Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, з урахуванням його уточнення, про стягнення аліментів з відповідача на свою користь на утримання дитини у розмірі 2000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття та 2000 грн. щомісяця на її утримання, посилаючись на те, що відповідач є батьком їхньої дитини - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги у вихованні та утриманні дитини не надає. Крім того, позивач посилається на те, що їх неповнолітня дитина не досягла трьохрічного віку, вона доходів не має, у зв*язку з чим позивач вимушена звернутися до суду. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. В заяві про перегляд заочного рішення суду від 15.01.2015 року зазначив, що визнає позов про стягнення аліментів на утримання дитини частково, в розмірі 500 грн., оскільки нещодавно звільнився з місць позбавлення волі, після чого знаходився на лікуванні та на даний час не працює. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню. Так, згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 09.04.2014 року, актовий запис № 598 вбачається, що [PERSON], [INFO] є дочкою відповідача. В судовому засіданні встановлено та не спростовується сторонами, що неповнолітня дитина мешкає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина відповідача, [INFO] проживає з позивачем, зазначені обставини не спростовані відповідачем, у зв*язку з чим позивач має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років. Разом з цим, суд задовольняє позов частково, при цьому, враховує матеріальний стан платника аліментів - те, що відповідач не має доходу, з 13.05.2014 року по 13.07.2014 року проходив курс лікування від хімічної залежності, що підтверджено довідкою від 06.04.2015 року, та, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд стягує з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 500 грн. щомісяця з дня пред*явлення позову, а аліменти на утримання позивача - в розмірі 300 грн. щомісяця. Інші докази, надані позивачем - копії квитанцій, довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області від 27.04.2015 року № 05/19-1/307, довідка Харківського обласного центру зайнятості від 27.04.2015 року № 2685, висновків суду не спростовують. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати в дохід держави. При цьому, суд не погоджується з вимогою позивача про стягнення судового збору з відповідача на користь позивача, оскільки судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. позивачем сплачено при зверненні до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу, яку ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 17.11.2014 року повернуто позивачу. Таким чином, ЦПК України передбачений інший порядок повернення судового збору. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: partial