Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07.07.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 2600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] взяті на себе зобов'язання своєчасно не виконав, внаслідок чого станом на 26.01.2014 року утворилась заборгованість в сумі 17120,30 грн. Оскільки судовим наказом від 04.09.2007 року року стягнуто з [PERSON] на користь банку 4029,98 грн., то позивач просив суд стягнути різницю в розмірі 13090,32 грн., а також штраф 500 грн. (фіксована частина) та 654,52 грн. (процентна складова), а всього 14244,84 грн. У заперечені на позов відповідач [PERSON] позов не визнав посилаючись на те, що кредитний договір № б/н від 07.07.2006 року з позивачем не укладав, Умови та правила надання банківських послуг не підписував, просив застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволені позовних вимог. Представник позивача Савицька Г.Р. позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити, зважаючи на таке. Судом встановлено, що 07.07.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір шляхом підписання заяви, яка разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, складає між банком та відповідачем договір про надання банківських послуг (а.с. 11-15). Відповідно до умов договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 2600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 11 зворот, а.с. 14 зворот). У заяві на отримання кредиту зазначено, що [PERSON] ознайомився та згідний із Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою, та своїм підписом підтвердив факт надання йому повної інформації про умови кредитування (а.с. 11 зворот). Відповідно до ст. 526 ЦК України (далі - ЦК) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 627 ЦК визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором від 07.07.2006 року у нього утворилась заборгованість перед позивачем, розмір якої станом на 26.01.2014 року, з урахуванням стягнутих з відповідача судовим наказом Камінь-Каширського районного суду від 04 вересня 2007 року коштів в сумі 4029,98 грн., становить 14244, 84 грн., що включає заборгованість по відсотках за користування кредитом 13090,32 грн., а також штраф 500 грн. (фіксована частина) та 654,52 грн. (процентна складова) (а.с. 6-10, 51). Відповідач [PERSON] не надав суду доказів, які б спростовували наявність у нього боргу перед позивачем, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Відповідно до ст. 253 ЦК перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі ст. 266 ЦПК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Пунктом 9.12 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з дня підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не повідомила іншу сторону про припинення дії договору, то він автоматично лонгується на такий же строк (а.с. 14). Однак такі умови не свідчать про те, що договір не має строку виконання. У законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з Умовами і правилами надання банківських послуг (а.с.12), мінімальний обов'язків платіж - це розмір боргових зобов'язань позичальника, які щомісячно підлягають сплаті позичальником на протязі строку дії картки. Відповідно до п.п. 3.1.1. Правил користування платіжною карткою, строк дії картки зазначений на лицьовій стороні картки (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця (а.с.14). Пунктом 5.4 Правил користування платіжною карткою (а.с. 14 зворот) передбачено, що строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним карткам проводиться в наступному порядку: - строк погашення процентів по кредиту щомісячно за попередній місяць; - строк погашення кредиту - в повному обсязі не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (поле MONTH). Згідно з правовою позицією, наведеною у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс 14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє у межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК), а не закінченням строку дії договору. Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою (а.с. 14 зворот) встановлено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява держателя картки щодо закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання операцій по картковому рахунку, та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. Відповідно до п. 9.4. Умов і правил надання банківських послуг користування платіжною карткою у разі наявності перевитрати платіжного ліміту по картці та непогашення його клієнтом на протязі шести місяців, картка закривається, наступне поновлення дії картки можливе лише після повного погашення заборгованості клієнтом. Як вбачається з заяви позичальника [PERSON] від 07.07.2006 року (а.с. 15 зворот), термін дії платіжної картки - липень 2008 року, термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії платіжної картки (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як пояснила у судовому засіданні представник позивача Савицька Г.Р. нова кредитна картка відповідачу не видавалася, будь-яких платежів на погашення заборгованості по кредиту відповідач не здійснював (а.с. 51). Докази того, що після закінчення строку дії платіжної картки відповідач продовжував нею користуватися, або він отримав у ПАТ КБ «Приватбанк» нову кредитну картку, а також наявності грошових коштів на картковому рахунку, у матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд доходить висновку, що право на позов про стягнення заборгованості за кредитним договором від 07.07.2006 року у позивача виникло з моменту закінчення дії картки. Картка була дійсна, у відповідності до п.п.3.1.1 Правил користування платіжною карткою та заяви позичальника від 07.07.2006 року (а.с. 11, 14), до 31 липня 2008 року. Позов про стягнення з відповідача заборгованості позивач пред'явив лише у березні 2014 року (а.с. 2, 24), тобто поза межами трьохрічного строку позовної давності, а тому у зв'язку зі спливом строку позовної давності та заявою відповідача про його застосування (а.с. 34-36), у позові ПАТ КБ "Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] необхідно відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed