Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, і суду пояснила, що згідно договору дарування вона є власником житлового будинку №105, що знаходиться по вул.Миру в с.Новоселівка Криничанського району Дніпропетровської області. За адресою знаходження житлового будинку зареєстрований [PERSON] З 2014 року проживають окремо, 06 березня 2015 року шлюб між ними розірвано рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області. Після розірвання шлюбу відповідач почав вести себе агресивно відносно неї та їх спільної доньки, вчиняти скандали, виганяв неодноразово з власного будинку; притягувався до адміністративної відповідальності, змінив замки на дверях будинку, тобто відповідач зробив неможливість проживання з ним в одному помешканні. Тому, посилаючись на\~зазначені обставини позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком №105, вул.Миру в с.Новоселівка Криничанського району Дніпропетровської області, зобовязати Новоселівську сільську раду Криничанського району Дніпропетровської області зняти [PERSON]М з реєстраційного обліку за місцем реєстрації в будинку №105, вул.Миру в с.Новоселівка Криничанського району Дніпропетровської області; виселити [PERSON] з житлового будинку, розташованого за адресою: вул.Миру, 105 в с.Новоселівка Криничанського району Дніпропетровської області. Відповідач у судове засідання не зявився, про день слухання справи сповіщений належним чином. Представник третьої особи Новоселівська сільська рада про день слухання справи сповіщений. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] виганяв [PERSON] з будинку, відносно неї вів себе агресивно, вона зверталась до поліції. Свідок [PERSON] суду достовірно свідчить, що [PERSON] неодноразово зверталась до поліції за допомогою, [PERSON] виганяв її з власного будинку, чинив сварки, відносно своєї дружини поводився агресивно. Вислухавши позивачку, свідків, дослідивши матеріали справи, суд, встановив, що позивачка, згідно договору дарування від 27 листопада 2000 року, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстровано в реєстрі за №790, є власницею житлового будинку №105, що розташований по вул.Миру в с.Новоселівка Криничанського району Дніпропетровської області. З 30 вересня 1995 року сторони перебували у шлюбі, під час якого позивачка зареєструвала [PERSON] у вищевказаному будинку. 06 березня 2015 року рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач почав вести себе агресивно відносно позивачки та їх спільної доньки [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення відносно [PERSON], що підтверджується копіями висновків Криничанського ВП Км ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 26 лютого 2015 року, 14 липня 2017 року, 25 липня 2018 року (а.с.17, 19,21). Згідно акту обстеження від 09 серпня 2018 року, який затверджено підписом сільського голови [PERSON] та печаткою установи, встановлено, що з 14 вересня 2017 року по 09 серпня 2018 року [PERSON] недопускав до житлового будинку позивачку разом з дітьми (а.с.22). Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79\~ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. \~ \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~\~\~\~ Відповідно до\~ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч.1\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ст.321 ЦК України\~встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ст. 7 Закону України „Про свободу пресування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Ураховуючи, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням задоволені, то відповідно до ч. 1 ст. 7 вказаного Закону це і є підставою для зняття уповноваженим органом з реєстрації місця проживання відповідача. Виселення згідно із частиною першою\~статті 116 ЖК України\~може мати місце, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу власника або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до статтi 41 Конституцiї України та пункту 2 частини першої статтi 3, статтi 321 ЦК нiхто не може бути позбавлений права власностi чи обмежений у його здiйсненнi, крiм випадкiв, встановлених Конституцiєю та законом. Отже, враховуючи вище викладене, норми чинного цивільного законодавства України, те, що відповідач не проживає в будинку понад один рік, жодних доказів того, що він не має змоги проживати в спірному будинку суду не надав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки. Задоволення позову згідно ст.141 ЦПК України покладає на відповідача обовязок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved