Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що КП «Житлоінфоцентр» згідно норм чинного законодавства та на підставі Статуту та рішення Коломийської міської ради Івано-Франківської області від 09.09.2010 року № 2952-52/2010 являлося балансоутримувачем будинку [ADDRESS] На даний час власники квартир даного житлового будинку створили об'єднання співвласників багатоквартирного будинку та з 01 березня 2016 року прийняли будинок на баланс і обслуговування об'єднання. З квітня 2011 року по 29 лютого 2016 року позивач КП «Житлоінфоцентр» надавав послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а саме: заміна черепичних дашків у будинку; ремонт під'їзду; технічне обслуговування та експертне обстеження ліфтів; супровідні роботи до капітального ремонту ліфтів; вивезення і захоронения твердих побутових відходів; прибирання прибудинкової території; освітлення сходових кліток; обслуговування димо-вентиляційних каналів; аварійне обслуговування будинку та обслуговування внутрішньобудинкових мереж водопостачання та каналізації; поточний ремонт і підготовка будинку до роботи в осінньо-зимовий період; видача довідок. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], загальною площею 68,2 кв.м та постійно користувався послугами, які надавав позивач з утримання житлового будинку та прибудинкової території. Скарг та на відсутність послуг чи їх неналежну якість від нього не надходило. На неодноразові пропозиції КП «Житлоінфоцентр» щодо укладення договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, відповідач відмовився, хоча послугами користувався. Своїх зобов'язань щодо оплати послуг згідно встановлених тарифів не виконував, за винятком одноразового платежу у лютому 2016 року. У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем зобов'язань щодо здійснення оплати наданих послуг за період з квітня 2011 року по 29.02.2016 року у нього виникла заборгованість, яка згідно розрахунку становить 5 918,95 грн. 16 грудня 2015 року за заявою представника позивача Коломийським міськрайонним судом винесено судовий наказ про стягнення з відповідача [PERSON] боргу за утримання будинку і прибудинкової території. Однак, ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 01.08.2016 року за заявою [PERSON] судовий наказ скасовано, тому змушені звертатися до суду з даним позовом. Щодо застосування строку позовної давності заперечила та пояснила, що оскільки відповідач [PERSON] у лютому 2016 року здійснив платіж у розмірі 100 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку, то це свідчить про те, що він свій борг визнав, а тому перебіг позовної давності перервався та з лютого 2016 року почався заново. Просить стягнути з відповідача заборгованість за утримання житлового будинку та прибудинкової території за період з 01.04.2011 року по 29.02.2016 року у сумі 3 204,90 грн., інфляційні збитки та 3% річних у сумі 488,48 грн., що разом становить 9 611,38 грн. та понесені судові витрати 1 378 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, та пояснив, що утримання аварійної служби та технічного обслуговування ліфтів він визнає, а от щодо прибирання, то таке відсутнє. Крім того, оскільки він не проживає у квартирі № 26, а фактично проживає у квартирі № 15 так як з моменту здачі будинку в експлуатацію на його думку кв.№ 26 непридатна для проживання, то відповідно проживаючи у кв.№ 15 сміття він не викидає, а тому позовні вимоги в цій частині не визнає. Крім того, зазначив, що КП «Житлоінфоцентр» не надає належних послуг по утриманні будинку та прибудинкової території, власники кварти не знають за які послуги їм нараховуються платежі. Просить застосувати позовну давність поскільки вважає, що перебіг позовної давності згідно ст. 261 ЦК України, почався з 01.04.2011 року, коли КП «Житлоінфоцентр» довідався про порушення свого права - виникнення боргу за утримання будинку і прибудинкової території, то строк позовної давності сплинув 01.04.2014 року, тоді як позов подано 10.11.2016 року. Із посиланням представника позивача на те, що строк позовної давності перервався у зв'язку із внесенням ним платежу у сумі 100 грн. у лютому 2016 року не погоджується, оскільки до визнання боргу чи іншого обов'язку може, з урахуванням конкретних обставин справи, належати зокрема часткова сплата боржником основного боргу. При цьому якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших невизнаних частин платежу. Просить відмовити КП «Житлоінфоцентр» у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Згідно частинами 1, 2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій незалежно від форми власності на них. Власники квартир є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Згідно з ч. 4 вказаної статті комунальні підприємства по експлуатації житла зобов"язані здійснювати обслуговування приватизованого житла за регульованими тарифами. Постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01.06.2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» встановлено порядок формування тарифу на обслуговування будинку і прибудинкової території. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналогічна норма закріплена в Правилах користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року . Власники багатоквартирного будинку [ADDRESS] відповідно до Законів України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та «Про приватизацію державного житлового фонду» створили об'єднання співвласників багатоквартирного будинку та з 01 березня 2016 року прийняли вказаний будинок на свій баланс. До цього часу згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Статуту та рішення Коломийської міської ради від 09.09.2010 року №2952-52/2010, позивач був балансоутримувачем вказаного будинку і виконавцем послуг з утримання будинку і прибудинкової території. З квітня 2011 року по 29 лютого 2016 року позивач КП «Житлоінфоцентр» надавав послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а саме: заміна черепичних дашків у будинку; ремонт під'їзду; технічне обслуговування та експертне обстеження ліфтів; супровідні роботи до капітального ремонту ліфтів; вивезення і захоронения твердих побутових відходів; прибирання прибудинкової території; освітлення сходових кліток; обслуговування димо-вентиляційних каналів; аварійне обслуговування будинку та обслуговування внутрішньобудинкових мереж водопостачання та каналізації; поточний ремонт і підготовка будинку до роботи в осінньо-зимовий період; видача довідок, що підтверджується долученими до матеріалів справи документами (а.с. 19-47). Посилання відповідача та його представника на те, що КП «Житлоінфоцентр» не надавав належних послуг по утриманню житлового будинку та прибудинкової території, а також посилання на пояснення свідків: [PERSON], яка пояснила суду, що проживає у вказаному будинку, де прибирання не здійснювалося належним чином, не регулярно прибираються ліфти, перед будинком велика калюжа, в зимовий період не прибирався сніг та не посипалися піском доріжки, вікна не склились, стояк загальний не обслуговувався, текло по стінах, довідки відмовлялися видавати тим у кого була заборгованість, жильці самі за власний рахунок проводили ремонт каналізації, та сходових кліток; свідка [PERSON], який пояснив, що послуги надаються неналежно, ліфт працює не завжди, лампочка на площадці вкручувалася тільки після дзвінка жильців, димовентиляційні канали не обслуговувалися, підготовка до зимового періоду здійснювалася неналежно, то суд до уваги не бере, оскільки факт надання послуг позивачем встановлено рішенням Коломийського міськрайонного суду від 18.04.2016 року по справі № 346/642/16-ц, яке набрало законної сили (а.с. 217-222), а також, що не підтверджено належними документальними доказами. Статтею 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Загальна площа квартири - 68,2 кв.м. (а.с.13) На неодноразові пропозиції позивача відповідач відмовився укласти договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, про що не заперечив у судовому засіданні, хоча послугами фактично користувався, та не звертався з претензіями щодо неякісного надання послуг, які позивач надавав відповідно до вказаних вище норм з квітня 2011 року по 29.02.2016 року включно. Тарифи на квартирну плату встановлені рішеннями виконкому Коломийської міської ради: №178 від 24.06.2008 року (з 10.07.2008 року - 0,89 грн. за 1 м. кв. та 0,21 грн. за користування ліфтом); №87 від 30.03.2010 року проведено коригування тарифу (1,22 грн. - в будинках без ліфтів та 1,54 грн. в будинках з ліфтами); №197 від 02.06.2014 року та 108 від 03.06.2014 року здійснено коригування тарифу; № 269 від 30.12.2014 року встановлено нові тарифи; № 67 від 24.03.2015 року та № 81 від 27.03.2015 року тариф відкориговано ( 1,54 грн. - в будинках без ліфтів та 2,02 грн. - в будинках з ліфтами). Додатково проводиться коригування тарифу в залежності від класу будинку. Відповідач за послуги з утримання будинку та прибудинкової території не сплачував (за виключенням лютого місяця 2016 року), в результаті чого за період з 01.04.2011 року по 29.02.2016 року утворилася заборгованість, яка становить 5 918,95 грн. (а.с. 8-12). Згідно із ч. 1 ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 382 ЦК України передбачено, що власникам квартири у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників не житлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Згідно зі ст.ст. 360, 369 ЦК України кожний учасник спільної часткової та спільної сумісної власності відповідно до своєї частки повинен брати участь у витратах по утриманню і зберіганню спільного майна. Положеннями ст. 13 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що укладення договору між власником окремого приміщення у житловому комплексі та управителем є обов'язковим і не залежить від членства в об'єднанні. У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об'єднання має право звернутися до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. Право на звернення до суду виникає у об'єднання через шістдесят днів з дня припинення платежів або відмови в укладенні договору. Судом встановлено, що позивач КП «Житлоінфоцентр» відповідно до вказаних вище норм з 01.04.2011 року по 29.02.2016 року включно надавав вказані в описовій частині цього рішення послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а відповідач користувався цими послугами, що підтверджується наданими в судовому засіданні показами свідків - [PERSON], яка працює начальником абонентського відділу КП «Житлоінфоцентру», пояснила суду, що відповідач неодноразово попереджався про необхідність сплатити квартирну плату, однак від здійснення зобов'язання відмовився. Окрім інших послуг, надавалися послуги з видання довідок зокрема його синові в паспортний стіл, крім того пояснила, що незважаючи на те, що 01.02.2016 року будинок знятий з балансу все одно після цього вивозилося сміття, надавався весь перелік послуг. Свідок [PERSON], яка працює інженером КП «Житлоінфоцентр» в судовому засіданні пояснила, що комунальним підприємством надавався весь перелік послуг, зокрема у 2011-2013 році проводився поточний ремонт в який входить ремонт конструктивних елементів, побілка, фарбування сходової частини, ремонт каналізаційних труб у підвалі, обслуговування ліфтів, освітлення сходових кліток, вентиляційні канали, зроблені парапети на даху, покрівля покрита рубіроїдом. Згідно з п. 5 Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 529 від 20.05.2009 року, розрахунковим періодом є календарний місяць. Статтею 68 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) передбачено, що квартирна плата та плата за комунальні послуги вносяться щомісячно. Відповідно до постанови Ради Міністрів Української PCP № 264 від 12.07.1985 року (в редакції 22.08.1991 року) «Про строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги» оплата послуг проводиться не пізніше 10 числа наступного за оплачуваним місяця. Ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено порядок вирішення спорів щодо надання неякісних послуг чи їх ненадання, а саме шляхом складання претензії і направлення її виконавцю послуг, який в триденний термін зобов'язаний або здійснити перерахунок вартості послуг або дати письмову обгрунтовану відмову в задоволенні його претензії. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, відповідач [PERSON] як власник квартири в багатоквартирному будинку, отримав від позивача КП «Житлоінфоцентр» послуги з утримання будинку та прибудинкової території, за які йому згідно встановлених тарифів нараховані належні до сплати платежі, які він у встановлені законом строки добровільно не сплатив, таким чином позовні вимоги щодо стягнення з позивача заборгованості у сумі 5 918 грн. підлягає до задоволення. Крім того, за несвоєчасне виконання зобов'язання відповідно до вимог ст.625 ЦК України повинен сплатити інфляційні збитки в сумі 3 204,90 грн. та 3 % річних в сумі 488,48 грн. та понесені позивачем судові витрати. Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.Після переривання перебіг позовної давності починається заново.Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Отже, що стосується заяви відповідача про застосування строку позовної давності, то суд доходить висновку, що здійснений відповідачем в лютому місяці 2016 року платіж у розмірі 100 грн., стосовно чого останній не заперечив та не спростував призначення платежу, свідчить про визнання боргу, тому перебіг позовної давності перервався та з лютого 2016 року почався заново. На підставі наведеного та ст.ст. 264,360, 369, 382, 509, 525, 526, 625 ЦК України, ст. 68 ЖК України, ст. ст. 4, 13 Закону України „Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку, ст. 10 Закону України „ Про приватизацію державного житлового фонду, ст.ст.18, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", та

Outcome: approved