Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивачка [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON], звернулась до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказувала на те, що 23 лютого 2016 року, під час уроку хімії між однокласниками [PERSON] виникла штовханина, внаслідок чого було перекинуто шкільну парту, на якій знаходився планшет «Nomi C10102 Terra». Внаслідок вищезазначених дій [PERSON] та [PERSON] планшет розбився та став непридатним для користування. Крім того, позивач зазначив, що планшет було придбано для навчання, так як нових підручників учням не вистачає. Таким чином, вважає, що своїми діями [PERSON] та [PERSON] заподіяли їй матеріальну шкоду на суму 2629 гривень, яку добровільно відповідачі відмовились відшкодувати. Також з урахуванням вищевикладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила стягнути з відповідачів на користь позивача [PERSON], яка діє в інтересах своєї неповнолітньої доньки [PERSON], матеріальну шкоду на суму 2629 гривень та судові витрати по справі. Від відповідачів до суду надійшли заперечення, в яких просили суд в задоволенні позову відмовити з причин безпідставності та необґрунтованості. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачі позов не визнали з підстав викладених у письмових запереченнях. Просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що висновком по матеріалу зареєстрованому в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №2730 від 07 квітня 2016 року стверджено, що 01 квітня 2016 року в Чернівецький відділ поліції ГУ НП в Чернівецькій області надійшла заява [PERSON] про те, що 23 лютого 2016 року близько 14 години малолітні [PERSON] та [PERSON], перебуваючи в кабінеті хімії гімназії №2, що розташована в м. Чернівці по вулиці Головна, 73, перекинули парту, за якою сиділа малолітня [PERSON], внаслідок чого було розбито планшет «Оноппі Террат», що знаходився на краю парти, вартістю 3500 гривень. При цьому, малолітній [PERSON] пояснив, що під час контрольної роботи на уроці хімії сидів на першій парті разом із [PERSON], яка декілька разів оберталась. Відчув поштовх в стілець, а тому схопившись випадково штовхнув парту, на якій знаходився планшет [PERSON] Крім того, вчитель хімії [PERSON], пояснила, що парту було перекинуто, так, як [PERSON] штовхнув стілець [PERSON] ногами. Після того як підняли речі було встановлено, що планшет не працює (а.с. 15). З письмових пояснень позивача [PERSON] вбачається, що 23 лютого 2016 року в телефонному режимі від своєї малолітньої дочки [PERSON] дізналась про те, що її однокласники [PERSON] та [PERSON] необережно штовхнули парту, внаслідок чого впав планшет «Оноппі Террат». Після цього не можливо було включити, а на екрані планшета з'явилась тріщина (а.с. 16). З письмових пояснень малолітньої [PERSON] вбачається, що на контрольному уроці з хімії її однокласник [PERSON] штовхнув ногами в стілець [PERSON], внаслідок чого було перекинуто парту, на якій знаходились особисті речі, та було розбито планшет «Іномі» (а.с. 17). Водночас позивачем надано нефіскальний чек магазину «Німфа» від 05 вересня 2015 року на загальну суму 2629 гривень щодо здійсненої оплати наступного товару: планшет «Nomi C10102 Terra+10», вартістю 2399 гривень, чистячий засіб «Color Way» (СW-4811), набір із стилусом для очищення планшетів, вартістю 92 гривні, USB флеш, 8Гбайт, Transcend JetFlash 380 OTG Silver, вартістю 138 гривень (а.с. 13). Актом проведення ремонту Сервісного центру «West group» від 20 квітня 2016 року стверджено, що в результаті технічного огляду та діагностики виявлено механічні пошкодження планшету «Nomi C10102 Terra+10» у вигляді тріщини на екрані, деформації та пошкодження корпусу, які не є гарантійним випадком (а.с 12). Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ч. 1 ст. 1181 ЦК України визначено, що шкода, завдана спільними діями кількох малолітніх осіб, відшкодовується їхніми батьками (усиновлювачами), опікунами в частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду. Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. При цьому, як убачається з матеріалів справи позивач зазначає, що розбито планшет «Nomi C10102 Terra» та оцінює заподіяну їй матеріальну шкоду на суму 2629 гривень. Разом з тим, висновком по матеріалу зареєстрованому в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №2730 від 07 квітня 2016 року стверджено, що позивачка звернулась Чернівецький відділ поліції ГУНП в Чернівецькій області із заявою про розбитий планшет марки «Оноппі Террат», вартістю 3500 гривень (а.с.15). Водночас, з письмових пояснень позивача від 01 квітня 2016 року вбачається, що розбито планшету марки «Оноппі Террат» (а.с. 16). Крім того позивачем не надано суду належних доказів, що підтвердили б суму заподіяної матеріальної шкоди. Разом з тим, не проведено товарознавчу експертизу планшету, яка б підтвердила: під впливом яких причин змінилась вартість планшету та виникли різного роду дефекти, не визначено вартість планшету, у тому числі з урахуванням часткової втрати його товарних якостей у зв'язку з експлуатаційним зношенням і пошкодженнями під впливом зовнішніх факторів. Так, із п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України вбачається, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно ч. 2 ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Ч. 3 ст. 13 ЦК України стверджено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Згідно ч. 6 ст. 13 ЦК України, у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. З ч. 2 ст. 14 ЦК України вбачається, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. З ч. 1 ст. 15 ЦК України вбачається, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 3 ст. 16 ЦК України, суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. За таких обставин, суд оцінивши докази в їх сукупності, а також ураховуючи положення норм матеріального права, приходить до висновку, що позов є не обґрунтованим та не підлягає задоволенню. На підставі вище викладеного та

Outcome: dismissed