Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Леб'язької сільської ради Чугуївського району Харківської області, в якому просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 4,10 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Леб'язької сільської ради Чугуївського району Харківської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. В обґрунтування своїх вимог пояснив, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді вище вказаної земельної ділянки. Спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця є її син - позивач по справі. У встановлений законом строк [PERSON] звернувся до Чугуївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на землю. У зв'язку з тим, що позивач не може оформити свої спадкові права через нотаріальну контору він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та розглянути справу у його відсутність (а.с. 17). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій проти задоволення позовних вимог позивача не заперечував, просив розглядати справу за його відсутності (а.с. 16). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Леб'язької сільської ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку площею 4,10 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Леб'язької сільської ради Чугуївського району Харківської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданий на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 22.10.2002 року № 254 (а.с. 11-13). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є [PERSON], оскільки є її сином, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим 28.05.1957 року Базаліївською сільською радою Печенізького району Харківської області (а.с. 6), інших спадкоємців не має. Спадщину позивач прийняв шляхом звернення до держнотконтори з відповідною заявою, крім того він був зареєстрований та проживав разом з матір'ю за однією адресою. Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч.1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після шести місяців з часу відкриття спадщини. [PERSON] у встановлений законодавством строк звернувся до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області, про що свідчить його заява від 20.04.2011 року, реєстровий № 55 (а.с. 8), однак у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу Державного акту на право власності на землю. Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України №296/05 від 22.02.2012, не передбачено оформлення спадкових прав за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа. Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Згідно з частиною 3 статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 Цивільного кодексу України є правом, а не обов'язком спадкоємця. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" № 7 від 16.04.2004 року та статті 1225 ЦК України і 131 ЗК України вказують, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оцінивши наявні докази, прийнявши визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, як такий, що знайшов своє повне підтвердження. Згідно Наказу Міністерства юстиції України № 914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», Рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна.

Outcome: approved