Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 01.05.2008 року помер її батько, [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно: жилий будинок по вул..Робітничій, 41 в м.Запоріжжі, грошові внески, земельна ділянка для ведення фермерського господарства на території Августинівської сільради Запорізького району Запорізької області. Заповіту померлий не залишив, позивачка являється спадкоємицею першої черги за законом. Крім позивачки спадкоємицею першої черги за законом є відповідачка по справі, [PERSON], мати позивачки, яка спадщину прийняла у встановлений законом строк. Спадкова справа знаходиться в Другій [PERSON] державній нотаріальній конторі, в заяві до нотаріальної контори [PERSON] приховала той факт, що крім неї ще є спадкоємці. Отримати спадщину позивачка не змогла, оскільки у період з 2007 року до квітня 2009 року вона перебувала за межами України, працювала у Республіці Кіпр. Після повернення в Україну відповідачка ввела позивачку в оману, що прийняла спадщину і оформила все майно на себе і щоб повернути їй майно, відповідачка оформила заповіт на позивачку та її брата. Також мати запевнила позивачку в тому, що вона може вільно користуватися спадковим будинком, а в теперішній час позивачці стало відомо, що [PERSON] має намір здійснити відчуження спадкового будинку. Просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання до Другої [PERSON] державної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON]. Представник позивача адвокат [PERSON] підтримала позовні вимоги позивача та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача адвокат [PERSON] проти позову заперечувала, пояснивши, що 01.05.2008 року помер [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина. Минуло вже майже 10 років від дня відкриття спадщини. Фактично, таке неподання заяви про прийняття спадщини з боку спадкоємця [PERSON] свідчить про її бездіяльність, та відносно, є відмовою у прийняття спадщини. Для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини потрібно довести поважність причин пропущення строку, які позивачкою не доведені. Крім того, посилання на відсутність позивачки в Україні з 10.08.2007р. по 31.03.2009р. не заслуговують на увагу, адже вона могла заявити про свої права, але не зробила це з 2009р. по 2017р. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, направила до суду заяву з проханням слухати справу в їх відсутність, покладаються на розсуд суду. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, копію спадкової справи № 1178/2008р., суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Статтею 55 Конституції України кожній людині гарантовано право на звернення до суду щодо захисту порушених прав та законних інтересів. З урахуванням конституційного положення про те,що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини що виникають у державі,судам підвідомчі всі спори про захист прав та свобод громадян. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 01.05.2008 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина, [PERSON] та діти, [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно положень п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як необізнаність позивача про смерть спадкодавця. Інших доводів щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач суду не вказав. Відповідно до [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду належних доказів того, що вона пропустила строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, які б могли перешкодити позивачу оформити право на спадщину за законом, тому позовні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed