Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

У лютому 2021 року АТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення 20843 грн. 29 коп. заборгованості за кредитним договором №б/н від 22 грудня 2011 року, з якої: 16941 грн. 38 коп. заборгованості за кредитом, в тому числі 56 грн. 25 коп. заборгованість за поточним тілом кредита, 16885 грн. 13 коп. заборгованість за простороченим тілом кредита, 3901 грн. 91 коп заборгованості за простроченими відсотками. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що відповідач відповідно до умов кредитного договору, який складається із «Умов та правил надання банківських послуг», «Тарифів банку», «Правил користування платіжною карткою», отримав банківські послуги у виді кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір кредитного ліміту збільшений до 15000 грн., останній умови договору належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 27 грудня 2020 року виникла заборгованість у вищезазначеному розмірі. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Положеннями ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Станом на час розгляду справи зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділу квартирного обліку, приватизації житла та ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 10 лютого 2021 року. Ухвала про відкриття провадження у справі вручена сторонам, клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін відсутні, відповідачем, якому вручена ухвала про відкриття провадження у справі в порядку ч.ч.6, 7, 8 ст.128 ЦПК України шляхом надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не подано: заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання. Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Також судом враховується правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Представник позивача Філоненко С.Ю. згідно письмової заяви до позову не заперечує проти ухвалення заочного рішення. За таких обставин встановлені підстави в порядку ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 22 грудня 2011 року укладений договір про надання банківських послуг, який складається із заяви відповідача, як отримувача банківських послуг від 22 грудня 2011 року, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів банку, відповідно до яких відповідач отримав банківські послуги у виді кредитного ліміту за платіжною карткою "Універсальна, 55 днів пільгового періоду», згідно довідки про умови кредитування із використанням вищезазначеної картки: тип кредитної лінії-поновлювальний, базова процентна ставка в місяць-2.5%. Відповідач, як позичальник, погодився що вищезазначені Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи банку складають договір про надання банківських послуг, останній відповідно до умов даного договору зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти, які є платою за користування чужими грошима, штрафи, які є засобом забезпечення виконання зобов`язань, пеню та комісії. З вищезазначеними умовами відповідач ознайомився та погодився, про що свідчить його підпис у вищезазначеній Заяві. Згідно п.1.1.6.1. Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання, в разі відсутності заяв сторін про його припинення договір лонгується на такий же строк. Згідно довідок позивача (а.с.15, 16) відповідачу [PERSON] надані кредитні карти 22 грудня 2011 року, 22 червня 2013 року, 15 серпня 2014 року, 08 листопада 2017 року, 30 жовтня 2018 року, 18 липня 2018 року, 10 травня 2019 року, термін дії яких з 10/15 по 02/23, кредитний ліміт за період з 22 грудня 2011 року по 01 червня 2020 року-з 1600 грн. до 15000 грн.. Із врахуванням викладеного між сторонами виникли правовідносини згідно положень ст.ст.526, 599, 629, 1054 ЦК України. Докази на підтвердження недійсності вищезазначеного кредитного договору відсутні. Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 27 грудня 2020 року становить: 16941 грн. 38 коп заборгованості за кредитом, в тому числі 56 грн. 25 коп заборгованість за поточним тілом кредита, 16885 грн. 13 коп заборгованість за простороченим тілом кредита, 3901 грн. 91 коп заборгованості за простроченими відсотками. Останнє погашення заборгованості по даному розрахунку у сумі 1500 грн. здійснене 14 лютого 2020 року. Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань по договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконав, кредит та платежі відповідно до договору не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов договору. За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як зазначено вище відповідач не надав суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин на користь позивача підлягають стягненню із відповідача 20843 грн. 29 коп заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 2270 грн. судового збору, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Outcome: partial