Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору, посвідченого старшим нотаріусом СДНК 30.07.1981 року йому на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою м.Суми, вул.Новолепехівська 64, а будинок № 62 по вул. Новолепехівській в м.Суми належить відповідачці [PERSON], що стверджується свідоцтвом про право на нерухоме майно. На належній йому на праві власності земельній ділянці № 64 по вул. Новолепехівській в м.Суми побудований гараж, який розташований на лінії забудови. Ворота відчиняються з приміщення гаража та полотна воріт розпахуються в бік дороги по вул. Новолепехівська, перед будівлями домоволодіння виконано замощення на відстань 3.5 м. в бік дороги. З ділянки № 62 по вул. Новолепехівській в м.Суми, що належить відповідачці,організований основний виїзд через ворота на дорогу вулиці Новолепехівська. Крім того від спільної межі між ділянками № 64 та 62 встановлена огорожа / роздвижні ворота/ на відстань 2.7 м. в бік вул. Новолепехівська. Бічні ворота домоволодіння встановлені таким чином, що при виїзді автомобіля з ділянки № 62 перекривається виїзд з належного йому гаражу „К" та рух автомобіля частково проходить по тротуару / замощенню/ біля належного мені домоволодіння. Згідно висновку експертного будівельно -технічного дослідження № 1257 від 05.12.2016 року розташування бічних воріт домоволодіння № 62 по вул.Новолепехівська не відповідає вимогам ДБН та створює перешкоди в користуванні гаражем йому як власнику. Тому просить суд: ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні власністю-належним йому на праві власності домоволодінням № 64 по вул. Новолепехівській в м.Суми, а саме- гаражом, зобов'язати відповідачку [PERSON] демонтувати бічні /роздвижні/ворота для виїзду з належного її домоволодіння № 62 по вул. Новолепехівській в м.Суми, встановивши суцільний забор. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На адресу суду надійшов відзив, в якому відповідачка вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню, оскільки позивач не надав суду належних і допустимих доказів, що бічні /роздвижні/ворота встановлені таким чином, що перекривають виїзд з гаражу позивача. Твердження позивача про те, що рух її автомобіля, частково проходить по тротуару (замощенню) біля належного позивачу домоволодіння є взагалі безпідставним тому, що згідно викопіювання (Аркуш № 6) з топографо-геодезичного плану м. Суми масштабу 1:500, тротуар знаходиться на протилежній стороні вулиці, а не біля домоволодіння позивача. А «свій», тобто лише для себе, тротуар (замощення) позивач виконав на підставі наміру забудовника, а не проектної документації, не є законними. Крім цього, висновок експертного будівельно-технічного дослідження № 1257 від 05.12.2016 року, який був складений та проведений за ініціативою позивача, містить завідомо неправдиві відомості, який складений на підставі неперевірених і суперечливих даних та не відповідає обставинам справи. Спеціаліст не попереджався про кримінальну відповідальність за видачу завідомо неправдивого висновку, а тому судом до уваги, як доказ, такий висновок прийнятий\~бути не\~може. Ворота встановлені на межі її приватизованої земельної ділянки, яка отримана у власність у відповідності з чинним законодавством. Навпаки, позивач з червня 2015 року неодноразово різними способами здійснює перешкоди та блокує ворота №1, а з 11.09.2016 року встановив велику квіткову клумбу, чим позбавив її можливості користуватися даним воротами для заїзду до двору та її гаражу, до якого здійснюється заїзд лише через дані ворота. Зазначені позивачем у позовній заяві доводи вже неодноразово перевірені судами різних інстанцій при розгляді справ за його участю. (а.с. 36-38) \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Як убачається з відповіді на відзив (а.с. 65-66) позивач вказує, що відповідач не вірно оцінює обставини, пов'язані з будівництвом ним гаражу, оскільки гараж був побудований ним у 1983 році і був дерев'яним, а у 1985 році він був обкладений цеглою. Згода на будівництво гаражу була надана власником домоволодіння №62 по вул. Лепехівська у м. Суми, [PERSON] і всі питання щодо будівлі гаражу було погоджено безпосередньо з ним. Ця обставин підтверджується тим, що до теперішнього часу ніяких претензій від власників домоволодіння №62 не виникало. Цей гараж не є самочинно збудованим, що підтверджується належними документами і введений в експлуатацію у 2012 році і ніяких питань з боку відповідачів, чи заперечень, не надходило. Посилання відповідачки на ту обставину, що вона не згодна з висновком експерта є дивною обставиною, адже з 05.12.2016 р. вона була згодна з висновком експерта у повному обсязі, на той час, коли вирішувалося питання її позовних вимог і ніяких заперечень щодо висновку експерта нею не було надано. Якби вона була не згодна з висновком експерта, то вона б скористувалася правом оскарження, або заперечень. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ У запереченнях відповідачка вказує, що у відповіді на відзив не відповідають дійсності твердження позивача про те, що згода на будівництво його гаража була надана її батьком, [PERSON], оскільки батько ніякого дозволу на будівництво гаража позивачу не надавав і на той час, про який вказує позивач, взагалі він не мешкав за даною адресою. Також, позивач неправильно, на свій розсуд трактує як зазначене експертом у висновку, так і викладене в рішеннях судів. (а.с. 68-69) \~ \~ \~ \~ Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просять їх задовольнити. \~ \~ \~ \~ Відповідачка та її представник під час розгляду справи пояснили, що немає у них добросусідських відносин з позивачем та його сім»єю саме з їх вини, але позов вважають надуманим, спрямованим на не виконання рішення суду від 16.01.2017 року. Просять відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння по вул. Новолепехівська,64, в м. Суми на земельній ділянці загальною площею 454 кв.м., що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 30 липня 1981 року (а.с. 3-8,17), а [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: вул. Новолепехівська,62, м. Суми, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27 березня 2012 року, серії САЕ №508737, виданого виконавчим комітетом Сумської міської ради, а також є власником земельної ділянки площею 0,0530 га, яка розташована за адресою: вул. Новолепехівська,62, м. Суми, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ №407962, виданого управлінням земельних ресурсів в м. Суми Сумської області від 18 вересня 2008 року (а.с.13-16,18). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Так,\~спір виник\~з приводу\~встановлених [PERSON] бічних/роздвижних/воріт на території за адресою: вул. Новолепехівська,62, м. Суми. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~До цього, до суду з позовом зверталася [PERSON] до [PERSON],\~який на\~той час\~зустрічних вимог\~не заявляв\~. Так,\~рішенням Ковпаківського\~районного суду\~м.\~Суми від\~ 16.01.2017\~року позовні\~вимоги [PERSON]\~до [PERSON],\~третя особа\~-\~Сумська міська\~рада \~про усунення\~перешкод у\~користуванні майном\~та зобовязання\~вчинити дії\~задоволено частково. Зобовязано [PERSON] усунути перешкоди у користуванні домоволодінням за адресою м. Суми вул. Новолепехівська 62, належного [PERSON] шляхом заборони встановлення (розташування) будь-яких предметів, які б заважали користуватись вїздом до домоволодіння [PERSON]Б, з боку домоволодіння [PERSON] за адресою м. Суми вул. Новолепехівська, 64. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Постановою Верховного Суду від 11.07.2018 року рішення суду першої інстанції та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 22.02.2017 року залишено без зміни .(а.с. 47-48) Під час розгляду справи, на підтвердження своїх заперечень, [PERSON] як відповідач надавав суду висновок експертного будівельно-технічного дослідження від 05.12.2016 року, на який посилається і зараз у справі як позивач. Судами різних інстанцій цей доказ був оцінений в сукупності з іншими доказами і йому була надана оцінка, зокрема в рішенні суду від 16.01.2017 року зазначено, що суд не погоджується з висновками експертно-будівельного дослідження стосовно порушення [PERSON] прав [PERSON] стосовно облаштування відкотних воріт для вїзду в своє домоволодіння, вихід земельної ділянки позивача за межі «червоної лінії» вулиці та якій воно розташоване виходячи з того, що вони встановлені на межі приватизованої земельної ділянки позивача та земельна ділянка, на якій вони розташовані, належить позивачу на праві приватної власності та отримана у відповідності з чинним законодавством. Відповідач не надав суду безсумнівних доказів існування тих обставин, що існування відкотних воріт позивача та користування ними порушує будь-які значимі права та інтереси відповідача.Облаштуванням прилеглої території відповідач створив фактично зручності для себе, а не для всіх мешканців вулиці, облаштування тротуару на протилежному боці вулиці відсутнє . На даний час, нових обставин не встановлено, а крім цього висновку експертного будівельно-технічного дослідження та фото до нього, з яких убачається на той час, тобто станом на 2016 рік, місце розташування воріт гаражів як позивача так і відповідача, тротуарної плитки та вазона з квіткою, позивачем не надано суду інших належних та допустимих доказів в розумінні положень ст.ст. 76-78 ЦПК України. (а.с. 24-30) \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.4,\~ч.\~5\~ст.\~82\~ЦПК України\~обставини,\~встановлені рішенням\~суду у\~господарській,\~цивільній або\~адміністративній справі,\~що набрало\~законної сили,\~не доказуються\~при розгляді\~іншої справи,\~у якій\~беруть участь\~ті самі\~особи або\~особа,\~щодо якої\~встановлено ці\~обставини,\~якщо інше\~не встановлено\~законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. (ст. 12 ч.3) \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст. 4 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Враховуючи\~вищевказані положення\~законодавства та\~обставини справи,\~суд дійшов\~висновку про\~те,\~що позивачем\~не надано\~достатніх \~доказів на\~підтвердження своїх\~ доводів,\~а саме\~,\~що встановлені\~бічні ворота\~відповідача створюють\~йому перешкоди\~у в»їзді\~та виїзду\~його автомобіля\~з гаражу.\~У сторін\~відсутні добросусідські\~відносини тривалий\~час,\~позовні вимоги\~є надуманими,\~ заявлені\~з власних\~міркувань.\~Слід звернути\~увагу сторін\~на те,\~що стаття\~103\~Земельного кодексу\~України визначає\~зміст добросусідства,\~за яким\~власники та\~землекористувачі земельних\~ділянок повинні\~обирати такі\~способи використання\~земельних ділянок\~відповідно до\~їх цільового\~призначення,\~при яких\~власникам,\~землекористувачам сусідніх\~земельних ділянок\~завдається найменше\~незручностей (затінення,\~задимлення,\~неприємні запахи,\~шумове забруднення\~тощо). Власники\~та землекористувачі\~земельних ділянок\~зобов'язані\~не використовувати\~земельні ділянки\~способами,\~які не\~дозволяють власникам,\~землекористувачам сусідніх\~земельних ділянок\~використовувати їх\~за цільовим\~призначенням (неприпустимий\~вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). \~ \~ \~ \~ Беручи до уваги викладене, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed