Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Представник Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, звернулась до суду з позовом, в якому просить суд: позбавити батьківських прав відповідача [PERSON], [INFO], відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]; передати позивачу малолітню дитину [PERSON], [INFO], для подальшого влаштування; стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки (але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від заробітку відповідача щомісяця починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повнолітня на особу або установу в якій буде передувати дитина. Вимоги позову мотивовані тим, що ВДРАЦС Дніпровського РУЮ у м.Києві 27.11.2013р. проведено реєстрацію народження дитини [PERSON], у подальшому в актовий запис про народження у прізвище дитини відповідно до заяви батьків [PERSON] та [PERSON] було внесено зміни із [PERSON] на [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] перебувають у цивільному шлюбі, не працюють. [PERSON] є також одинокою матір'ю стосовно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. 23.02.2016 року [PERSON] звернулась до служби із заявою щодо тимчасового влаштування малолітніх [PERSON] та [PERSON] до державного закладу, тому що вона проходить реабілітацію від алкогольної залежності у Центрі реабілітації стаціонарного відділення закритого типу «Життя на всі 100%». Також вона стверджує, що після проходження нею повного курсу реабілітації від алкозалежності має намір проживати разом з усіма своїми дітьми окремо від [PERSON] та займатися їх вихованням. Малолітні [PERSON] та [PERSON] влаштовані до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей та сім'ї виконавчого органу Київської міської ради (КМДА). Спеціалістами служби спільно із фахівцями Дніпровського районного в місті Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді 23.02.2016 р. було обстежено житлово-побутові умови проживання малолітнього [PERSON] У кімнаті дуже брудно, стоїть їдкий сморід від тютюнопаління та сечі, постільна білизна відсутня, на ліжку розкидане ганчір'я, у житловому приміщенні антисанітарія, немає приготовленої їжі для малолітнього, відсутній холодильник та продукти харчування, у житловому приміщенні є наявність місць підвищеної небезпеки (велика скупченість тарганів та інших паразитів). [PERSON] не відвідує дошкільний заклад. В службі у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] поставлено на облік як дітей, які опинились у складних життєвих обставинах. Батько малолітнього [PERSON] - [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, не працює, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування дитині, медичного догляду, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для його нормального самоусвідомлення; не дає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, не створює належних умов для проживання та розвитку дитини, не цікавиться його здоров'ям, нехтує його потребами. [PERSON] 16.03.2016 р. надав службі заяву, в якій зазначив, що він не бажає займатися вихованням та утриманням малолітнього [PERSON], не заперечує, щоб його позбавили батьківських прав. [PERSON] направила до служби заяву якою повідомила, що не заперечує проти позбавлення [PERSON] батьківських прав. Комісією з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації надано висновок про доцільність позбавлення [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON] батьківських прав. Представник позивача Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань не подав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином, заяв чи клопотань не подала. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилась, надала клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін і третьої особи та постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутності сторін та третьої особи без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 155 цього ж Кодексу відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до пункту другого частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є відповідач по справі - [PERSON] та третя особа - [PERSON] (а.с.8-10). 02.11.2015 р. Службою у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, [PERSON] ознайомлено та попереджено про відповідальність по утриманню, вихованню та навчанню неповнолітніх (а.с.18). Відповідно до пояснень [PERSON] від 23.11.2015 р., з 2009 р. він перебуває в цивільному шлюбі з [PERSON], вони мають спільних малолітніх дітей, у тому числі й [PERSON], [INFO]. [PERSON] разом з [PERSON] та чотирма дітьми займають одну кімнату в трикімнатній квартирі. [PERSON] та [PERSON] не працюють. [PERSON] отримує соціальні виплати (а.с.19). Відповідно до повідомлення Дніпровського управління поліції ГУ НП у м. Києві від 27.01.2016 р. №48/765вх, працівниками відділу СМП Дніпровського УП з гр. [PERSON] та гр. [PERSON] було проведено профілактичну бесіду виховного характеру, а також відносно останнього було складено адміністративний протокол за ч. 1ст. 184 КУпАП (а.с.20). Відповідно до акту №44 обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 23.02.2016 року, в ході обстеження житлово-побутових умов сім'ї [PERSON] за адресою [ADDRESS], комісією виявлено, що в житловому приміщенні антисанітарні умови, затхле, важке повітря від тютюнопаління, брудно, велика сукупність тарганів та інших паразитів, стіни уражені пліснявою, в холодильнику відсутні продукти харчування, немає постільної білизни, діти зовні мають ознаки недогляду та занедбаності, вдягнені в брудний одяг, який має неприємних запах (а.с.24). Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 23.02.2016 р., комісія дійшла висновку що рівень безпеки [PERSON], [INFO] в сім'ї є небезпечним для його життя та здоров'я (а.с.26-28). 23.02.2016 р. [PERSON] звернулась до Служби у справах дітей із заявою про тимчасове влаштування [PERSON] до державного закладу до вирішення сімейних обставин (а.с.23). На підставі заяви [PERSON], 23.02.2016р. [PERSON] прийнято до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей (а.с.29). Відповідно до довідки вих.№1615 від 01.03.2016р., виданої Молодіжною громадською організацією «Об'єднання «життя на всі 100%», [PERSON] з 25.02.2016 р. проходить курс соціально-психологічної реабілітації від алкозалежності у Центрі реабілітації стаціонарного відділення закритого типу для нарко- та алкозалежних жінок «життя на всі 100%». Рекомендований курс лікування 9 місяців (а.с. 29 зворот). 16.03.2016р. [PERSON] звернувся до Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою, в які зазначив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], оскільки він не має можливості та бажання займатися його вихованням та утриманням (а.с.30). [PERSON] подала заяви, в яких проти позбавлення батьківський прав [PERSON] відносно [PERSON] не заперечує, оскільки він не займається забезпеченням та вихованням дітей та не приймає участі в їх житті (а.с. 31 зворот, 32). Відповідно до довідки, виданої Центром комунального сервісу №190 від 30.03.2016 р., [PERSON], 2000 року народження, [PERSON], 2006 року народження, [PERSON], 2011 року народження, [PERSON], 2013 року народження, за адресою [ADDRESS] не зареєстровані (а.с.33 зворот). Відповідно до довідки Центру соціально-психологічної реабілітації дітей №215 від 20.05.2016 р., [PERSON], [INFO], знаходиться в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей з 23.02.2016 року. Мати, [PERSON], [INFO], відвідала свого сина двічі - 20.04.2016 та 20.05.2016. Батько хлопчика, [PERSON], [INFO], свою дитину не відвідав жодного разу. Хлопчик замкнений, спокійний, врівноважений, тихий, добрий та розумний, але дещо відстає у розвитку пізнавальної сфери, мовлення також розвинуте недостатньо - словарний запас невеликий. Активність у спілкуванні не проявляє, демонструє самодостатність. Максим має високий рівень тривожності - при підвищенні голосу дитина лякається. Емоційні реакції не дуже сильно виражені і недовготривалі. Вміє себе контролювати, гарно адаптується. В грі часто проявляє агресію (домашній досвід). Самооцінка адекватна, любить експериментувати. Вирізняється впертістю та цілеспрямованістю. Може бути зосередженим та посидючим досить тривалий час. Заборону сприймає надто емоційно - починає злитися чи ображатися і плакати - тим самим демонструє схильність до фрустрації. З усього вищезазначеного можна зробити висновок, що постійні сварки та бійки в родині хлопчика слугували причиною тривожності та агресивності у дитини. (а.с. 48) На підставі доповідної начальника профілактично-правового відділу від 27.11.2015р. (а.с.6), наказом Служби у справах дітей Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації №30 від 01.12.2015 р. [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] поставлено на профілактичний облік дітей, які опинились у складних життєвих обставинах (а.с. 4зворот). Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України від 13 січня 2005 р. № 2342-ІУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього ж Закону безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. Згідно висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав (протокол засідання №9 від 23.05.2016), до комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації надійшло подання служби у справах дітей щодо надання висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Комісією встановлено, що малолітня дитина [PERSON], 2013 р.н., перебуває в службі у справах дітей на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах. Мати дитини [PERSON] звернулася до Служби із заявою щодо тимчасового влаштування малолітнього [PERSON] до державного закладу, тому що вона проходить реабілітацію від алкогольної залежності у Центрі реабілітації стаціонарного відділення закритого типу „Життя на всі 100 % ". Після проходження повного курсу реабілітації має намір проживати окремо від батька дитини [PERSON] Малолітній [PERSON] влаштований до Центру соціально- психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей та сім'ї Київської міської державної адміністрації. Батько дитини [PERSON] з сином не проживає, вихованням та утриманням не займається, не цікавиться його життям та здоров'ям, матеріально не допомагає. 16.03.2016 року громадянин надав до служби у справах дітей заяву в якій зазначив, що він не бажає займатися вихованням та утриманням малолітнього [PERSON], 2013 р.н., та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Тому орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.5). Таким чином, судом встановлено, що відповідач неналежним чином ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, на протязі тривалого часу не забезпечує сина, не займається його вихованням, не цікавиться життям дитини, а також не турбується про його здоров'я. При цьому судом не встановлено, щоб відповідачу перешкоджали належним чином виконувати свої батьківські обов'язки. Оскільки відповідач своїх батьківських обов'язків не виконує, зокрема з сином не проживає, вихованням та утриманням не займається, не цікавиться його життям та здоров'ям, матеріально не допомагає, не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання, крім того, він не бажає займатися вихованням та утриманням дитини, та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, суд, оцінивши всі вищезазначені обставини, прийшов до переконання про обґрунтованість вимог позивача про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Разом з тим, суд не вбачає передбачених законом підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON], [INFO], на користь особи або установи, в якій буде перебувати дитина (як про це зазначено в позовній заяві), виходячи з наступного. Такі вимоги позовної заяви є неконкретизованими щодо особи, на користь якої позивач просить стягнути аліменти, що унеможливить виконання рішення суду в цій частині. Крім того, відповідно до положень ст.3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх прав, таким правом наділені також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб. Як вже зазначалося вище, [PERSON] прийнято до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Відповідно до ст.245 СК України, адміністрація дитячого закладу чи закладу охорони здоров'я здійснює щодо дитини, яка в цьому закладі проживає, функції опікуна чи піклувальника. Тому адміністрація такого закладу може пред'явити від імені дитини позов до батьків про стягнення аліментів, якщо вони не беруть участь у її утриманні (ч.2 ст.193 СК України). При цьому позивач у даній справі не є таким закладом охорони здоров'я. Більше того, вимога про стягнення аліментів фактично пред'явлена на майбутнє - щодо особи або установи, в якій буде перебувати дитина, а не перебуває на даний час, отже така вимога є передчасною. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 150, 155, 164-166, 180, 193 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial