Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача та, з урахуванням заяви про зміну підстав позову та заяви про зменшення позовних вимог, просила поділити майно подружжя, виділивши у власність [PERSON]: 1) ? частини квартири [ADDRESS], загальною площею 171,50 м. кв.; 2) ? частини квартири [ADDRESS], загальною площею 170,40 м. кв.; 3) ? частини квартири [ADDRESS], загальною площею 164,10 м. кв.; 4) ? частини земельної ділянки площею 2,0 га, що розташована в Київській області, Бородянський район, Мирчанська сільська рада, кадастровий номер: 3221085900:07:001:0017; 5) ? частини земельної ділянки площею 6,2601 га, що розташована в Київській області, Макарівський район, Гружчанська сільська рада, кадастровий номер: 3222782100:03:004:0053; 6) ? частини земельної ділянки площею 6,2598 га, що розташована в Київській області, Макарівський район, Гружчанська сільська рада, кадастровий номер: 3222782100:03:004:0056; 7) решту ? вищезазначеного майна залишити у власності [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.06.2012 року у справі №2610/9366/2012 визнано недійсним з моменту реєстрації шлюбу, зареєстрованого 05.07.2003 року між [PERSON] та [PERSON] 28.11.2012 року Рішенням Апеляційного суду м. Києва у справі №22-ц/2690/14510/2012 було скасоване Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.06.2012 року у справі №2610/9366/2012 про визнання недійсним шлюбу, зареєстрованого 05.07.2003 року між [PERSON] та [PERSON] та прийнято нове рішення, яким [PERSON] було відмовлено у задоволенні позову до [PERSON] про визнання шлюбу недійсним. Отже позивач та відповідач перебувають у законному шлюбі з 05.07.2003 року та мають право на поділ майна подружжя. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, вказавши, зокрема, що відповідач визнав позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. [PERSON] також на адресу суду надіслав заяву про визнання позовних вимог, вказавши, що вимоги позивача повністю відповідають вимогам ч.1 ст.6, ч.1 ст.70 СК України. Представник третьої особи: ПАТ ,,Банк Петрокоммерц - Україна" в судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечив та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.06.2012 року позов [PERSON] по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання шлюбу недійсним - задоволено, та шлюб зареєстрований 05.07.2003 року між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №451 визнано недійсним з моменту його укладення. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 28.11.2012 року у справі №22-ц/2690/14510/2012 скасовано Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12.06.2012 року та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання шлюбу недійсним відмовлено. Відповідно до Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 28.11.2012 року, відповідно до матеріалів справі 05.07.2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом РАЦС Шевченківського РУЮ у м. Києві, актовий запис №451. Докази спростовують пояснення сторін щодо фіктивності шлюбу, підтверджують набуття сторонами прав та обов'язків подружжя. Згідно свідоцтва про встановлення батьківства, виданого Відділом РАЦС Солом'янського РУЮ в м. Києві 12.11.2002 року, [PERSON] визнав себе батьком [PERSON], [INFO], матір'ю якого є [PERSON] Відповідно до ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставин. Відповідно до Свідоцтва серії САВ №260027 про право власності від 05.04.2007 року квартира [ADDRESS], жилою площею 109,10 кв.м., загальною площею 171,50 м. кв.; дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності. Згідно Свідоцтва серії САВ №260028 про право власності від 05.04.2007 року квартира [ADDRESS], жилою площею 108,00 кв.м., загальною площею 170,40 м. кв.; дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності. Згідно Свідоцтва серії КВ №56885 про право власності на квартиру від 14.05.2001 року квартира [ADDRESS], жилою площею 105,2 кв.м., загальною площею 164,1 м. кв.; дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності. Згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №903948, площею 2,0000 га, що розташована в Київській області, Бородянський район, Мирчанська сільська рада, кадастровий номер: 3221085900:07:001:0017. Згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №326624, площею 6,2601 га, що розташована в Київській області, Макарівський район, Гружчанська сільська рада, кадастровий номер: 3222782100:03:004:0053. Згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №326626, площею 6,2598 га, що розташована в Київській області, Макарівський район, Гружчанська сільська рада, кадастровий номер: 3222782100:03:004:0056. Відповідно до ст.ст. 60, 61, 63 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права сумісної власності подружжя. Згідно ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно п.1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбними договором. Така ж норма закону міститься і в ст. 368 ЦК України. Відповідно до ч.2 п.1 ст. 71 СК України якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За наведених обставин, суд вважає, що позивачем надано належні докази на підтвердження позовних вимог щодо поділу майна, що є спільною сумісною власністю та виділення у власність [PERSON]: 1) ? частини квартири [ADDRESS], загальною площею 171,50 м. кв.; 2) ? частини квартири [ADDRESS], загальною площею 170,40 м. кв.; 3) ? частини квартири [ADDRESS], загальною площею 164,10 м. кв.; 4) ? частини земельної ділянки площею 2,0 га, що розташована в Київській області, Бородянський район, Мирчанська сільська рада, кадастровий номер: 3221085900:07:001:0017; 5) ? частини земельної ділянки площею 6,2601 га, що розташована в Київській області, Макарівський район, Гружчанська сільська рада, кадастровий номер: 3222782100:03:004:0053. Щодо вимоги позивача про залишити у власності [PERSON] решти ? вищезазначеного майна, вказана вимога задоволенню не підлягає, оскільки від відповідача даної вимоги заявлено не було, у відповідності до вимог чинного законодавства. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: dismissed