Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, зазначивши, що вона є власником 1/3 частини житлового будинку №40 (квартира №3), що розташований по вул.Котляревського (К.Лібкнехта) в м.Коростені, Житомирської області, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.06.2003 року. На даний час в будинку зареєстрований її брат, відповідач по справі [PERSON], хоча фактично за вказаною адресою він не проживає з 03.11.1995 року, добровільно переїхав на інше постійне місце проживання, з нею не спілкується, особистих речей в квартирі не має, однак з реєстрації не знімається. Відповідач завдає шкоди інтересам її сім`ї, в зв`язку з реєстрацією відповідача вона\~ не може розпорядитися належним їй майном на власний розсуд. Просила суд постановити рішення про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Позивач в судове\~ засідання\~ не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позов підтримує та просить його задовольнити,не заперечила проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.\~\~\~\~\~\~ Відповідач до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, за зареєстровавним місцем проживання та через оголошення у пресі - в газеті «Житомирщина» №77 від 24.10.2017 року, причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не подав. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить 1/3 частини житлового будинку №40 (квартира №3), що розташований по вул.Котляревського (К.Лібкнехта) в м.Коростені, Житомирської області, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 10.06.2003 року (а.с.12,13). За даною адресою зареєстрований відповідач [PERSON], хоча фактично за цією адресою не проживає з 03.11.1995 року, особистих речей в квартирі його немає. Ці обставини підтверджені актом від 27.07.2017 року та довідкою ОСН Спілки голів окружних будинкових, вуличних комітетів від 27.07.2017 за №1567 року і ніким не оспорюються (а.с.14,15). Відповідно до вимог ст.ст.319,321 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи\~ обмежений у його здійсненні. Власник може вимагати усунення будь яких порушень його права. Відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав\~ суду доказів того, що він\~ не проживає в спірній квартирі з поважних причин, а також будь яких заперечень стосовно позову. Враховуючи, що відповідач, як член сім"ї власника\~ в\~ жилому приміщенні відсутній понад рік без поважних причин, він є таким, що втратив право користування ним, тому вимога про визнання втратившим право на користування жилим приміщенням підлягає задоволенню. Оскільки позивач є інвалідом 2 групи і на підставі ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому суд \~покладає судові витрати на відповідача у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved