Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що спільне життя у сторін не склалось, з січня 2014 року вони проживають окремо, з цього часу не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини, тримісячний термін на примирення позитивного результату не дав, відповідач не здійснював будь-яких зусиль для збереження родини, тому вважає, що сім'я даного подружжя розпалась остаточно, додатковий термін для примирення призначати не потрібно. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, пояснивши, що відповідач прикладає максимум зусиль, щоб зустрітись з позивачем, однак остання уникає цим зустрічам. Вона зустрілась з іншим чоловіком і проживає з ним, який хоче заволодіти їх майном, але позивач цього не розуміє. Всі три місяці примирення відповідач здійснював пошуки позивача, але знайти її не вдалось. Тому він просить зберегти сім'ю і не розривати шлюб. Заслухавши відповідача, представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1, ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. За правилами ч.2, ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. 27.11.2003 року був укладений шлюб між сторонами, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1990 (а.с.4). Від зареєстрованого шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Як встановлено у судовому засіданні, спільне життя у сторін не склалось, з січня 2014 року вони проживають окремо, з цього часу не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини, тримісячний термін на примирення, наданий судом, позитивного результату не дав. Згідно ч.2, ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що сім'я даного подружжя розпалась остаточно, додаткового терміну на примирення призначати не потрібно, так як тримісячний термін на примирення позитивного результату не дав, і судом встановлено, що будь-які відносини між ними припинені, відновити їх позивачка не бажає і категорично наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.79; 88 ЦПК України при задоволенні позову про розірвання шлюбу з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору, сплаченого нею при зверненні з позовом до суду, що документально підтверджено квитанцією про сплату №16 від 22.12.2016 року (а.с.1).

Outcome: approved