Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач у листопаді 2017 року звернулася до суду з названою позовною заявою , в якій вказувала, що 31 січня 2004 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від спільного проживання вони мають дитину, доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] вказує, що її чоловік ніде не працює, застосовує відносно неї фізичну силу, влаштовує сварки, що негативно впливає на виховання дитини. Донька повністю перебуває на її утриманні. Просить суд, розірвати шлюб між нею [PERSON] та [PERSON]. Стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. до досягнення дитиною повноліття та стягнути судовий збір. Позов подано до суду до 15 грудня 2017 року, тобто до набрання чинності Закону України №2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року (надалі Закону №2147-VІІІ), тому відповідно до п. 9 розділу ХІІІ „Перехідні положення" ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В судове засідання сторони по справі не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомленні.На адресу суду від позивача надійшла заява, якою вона просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує ( а.с.21). Відповідач своєю заявою просить суд розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає ( а.с. 27). Відповідно до ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію позивача та відповідача викладені у відповідних письмових заявах, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. По справі встановлено, що 31 січня 2004 року сторони, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Новозаліської сільської ради Бородянського району Київської області, про що зроблено актовий запис за № 1 ( а.с.6). Подружжя має спільну доньку [PERSON], [INFO] ( а.с.7). В позовній заяві [PERSON] зазначила, що в сім'ї постійно виникають сварки, відповідач застосовує відносно неї фізичну силу. Зазначені події негативно впливають на психоголічний та емоційний стан їх спільної доньки. Зазначає, що подальше їх спільне проживання є неможливим. Окрім того, відповідач не працює та добровільно допомоги на утримання доньки не надає. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із наступних міркувань. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини вказують, що сім'я фактично розпалася, тому суд вважає, що подальше сумісне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам сім'ї сторін та в першу чергу інтересам дитини. Строк на примирення надавати подружжю недоцільно. Щодо вимог про стягнення аліментів, то суд задовольняє вимоги позивача, оскільки, відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначено ст. 182 СК України. Кошти на утримання дітей (аліменти) згідно ст. 184 Сімейного Кодексу України суд визначає у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Беручи до уваги вище викладене, суд прийшов до наступного висновку: встановлені судом обставини вказують , що подальше сумісне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Одночасно враховуючи, що відповідач по справі є працездатного віку, стан здоров'я та його матеріальне становище не перешкоджає йому дбати про дитину, тому відповідно наведеному вище [PERSON] зобов'язаний згідно Закону належним чином забезпечувати та утримувати свою доньку [PERSON]. При таких обставинах позовна заява визнається обґрунтованою і такою що підлягає повному задоволенню. Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 640 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. Також з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір за вимогу про стягнення аліментів у розмірі 704,80 гривень, оскільки позивач при зверненні до суду звільнена від сплати цих витрат.

Outcome: approved