Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 13.09.2004 в розмірі 14132,36 грн. з підстав неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором . Свої вимоги мотивує тим, що 13.09.2004 між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем, на підставі поданої відповідачем заяви було укладено договір про надання кредиту у розмірі 6180,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.' Відповідач свої зобовязання перед банком не виконував належним чином, своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору банку не надавав у звязку із чим утворилася заборгованість на суму 14132,36 грн. А тому просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 13.02.2018 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів. У відповідності до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір. Судом встановлено, що 13.09.2004 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 6000 грн. 00 коп. Відповідно до п.1.1. договору, для виконання операцій, вказаних в п. 2 цього договору, банк відкриває клієнту картковий рахунок та видає клієнту платіжну картку типу Visa Classic Credit, вид картки - особиста міжнародна, зі строком дії 2 роки, валюта Картрахунку - гривня, кредитний ліміт "Фінансовий фіксований" у сумі 6000 грн. 00 коп. Базова процентна ставка по кредитному ліміту на момент підписання договору - 36 % річних із розрахунку 360 днів у році. Строк дії кредитного ліміту - відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 2.1. договору, у розмірі платіжного ліміту картрахунку клієнт або його довірена особа використовують картку, як засіб для безготівкових розрахунків за товари (послуги) (в т.ч. через інтернет), для перерахування коштів з картрахунку на рахунки інших осіб, а також як засіб для отримання готівкових грошових коштів в касах банків, фінансових установ, через банкомати, та здійснення інших операцій, передбачених угодами сторін. Як вбачається з п. 3.2 Договору, підписанням договору клієнт підтверджує, що він ознайомився з Тарифами Банку, Правилами, які зобов"язується виконувати. Відповідно до п.4.3. договору, клієнт доручає банку утримувати з картрахунку суми грошових коштів в розмірі операцій, які здійснюються клієнтом або його довіреними особами, згідно з правилами міжнародних платіжних систем, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні строків платежу. Відповідно до п. 8.5 умов Договору відповідач [PERSON] погодився, що у випадку невиконання або неналежного виконання цього договору він несе відповідальність відповідно до чинного законодавства. Відповідно до п. 9.2 Договір діє необмежений період часу з моменту внесення клієнтом коштів на картрахунок за виключенням, вказаним в п. 9.4 Договору, який в даному разі застосуванню не підлягає (а.с. 8-9). В судовому засіданні встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконував не належним чином, а саме порушуючи умови договору щодо здійснення щомісячних платежів процентів та повернення кредиту допустив утворення заборгованості. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.5-7) станом на 31.10.2017 позивачем нараховано заборгованость у розмірі 14132,36, яка складається з 4708,28 грн. заборгованості за кредитом та 9424,08 заборгованості за відсотками за користування кредитом. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, перерахованих в ст.11 ЦК України і повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до закону, договору, а при відсутності таких вказівок -відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 13.09.2004 в розмірі 14132,36 грн. з підстав неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved