Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

У поданій заяві представник позивача просить стягнути із [PERSON] на користь КП Міське будинкоуправління заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 857,29 грн., індекс інфляції в сумі 560,31 грн. та три відсотки річних, нарахованих на суму заборгованості, у розмірі 87,13 грн. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що відповідно до ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08 жовтня 1992 року, споживач зобовязаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідач користувався послугами комунального підприємства, проте у добровільному порядку розрахунки за надані послуги не проводив, внаслідок чого за період з 01 травня 2011 року по 31 серпня 2016 року утворилася заборгованість в сумі 857,29 грн., а тому повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних з простроченої суми. 10 серпня 2018 року до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач позовні вимоги не визнає, мотивуючи тим, що позивач звернувся до суду поза межами строків позовної давності, а за період з лютого 2015 року по серпень 2016 року рахується заборгованість у розмірі 30,77 грн. Просить у задоволенні пазову відмовити. Сторони у судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило. Згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі. Зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.68 ЖК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08 жовтня 1992 року визначено, що власник та\~наймач (орендар)\~квартири,\~житлового приміщення\~у гуртожитку\~зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, а також своєчасно оплачувати надані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З висловленої Верховним Судом України правової позиції (постанова від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13), споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Установлено, що між КП Міське будинкоуправління та [PERSON], який проживає у [INFO], склалися фактичні договірні відносини, відповідно до яких сторони взяли на себе наступні зобовязання: КП Міське будинкоуправління - надавати послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а відповідач - дотримуватись вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків. Виконавці житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій визначаються органами місцевого самоврядування, власниками житлових будинків відповідно до Порядку, встановленого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25 квітня 2005 року N60, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 травня 2005 року за N 541/10821. Затверджена рішенням виконавчого комітету Здолбунівської міської ради Рівненської області структура тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій передбачає освітлення місць загального користування, прибирання при будинкової території, поточний ремонт, обслуговування димовентиляційних каналів, внутрішньо будинкових мереж водовідведення і теплопостачання, дератизація, електропостачання ліфтів. Структура тарифу не містить градації та ціни кожної з послуг для конкретного споживача, а тому розрахунок заборгованості, зроблений позивачем виходячи з сукупності всіх послуг, навіть ті які для споживача не є очевидними. Відповідно до укладених між КП «Міське будинкоуправління» (виконавцями житлово-комунальних послуг на території м.Здолбунів Рівненської області) та підрядниками КП «Здолбунівводоканал», КП «Здолбунівкомуненергія», ТОВ «Дезінфекція», ПАТ «Рівнеобленерго» договорів вбачається, що підрядні підприємства надавали відповідні послуги з обслуговування ліфту, поточного ремонту внутрішньобудинкових мереж холодного водопостачання та водовідведення і систем теплопостачання, дератизації, подачі електричної енергії тощо, у тому числі у будинок по вул.Заводська, 2 у м.Здолбунів Рівненської області, що підтверджується повідомленнями про надані послуги та проведені розрахунки. Доказів неналежного виконання взятих позивачем зобовязань щодо надання послуг з утримання будинку по вул.Заводська у м.Здолбунів Рівненської області та прибудинкової території, складання актів-претензій згідно ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачем не представлено. Разом з тим, кошти за надані комунальні послуги відповідач не вносить, внаслідок чого за період з 01 травня 2011 року по 31 серпня 2016 року утворилася заборгованість в сумі 857,29 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. А згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). З картки розрахунків по комунальним платежам, заведеної на абонента [PERSON] по квартирі [ADDRESS], вбачається, про здіснення оплати комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території, починаючи з липня 2012 року у розмірі, що перевищує нараховану суму, що свідчить про визнання відповідачем свого боргу. Згідно положень с.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. За таких обставин підстави для застосування строків позовної давності відсутні. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З представленого позивачем розрахунку сума індексу інфляції за період з лютого 2015 року по квітень 2018 року становить 560,31 грн., а три відсотки річних, нарахованих на суму заборгованості, 87,13 грн., правильність якого відповідачем не спростовано. З огляду на викладене, позовні вимоги позивача є доведеними та підлягають задоволенню. При постановлені рішення згідно вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення у дохід держави судовий збір у розмірі 1762 грн. На підставі\~наведеного та\~

Outcome: approved