Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить зобов'язати відповідача [PERSON] ліквідувати порушення, а саме звільнити самовільно зайняту частину дороги шляхом перенесення огорожі. Свої вимоги мотивує тим, що він проживає в житловому будинку по [ADDRESS], а відповідачка проживає в будинку [ADDRESS] повинна бути 6 метрів, однак відповідачка самовільно зайняла два метри земельної ділянки дороги загального користування. Електроопора, яка раніше знаходилась на межі між дорогою і земельною ділянкою відповідачки в даний час знаходиться на відстані двох метрів від огорожі краю дороги. В разі виникнення аварійної ситуації не можливо належним чином провести обслуговування опори від якої йде електропостачання до його будинку. Крім того, через незаконне зайняття земельної ділянки не можливо під'їхати вантажним автомобілем, автомобілями швидкої допомоги, газової та пожежної служби в зв'язку з чим порушуються його права. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить задовольнити їх. Представники третіх осіб в судове засідання не прибули. Про час та місце судового розгляду були повідомлені вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомили. Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач була повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, заперечення проти позову не подала, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Згідно зі ст.1 Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільним зайняттям земельної ділянки вважаються будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Отже, самовільному зайняттю земельних ділянок притаманні такі юридичні ознаки: з об'єктивної сторони - це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне заволодіння чи використання земельної ділянки; відсутність при цьому відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її відчуження або надання у користування; відсутність вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки; такі дії є неправомірними, тобто їх правомірність не закріплена нормативно-правовим актом України; з суб'єктивної сторони - такі дії є винними. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0592 га за адресою [ADDRESS], яка була йому передана для обслуговування житлового будинку і господарських будівель(а. с. 9). В ході розгляду даної справи, зокрема з пояснень позивача встановлено, що останній не є суміжним землекористувачем з належною відповідачці [PERSON] земельною ділянкою, а також позивач не є власником дороги загального користування. Захист прав на земельні ділянки передбачений ст.152 ЗК України, відповідно до якої вимагати усунення будь-яких порушень прав на землю може лише власник земельної ділянки або землекористувач (ч.2 ст.152 ЗК). Позовні вимоги позивача щодо порушення його прав не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, позивач не є власником дороги загального користування. Доказів того, що власником дороги пред'являлись претензії до відповідачки стосовно порушень нею земельного законодавства не надано, а також будь-яких доказів, що вона самовільно зайняла земельну ділянку (частину дороги) по справі не встановлено, а тому суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: dismissed