Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач у справі звернувся із вказаним позовом до відповідача, який проживає в [ADDRESS]. Зазначав, що позивач є балансоутримувачем гуртожитку [ADDRESS]. Позивач зазначав, що [PERSON] була аспірантом кафедри управління земельними ресурсами Національного університету біоресурсів і природокористування України була поселена до вказаного гуртожитку за адресою по [ADDRESS] та проживала там з 01.08.2013 року по 01.07.2014 року, що засвідчується довідкою завідувача гуртожитку. Позивач зазначав, що згідно наказу про виселення від 07.07.2014 року №1364 «С» відповідач виїхала і більше не проживає у вказаному гуртожитку, і останнє її місце проживання в АРК,який має статус окупованої території, на якій діє особливий правовий режим. Позивач зазначає, що добросовісно виконав взяті на себе зобов»язання, а відповідач не розрахувавшись своєчасно за проживання у гуртожитку, має борг у сумі 2876,00 грн, за квітень-червень 2014 року, що підтверджено довідкою, а тому просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за проживання у гуртожитку, у розмірі 2876,00 грн.,00 коп. за квітень-червень 2014 року , інфляційні витрати у розмірі 77,63 грн. та три відсотки річних у розмірі 7 грн.17 коп. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі на підставі наданих доказів та просив суд позов задовольнити. В судове засіданні відповідач викликався шляхом виклику у судове засідання на Офіційному сайті судової влади України, в інший спосіб передбачений ст. 74 ЦПК України не викликався, оскільки згідно зазначеного місця проживання відповідача - АР Крим має статус окупованої території, на якій діє особливий правовий режим та поштова кореспонденція з території України не надсилається, а тому суд вважає за можливе проводити судове засідання у порядку ст. 224 ЦПК України. Представник позивача проти цього не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити виходячи із наступного. Суд розглядає справу відповідно до приписів ст.ст. 10, 11, 57-60, 212 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно Довідки виданої 02.09.2014 року на адресу Голосіївського районного суду м. Києва ( а.с.8) гуртожиток [ADDRESS] обліковується на балансі університету. Належних та допустимих доказів про передачу вказаного гуртожитку на баланс позивачу суду не надано. Судом встановлено, що згідно п.1.7. Положення про студентський гуртожиток Національного університету біоресурсів і природокористування України, затвердженого 19.04.2010 року При поселені з майбутніми мешканцями гуртожитку укладається Договір найму житлового приміщення в гуртожитках НУБіП України ( а.с.10). Судом встановлено, що позивач у якості правової підстави проживання відповідача у гуртожитку не надав суду Договір найму житлового приміщення в гуртожитках НУБіП України укладеного з [PERSON] Судом встановлено, що згідно витягу із наказу №1225 «С» від 19.08.2013 року ( а.с.27) відповідача було поселено у гуртожиток №4, адресу гуртожитку не вказано на термін проживання з 01.08.2013 року по 31.07.2014 року кімната №115, докази про ознайомлення із вказаним наказом відповідача відсутні. Судом встановлено, що згідно довідки без номеру та дати завідувача гуртожитку №4, без зазначення адреси гуртожитку (а.с.28) завідувач гуртожитку №4 Є. Пугач повідомила Директора ННЦ виховної роботи і соціального розвитку, невідомої юридичної особи, що в гуртожитку №4 без зазначення адреси у кімнаті №115 проживала [PERSON] аспірантка кафедри управління земельними ресурсами без зазначення назви навчального закладу у період з 01.08.2013 року по 01.07.2014 року. Також не надано доказів, що вказаний завідувач гуртожитку є штатним працівником та дійсно займає вказану посаду згідно наказу про зарахування. Судом встановлено, що згідно наказу №1364»с» від 01.07.2014 року [PERSON] виселено із гуртожитку №4 студмістечка, як таку що не проживає( а.с.29) з 07.07.2014 року. Судом встановлено, що згідно довідки ( а.с.30) за підписом головного бухгалтера, вказано, що станом на 24.07.2014 року заборгованість по мешканці [PERSON], яка проживає в гуртожитку [ADDRESS] перед Національним університетом біоресурсів і природокористування України за квітень-червень 2014 року становить 2876,00 грн. Судом встановлено, що позивачем не надано суду доказів,про встановлені тарифи оплати за проживання у кімнаті гуртожитку [ADDRESS], якими доказами належними та допустимими встановлені тарифи за один місяць проживання та з чого вони складаються та ким затверджені, та вартість яких послуг увійшла у суму заборгованості 2876,00 грн. Судом встановлено, що згідно копій чеків ПриватБанк (а.с.31-34) платник [PERSON] сплачувала за проживання у гуртожитку у розмірі 640 грн., за період з грудня 2012 року по квітень 2013 року, без зазначення за який місяць проведено оплату за проживання. Судом встановлено, що згідно витягу із наказу №1225 «С» від 19.08.2013 року ( а.с.27) відповідача було поселено у гуртожиток №4, адресу гуртожитку не вказано на термін проживання з 01.08.2013 року по 31.07.2014 року кімната №115., докази про ознайомлення із вказаним наказом відповідача відсутні та жодної квитанції про оплату за період дії наказу та про розмір проживання за період з 01.08.2013 року по 01.04.2014 року суду надано не було. Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" що первинні та зведені бухгалтерські документи повинні мати обов"язкові реквизити: назву документа (форми);дату і місце складення; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші данні, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції; регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій,прізвища і підписи або інші данні, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складенні. Судом також встановлено, що як вбачається із матеріалів справи позивач не надав суду доказів на підставі яких платіжних документів, які б відповідали вимовам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" , згідно яких відповідач мала сплачувати за проживання у гуртожитку [ADDRESS]. А тому виходячи із вищевикладеного суд дійшов висновку, що позивач не довів належними та допустимим доказами заявлені позовні вимоги, а тому позов задоволенню не підлягає. Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed