Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вони з відповідачем з 24.09.1994 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені через те, що під час спільного проживання між ними не склалися відносини, з`явилися сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Миритися та жити з відповідачем не бажає, у зв`язку з чим просить суд, шлюб, зареєстрований 24.09.1994 року Первомайським відділом РАГС Луганської області, відповідний запис № 270 - розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засіданні не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутність від відповідача не надходило. Інших відомостей про місце перебування чи місце роботи відповідача у суду немає. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 23.05.2019 року, згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту та довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.02.2017 року № 5387(а.с. 6-7, 8). Відповідно свідоцтва про шлюб, виданого Первомайським відділом РАГС Луганської області, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.09.1994 року, про що складено відповідний запис № 270 (а.с. 5). Згідно ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано декларацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції; нормативно-правовий акт № 475/97-ВР від 17.07.1997" Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому надалі є недоцільним. На підставі ч. 1 ст. 141 та п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 768,40 грн. у зв`язку з їх документальним підтвердженням (а.с.1, 2).

Outcome: approved