Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 01.09.2009 року; стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , 2009 року народження в розмірі 2000,00 грн, щомісячно; стягнути з віповідача на користь позивача понесені судові витрати. В обгрунтування вимог вказано, що сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, не мають спільних інтересів. Позивач вказує, що між подружжям втрачено почуття спільного піклування про побудову сімейних відносин, а тому позивач просить розірвати шлюб. В обгрунтування вимог про стягнення аліментів позивач посилається на те, що у добровільному порядку відповідач не забезпечує належний рівень життя неповнолітнього сина, не надає матеріальної допомоги. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12.03.2021 року у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 року за № 731-ІХ, визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п. 3 Розділу XII ЦПК України). Позивач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Від відповідача відзиву на позовну заяву не надходило, клопотань про продовження/поновлення строку для надання відзиву не надходило. Копію ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками відповідач отримав 23.03.2021 року. Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 01.09.2009 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1452 (а.с. 6). Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з викладеного, а також враховуючи, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, зі своєї сторони позивач не має наміру зберегти шлюб, вважає, що примирення між сторонами не можливе, скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Згідно довідки ТОВ «УК «ВЖРЕП №5» від 26.02.2021 року №163, місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] зареєстроване за місцем проживання позивача (а.с. 8). Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2017, № 25, ст.291), який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, у статті 182 СК України законодавець, з метою захисту та забезпечення права дитини на належне утримання, закріпив, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Законом України «Про державний бюджет на 2021 рік» установлено, що у 2021 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. [PERSON] просить стягувати аліменти в розмірі 2000,00 грн щомісячно, при цьому розмір аліментів саме у такій сумі не обґрунтовано, не доведено, що розмір заробітку (доходу) відповідача є достатнім для сплати аліментів у зазначеному розмірі, відсутні посилання на докази щодо місця роботи відповідача, наявності у нього рухомого та нерухомого майна, розміру його заробітку (доходу), тощо, на підставі чого позивач стверджує, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі, більшому ніж мінімальному. Враховуючи викладене, оскільки відповідач зобов`язаний утримувати неповнолітнього сина, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2021 рік», рівний обов"яок як батька так і матері щодо матеріального утримання дитини, суд дійшов висновку, що з метою забезпечення права неповнолітньої дитини на належне утримання, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1800,00 грн. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий бір в розмірі 908,00 грн та на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial