Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

ТОВ «Шанс -Два» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Позов мотивований тим, що на балансі позивача знаходиться гуртожиток по [ADDRESS], який експлуатується і утримується позивачем за власні кошти без будь-яких дотацій від держави. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] прописані до даного гуртожитку, але в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців, фактично проживають в іншому місці, про яке позивачу не відомо, з гуртожитку вони вибули добровільно, всі свої речі та майно забрали, проте добровільно з реєстраційного обліку не знялися. За таких обставин позивач звернувся до суду та просить визнати їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача не заперечувала щодо заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. При цьому пояснила, що гуртожиток перебуває у власності позивача, відповідачі по справі понад шість місяців постійно без поважних причин в гуртожитку не проживають, в трудових відносинах з позивачем не знаходяться, фактично проживають в іншому місці, жилим приміщенням не цікавляться. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка працює завідуючої гуртожитку, пояснила, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] в гуртожитку по [ADDRESS] не проживають понад п'ять років без поважних причин, ніякого їх майна чи особистих речей в гуртожитку не має, платежів вони не сплачують, житловим приміщенням не цікавляться, про збереження за ними місць в гуртожитку до позивача не зверталися. Заслухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини щодо користування житловими приміщеннями гуртожитку, збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми особами та порядку визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, які врегульовані відповідними нормами Житлового кодексу України, Примірного Положення про гуртожитки. Судом встановлено, що відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в гуртожитку по [ADDRESS], який знаходиться у власності позивача, ним експлуатується та утримується (а.с.6-9,14,19, 36-38,45), проте вони не проживають за вказанимвище адресом: [PERSON] - з початку 2008 року, [PERSON] - з весни 2008 року, [PERSON] - з початку 2009 року і по теперішній час, з реєстраційного обліку по гуртожитку не знялися, з позивачем в трудових відносинах не знаходяться, їх майна та особистих речей в гуртожитку не має, про збереження за ними місця проживання в гуртожитку ніяких заяв не подавали, ніякої угоди з позивачем про це не укладали. Факт не проживання в гуртожитку гр. [PERSON] підтверджується актами від 15.10.2012 року, 18.04.2013 року, 23.10.2013 року, 29.04.2014 року, гр.[PERSON] - від 17.10.2012 року, 22.04.2013 року, 21.10.2013 року, 25.04.2014 року , гр. [PERSON]- від 11.10.2012 року, 17.04.2013 року, 23.10.2013 року, 29.04.2014 року (а.с.10-13, 15-18, 20-23) та показаннями свідка. Суд знаходить обґрунтованою вимогу позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням в належному позивачу на праві власності гуртожитку, оскільки відповідачі, в ньому не проживають без поважних причин постійно більше п'яти років. У відповідності до статей 71,72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї жиле приміщення за ними зберігається протягом шести місяців. Якщо наймач або член його сім'ї без поважних причин не проживали в житловому приміщенні понад 6 місяців, вони вважаються такими, що втратили право користування цим житловим приміщенням. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до п. 13 Примірного Положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року N 208, жиле приміщення в гуртожитку при тимчасовій відсутності особи може зберігатися лише за особами вибувшими з гуртожитку у зв'язку з призовом на дійсну військову службу на строк до трьох років, що не встановлено щодо відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], які вибули на інше місце проживання, а тому втратили право користування жилим приміщенням в гуртожитку позивача. Таким чином, враховуючи встановлені обставини відсутності відповідачів без поважних причин понад шість місяців у житловому приміщенні гуртожитку, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та задоволення позову. Прийняття судом рішення про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням гуртожитку по [ADDRESS] є підставою для зняття відповідачів з реєстраційного обліку по даному гуртожитку відповідно до ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті ним судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved