Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив,що «07» квітня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» ,назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 15, відповідно до якого Позивач надав Відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 200 000,00 дол. США, строком до 05.04.2013 р., із сплатою 12,5% річних за користування кредитними коштами (згідно п. п. 1.1.- договору кредиту). Відповідач зобовязалась виконувати наступні умови кредитного договору відповідно до п.п. 3.3.8-3.3.9: - сплачувати проценти за використання Кредиту в порядку, визначеному п.п. 2.4., 2.5., цього Договору та комісії в розмірах та в порядку, передбачених цим Договором; - своєчасно та в повному обсязі погашати Кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1. цього договору; Однак відповідач, всупереч умовам Договору кредиту та діючому законодавству, взяті на себе зобовязання по сплаті відсотків та внесення чергових частин кредитних коштів припинила виконувати, чим порушила умови Договору кредиту. Нарахування пені здійснено з урахуванням строку позовної давності відповідно до вимог п. 2 ст. 258 ЦК України та п.4.5 кредитного договору: у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обовязків, визначених п.п. 3.3.8, 3.3.9. цього договору, протягом більше, ніж 90 (девяносто) календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Відповідачеві було надіслано претензію-повідомлення (вимога) № 08.305-186/30493 від 08.12.2014 р. про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання за кредитним договором № 15 від 07.04.2006 р., у якому запропоновано повернути достроково у повному обсязі заборгованість по кредиту та відсоткам. Проте, відповідачем дані повідомлення були проігноровані та невиконані. Станом на 16 березня 2015 року відповідач [PERSON] має заборгованість перед Банком по договору кредиту № 15 від 07.04.2006 р. в сумі 244 896,20 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ, станом на 16 березня 2015 року - 5 331 483,69 гри. Вказана заборгованість складається із боргу: · за кредитом (залишок непогашеної частини кредиту) - 135 441,06 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 16 березня 2015 року - 2 948 603,48 грн.; · за відсотками - 109 455,14 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 16 березня 2015 року - 2 382 880,21 грн. Стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 15 від 07.04.2006 р. в сумі 244 896,20 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ, станом на 16 березня 2015 року - 5 331 483,69 грн.та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з»явився,подав до суду заяву,згідно якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити,справу розглянути за його відсутності,проти проголошення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилась,про день розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.53),у зв»язку з чим суд відповідно до ст.. 224 ЦПК України проголосив по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд ,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено,що «07» квітня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» ,назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 15, відповідно до якого Позивач надав Відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 200 000,00 дол. США, строком до 05.04.2013 р., із сплатою 12,5% річних за користування кредитними коштами (згідно п. п. 1.1.- договору кредиту). Відповідач зобовязалась виконувати наступні умови кредитного договору відповідно до п.п. 3.3.8-3.3.9: - сплачувати проценти за використання Кредиту в порядку, визначеному п.п. 2.4., 2.5., цього Договору та комісії в розмірах та в порядку, передбачених цим Договором; - своєчасно та в повному обсязі погашати Кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1. цього договору; Однак відповідач, всупереч умовам Договору кредиту взяті на себе зобовязання по сплаті відсотків та внесення чергових частин кредитних коштів припинила виконувати, чим порушила умови Договору кредиту. Станом на 16 березня 2015 року відповідач [PERSON] має заборгованість перед Банком по договору кредиту № 15 від 07.04.2006 р. в сумі 244 896,20 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ, станом на 16 березня 2015 року - 5 331 483,69 гри. Вказана заборгованість складається із боргу: · за кредитом (залишок непогашеної частини кредиту) - 135 441,06 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 16 березня 2015 року - 2 948 603,48 грн.; · за відсотками - 109 455,14 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 16 березня 2015 року - 2 382 880,21 грн. Відповідачеві було надіслано претензію-повідомлення (вимога) № 08.305-186/30493 від 08.12.2014 р. про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання за кредитним договором № 15 від 07.04.2006 р., у якому запропоновано повернути достроково у повному обсязі заборгованість по кредиту та відсоткам. Проте, відповідачем дані повідомлення були проігноровані та невиконані. Наведені обставини стверджуються у судовому засіданні копією кредитного договору (а.с.17-19),копією додаткової угоди (а.с.20,22),копією заяви на видачу готівки (а.с. 6), розрахунком заборгованості(а.с.7-10),листом відповідачу (а.с.15). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У відповідності до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна його умов не допускається. Ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею і 1 цього Кодексу. Зобовязання мас грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 549, п. 1 ст. 550, ст. 551, ст. 552 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, плата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. Сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України - договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до Постанови №5 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. п. 29 - При вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК. Враховуючи викладені обставини справи,суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 15 від 07.04.2006р. у розмірі 244 896,20 долларів США ,що станом на 16.03.2015р еквівалентно 5 331\~483 гр 69 коп та судові витрати. Враховуючи,що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ст. 197 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст.509,526,625 1050,1054 ЦК України ,

Outcome: approved