Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 13 липня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області був зроблений актовий запис за №54, який розірвано рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2014 року. В період шлюбу у них з відповідачем народилася донька [PERSON], [INFO].На даний час вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Домовленості щодо сплати аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. Оскільки відповідач ухиляється від виконання свого обовязку утримувати дитину, вона змушена звернутися за стягненням аліментів до суду. Позивач вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу на утримання дитини, при цьому виходить з того, що з 01 січня 2016 року в Україні прожитковий мінімум, встановлений Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» на одну особу віком від 6 до 18 років становить 1531 гривня, тобто для нормальної життєдіяльності їх дитини щомісячно необхідно витратити не менше вказаної суми. Відповідач працює в ТОВ «Капарол Дніпро», де отримує середню заробітну плату у розмірі близько 3\~000 гривень і може надавати допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу). При визначенні розміру аліментів час у зазначеному розмірі позивач просить врахувати суд, що дитині необхідні нормальні харчування, одяг та інші речі для забезпечення нормального фізичного та духовного розвитку. Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.14), у судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву, за якою просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.18). Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, згідно повідомлення про вручення судової повістки про виклик до суду (а.с.15,16), у судове засідання не зявився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав частково в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів, прохав долучити до матеріалів справи додаткові документи та врахувати їх при ухваленні рішення (а.с.19-25). У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не зявились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що між сторонами 13 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за №54, було зареєстровано шлюб (а.с.4), в період якого у них народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с.6). Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2014 року, яке набрало законної сили 17 лютого 2014 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с.5). Спільна донька сторін проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що вбачається з довідок виконавчого комітету Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області за №1291, №1292 від 03 жовтня 2016 року (а.с.7,8). В судовому засіданні встановлено, що будь-якої домовленості щодо розміру щомісячного утримання доньки між сторонами не досягнуто, у звязку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом. Відповідач [PERSON] працює в ТОВ «КАПАРОЛ ДНІПРО», де отримує постійний дохід у вигляді заробітної плати (а.с.22) щомісячно, що підтверджується довідкою з місця роботи від 18 жовтня 2016 року. В той же час добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини позивачці на період розгляду справи судом не надає, хоча зобовязаний це робити, при цьому будь-якої домовленості щодо утримання спільної малолітньої дитини між сторонами не досягнуто, у звязку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку за рішенням суду від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків по утриманню неповнолітніх дітей є рівними за законом, у частці від заробітку (доходу) відповідача, який має постійний дохід у вигляді заробітної плати, відповідно до вимог ст.183 СК України, положеннями ч.1 якої передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається\~судом та згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України від дня предявлення позову до досягнення неповнолітньою дитиною повноліття. Абзацом 3 п.17\~Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує часткове визнання позову відповідачем згідно поданої до суду письмової заяви (а.с.19), матеріальне становище платника аліментів, який має постійне місце роботи та щомісячний дохід у вигляді заробітної плати; стан здоровя як відповідача, так і дитини; її вік, потреби та вважає необхідним у відповідності до ст.183 СК України стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду та до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей, а зазначена частка від прибутків відповідача у грошовому виразі буде відповідати не менше, ніж ? частині встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір якого з 01 травня 2016 року для дитини віком від 6 до 18 років становить 1531 гривня. Судом враховується, що згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2015 року, яке набрало законної сили 29 грудня 2015 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини від іншого шлюбу - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.23-24), а також судом враховується наявність у відповідача кредитних зобовязань (а.с.25), Крім цього, у звязку із частковим задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial