Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Представник ВАТ „Запоріжжяобленерго" в особі Правобережного районного відділення електричних мереж звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача вартості за спожиту електроенергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], користується електроенергією і є її споживачем на підставі укладеного 24.01.2013 року договору про користування електричною енергією, але обов'язків по сплаті за використану електроенергію не виконує, в зв'язку з чим виник борг у сумі 766,25 гривень за період з 17.04.2013 року по 06.08.2014 року. В зв'язку з цим позивач просить суд стягнути вартість за спожиту електричну енергію з відповідача у розмірі 766,25 гривень, а також витрати понесені позивачем при звернення з заявою до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надіслав, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання відповідача, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи. Згідно із положенням статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомлені сторони без поважних причин, з урахуванням поважності або неповажності явки сторін до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст. 169, 224 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357. Згідно з абзацом 2 пункту 1 ПКЕЕН, ці правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач мешкає у квартирі [ADDRESS] є споживачем електричної енергії, користується послугами позивача і перебуває з ним у договірних відносинах. Відповідно до пункту 19 ПКЕЕН, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно з пунктом 42 ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. 24.01.2013 року між сторонами було укладено договір про користування електричною енергією № 73702922, згідно умов якого відповідач зобов'язувався оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами у терміни, передбачені Договором. Однак, відповідач свої обов'язки по оплаті за використану електроенергію не виконує, у зв'язку з чим, за відповідачем за період з 17.04.2013 року по 06.08.2014 року виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у кількості 2602 кВт на суму 766,25 гривень. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Оцінивши досліджені докази в цій частині, суд вважає, що відповідач порушив правила користування електричною енергією, має місце порушення правил оплати за користування електроенергії, тому, суд вважає необхідним стягнути з відповідача вартість спожитої електроенергії в розмірі 766 гривень 25 копійок за період з 17.04.2013 року по 06.08.2014 року на користь позивача. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved