Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави. У позові посилається на те, що згідно кредитного договору № 001/2574 від 19.08.2013 року кредитна спілка «Буковина» надала [PERSON] кредит у розмірі 80 000 гривень на термін з 19.08.2013 р. по 19.08.2018 р. на умовах повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. 28.07.2014 р. між КС «Буковина» та [PERSON] було укладено додатковий договір № 03 до кредитного договору № 001/2574 від 19.08.2013 р., відповідно до якої позичальнику було збільшено кредит на суму 30 000. Загальна сума кредиту склала 110 000 гривень. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитом було укладено договір застави від 19.08.2013 р., відповідно до якого предметом застави є рухоме майно, а саме: напівпричіп марки Trailor syy3cx, 1996 р.в. , тип - бортовий-тентовий, номер шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Окрім того, предметом застави є автомобіль мари Renault Magnum 480, 2005 р.в., тип - сідловий тягач Е, номер шасі[NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Предмети застави належать заставодавцю. 28.07.2014 р. між КС «Буковина» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до договору застави транспортних засобів, відповідно до якого заставодавець передав також у заставу належне йому рухоме майно, а саме: напівпричіп н/пр. - бортовий - Е - марки SCHMITZ SFG 24, 2001 року випуску, номер шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. У позові вказує, що в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором від 19.08.2013 р. між КС «Буковина» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки відповідно № 005/2140, № 005/2141, № 005/2142 від 19.08.2013 року. Відповідно до даних договорів [PERSON], [PERSON], [PERSON] поручились перед кредитною спілкою за виконання зобов'язань [PERSON] згідно умов кредитного договору № 001/2574 від 19.08.2013 р. У зв'язку із збільшенням кредиту згідно кредитного договору до 110 000 гривень, відповідні додаткові угоди були укладені з вказаними поручителями. Відповідно до п. 3.1. кредитного договору №001/2574 від 19.08.2013 р. плата за користування кредитом є фіксованою і становить 40 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються на фактичне число календарних днів користування кредитом (починаючи з дня отримання кредиту і закінчуючи в день остаточного розрахунку за кредитом) і підлягають оплаті не пізніше 24 числа кожного місяця за повний календарний місяць. Пунктом 7.4 даного договору передбачено, що у разі своєчасного ненадходження (прострочення ) повністю або частково планового платежу, встановленого графіком розрахунків, кредитодавець нараховує, а позичальник зобов'язується сплатити пеню в розмірі 2 % за кожен день прострочення від суми несплаченого платежу. У порушення зазначених норм закону та умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконував та 30.09.2014 р. здійснив останній незначний платіж за своїм кредитним договором. На неодноразові дзвінки працівників кредитної спілки та письмові попередження, як позичальником так і поручителями не було належним чином відреаговано. Відповідно до п. 5.4 кредитного договору № 001/2574 від 19.08.2013 р. кредитна спілка має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом у випадку затримання сплати позичальником частини кредиту та, або процентів за користування кредитом на строк, що перевищує один календарний місяць. Станом на день подачі позову 24.11.2014 р. у [PERSON] згідно кредитного договору виникла заборгованість, що склалась із наступного: основна сума 109 529, 61 грн. проценти за користування кредитом 7 638, 06 грн. пеня 9 750, 47грн. всього 126 918, 14 грн. Окрім того, позивач вказував, що згідно п. 7.7 договору , у випадку несплати боргу протягом 30 робочих днів з часу відправлення повідомлення, кредитодавець набуває право вимагати повернення всієї суми заборгованості, нарахованої згідно цього договору та звернути стягнення на предмет забезпечення зобов'язань. Відповідно до п. 8.1 договору застави від 19.08.2013 р. заставодержатель має право дострокового виконання забезпечених заставою зобов'язань, а в разі їх невиконання - звернути стягнення на предмет застави і задовольнити свої вимоги за рахунок предмета застави у наступних випадках: у разі повного або часткового невиконання або неналежного виконання всіх або окремих зобов'язань, що забезпечені заставою згідно зі ст. 2 цього договору та в інших випадках передбачених кредитним договором. Відповідно до п. 2.1. договорів поруки № 005/2140, № 005/2141/ № 005/2142 від 19.08.2013р. поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитодавцем. Пунктом 2.8 даних договорів поруки передбачено, що відповідальність поручителя перед кредитодавцем наступає з дня несплати боржником кредиту відповідно до умов кредитного договору, через три дні після несплати процентів за користування кредитом та у зв'язку із невиконанням інших зобов'язань у строки та на умовах, передбачених кредитним договором. Просив ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 001/2574 від 19.08.2013 р. станом на 24.11.2014 р. на загальну суму 126 918 гривень 14 копійок. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 001/2574 від 19.08.2013 р. на загальну суму 126 918 гривень 14 копійок звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки Renault Magnum 480, 2005 року випуску, тип - сідловий тягач - Е, номер шасі (кузова, рами ) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], напівпричіп н/пр. - бортовий - Е - марки SCHMITZ SFG 24, 2001 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] судові витрати в сумі 1 269, 18 грн. на користь КС «Буковина». Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність,позов підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і дату розгляду справи, від них не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечував проти розгляду даної цивільної справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між КС «Буковина» та [PERSON] укладено кредитний договір № 001/2574 від 19.08.2013, про надання кредиту в розмірі 80 000 гривень. (а.с. 7 ) Як вбачається із додаткового договору № 03 до кредитного договору № 001/ 2574 від 19.08.2013 р., кредитодавець збільшив кредит позичальнику ([PERSON] ) кредит на суму 30 000 гривень на умовах, встановлених кредитним договором № 001/2574 , загальна сума кредиту склала 110 000 гривень. (а.с. 11) Відповідно до договору застави від 19.08.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], заставодавець у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 001/2574 від 19.08.2013 р., передав рухоме майно. Так, предметом договору застави є наступні автомобілі: авто марки Renault Magnum, тип сідловий тягач - Е, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], колір синій; авто марки TRAILOR SYY 3 CX, 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с. 12- 15) 28 липня 2014 року було укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до договору застави транспортних засобів, яким було внесено зміни та доповнення до основного тексту договору застави, а саме: змінено предмет застави. Так, у заставу передано наступне рухоме майно: автомобіль марки Renault Magnum 480, 2005 року випуску, тип - сідловий тягач - Е, номер шасі (кузова, рами ) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], напівпричіп н/пр. - бортовий - Е - марки SCHMITZ SFG 24, 2001 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с. 16 ) У зв'язку із викладеним, між сторонами укладено додатковий договір № 02 від 28.07.2014 р. (а.с. 10 ), згідно якого зобов'язання позичальника забезпечується: транспортний засіб марки Renault Magnum, тип сідловий тягач - Е, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], колір синій; та транспортний засіб марки SCHMITZ, модель SFG 24, тип напівпричіп н/пр-бортовий-Е, номер шасі (кузова, рами ) [NUMBER], 2001 року випуску, реєстраційний номер СЕ 4877ХТ, колір синій. (а.с. 10 ) Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до договору поруки № 005/2140 від 19.08.2013 р. поручитель [PERSON] поручилася за виконання зобов'язання [PERSON] за договором кредиту № 001/2574 від 19.08.2013 р. на суму 80 000 гривень (а.с. 17 ) Згідно додаткового договору № 01 до договору поруки № 005/2140 від 28.07.2014 р., [PERSON] поручилася за виконання зобов'язання [PERSON] за договором кредиту № 001/2574 від 19.08.2013 р.на суму 110 000 гривень (а.с. 18 ) Як вбачається із договору поруки № 005/2141 від 19.08.2013 р., поручитель [PERSON] поручився за виконання зобов'язання [PERSON] за договором кредиту № 001/2574 від 19.08.2013 р. на суму 80 000 гривень (а.с. 19) Згідно додаткового договору № 01 до договору поруки № 005/2141 від 28.07.2014 р., [PERSON] поручився за виконання зобов'язання [PERSON] за договором кредиту № 001/2574 від 19.08.2013 р. на суму 110 000 гривень (а.с. 20 ) Як вбачається із договору поруки № 005/2142 від 19.08.2013 р., поручитель [PERSON] поручився за виконання зобов'язання [PERSON] за договором кредиту № 001/2574 від 19.08.2013 р. на суму 80 000 гривень (а.с. 21) Згідно додаткового договору № 01 до договору поруки № 005/2142 від 28.07.2014 р., [PERSON] поручилася за виконання зобов'язання [PERSON] за договором кредиту № 001/2574 від 19.08.2013 р. на суму 110 000 гривень (а.с. 22 ) Згідно ч.1 та ч.2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Частиною 1 та 2 ст. 554 ЦК передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки." Із видаткового касового ордеру від 19.08.2013 р. вбачається, що [PERSON] отримав кошти в сумі 80 000 гривень за договором кредиту № 001/2574 (а.с. 23) Окрім того, 02.06.2014 р. [PERSON] отримав кошти в сумі 12 000 гривень за кредитом № 001/2574 від 19.08.2013 р. (а.с. 24 ) та 33 000 гривень 28 липня 2014 року, що підтверджується відповідними видатковими касовими ордерами(а.с. 25 ) Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що у зв'язку із невиконанням умов кредитного договору № 001/2475 від 19.08.2013 року відповідачам були надіслані вимоги про усунення порушення договору, у яких зазначалася прострочена заборгованість по кредиту та вимога сплати заборгованості (а.с. 26-29) Як вбачається із розрахунку заборгованості станом на 24.11.2014 р., загальна сума заборгованості [PERSON] за договором складає 125 918 гривень 14 коп., з них 9 750, 47 гривень - пеня, 7 638, 06 грн. - заборговані проценти, 109 529, 61 - сума кредиту. (а.с. 38 ) Згідно ч.3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що [PERSON] є власником транспортного засобу силового тягача марки Renault моделі Magnum 480, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с. 39 ) , ринкова вартість якого становить 141 220 грн. станом на 19.08.2013 р. (а.с. 52 ) Судом встановлено, що напівпричіп марки SCHMITZ моделі SFG 24, 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] належить [PERSON] (а.с. 40 ), ринкова вартість якого становить 74 184 грн. станом на 28.07.2014 р. (а.с. 53) Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Статтею 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Відповідно до п. 8.1 договору застави від 19.08.2013 р. заставодержатель має право дострокового виконання забезпечених заставою зобов'язань, а в разі їх невиконання - звернути стягнення на предмет застави і задовольнити свої вимоги за рахунок предмета застави у наступних випадках: у разі повного або часткового невиконання або неналежного виконання всіх або окремих зобов'язань, що забезпечені заставою згідно зі ст. 2 цього договору та в інших випадках передбачених кредитним договором. Дослідивши матеріали справи в судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved