Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

У листопаді 2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 21.12.2015 року близько 06 год 20 хв, на вул. Марка Вовчка 5, в м.Києві з вини відповідача сталася ДТП, в результаті чого був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON] цивільно - правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована в ПАТ «СК «АХА - Страхування» на підставі полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/3049594. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На час скоєння даної ДТП, водій [PERSON] не мав чинного договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача підтверджується постановою Оболонського районного суду м.Києва від 17.03.2016 року. Згідно висновку про вартість майна складеного спеціалістом ТОВ «Сател Груп» розмір збитків склав 54 387 грн 55 коп. При цьому, ліміт відповідальності МТСБУ становив 50 000 грн 00 коп., а сума регламентної виплати 50 000 грн 00 коп. 22.12.2015 року потерпілий повідомив про страховий випадок та 11.03.2016 року з метою отримання страхового відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. 20.07.2016 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі відповідно до ліміту відповідальності в розмірі 50 000 грн. 00 коп. З цих підстав, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь понесенні витрати в сумі 50 000,00 гривень та судові витрати в розмірі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи судом повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно постанови Оболонського районного суду м.Києва від 17 березня 2016 року №3/756/1680/16 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн (а.с.10). Відповідно до зазначеної постанови [PERSON] 21 грудня 2015 року о 06 год. 20 хв. рухаючись в м.Києві, по вул. Марка Вовчка, 5, керуючи автомобілем [NUMBER], був не уважним не відреагував на зміну дорожньої обстановки залежно від швидкості руху не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], в результаті вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями порушив п.п.13.1, 2.3 -б ПДР України. Відповідно до ст.82 ч.6 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER] що належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПАТ «СК «АХА-Страхування» на підставі полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/3049594. На час скоєння даної ДТП, водій [PERSON] не мав чинного договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно висновку про вартість майна складеного спеціалістом ТОВ «Сател Груп» розмір збитків склав 54 387 грн 55 коп. При цьому, ліміт відповідальності МТСБУ становив 50 000 грн 00 коп., а сума регламентної виплати 50 000 грн 00 коп. 22.12.2015 року потерпілий повідомив про страховий випадок та 11.03.2016 року з метою отримання страхового відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Відповідно до Наказу МТСБУ №5752 від 19.07.2016 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі відповідно до ліміту відповідальності в розмірі 50 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №5752рв від 20.07.2016 року (а.с.21-22). Відповідно до п.22.1 ст 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст.29 вказаного Закону, передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку, встановленому законодавством. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст.41 даного Закону, позивач здійснив в межах ліміту відповідальності виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 50000,00 грн., що складає частину вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, що належить потерпілому. Статтею 1191 ЦК України п.п. 38.2.1, п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 1166 ЦК України передбачає обов"язок особи, винної у заподіянні шкоди, відшкодувати її в повному обсязі. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1600 грн. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved