Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить визнати за нею право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «ЗОРЯ» с. Заріччя Овруцького району в розмірі 3435,63 грн. або 0,1158 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, який належав померлій 18.02.2006 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЖИ-6 №219523, виданого головою Зарічанської сільської ради Овруцького району 14.09.2009 року та встановити факт належності [PERSON] державного акту на право власності на землю серії ІІ-ЖТ №033018 виданого 18.10.2002 року на підставі розпорядження Овруцької РДА №230 від 21.08.2002 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, мотивуючи тим, що вона являється спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], в установлений законом строк прийняла спадщину, однак оформити її не може, оскільки свідоцтво на право власності на майновий пай померлій було видано після її смерті 14.09.2009 року, та померла була включена до списку осіб, що мають право на майновий пай не за життя, а після її смерті. Крім того в Державному акті на право власності на земельну ділянку померла вказана [PERSON], а у свідоцтві про смерть [PERSON]. Позивач в судове засідання не з»явилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з»явився, але надав до суду лист про розгляд справи без участі їх представника, щодо задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, про час та місце судового розгляду належним чином повідомлені, що підтверджується розпискою. Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 18.02.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №030285, виданого 20.02.2006 року виконавчим комітетом Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області ( а.с.13). На день смерті [PERSON]Ф відкрилася спадщина на : державний акт на право приватної власності на землю площею 2,3688 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області, серії ІІ-ЖТ №033018, виданий 18.10.2002 року на підставі розпорядження Овруцької районної державної адміністрації №230 від 21.08.2002 року, на ім»я [PERSON]. Після смерті [PERSON] їй було виділено майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) «Зоря», СФГ «Зоря» с. Заріччя Овруцького району Житомирської області, часткою розміром 3435,63 гривень, або 0,1158 відсотків, який належав їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЖИ-6 №219523, виданого головою Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області 14.09.2009 року. З постанови державного нотаріуса Овруцького державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії №294/02-31 від 02.03.2016 року вбачається, що [PERSON], дійсно прийняла спадщину за законом після померлої 18.02.2006 року матір»ю, [PERSON], оскільки на день смерті дійсно була прописана та проживала разом з померлою матір»ю, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майновий пай та державний акт, оскільки свідоцтво на право власності на майновий пай померлій було видано після її смерті 14.09.2009 року, та померла була включена до списку осіб, що мають право на майновий пай не за життя, а після її смерті. Крім того в Державному акті на право власності на земельну ділянку померла вказана [PERSON], а у свідоцтві про смерть [PERSON]. Судом встановлено, що державний акт на право приватної власності на землю площею 2,3688 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області, серії ІІ-ЖТ №033018, виданий 18.10.2002 року на підставі розпорядження Овруцької районної державної адміністрації №230 від 21.08.2002 року, на ім»я [PERSON], в той час як відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ТП №030285 померла вказана «Янкевич Марія Флорівна». Листом від 15.03.2016 року за №Р-602/0-578/6-16 Відділ Держгеокадастру в Овруцькому районі Житомирської області відмовив [PERSON] у внесенні виправлень в державний акт на право власності на земельну ділянку. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Оскільки розбіжність в одній літері по батькові є незначною і такою, що викликана перекладом з російської мови, надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, враховуючи також те, що даний факт ніким не оспорюється, суд вважає доведеним факт належності [PERSON] державного акта про право приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ №033018 площею 2,3688 га. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як дозволить їй реалізувати своє право на спадкове майно. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та його батьки. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивачка є донькою [PERSON] і являється спадкоємцем 1-ї черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження серії VІ-УР №1388395, виданим 28.12.1965 року Зарічанською сільською радою Овруцького району, (а.с.14), довідкою виданою відділом реєстрації актів цивільного стану Овруцького районного управління юстиції від 22.02.2016 року за №199/02-347 (а.с.15), свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ТП №487112, виданим 26.03.1985 року Овруцьким відділом РАЦС (а.с.16), і в установлений законом строк прийняла спадщину, оскільки на день смерті [PERSON] була прописана і проживала разом з померлою, що підтверджується довідкою виданою Зарічанською сільською радою Овруцького району 09.03.2016 року за №419 (а.с.17). Що стосується отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) «Зоря», СФГ «Зоря» с. Заріччя Овруцького району Житомирської області, часткою розміром 3435,63 гривень, або 0,1158 відсотків, який належав [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЖИ-6 №219523, виданого головою Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області 14.09.2009 року, то постановою державного нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори їй було відмовлено, у зв»язку з тим, що пред»явлені нею правовстановлюючі документи на спадкове майно, видані після смерті спадкодавця. З повідомлення державного нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори від 18.03.2016 року за №398/01-16 вбачається, що після померлої 18.02.2006 року [PERSON] спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину до контори не зверталися. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" від 14 лютого 1992 р. N 2114-XII майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності. Статтею 9 ч. 2 Закону України „Про колективне сільськогосподарське підприємство" визначено, що пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Як зазначено в ст.23 Закону вищим органом самоврядування колективного підприємства є загальні збори його членів або збори уповноважених. У період між зборами справами підприємства управляє правління. Повноваження загальних зборів і правління визначаються статутом підприємства. Згідно рішення загальних зборів від 31.03.2009 року [PERSON] включена до списку працівників колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» с. Заріччя Овруцького району, які мають право на частку від загальної вартості майна пайового фонду підприємства. Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЖИ-6 №219523 на імя [PERSON] видане 14.09.2009 року, тобто після смерті останньої. Зважаючи на викладене, право власності [PERSON] на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства визначене в розмірі 3435,63 грн., або 0,1158 відсотків і входить до складу спадщини після її смерті. Тобто, до складу спадщини після смерті спадкодавця ввійшло і її право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, правовстановлюючі документи на які були видані після смерті спадкодавця. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право не визнається іншою особою. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов'язки власника ( спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому слід визнати за позивачем право власності на спадкове майно. Позивач сплатила судовий збір в сумі 1102,40 грн.

Outcome: approved