Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту розірвання шлюбу з [PERSON] на тимчасово окупованій території України Автономній Республіці Крим. У період з 05.03.2020 року до 22.04.2020 року цивільна справа перебувала у провадженні головуючого судді Стеганцова С.М.. На підставі розпорядження Шевченківського районного суду Харківської області № 6 від 22.04.2020 року, враховуючи рішення Вищої ради правосуддя № 999/0/15-20 від 16.04.2020 року, суддю Шевченківського районного суду Харківської області Стеганцова С.М. звільнено у відставку. 22.04.2020 року на підставі повторного автоматизованого розподілу справа надійшла у провадження головуючого судді Островської Н.І.. Ухвалою судді від 27.04.2020 року заяву [PERSON] залишено без руху, заявнику надано строк для усунення недоліків, що виконано останнім. На підстав ухвали від 14.05.2020 року заяву [PERSON] прийнято до свого провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 04.06.2020 року о 10:30 годині. Як підставу заяви зазначено, що 22.05.2015 року він уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 22.05.2015 року № 640. Вказує, що сімейне життя з [PERSON] не склалося, 18.12.2018 року шлюб розірвано, про що свідоцтво видано Феодосійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим від 18.12.2018 року, актовий запис № 130189910001300444008 . На даний час територія м. Феодосія Республіки Крим окупована і він вимушено переїхав мешкати до с. Борівське Шевченківського району Харківської області. Вказує, що він отримав своє свідоцтво про розлучення у грудні 2018 року. Звернувшись до Шевченківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, отримав офіційну відмову, оскільки відповідно до законодавства України будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Крім того, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, отримати свідоцтво про розірвання шлюбу українського зразку у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт розірвання шлюбу з [PERSON] відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати свідоцтво. Видане органами на території м. Феодосія свідоцтво про розірвання шлюбу не засвідчує у встановленому порядку факту розірвання шлюбу з [PERSON] , що створює перешкоди та робить неможливим здійснення ним права на вільне укладення шлюбу. Заявник просить встановити факт розрівання шлюбу між ним та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований Феодосійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим від 18.12.2018 року, актовий запис № 130189910001300444008. У судове засідання заявник не з"явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність, просив задовольнити вимоги. Представник заінтересованої особи, Шевченківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків,) у судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за відсутності на підставі наявних доказів, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечують. Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши позиції заявника та представника заінтересованої особи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно паспорту № [NUMBER] від 18.12.2018 року [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Борівське Шевченківського району Харківської області, громадянин України (а.с. 5). Відповідно до довідки виконкому Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області № 547/02-29 від 11.12.2018 року заявник з 09.02.2010 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). [INFO] [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 22.05.2015 року № 640 (а.с. 9). 18.12.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 18.12.2018 року видано Феодосійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис № 130189910001300444008 (а.с. 8). Відповідно до оригіналу свідоцтва реєстрація розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] відбулася у м. Феодосія Республіки Крим. Вищезазначене місце реєстрації розірвання шлюбу є тимчасово окупованою територією України, визначеною розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Після розірвання шлюбу [PERSON] переїхав проживати в с. Борівське Шевченківського району Харківської області, де мешкає на даний час. Заявник звернувся із заявою до Шевченківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про здійснення державної реєстрації розірвання шлюбу (а.с. 10), однак отримав відмову, оскільки згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Крім того, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків. Заявнику було рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту розірвання шлюбу з метою подальшого вирішення свого питання. Іншим шляхом вирішити вказане неможливо. Таким чином, отримати свідоцтво про розлучення у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт розлучення відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати свідоцтво, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації розлучення відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Пунктом 5 частини 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи, в тому числі і про встановлення факту розірвання шлюбу. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Видане на тимчасово окупованій території України м. Феодосії Автономної Республіки Крим свідоцтво про розірвання шлюбу не засвідчує у встановленому законом порядку факт розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , що створює перешкоди та робить неможливим здійснення права заявником на вільне укладення шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території України» громадянам України ґарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України після залишення ними тимчасово окупованої території. На підставі викладеного, суд приходить висновку про задоволення заяви про встановлення факту розірвання шлюбу.

Outcome: approved