Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зниження розміру аліментів, посилаючись на наступні обставини. За рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області (справа № 182/541/14-ц) він оплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , на користь колишньої дружини [PERSON] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісяця, починаючи з 24.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Ним також, на підставі виконавчого листа Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 11.07.2019 року (справа № 660/1339/18) сплачуються аліменти на користь [PERSON] , на утримання його доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. А, відтак, стягнення з нього ј частини всіх доходів на утримання доньки [PERSON] призводить до порушення ст.183 СК України. Він не заперечує проти сплати аліментів в цілому, але вважає, що їх стягнення має відбуватись виключно в межах, передбачених СК України. На сьогоднішній день він не працює, його дохід - мінімальний та не постійний. Тому звернувся до суду і просить зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього, відповідно до рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.02.2014 року, на коритсь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з ј частини на 1/6 частину всіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не прибув, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов підтримав, просив суд його задовольнити (а.с.24). Відповідачка в судове засідання не прибула також, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність. Проти задоволення позову заперечувала категорично (а.с.. Третя особа - Відділ державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції - до суду не прибув, надав заяви про розгляд справи у свою відсутність, покладався на думку суду (а.с.26, 30-31). Третя особа - [PERSON] - до суду також не прибула, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки до суду суд не повідомила. Суд вважає за можливе слухати справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: -стан здоров`я та матеріальне становище дитини; -стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, за рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.02.2014 року (справа № 182/541/14-ц) з позивача по справі стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , на користь колишньої дружини [PERSON] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісяця, починаючи з 24.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). На підставі виконавчого листа Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 11.06.2019 року (справа № 660/1339/18) з позивача по справі стягнуто аліменти на користь [PERSON] , на утримання його доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно (а.с.5-6). Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. Погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Тобто, позивачу для вирішення питання про зменшення розміру аліментів необхідно довести, що після ухвалення рішення і до звернення до суду з позовом про зменшення аліментів у нього змінився матеріальний, сімейний стан чи стан здоров`я в бік погіршення, що об`єктивно впливає на можливість матеріального утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві позивач зазначав, що на час звернення із позовом він офіційно не працює, однак, жодного доказу на підтвердження цього факту суду не надав. Крім того, відповідачкою по справі до суду було надано рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 11.12.2019 року, що набуло чинності, яким у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON] відмовлено (а.с.35-36). Відповідно до ст.3 Закону України «Про охорону дитинства», всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Виходячи з принципу справедливості та рівності прав дітей, суд вважає неможливим знизити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в той час, коли на утримання іншої доньки позивача - [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти в розмірі ј частини його заробітку (доходів) кожного місяця. За таких обставин суд вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed