Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, який мотивує тим, [PERSON] склав заповіт, яким заповів йому право на належну йому земельну частку (пай). 06.03.2012 р. [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] він у встановлений законом шестимісячний строк не подав заяви нотаріусу. Вважає, що пропустив цей строк з поважних причин, оскільки з 2009 року хворіє, постійно лікувався в Кримненській дільничній лікарні, згодом в обласній лікарні, а з 05.11.2012 р. є інвалідом ІІ групи. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечила, пояснила, що позивач не постійно хворів, тому мав можливість своєчасно подати заяву нотаріусу, крім того не доглядав спадкоємця, обманним шляхом спонукав його скласти заповіт на свою користь. Просить відмовити у позові. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. 11.10.2002 р. [PERSON] склав заповіт на імя [PERSON], яким заповів останньому належну йому земельну частку (пай). [PERSON] помер 06.03.2012 р., спадщину за законом прийняла відповідачка [PERSON] (а.с.29-36), згода якої /відповідно до ст. 1272 ЦПК/ на подання позивачем заяви про прийняття спадщини відсутня. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 2 Згідно із роз"ясненнями, викладеними у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (правові позиції, викладені в постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12), від 4 листопада 2015 року (справа № 6-1486цс15)). Позивач покликається на те, що заяву не подав, оскільки перебував на лікуванні. Оскільки [PERSON] помер 06.03.2012 р., то позивач повинен був подати заяву нотаріусу впродовж шести місяців, а саме в період з 06.03.2012 р. до 06.09.2012 р. З наданих суду медичних документів встановлено, що за цей період позивач лікувався в медичному закладі лише з 05.05.2012 р. по 17.05.2012 р. 13 днів, з 18.06.2012 р. по 02.07.2012 р. 15 днів, та з 05.09.2012 р. 1 день (а.с.21), тобто загалом 29 днів із шести місяців. Суд встановив, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні і на амбулаторному лікуванні, яке не позбавляло його можливості своєчасно звернутися із відповідною заявою до нотаріуса і не вплинуло на пропуск позивачем строку на прийняття спадщини і відповідно не можуть бути визнані судом поважними. Доказів того, що впродовж решти пяти місяців позивач не міг подати таку заяву, всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України, позивач не надав. Крім того, суд враховує, що позивач звернувся із вказаним позовом лише через майже три роки після смерті спадкодавця. Таким чином, вказані позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини не повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для нього як спадкоємця на вчинення цих дій і не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: dismissed