Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулись до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави та судових витрат, зазначивши, що 13.04.2007 року між [PERSON] та позивачем був укладений кредитний договір №VIL0АК00031508, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 55463.47грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.04 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 11.04.2012 року, а відповідач зобов'язався повертати кредит згідно графіку погашення суми кредиту та сплачувати щомісячно відсотки за користування кредитом, однак [PERSON] не додержувався належного виконання умов зазначеного договору, в силу чого його загальна заборгованість перед позивачем станом на 31.07.2014року становить 89926,14 грн. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 13.04.2007 року уклали договір застави, згідно якого відповідач надав в заставу рухоме майно, а саме: автомобіль ГАЗ модель 3302-414, рік випуску 2007, тип ТЗ: Боровий малотоннажний-В, №кузовашасі:[NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] В зв'язку із невиконанням боржником основного зобов'язання, ПАТ КБ «Приватбанк» подано в суд позовну заяву про звернення стягнення на предмет застави. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи були належним чином повідомлені, заяви про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу за наявними в ній доказами відповідно до ч. 4 ст.169 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом було встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини: 13.04.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № VIL0АК00031508, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов'язання надати відповідачу кредит у сумі 55463,47грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.04.2012 року, а відповідач зобов'язувався повертати кредит згідно графіку погашення суми кредиту та сплачувати щомісячно відсотки за користування кредитом, що підтверджується копією кредитного договору № VIL0АК00031508 від 13.04.2007 року(а.с.14-18). Згідно п. 1.3, 7.3 кредитного договору зазначено, що забезпеченням виконання позичальником зобов'язання за даним договором виступає новий автомобіль ГАЗ 3302-414, а також всі інші види застави, іпотеки, поруки й т.п., надані Банку з метою забезпечення зобов`язань за даним Договором. В забезпечення виконання зобов'язання за договором кредиту між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 13.04.2007 року було укладено договір застави рухомого майна, відповідно до п.34.4 якого заставодавець, тобто [PERSON], надав в заставу рухоме майно - автомобіль ГАЗ3302-414, 2007 року випуску, тип ТЗ: Боровий малотоннажний-В, № кузовашасі:[NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], об`єм двигуна 2464, який належить [PERSON] на праві власності. Згідно п. 34.5 договору застави, сторони визначили, що вартість предмета застави складає 56640,00 грн. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, видавши грошові кошти обумовлені кредитним договором, за мінусом необхідних відрахувань при укладенні договору у сумі 44802,00 грн. відповідачу, що підтверджується копією ордеру-розпорядження № VIL0АК00031508 від 13.04.2007 року.(а.с.14). Однак, відповідач не додержувався належного виконання умов зазначеного договору, в силу чого його заборгованість перед позивачем станом на 31.07.2014 року становить 89926,14 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 18982,34 грн.; - заборгованості по відсотках за користування кредитом - 33954,69грн.; - комісія - 512,16 грн.; - пеня - 36476,95 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору.(а.с.7-11). Банком було направлено лист-повідомлення позичальнику [PERSON] від 03.07.2014 року, згідно якого було запропоновано погасити заборгованість за кредитом. Однак позичальником заборгованість не було погашено.(а.с.12) Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до ст.1054 ЦК України даний договір є кредитним договором, а згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно умов кредитного договору [PERSON] взяв на себе зобов'язання прийняти, належним чином використати та повернути ПАТ КБ „ПриватБанк" вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором. Однак, позичальник не виконав умов договору, в результаті чого утворилась заборгованість. Згідно з ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Статтею 20 вищевказаного Закону передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо однією із підстав зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. З дослідженого договору застави від 13.04.2007року в п.15.7.1 вбачається, що заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитно-заставним договором не виконує; предмет застави в заклад банку не передав. Згідно зі ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. Згідно з кредитно-заставним договором, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Виконання рішення суду стосовно звернення стягнення на предмет застави шляхом надання права безпосереднього продажу конкретному покупцю, - неможливо без фактичного знаходження предмету застави у володінні ПАТ КБ «ПриватБанк». З огляду на те, що законом та умовами договору передбачено обов'язок відповідача передати предмет застави в заклад заставодержателя (ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»), позивач вважає позовні вимоги стосовно зобов'язання відповідача виконати зобов'язання в натурі, -законними і обґрунтованими. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави ... із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по судовому збору в розмірі 899,26 грн. На підставі 525, 526, 530, 589, 590, 1050, 1054 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про заставу», ст.ст. 24-26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,

Outcome: approved