Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 16 вересня 2011 р. зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського управління юстиції у м.Києві. Від даного шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя несумісністю характерів, відсутністю спільних інтересів, втратою почуття любові та взаєморозуміння. Між подружжям часто виникають сварки та суперечки, які негативно впливають на психологічний стан неповнолітньої доньки та стан здоров`я позивача. Сторони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство; не пов`язані спільним побутом. Шлюб існує формально. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити, шлюб між нею та відповідачем розірвати, оскільки подальше спільне проживання однією сім`єю неможливе. Відповідача проти розірвання шлюбу та викладених позивачем обставин не заперечував. Вислухавши сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засідання судом втсановлено, 16 вересня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 1291. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство, не пов`язані спільним побутом. Шлюб існує формально. Основною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, що не заперечувалось сторонами в ході судового розгляду, а також конфлікти з приводу різних поглядів на життя. Позивач категорично заперечувала щодо можливого врегулювання спору та призначення строку для примирення, вважаючи, що сім`ю зберегти не можливо. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що сім`я існує формально, сторони заперечують можливість відновлення шлюбних стосунків, а отже шлюб між сторонами може бути розірваний, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved