Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що між відповідачем та Банком 10.02.2006 року було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 48.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов»язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 09.08.2015 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 22914.91, з яких 1720.86 грн. - заборгованість за кредитом, 21194.05 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф - фіксована частина та 709.87 грн. - штраф - процентна складова. В судові засідання, що призначалися судом на 12.08.2016 року, 21.09.2016 року, 21.10.2016 року, представник позивача не з»явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Зважаючи на те, що в матеріалах справи, а саме в позовній заяві представник позивача просить суд проводити судове засідання у разі його неявки без його участі, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання без його участі. Відповідача [PERSON] за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в м. Києві знято з реєстрації з адреси: [ADDRESS], як померлу особу (а.с. 27). Оглянувши письмові матеріали справи судом було встановлено наступне. Між відповідачем та Банком 10.02.2006 року було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 48.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов»язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 09.08.2015 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 22914.91, з яких 1720.86 грн. - заборгованість за кредитом, 21194.05 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф - фіксована частина та 709.87 грн. - штраф - процентна складова. В зв»язку з чим, представник позивача був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Як вбачається з письмових матеріалів справи за ухвалою суду від 17.12.2015 року (а.с. 39) було забезпечено докази по даній справі шляхом витребування у Приватного нотаріуса КМНО Гурченок Н.І. належним чином оформлену копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Ухвалою суду від 18.02.2016 року судом повторно було витребувано вказану вище копію спадкової справи на померлого відповідача (а.с. 51-52). 21.03.2016 року ухвалою суду провадження по даній цивільній справі було закрито в зв»язку із смертю відповідача (а.с. 59). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.04.2016 року скасовано ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 21.03.2016 року, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 76-77). Ухвалою суду від 23.06.2016 року (а.с. 84-85) судом втретє було витребувано докази по справі, а саме копію спадкової справи після померлого відповідача [PERSON], яка виконана також не була. Листами від 12.08.2016 року (а.с. 94) та від 21.09.2016 року (а.с. 99) судом було направлено нагадування приватному нотаріусу Гурченок Н.І. про необхідність надіслати до суду витребуваний доказ по справі, які були отримані нотаріусом, проте проігноровані. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання не допускається, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог ЦК України. В судовому засіданні судом було встановлено, що Банк свої зобов»язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позику відповідачу, проте останній не виконав умови договору. Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Враховуючи викладене вище, зважаючи на те, що судом було вжито всіх передбачених законом заходів для витребування доказів по справі для повного та всебічного її розгляду, а позивачем по справі не було подано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, а тому вимоги позову є безпідставними та необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

Outcome: dismissed