Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач, представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 березня 2013 р. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», що знаходиться за адресою: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43. ідентифікаційний код 21685166, МФО 300528 (надалі - «Банк») та гр. [PERSON] (надалі - «Відповідач») був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 2002912086 (надалі «Кредитний договір»), згідно умов якого Відповідач отримав кредит в сумі 20 600,00 грн., з яких: на придбання товару у продавця 1 ФОП [PERSON] - 15 000,00 грн., на придбання послуг зі страхування у продавця 2 ПАТ «Страхова компанія «СК Кардіф» - 5 400.00 грн., на придбання послуг у продавця З ТОВ майСейфеті - 200,00 грн. Кредит надається строком на 36 місяців з 07 березня 2013 р. по 07 березня 2016 р., розмір процентної ставки складає 0,01 % річних. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредишим договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк - та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Пунктом 1.5. Кредитного договору встановлено, що за порушення Позичальником строків або суми сплати щомісячного платежу, з дня, наступного за датою платежу, визначеною графіком платежів Позичальник сплачує штраф за кожен факт порушення, у розмірі 25 гривень. У разі порушення Позичальником строків або суми оплати будь-якого з щомісячних платежів, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань за Кредитним договором. В цьому разі Позичальнику рекомендованим листом надсилається Вимога. Підстави виникнення права на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав регулюється чинним законодавством України (п.1.5.4. Кредитного договору). Враховуючи допущені Відповідачем порушення, Позивач, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та умов Кредитного договору пред'явив Відповідачу вимогу про виконання боргових зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі - повне повернення кредиту, сплату нарахованих за користування кредитом відсотків, сплату пені та штрафу, нарахованих за прострочення виконання зобов'язань (досудова вимога № 200227204 від 05.01.2015 р.). Якщо Банк на основі умов даного Договору вимагає повернення споживчого Кредиту, таке повернення здійснюється Позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання Вимоги. Якщо протягом цього періоду Позичальник усуне порушення умов даного Договору. Вимога Банку втрачає чинність. У випадку невиконання Позичальником умов Вимоги, Банк має право звернутися до відповідного суду для стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку (п. ті. 1.5.5. -1.5.6.). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних віл простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до умов Договору факторингу від 22 грудня 2014 р. Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності сі. ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № 2002912086 від 07.03.2013 р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Відповідачем. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Відповідача. Відповідно до ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив. Отже, у зв'язку з невиконанням Позичальником зобов'язань за Кредитним договором № 2002912086 від 07.03.2013 р., станом на 16.11.2016 р. за Відповідачем існує заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що складає 22 119 (двадцять дві тисячі сто дев'ятнадцять) гривень 05 копійок, а саме: - залишок заборгованості за кредитом - 15 808,70 грн.; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 1,65 грн.; - комісія - 6 308,70 грн. Таким чином позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Кредитним договором № 2002912086 від 07.03.2013 р. у сумі 22 119,05 грн. (двадцять дві тисячі сто дев'ятнадцять гривень 05 копійок), а саме: - залишок заборгованості за кредитом - 15 808,70 грн.; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 1,65 грн.; - комісія - 6 308,70 грн. Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» витрати по сплаті судового збору у сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок. В судове засідання представник позивача не з"явився, але надав на адресу суду письмову заяву, відповідно до якої просить розглянути дану справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, а саме: Документ, що підтверджує сплату судового збору; копію кредитного договору № 2002912086 від 07.03.2013 р.; копію договору комплексного страхування позичальника № 06/07/2002912086 від 07.03.2013 р.; копію специфікації до кредитного договору № 2002912086 від 07.03.2013 р.; копію паспорту га ідентифікаційного номеру відповідача; копію повідомлення (вимоги) від 05.01.2015 р.; копію розрахунку заборгованості, станом на 16.11.2016 р.; копію витягу зі статуту ТОВ «ОТП Факторинг Україна»; копію витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємця ТОВ «ОТП Факторинг Україна»; копію договору факторингу з додатком від 22.12.2014 р.; копію довіреності уповноваженої особи; заявою про розгляд справи без присутності представника Позивача; заявою про розгляд справи без участі відповідача; поштовими повідомленнями про отримання відповідачем судових повісток, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до ст.174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Ст. 1049, 1054 ЦК передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст.88 ЦПК України, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Оскільки позовні вимоги, законні, обґрунтовані, підтвердженні наявними у справі доказами, вони підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved