Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те , що 20.03.2007 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» ( правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта») та [PERSON] уклали кредитний договір № 001-15024-200307. Відповідно до п.1.1 укладеного договору позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 1390,00 грвиень на придбання певного майна на умовах визначених договором . Відповідно до п.2.3 договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти виходячи зі ставки 12% в рік, а також за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 1,95% в місяць, п.2.5 договору. Позивач свої зобов'язання виконав, надавши відповідачеві кредит, зі свого боку відповідач отримав у своє розпорядження майно, що підтверджується меморіальним ордером. Відповідач станом на 20.03.2014 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Неодноразово повідомлявся про виникнення заборгованості, однак до теперішнього часу кредитна заборгованість відповідачем не погашена та виникла в розмірі станом на 20.03.2014 року в розмірі 1383,83 гривень , яка складається з заборгованості за сумою кредиту - 1113,22 гривень, заборгованості за відсотками 47,73 гривень, заборгованість за комісією 222,88 гривень . Представник позивача у судове засідання не з'явився , надав письмову заяву про слухання справи у їх відсутність, наполягав на позовних вимогах , просив стягнути зазначену заборгованість та судові витрати та не заперечував у разі можливості, проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, хоча повідомлений був належним чином, шляхом оголення в газеті. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст.224 ЦПК України . Судом встановлено наступне , 20.03.2007 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» ( правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта») та [PERSON] уклали кредитний договір № 001-15024-200307. Відповідно до п.1.1 укладеного договору позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 1390,00 грвиень на придбання певного майна на умовах визначених договором . Відповідно до п.2.3 договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти виходячи зі ставки 12% в рік, а також за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 1,95% в місяць, п.2.5 договору. Позивач свої зобов'язання виконав, надавши відповідачеві кредит, зі свого боку відповідач отримав у своє розпорядження майно, що підтверджується меморіальним ордером. Відповідач станом на 20.03.2014 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Неодноразово повідомлявся про виникнення заборгованості, однак до теперішнього часу кредитна заборгованість відповідачем не погашена та виникла в розмірі станом на 20.03.2014 року в розмірі 1383,83 гривень , яка складається з заборгованості за сумою кредиту - 1113,22 гривень, заборгованості за відсотками 47,73 гривень, заборгованість за комісією 222,88 гривень . Суд враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову . Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст.610,611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, а відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, при цьому розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. В судовому засіданні позивачем доведено , що відповідач дійсно отримував кредит, але свої зобов'язання згідно умов договору не виконував. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до матеріалів справи позивачем при подачі позову сплачено судовий збір за розгляд справи у розмірі 243,60 гривень , що підтверджується платіжним дорученням, доданим до матеріалів справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 243,60 гривень понесені позивачем при звернені до суду з даним позовом, що підтверджується платіжним дорученням .

Outcome: approved