Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Сарненська районна державна адміністрація Рівненської області в інтересах дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] до [PERSON] з позовом в якому просить відібрати малолітніх дітей в матері, без позбавлення її батьківських прав та залишити право відвідувати дітей у державних закладах. В своїй позовній заяві позивач посилається на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей. Неповнолітні діти перебувають на обліку в службі у справах дітей райдержадміністрації, як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах по причині ухилення матері від виконання батьківських обов'язків. Відповідача неодноразово повідомляли про відповідальність за неналежне виховання та утримання дітей, однак ці попередження давали короткостроковий результат . Представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позовні вимоги задовольнити. Пояснив, що мати дітей не виконує батьківського обов'язку щодо догляду, виховання і утримання дітей. Неодноразово з матір'ю малолітнього, яка зловживає спиртними напоями, проводились бесіди, в ході яких вона попереджалась про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків та утримання і виховання дітей.. Діти були відібрані у [PERSON] через те, що вона на час відвідування сім'ї та перевірки умов проживання перебувала у стані алкогольного сп'яніння. Орган опіки та піклування вважає, що [PERSON] має шанси змінити поведінку та повернути своїх дітей, якщо виконає ряд умов, а саме: приведе житло в належний стан у відповідності з санітарними нормами, забезпечить проживання дітей всім необхідним, не вживатиме алкоголь, не влаштовуватиме алкогольних дебошів, в зв'язку з чим не ставиться вимога позбавити її батьківських прав. Представник третьої особи пояснив, що сім'я відповідача перебуває на обліку в Сарненському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з 2013 року. Під час відвідувань у будинку [PERSON] були виявлені антисанітарні умови, діти не забезпечені сезонним одягом. Під час останнього відвідування відповідачка перебувала в стані алкогольного сп'яніння, влаштувала дебош, в зв'язку з чим було викликано поліцію. Крім того, діти не адаптовані до навчання у школі, не знають що таке зошит, ручка, олівець, поводяться агресивно, вважає, що доцільно у відповідача відібрати дітей без позбавлення її батьківських прав. Відповідач позов визнала. Пояснила, що на даний час нема куди повертати дітей, оскільки в будинку провадяться ремонтні роботи. Вказала, що вона виправляється, не вживає алкоголю, відвідує дітей та намагається знайти роботу. Вислухавши представника позивача, представника третьої особи, відповідача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до ст..170 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування має право на звернення до суду з позовом про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. Статтею 56 Цивільного кодексу України передбачено, що органами опіки та піклування є районні державні адміністрації. Отже, позов Сарненською РДА Рівненської області заявлено правомірно. Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що матір'ю неповнолітніх дітей є [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження. (а.с.5-9). [PERSON] 24.01.2017 року було попереджено та ознайомлено з нормами законодавства щодо відповідальності за неналежне виховання, утримання та розвиток дітей. (а.с.12-13). Відповідно до акту обстеження умов утримання, виховання та догляду малолітніх дітей в сім'ї [PERSON] від 28.11.2017 року було встановлено, що перебування дітей у сім'ї є загрозливим для їхнього життя і здоров'я, є необхідність негайно влаштувати дітей до медичного закладу для їх обстеження та необхідності лікування (а.с.14). Розпорядженням голови РДА №527 від 29.11.2017 року було вирішено негайно вжити заходів щодо відібрання малолітніх дітей від матері [PERSON] та забезпечити їх тимчасове влаштування (а.с.15). 29.11.2017 року відповідно до акту відібрання малолітніх дітей із сім'ї було здійснено відібрання дітей від матері [PERSON] з подальшим влаштуванням дітей у державні заклади (а.с.16). Відповідно до актів оцінки потреб дитини та її сім'ї №370/17 від 28.11.2017 року та №320/17 від 08.11.2017 року було з'ясовано, що в будинку порушені санітарно-гігієнічні умови проживання, у старшого сина наявні опіки на обох руках, діти мають забруднений та неохайний вигляд. [PERSON] перебувала у стані алкогольного сп'яніння (17-26). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] від 18.10.2017 року було встановлено, що мати не виконує своїх батьківських обов'язків, а саме: не займається питанням виховання дітей, не сприяє їх розвитку, використовує побиття по відношенню до дітей (а.с.27). Згідно довідки про відвідування сім'ї [PERSON] від 10.10.2017 року, під час відвідування встановлено, що [PERSON] перебувала вдома разом з дітьми, сім'я проживає у будинку, який складається з двох кімнат та коридору, санітарно-гігієнічний стан будинку задовільний, наявні старі меблі та інші речі домашнього вжитку. В дитячій кімнаті не дуже чиста постільна білизна та прохолодно. (а.с.28). Згідно доповідної головного лікаря КЗ «Сарненський районний ЦПМСД» від 06.12.2016 року №01-25/453 було встановлено, що в сім'ї відповідача ведеться неналежний догляд за дітьми. [PERSON], [INFO] було обстежено та при виявленій патології призначено стаціонарне лікування. Відповідачка з дітьми поступила на лікування 05.12.2016 року та в той же день самовільно залишила лікарню (а.с.29). Згідно психолого-педагогічної характеристики на [PERSON], [INFO] виданої ЗОШ І-ІІІ ступенів №4, останній характеризується як не дисциплінований учень, має навчальні досягнення середнього та низького рівнів, має неохайний та недоглянутий зовнішній вигляд, від нього часто виходить неприємний запах, до приладдя ставиться недбало. Питанням виховання та розвитку дитини в сім'ї приділяється дуже мало часу, мати не цікавиться станом успішності сина.(а.с.31). Згідно психолого-педагогічної характеристики на [PERSON], [INFO] виданої ЗОШ І-ІІІ ступенів №4 встановлено, що мати не приділяє вихованню дитини, не дбає про її фізичний розвиток та матеріальний добробут. Зарекомендувала себе як спокійна, неуважна, з погано розробленою моторикою рук, порушеною звуковимовою дитина. Часто пропускає школу, на уроках пасивна, комплексує через прогалини знань, часто не виконує домашні завдання, в школу ходить без інтересу (а.с.32). Згідно акту обстеження умов утримання, виховання та догляду малолітніх дітей в сім'ї [PERSON] від 24.01.2017 року було встановлено, що санітарно-гігієнічні та матеріально-побутові умови родини потребують значного покращення. [PERSON] було проінформовано про відповідальність батьків за неналежне утримання, виховання та розвиток дітей. (а.с.34). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] від 22.06.2011 року було встановлено, що умови проживання та санітарно-гігієнічний стан житла незадовільний: не прибрано, брудно, постільна білизна в жахливому стані, розкидані речі, немитий посуд. Діти не миті, в брудному одязі. (а.с.36-37). Як було з'ясовано в судовому засіданні безвідповідальними діями відповідача, внаслідок її ухилення від виконання свого батьківського обов'язку, завдається шкода правам та інтересам малолітніх дітей. Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Згідно із ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. За приписами п. 2 ч. 1 статті 164 СК України підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення ними від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батька без позбавлення його батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. При наведених вище конкретних обставинах суд вважає встановленим, що дійсно станом на день відібрання дитини існували умови, загрозливі для життя і здоров'я малолітньої дитини і були підстави для негайного відібрання дитини від матері. Суд погоджується з тим, що на даний час є підстави для відібрання дитини від матері, оскільки умови для її проживання відсутні, і дійсно існує загроза для здоров'я дитини та її життя. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р. (принцип 6) проголошено, що дитина, коли це можливо, має рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості.

Outcome: approved