Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що позивачці на праві власності належить квартира номер [ADDRESS]. Житловий будинок, в якому знаходиться квартира позивачки побудований у 1972 році. При зверненні позивачки до нотаріальної контори з питання посвідчення договору купівлі-продажу квартири, їй було відмовлено у зв"язку із відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. Позивачка позбавлена можливості вільно розпоряджатись належним їй на праві власності майном. Враховуючи вищевикладене, представник позивачки [PERSON] - [PERSON] просить суд: 1.Визнати за [PERSON] право приватної власності на квартиру номер [ADDRESS] 2.В разі задоволення позову не застосовувати до відповідача ст. 88 ЦПК України. В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність, представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задоволити, відповідач Войтівська сільська рада позовні вимоги визнала повністю. Суд визнав можливим розглядати справу без участі осіб, які беруть участь у справі, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв"язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що [PERSON] фактично належить на праві приватної власності квартира номер [ADDRESS], житловий будинок побудований у 1972 році, позивачка свідоцтво чи інший правовстановлюючий документ про право власності на квартиру не отримувала, право власності на квартиру своєчасно не зареєструвала, що встановлено з копії технічного паспорту на квартиру в житловому будинок (а.с.11-14), довідки про технічну характеристику квартири (а.с.15), довідок Войтівської сільської ради про належність квартири на праві власності позивачці [PERSON] (а.с.6,7), витягу з погосподарської книги № 1 на 2006-2010 роки (а.с.8). Позивачці було відмовлено нотаріусом у посвідченні договору купівлі-продажу квартири в житловому будинку у зв"язку із відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру (нотаріальна відмова - а.с.25). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 382 ЦК України визначає квартиру як об"єкт права власності. В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. В ході судового розгляду встановлено, що позивачці [PERSON] фактично належить на праві власності квартира номер [ADDRESS]. Житловий будинок побудований у 1972 році. Свідоцтво чи інший правовстановлюючий документ про право власності на квартиру позивачка не отримувала, право власності на своєчасно не зареєструвала. На момент побудови житлового будинку, в якому знаходиться квартира належна на праві власності позивачці, чинне законодавство не передбачало обов"язкового отримання свідоцтва про право власності на таку квартиру, а тому підтвердженням належності позивачці [PERSON] на праві власності квартири є відповідна довідка Войктівської сільської ради, видана на підставі записів у погосподарських книгах. Враховуючи те, що чинне на час побудови будинку законодавство також не передбачало обов'язкової реєстрації права власності, право власності позивачки на квартиру визнається дійсним незважаючи на відсутність його державної реєстрації. Через відсутність правовстановлюючого документу про право власності позивачки на спірну квартиру, порушуються її права як власника квартири та вона позбавлена можливості вільно розпоряджатись належною їй квартирою. Суд вважає за необхідне, визнати за позивачкою [PERSON] право власності на спріну житлову квартиру та не застосовувати до відповідача ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved