Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду із позовом, яким просить стягнути із відповідача в порядку статті 1212 ЦК України та статей 130-136 КЗпП України на користь медичного центру 17 783, 68 грн. зайво виплаченої заробітної плати. Вимоги мотивують тим, що за результатами планової перевірки фінансово-господарської діяльності Кіровоградської станції швидкої медичної допомоги за 2010-2011 роки та завершений звітній період 2012 року було встановлено зайве нарахування та виплату заробітної плати на суму 17 783, 68 грн. завідуючій підстанцією №1 у період з 01.04.2010 року по 31.112.2010 року за першою кваліфікаційною категорією, та за період з 01.01.2011 року по 2012 рік - за вищою кваліфікаційною категорією [PERSON], які у зазначений період були встановлені їй за спеціальністю »Педіатрія». Добровільно відповідач відшкодувати кошти відмовляється. Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом винесено постанову від 11.06.2014 року про зобов»язання вчинити певні дії, а саме зобов»язати Кіровоградську станцію швидкої медичної допомоги виконати п.2.1 на суму 17 783, 68 грн. на п.2.5 , в частині зайвої сплати внесків до державного цільового фонду на суму 6460, 36 грн. листа-вимоги від 25.09.2012 року № 11-04-14-14/6143 усунути фінансові порушення на загальну суму 242 344, 04 грн. В суді представник позивача вимоги підтримала повністю, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилась, подала письмові заперечення, в яких просила у задоволенні позову відмовити та проводити розгляд справи у її відсутності ( а.с . 25). Заслухавши пояснення представника позивача, ознайомившись із запереченнями відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні заявлених вимог, з наступного. Кіровоградська станція швидкої медичної допомоги відповідно до рішення сесії Кіровоградської обласної ради від 21 грудня 2012 року №422 »Про створення та забезпечення функціонування і розвитку системи екстреної медичної допомоги області» була перейменована на Кіровоградську станцію екстреної (швидкої) медичної допомоги та утворено територіальне медичне об»єднання «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» , до складу якої ввійшла Кіровоградська станція екстреної(швидкої) медичної допомоги як окрема юридична особа. Відповідно до розпорядження голови Кіровоградської обласної ради від 09.10.2013 року № 353-гр «Про припинення Кіровоградської станції екстреної(швидкої) медичної допомоги « шляхом її приєднання до територіального медичного об»єднання ««Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» діяльність Кіровоградської станції екстреної(швидкої) медичної допомоги припинено , її правонаступником є Територіальне медичне об"єднання "Центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області " . Так з»ясовано, що на підставі направлень № 385, № 386, № 387 від 07.07.2012 року та повідомлення про проведення планової ревізії ДФІ в Кіровоградській області було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Кіровоградською СШМД за період діяльності за 2010-2011 роки та завершений період 2012 року, за результатами якої складений акт ревізії від 11.09.2012 року №04/09/257. Згідно висновку акту ревізії, встановлено перевищення виплати заробітної плати працівнику, зокрема [PERSON], яка не має відповідної специфікації, необхідної для отримання збільшеного розміру заробітної плати. У акті зазначено, що під час ревізії встановлено порушення пп.4 п.2.4.1 наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 05.10.2005 №308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення» яким визначено, що керівникам структурних підрозділів-лікарям посадовий оклад встановлюється з урахуванням кваліфікаційної категорії за умови, що спеціальність, за якою їм присвоєна кваліфікаційна категорія, відповідає профілю підрозділу, який вони очолюють. Встановлено, що у тарифікаційних списках за період з 01.04.2010 року по 01.07.2012 року відповідач протарифікована на посаді завідуючого підстанцією №1 на 1 ставку та на посаді старшого лікаря на 0,5 ставки. Посадовий оклад на посаді завідуючого підстанцією №1 (у період з 01.04.2010 року по 31.12.2010 року) встановлений за першою кваліфікаційною категорією (за 12 тарифним розрядом), у період з 01.01.2011 року по час перевірки - за вищою кваліфікаційною категорією. Дані посадові оклади, протягом зазначеного періоду, встановлені відповідачу за спеціальністю «Педіатрія», та згідно з Переліком лікарських посад у закладах охорони здоров'я, затвердженого наказом МОЗ України від 28.10.2007 року №385, не відповідають спеціальності за профілем підрозділу, який вона очолює (лікар швидкої медичної допомоги), визначену відповідно до вищеназваного наказу типовими штатами. Відповідно до наказу Управління охорони здоров'я Кіровоградської обласної ради від 30.12.2005 року №813-46 «Про результати атестації лікарів» лікарю Кіровоградської СШМД [PERSON] , яка з 01.09.1999 року працює на посаді завідуючої підстанцією №1, підтверджено першу кваліфікаційну категорію за спеціальністю «Педіатрія». Наказом Управління охорони здоров'я Кіровоградської обласної ради від 02.12.2010 року №1009 «Про результати атестації» лікарю Кіровоградської СШМД [PERSON] встановлено вищу кваліфікаційну категорію за спеціальністю «Педіатрія». За спеціальністю «Медицина невідкладних станів» кваліфікаційна категорія у завідуючої підстанцією - відсутня. У акті ревізії вказано, що внаслідок порушення вимог пп.4 п.2.4.1 «Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення», затверджених спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров'я України від 05.10.2005 №308/519, зайво проведено нарахування та виплату заробітної плати [PERSON] на суму 17783,68 грн., у тому числі: квітень-грудень 2010 року - 4886,52 грн., 2011 рік -7767,05 грн., січень-червень 2012 року - 5130,11 грн.) та, відповідно, зайво проведено нарахувань на заробітну плату та перераховано внесків до державних цільових фондів на суму 6460,36 грн., у тому числі: квітень-грудень 2010 року - 1778,69 грн., 2011 рік - 2819,44 грн., січень-квітень 2012 року - 1862,23 грн.). 25.09.2012 року на адресу Кіровоградської СШМД Державною фінансовою інспекцією в Кіровоградській області направлено лист-вимогу №11-04-14-14/6143 про усунення недоліків виявлених ревізією. У листі-вимозі №11-04-14-14/6143 ДФІ в Кіровоградській області зобов'язує Кіровоградську СШМД виконати ряд порушень зафіксованих актом ревізії серед яких порушення пп.4 п.2.4.1 наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 05.10.2005 №308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення», через допущення якого працівнику [PERSON] .проведено зайве нарахування та виплату заробітної плати на суму 17783,68 грн. Внаслідок виявленого, ДФІ в Кіровоградській області зобов'язує позивача стягнути в добровільному порядку зайво виплачені кошти, у разі відмови працівника відшкодувати в добровільному порядку суми коштів провести претензійно-позовну роботу щодо повернення зайво виплачених коштів, запропоновано стягнути з винних осіб у проведенні зайвих виплат шкоду в порядку встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України. Пунктом 2.5 листа-вимоги №11-04-14-14/6143 зобов'язано Кіровоградську СШМД провести перерахунок та взаємозвірки щодо сум внесків до відповідних фондів та повернути зайво сплачені кошти на суму 7535,86 грн. (або зарахувати в рахунок майбутніх платежів). Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2014 року, адміністративний позов Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області до Кіровоградської станції швидкої медичної допомоги про зобов'язання виконати пункти вимоги-задоволено. Зобов'язано Кіровоградську станцію швидкої медичної допомоги (код ЄДРПОУ 13746215) виконати п. 2.1 на суму 17783,68 грн. та п. 2.5, в частині зайвої сплати внесків до державного цільового фонду на суму 6460,36 грн. листа-вимоги від 25.09.2012 року № 11-04-14-14/6143 усунути фінансові порушення на загальну суму 24244,04 грн . Апеляційним судом було з»ясовано, що відповідно до п. 1.4 - 1.5 Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров'я України від 05.10.2005 року № 308/51, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.10.2005 року за № 1209/11489 - Розміри посадових окладів (тарифних ставок) визначаються за тарифними розрядами Єдиної тарифної сітки, які встановлюються професіоналам, фахівцям залежно від наявної кваліфікаційної категорії, робітникам - кваліфікаційного розряду у межах діапазону, визначеного для цих посад (професій) Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників, і відображаються у тарифікаційному списку. Оплата праці працівників здійснюється за фактично відпрацьований час, виходячи з посадового окладу (тарифної ставки), або в залежності від виконання норм виробітку і відрядних розцінок з урахуванням підвищень, доплат та надбавок, передбачених діючим законодавством. Заробітна плата працівника граничними розмірами не обмежується. Посадові оклади керівників закладів охорони здоров'я, визначені за пунктами 2.1 - 2.2 з урахуванням підвищення за кваліфікаційну категорію, не можуть бути нижчими від посадових окладів керівників структурних підрозділів - лікарів (провізорів) відповідної або нижчої кваліфікації, визначених за пунктами 2.1 - 2.2 з урахуванням підвищення за оперативне втручання. Цей порядок встановлення посадових окладів не застосовується для керівників, які не мають кваліфікаційної категорії. Відповідно до пп. 4, 6 п. 2.4.1 вищевказаних Умов - керівникам структурних підрозділів - лікарям посадовий оклад встановлюється з урахуванням кваліфікаційної категорії за умови, що спеціальність, за якою їм присвоєна кваліфікаційна категорія, відповідає профілю підрозділу, який вони очолюють, а завідувачам поліклінік, що є структурними підрозділами лікарень, - за будь-якою лікарською спеціальністю, за якою надається амбулаторно-поліклінічна допомога. Виплата заробітної плати з урахуванням підвищення посадового окладу за наявності кваліфікаційної категорії проводиться працівникам протягом п'яти років з дня затвердження наказом органу (закладу) охорони здоров'я рішення атестаційної комісії про її присвоєння (підтвердження). Особам, які бажають пройти атестацію на присвоєння (підтвердження) кваліфікаційної категорії і своєчасно подали необхідні документи в атестаційну комісію (не пізніше як за два місяці до закінчення 5-річного строку з моменту попередньої атестації (переатестації), указана виплата проводиться до винесення рішення атестаційної комісії про її підвищення (підтвердження) або відміну. Для отримання [PERSON] посадового окладу керівника структурного підрозділу Кіровоградської СШМД їй необхідно мати відповідний кваліфікаційний рівень за спеціальністю «Медицина невідкладних станів» а ні «Педіатрія», тобто вона повинна мати профільну спеціалізацію відповідно до специфікації роботи Кіровоградської СШМД. Колегія суддів зазначила, що при нарахуванні заробітної плати [PERSON] слід було враховувати обставини визначені Умовами оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення. У разі не відшкодування сум завданих збитків визначених у акті фінансової ревізії та у листі-вимозі, такі суми підлягають поверненню дивлячись на обов'язковість таких вимог. Вказали на те, що існує певний механізм відшкодування матеріальних збитків установі, організації і його слід враховувати при виконанні вимог ДФІ в Кіровоградській області, зокрема послались на ст.ст. 130, 132, 136 Кодексу законів про працю України ( а.с. 5-6). . Згідно з ч. 1 ст. 130, ст. 132 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права та законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. За шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, крім випадків, коли законодавством передбачена така відповідальність понад середній місячний заробіток. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 133 КЗпП України законодавством обмежену матеріальну відповідальність несуть керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, а також керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству заподіяно зайвими грошовими виплатами, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних, грошових чи культурних цінностей. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29 грудня 1992 року із подальшими змінами "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" передбачено, що на підставі пункту 2 частини першої статті 133 КЗпП України за шкоду, заподіяну зайвими грошовими виплатами, матеріальну відповідальність в межах прямої дійсної шкоди, але не більше від середнього місячного заробітку, несуть винні в цьому директори, начальники і інші керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники. При виявленні безпосередніх заподіювачів шкоди, викликаної виплатою зайвих сум, вони зобов'язані відшкодувати шкоду в межах, встановлених законодавством. Зазначені службові особи в цих випадках несуть матеріальну відповідальність у межах свого середнього місячного заробітку за ту частину шкоди, що не відшкодована безпосередніми заподіювачами. Згідно з приписами ст. 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу. За ст. ст. 130, 138 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність вказаних умов. Статтею 132 КЗпП України передбачено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. При покладенні матеріальної відповідальності права та законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності лише за прямий дійсний збиток, в межах і порядку, визначених законодавством та за умови, що такий збиток спричинений підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Така відповідальність, як правило, обмежується визначеною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру спричиненої шкоди, за виключенням випадків, передбачених законодавством. Аналіз даної норми права дає можливість зробити висновок про те, що для притягнення працівника до матеріальної відповідальності повинен мати місце юридичний склад, тобто існування певних юридичних факторів, лише сукупність яких надає право власнику або уповноваженому ним органу притягнути працівника до матеріальної відповідальності, а саме: порушення працівником трудових обов'язків, наявність прямого дійсного збитку, причинний зв'язок між порушенням працівником свої трудових обов'язків і прямим дійсним збитком, а також вина працівника. Посилання позивача в обґрунтування позовних вимог на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2014 року, якою задоволено позов Державної фінансової інспекції у місті Кіровограді та зобов'язано Кіровоградську станцію швидкої медичної допомоги (код ЄДРПОУ 13746215) виконати п. 2.1 на суму 17783,68 грн. та п. 2.5, в частині зайвої сплати внесків до державного цільового фонду на суму 6460,36 грн. листа-вимоги від 25.09.2012 року № 11-04-14-14/6143 усунути фінансові порушення на загальну суму 24244,04 грн. є помилковим та не дає підстав для задоволення позовних вимог, оскільки цією вимогою запропоновано відшкодувати з винних осіб незаконно сплачену суму у порядку ст.ст. 130-136 КЗпП України, які передбачають підстави покладення матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну підприємству, на його працівників. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути потерпілому це майно. Особо зобов»язана повернуто майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тобто, з аналізу вищевикладених правових норм убачається, що законодавством передбачено можливість вимагати повернення зайво виплаченої суми лише у виняткових, чітко визначених випадках, а в даному випадку за відсутності рахункової помилки. Рахункова помилка - це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків, тобто неправильності в обчисленнях. Нарахування суми 17 783,68 грн. не є помилкою внаслідок проведення арифметичних підрахунків або неправильності в обчисленні, відтак не може уважатися рахунковою помилкою. Таким чином, вимоги позивача до відповідача з посиланням на зазначені норми права є безпідставними, необгрунтованими, такими що задоволенню не підлягають . На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed