Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди посилаючись на те, що 16 жовтня 2013 року у приміщенні Франківського районного суду [ADDRESS] відповідачка [PERSON] висловлювала погрози, образи в її сторону. В результаті неправомірпних дій відповідачки у [PERSON] стався серцевий напад та гіпертонічний криз. Позивачка була змушена лікуватись в амбулаторних умовах 2-ї міської комунальної поліклініки з 23.10.2013р. по 12.11.2013р., а згодом і в стаціонарі з 13.11.2013р. до 25.11.2013р. Під час лікування позивачка придбала ліки на суму 227,05 грн. Крім цього, їй була заподіяна моральна шкода, яку оцінює в 24000 грн. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, надала суду пояснення аналогічні викладених в позовній заяві а також пояснила, що напад [PERSON] спровокував різке погіршення здоров'я, що порушило її звичайний ритм життя, за час лікування вона придбала велику кількість ліків. Просить стягнути з відповідачки 227,05 грн. матеріальної шкоди, 24000 грн. моральної шкоди та судові витрати. Відповідач у судове засідання не з'явилась, не повідомила про причини неявки, хоч належно повідомлена про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Суд вважає за можливе справу слухати у її відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. Як вбачається з листа КП ЛОР Львівська станція швидкої медичної допомоги від 28.11.2013р. за №01-11/744 16.10.2013 року о 15.23 год. на КП ЛОР ЛСШМД зафіксовано виклик швидкої медичної допомоги № 274 за адресою: [ADDRESS]. Згідно карти виїзду швидкої медичної допомоги (Ф.110/о) №274 від 16.10.2013р. пацієнтом являється [PERSON], діагноз - гіпертонічна хвороба ІІ ст. Кризовий перебіг. Відповідно до поданих позивачкою чеків вартість придбаних нею медикаментів становить 227 грн. 05 коп. Згідно ст.22 ЦК України на яку позивачка посилається як на підставу позовних вимог особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Ч.1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до пунктів 5, 9 розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. в редакції із змінами від 27.02.2009 р. „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Разом з тим, позивачкою не доведено належними та допустимими засобами доказування заподіяння їй матеріальної та моральної шкоди. З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що що позовні вимоги позивачки не ґрунтуються на вимогах закону, а тому до задоволення не підлягають.

Outcome: dismissed