Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач кредитна спілка «Кредит-ФОС» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 березня 2014 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 67, згідно умов якого останній отримав строковий кредит у розмірі 10 000 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 39 % річних, з терміном повернення кредиту і відсотків до 27 березня 2015р. Згідно умов кредитного договору, [PERSON] зобов'язався повернути позивачу кредит та відсотки, в порядку і в терміни, встановленні кредитним договором. Для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між позивачем кредитною спілкою «Кредит-ФОС» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №67-2 від 27 березня 2014 року, згідно якого останній виступив поручителем по зобов'язаннях за кредитним договором перед позивачем. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредит на зазначених умовах. Однак [PERSON] як позичальник, а відповідач [PERSON] як поручитель, виконують взяті на себе зобов'язання щодо вчасного повернення кредиту та відсотків, станом на 04 вересня 2015 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 5940 (п'ять тисяч дев'ятсот сорок) гривень 66 копійок, з яких: 4890 гривень - неповернутий кредит, 1050 гривень 66 копійок - несплачені відсотки за користування кредитом. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з мотивів викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з"явився із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не з'явився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК України. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 27 березня 2014 року між кредитною спілкою «Кредит-ФОС» та [PERSON] укладено кредитний договір № 67, надалі кредитний договір. Згідно умов кредитного договору, позивач зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 10 000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 39 % річних, а останній зобов'язався повернути кредит частинами і сплатити відсотки та виконати інші зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі до 27 березня 2015 року. Частина 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та умовах, встановленні договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши [PERSON] кредит у розмірі 10 000 гривень на терміни і на умовах, передбачених у кредитному договорі. Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковий до виконання сторонами. Статтями 525, 526, 530 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно пункту 3.2.2 кредитного договору, позичальник зобов'язаний використати кредит за цільовим призначенням, визначеним цим договором; погашати кредит та сплачувати проценти в порядку визначеному цим договором; надавати кредитодавцю всі необхідні документи для здійснення перевірки цільового призначення кредиту; укласти договір щодо забезпечення виконання зобов'язання позичальником перед кредитодавцем за цим договором. Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає іншій у власність грошові кошти, а інша зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів. Відповідно до статей 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 04 вересня 2015року утворилася заборгованість у розмірі 5940,66 гривень, з яких: 4890 гривень - неповернутий кредит; 1050,66 гривень - несплачені відсотки за користування кредитом. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №67-2 від 27 березня 2014 року, згідно якого останній виступив поручителем по зобов'язаннях за кредитним договором перед позивачем. Згідно пункту 4.2 вказаного договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати за боржника зобов'язання останнього перед кредитором на умовах, в порядку та в строки, встановлені цим договором. У відповідності до ст.ст.553,554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, відповідач-поручитель [PERSON] несе солідарну відповідальність разом з відповідачем - боржником [PERSON] за повне виконання ним зобов'язань за кредитним договором №67 від 27 березня 2014 року. Згідно ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. На момент розгляду справи в суді відповідачем не погашена заборгованість за кредитним договором №67 від 27 березня 2014 року та відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, а тому позов слід задовольнити. Також, згідно ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати відшкодовуються за рахунок відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved