Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що [INFO] померли його батьки [PERSON] та [PERSON] , які постійно та на день смерті проживали у [ADDRESS] .Після їх смерті відкрилася спадщина, зокрема на 2\\3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за вказаною адресою. Позивач, як спадкоємець за законом після смерті батьків, у визначений законом строк прийняв спадщину. Інших спадкоємців немає. Проте, [PERSON] не може оформити спадщину після смерті батьків на житловий будинок з господарськими будівлями у нотаріуса через відсутність правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності спадкодавця на будинок, тому він змушений звернутися до суду. Крім того позивач, як член колгоспного двору, має право на 1/3 частину на вищевказане домоволодіння, алезареєструвати за собою право власності у відповідних органах у позасудовому порядку не має можливості по причині відмови йому у державній реєстрації прав на нерухоме майно. В зв`язку з цим, позивач просить в судовому порядку визнати за ним право власності на 2\\3 частини будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після батьків та право власності на 1\\3 частину спірного будинку з господарськими будівлями та спорудами як члена двору, який до 15.04.1991 року не втратив права на частку в майні. В судове засідання позивач та представник відповідача не з`явилися і надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує та просить його задовольнити, а відповідач - Новобасанська сільська об`єднана територіальна громада в особі Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області позовні вимоги визнає. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав. В судовому засідання встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , померли [INFO] , що засвідчено копіями свідоцтв про смерть (а.с.8-9). [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача [PERSON] , що підтверджено відповідним свідоцтвом (а.с.11). З інформації, що міститься у довідці від 22.01.2020 року №25 виданій Новобасанською сільською радою Бобровицького району Чернігівської області, видно, що станом на 15.04.1991 року в житловому будинку, який розташований в [ADDRESS] мешкали [PERSON] - голова двору, помер [INFO] , [PERSON] померла [INFO] та [PERSON] (а.с.12). Згідно довідок від 22.01.2020 року № 27, 26 виданих виконавчим комітетом Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, [PERSON] та [PERSON] , які померли [INFO] на день смерті проживали та були зареєстровані в [ADDRESS] . Разом з ними на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті проживав та був зареєстрований їх син - [PERSON] (а.с.13,16). Згідно довідок від 29.01.2020 року № 31, 32 виданих Новобасанською сільською радою Бобровицького району Чернігівської області, [PERSON] фактично прийняв в шестимісячний термін спадщину після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] , що виразилося в управлінні спадковим майном, сплаті всіх платежів, обробітку земельної ділянки (а.с.14,15). Довідкою № 8 КП «Ніжинського міжміського бюро технічної інвентаризації» від 14.01.2020 року підтверджується, що право власності на житловий будинок в [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.17). Згідно постанов державного нотаріуса Бобровицької районної державної нотаріальної контори від 05.02.2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частини житлового будинку, належні спрадкодавцям, що розташований в [ADDRESS] , оскільки за життя спадкодавці не провели реєстрацію права власності на будинок та не отримали правовстановлюючих документів (а.с.22,23). Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 17.02.2020 року, позивачу було відмовлено у державній реєстрації за ним права власності на будинковолодіння в[ADDRESS] , по причині ненадання документу, що підтверджує речове право на земельну ділянку (а.с.24). Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у визначені Законом способи захисту. Відповідно до приписів статтей 1216,1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач, згідно ст.529 ЦК УРСР, як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР, своєчасно прийняв спадщину після смерті своїх батьків, оскільки у передбачений законодавством шестимісячний термін вступив в управління та розпорядження спадковим майном. Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом на будинковолодіння в нотаріальній конторі не може, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами спадкодавцем не отримувався, а також те, що позивач має право на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Разом з тим, суд враховує, що іншим шляхом захистити право позивача на спадщину неможливо, а набуття позивачем права власності на житловий будинок з будівлями та спорудами не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону.

Outcome: approved