Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач - АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач вказує, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 13 листопада 2007 року [PERSON] було надано кредит в сумі 10800 гривень у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору. Оскільки позичальником належним чином не виконані зобов"язання за кредитним договором, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 125 194 грн. 68 коп. Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність. Відповідач - [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала частково, а саме не згодна із розміром процентів та просила стягнути проценти в межах строків позовної давності. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 11 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін. 17 січня 2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи та 17 січня 2020 року ухвалено рішення про задоволення позову. 26 червня 2020 року постановлено ухвалу про поновлення [PERSON] строк для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 17 січня 2020 року та про скасування заочного рішення, справу призначено до судового розгляду. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 10800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, складає між нею та банком договір № б/н від 13.11.2007 року, про що свідчить її підпис у заяві. Станом на 30.09.2019 року заборгованість відповідача, згідно розрахунку позивача, становить 415 321 грн. 01 коп., яка складається із наступного: заборгованість за кредитом - 5 173 грн. 51 коп., заборгованість по процентам - 404 673 грн. 80 коп., заборгованість за пенею та комісією 5473 грн. 70 коп. Разом із тим, позивач просить стягнути заборгованість в розмірі 125 194 грн.68 коп., із яких заборгованість за кредитом - 5173 грн.51 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом за період із 21 листопада 2007 року по 30 березня 2018 року в розмірі 120 021 грн.17 коп. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України , інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.( ч. 1ст. 1054 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Наданий Банком розрахунок заборгованості (а.с.5-8) свідчить про те, що відповідач належним чином умови договору не виконував. Правильність наданих банком розрахунків заборгованості підтверджується умовами кредитного договору і не спростована відповідачем в установленому законом порядку. Отже, відповідачем не виконано грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів, а тому наявні підстави для стягнення заборгованості. Заборгованість відповідача за розрахунком позивача становить 415 321 грн. 01 коп., позивач просить стягнути заборгованість в розмірі 125 194 грн.68 коп., із яких заборгованість за кредитом - 5173 грн.51 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом за період із 21 листопада 2007 року по 30 березня 2018 року в розмірі 120 021 грн.17 коп. Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, суд розглядає вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором в межах заявлених вимог, при цьому враховує ,що відповідач визнала позов в розмірі 5173 грн. 51 коп. - основної суми боргу по кредиту та подала заяву про застосування строку позовної давності до нарахованих процентів за користування кредитом та погодилася сплатити проценти в розмірі 5000 грн. Відповідно до ст..256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Останній платіж на погашення кредиту відповідачем внесено 27 травня 2015 року, тобто позивач звернувся до суду поза межами строку позовної давності. Суму , яка внесена на погашення кредиту , 27 січня 2017 року в розмірі 30, 30 грн. суд не приймає до уваги, оскільки із виписки по рахунку вбачається, що позивач самостійно здійснив службову операцію (а.с.73). Разом із тим, оскільки відповідач подала заяву про застосування строку позовної давності до нарахованих процентів та визнала вимоги щодо сплати процентів в розмірі 5000 грн. та визнала вимоги щодо заборгованості за кредитом в розмірі 5173,51 грн., то суд вважає за необхідним стягнути суму заборгованості за кредитом в розмірі 5173,51 грн. та заборгованість по процентам в розмірі 5000 грн., а в стягненні решти суми процентів, слід відмовити, у зв`язку із спливом позовної давності. В силу ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1921 грн. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. На підставі викладеного ,

Outcome: approved