Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який на день смерті проживав у [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на 1\\3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за вказаною адресою. Заповіту [PERSON] не складав. Після його смерті спадщину прийняла його дружина (мати позивачки) [PERSON] , яка [INFO] також померла. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами ( 1/3 частина належала їй, а ще 1/3 частину вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] ), що розташований в [ADDRESS] .Позивачка, як спадкоємець за законом після смерті матері, у визначений законом строк звернулася до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає. Проте, оформити право на спадщину, на 2\\3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] ,позивач у нотаріуса не може через відсутність правовстановлюючого документа, який би посвідчував право власності спадкодавця на будинок. Крім того позивачка, як член колгоспного двору, має право на 1/3 частину вищевказаного домоволодіння, але зареєструвати за собою право власності у відповідних органах у позасудовому порядку не має можливості по причині відмови їй у державній реєстрації прав на нерухоме майно. У зв`язку з цим, позивачка вимушена звертатися до суду та просить визнати за нею право власності на 2\\3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті матері та право власності на 1\\3 частину спірного будинку з надвірними будівлями та спорудами як член двору, який до 15.04.1991 року не втратив права на частку в майні. В судове засідання позивачка та представник відповідача не з`явилися і надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує та просить його задовольнити, а відповідач - Бобровицька міська об`єднана територіальна громада в особі Бобровицької міської ради позовні вимоги визнає. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , які померли [INFO] та 13.07.2016 року відповідно, що засвідчено копіями свідоцтв про смерть, були батьками [PERSON] , що також підтверджено відповідними свідоцтвами (а.с.7,8,9,10). Позивач змінила прізвище на [PERSON] після укладення шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.10). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27.12.2021 року, після смерті [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа (а.с.11). Згідно довідок від 17.06.2021 року № 415 та № 416 виданих Відділом «ЦНАП» Бобровицької міської ради, [PERSON] , який помер [INFO] на день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті за вказаною адресою проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] . Разом з нею за вказаною адресою ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.12-13). З інформації, що міститься у довідці від 17.06.2021 року № 417 виданій Відділом «ЦНАП» Бобровицької міської ради, видно, що станом на 15.04.1991 року в житловому будинку, який розташований в [ADDRESS] , були зареєстровані [PERSON] - голова двору, його дружина [PERSON] та їх дочка [PERSON] (а.с.14). Довідкою № 480 КП «Ніжинського міжміського бюро технічної інвентаризації» від 06.07.2021 року підтверджується, що право власності на житловий будинок в [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.15). Згідно постанови державного нотаріуса Бобровицької районної державної нотаріальної контори від 21.07.2021 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частини житлового будинку, що розташований в [ADDRESS], 1/3 частка якого належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем після його смерті була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, та 1/3 частка будинковолодіння належала [PERSON] , яка померла [INFO] . Підставою для відмови стало те, що за життя спадкодавець не провів реєстрацію права власності на будинок (а.с.20). Як вбачається із рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 20.08.2021, [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю документів, які б підтверджували набуття речових прав на нерухоме майно (а.с.21). Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у визначені Законом способи захисту. Відповідно до приписів статтей 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 120 ЦК УРСР 1963 року визначено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивачка прийняла спадщину у встановленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом на будинковолодіння в нотаріальній конторі не може, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами спадкодавцем не отримувався, а також те, що позивач має право на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, але оформити свої права у позасудовому порядку не може, її право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Разом з тим, суд враховує, що іншим шляхом захистити права позивачки неможливо, а набуття нею права власності на житловий будинок з будівлями та спорудами не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону.

Outcome: approved