами не можливе, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, понесені нею судові витрати, а саме: 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, на даний час сім'я розпалася, просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в суді позов визнав, на розлучення згоден. Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В даному випадку, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 грудня 2005 року, в відділі РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, в шлюбі мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], сторони не підтримують подружніх стосунків, сторони спільного господарства не ведуть, мають окремі сімейні бюджети, в сім"ї виникають сварки та непорозуміння, в сім»ї відсутні взаємоповага та взаєморозуміння, примирення між сторонами неможливе, сім'я розпалася остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. Враховуючи, що відповідач позов визнав, не заперечував проти задоволення позову, що примирення між сторонами не можливе, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, понесені нею судові витрати, а саме: 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться в с.Гаврилівка Нововоронцовського району Херсонської області. За життя [PERSON] заповіт не складав. Про наявність спадкового майна позивачу стало відомо вже після закінчення строку на подання заяви про прийняття спадщини у в'язку з чим позивач просить визначити їй додатковий строк на звернення з такою заявою, посилаючись на поважність причин пропуску вказаного строку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позові, просила визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини в три місяці. Відповідач проти задоволення позву не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть від 08.05.2007 р. [NUMBER] [PERSON] помер [INFO], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №11. Як вбачається із свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] одружились 23.04.1970 року, після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». Згідно відповіді Нововоронцовської державної нотаріальної контори від 24.03.2014 року № 89/0116 спадкова справа на майно після смерті [INFO] [PERSON] не заводилася. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 „Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оскільки роз'яснення Пленуму Верховного Суду не містять вичерпного переліку поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, а також чітко не вказує які причини є поважними, суд приходить до висновку, що причини наведені позивачем є поважними, оскільки пов'язані з істотними труднощами для [PERSON] на вчинення цих дій. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і позивачу має бути визначений додатковий строк в чотири місяці на звернення з заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що після смерті [INFO] року [PERSON], проживаючої до дня смерті по [ADDRESS] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6,28 га з кадастровим номером [NUMBER], на території Новозбур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. За життя [PERSON] склала заповіт, яким вказану земельну ділянку заповіла позивачу. Про наявність заповіту [PERSON] стало відомо вже після закінчення строку на подання заяви про прийняття спадщини у зв'язку з чим позивач просить визначити їй додатковий строк на звернення з такою заявою, посилаючись на поважність причин пропуску вказаного строку. В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви з проханням проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечують. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть від [INFO] р. [NUMBER] [PERSON], померла [INFO] року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 91. Як вбачається із копії заповіту посвідченого в Новозбур'ївській сільській раді Голопристанського району Херсонській області [PERSON] 31.10.1997 року склала заповіт яким земельну ділянку, площею 6,28 га з кадастровим номером [NUMBER], на території Новозбур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області заповідала на ім'я позивача. Згідно відповіді Голопристанської державної нотаріальної контори від 03.03.2016 року № 146/0116 спадкова справа на майно [PERSON], померлої [INFO] року, не заводилася. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 „Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оскільки роз'яснення Пленуму Верховного Суду не містять вичерпного переліку поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, а також чітко не вказує, які причини є поважними, суд приходить до висновку, що причини наведені позивачем є поважними, оскільки пов'язані з істотними труднощами для [PERSON] на вчинення цих дій. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і позивачу має бути визначений додатковий строк в три місяці на звернення з заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що після смерті її батька [PERSON], померлого [INFO], постійно проживаючого до дня смерті в смт.Нововоронцовка Нововоронцовського району, відкрилась спадщина на все його майно, яке належало йому на праві власності. Останні декілька років та на момент смерті вона фактично проживала разом з батьком, про що є запис в домовій книзі. Після звернення в державну нотаріальну контору їй було відмовлено в зв'язку з тим, що в її паспорті записано зовсім інше місце реєстрації, а ніж в домовій книзі відповідно нотаріус зазаначила пропуск встановленого законодавством строку для прийняття спадшини. Позивач з заявою про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк не звернулася у зв'язку з неузгодженістю даних запису домової книги з записами в її паспорті та юридичною необізнаністю, тому просить визначити їй додатковий строк для звернення з такою заявою, посилаючись на поважність причин пропуску вказаного строку. В судове засідання позивач не з'явилася надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть від 24.12.2008 р., серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 139. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 „Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оскільки роз'яснення Пленуму Верховного Суду не містять вичерпного переліку поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, а також чітко не вказує які причини є поважними, суд приходить до висновку, що причини наведені позивачем є поважними, оскільки пов'язані з істотними труднощами для позивача на вчинення цих дій. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці, так як позивач пропустила строк з поважної причини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO], проживаючої до дня смерті в смт.Нововоронцовка Нововоронцовського району Херсонської області, відкрилась спадщина на житловий будинок. Оскільки, позивач з заявою про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк не звернулася, просила визначити їй додатковий строк в три місяці на звернення з такою заявою, посилаючись на поважність причин пропуску вказаного строку, через події, що відбувалися на території Донецької області, де вона проживала. У судове засідання позивач не з'явилася, просила суд справу розглянути без її учатасті, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог, просила розглянути справу без її участі. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть від 24.09.2014 року серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №109. Згідно копії заповіту, посвідченого державним нотаріусом Нововоронцовської державної нотаріальної контори від 18.03.2008 року, [PERSON] заповідала [PERSON] все належне на праві власності майно. Згідно відповіді Нововоронцовської державної нотаріальної контори спадкова справа на майно [PERSON], померлої [INFO], спадкова справа не заводилася. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 „Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оскільки роз'яснення Пленуму Верховного Суду не містять вичерпного переліку поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, а також чітко не вказує які причини є поважними, суд приходить до висновку, що причини наведені позивачем є поважними, оскільки пов'язані з істотними труднощами для позивача на вчинення цих дій. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і позивачу має бути визначений додатковий строк у три місяці на звернення з заявою про прийняття спадщини. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO] року, проживаючої до дня смерті в смт. Нововоронцовка Нововоронцовського району Херсонської області, відкрилась спадщина на земельну ділянку. Оскільки, позивач із заявою про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк не звернулася, посилаючись на поважність причин пропуску вказаного строку, оскільки вона є людиною юридично необізнаною та до смерті матері фактично проживала з нею разом, просила визначити їй додатковий строк в два місяці на звернення з такою заявою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, з підстав зазначених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог, просив розглянути справу без представника селищної ради. Суд, заслухавши позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть від 28.11.2012 року серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №106. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], від 11.10.1962 року, матір'ю [PERSON] є [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], від 09.06.1990 року, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Згідно відповіді Нововоронцовської державної нотаріальної контори спадкова справа на майно [PERSON], померлої [INFO] року, не заводилася. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 „Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оскільки роз'яснення Пленуму Верховного Суду не містять вичерпного переліку поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, а також чітко не вказує які причини є поважними, суд приходить до висновку, що причини наведені позивачем є поважними, оскільки пов'язані з істотними труднощами для позивача на вчинення цих дій. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і позивачу має бути визначений додатковий строк у два місяці на звернення з заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved