Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-07 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа - Відділ опіки та піклування в особі Охримівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, про встановлення місця проживання дітей та стягнення аліментів. В подальшому позивачка подала заяву про збільшення розміру позовних вимог та уточнення заявлених вимог відповідно до якої зазначила, що 06 вересня 2008 року вона уклала шлюб з [PERSON], [INFO] про що відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції в м.Києві 06 вересня 2008 року зроблено актовий запис за №1143. [INFO] у них народилась донька [PERSON], про що відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції в м.Києві, 20 березня 2009 року зроблено актовий запис за №851. [INFO] у них народилась друга донька [PERSON], про що відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції в м.Києві 08 квітня 2010 року зроблено актовий запис за №988. 09 лютого 2012 року рішенням Святошинського районного суду м.Києва шлюб між нею та відповідачем було розірвано, про що складено актовий запис за №1143. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] вказано «[PERSON]». 27 березня 2012 року рішенням Святошинського районного суду м.Києва стягнуто з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на її утримання в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дочкою [PERSON], трьох річного віку, тобто до [INFO]. Стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON], аліменти на утримання двох дітей: доньки [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 18.01.2012 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З червня 2012 року вона та відповідач проживали окремо, діти проживали з позивачкою. Відповідач офіційно ніде не працює та всі зароблені гроші витрачає на свої потреби не надаючи допомогу дітям. Зібрати відомості про його прибутки позивачка не має можливості. З червня 2012 року відповідач виїхав з свого постійного місця проживання у невідомому напрямку і покинув позивачку та дітей. З зазначеного часу відповідач безпричинно умисно усунувся від виховання дітей, не проявляє до дітей батьківської турботи, жодним чином не спілкується і не зустрічається з ними, не піклується про їх здоров'я, повністю ухилився від надання матеріальної допомоги на утримання дітей, веде аморальний спосіб життя і зловживає алкогольними напоями. Фактично відповідач відмовися від дітей, покинувши їх. Зазначені обставини свідчать про порушення відповідачем прав дитини і зневагу до моральних засад суспільства. У відповідача відсутнє постійне місце проживання і з власної вини відсутній постійний самостійний заробіток, що не дає відповідачу можливість здійснювати утримання дітей. До теперішнього часу вона та відповідач не дійшли згоди щодо місця проживання доньок. Зараз діти проживають разом з позивачкою, яка виховує їх самостійно. Позивачка забезпечена житлом, має постійний самостійний заробіток. Діти забезпечені гідними умовами проживання та гармонійна атмосфера оточення. З самого дитинства позивачка постійно піклується про дітей, утримує їх, тому проживання доньок разом з нею відповідає інтересам дітей. Позивачка має можливість забезпечити їм належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дітей, чого відповідач забезпечити не взмозі. Відповідач не може дати дітям ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, не може забезпечити нормальних безпечних для здоров'я дітей умов проживання. Крім того, з часу винесення судового рішення про стягнення аліментів позивачка понесла інші, не зазначені в рішенні про стягнення аліментів додаткові витрати на оздоровлення дітей, їх навчання, в яких відповідач участі не брав. Витрати полягають в оплаті путівки на оздоровлення дітей та оплаті витрат на проїзд до місця оздоровлення й в зворотному напрямку, оплаті вартості гуртків та уроків іноземної мови. В зв'язку з наведеним, просила суд: встановити місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] за місцем проживання позивачки за адресою: [ADDRESS]. Стягувати щомісячно з [PERSON], [INFO], останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] на користь позивачки [PERSON] В`ячеславівна, [INFO], проживаючу за адресою: [ADDRESS] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 2000(дві тисячі) гривень щомісяця. Позбавити [PERSON], [INFO], останнє відоме місце проживання: [ADDRESS], батьківських прав щодо: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надіслала пояснення по справі, зазначала, що не має можливості приймати участь у судовому засіданні через хворобу, просила суд задовольнити позов в повному обсязі за наявними в справі матеріалами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на адресу суду від відповідача надійшла телеграма, про розгляд справи за наявними в справі матеріалами, таким чином відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у справі матеріалів та доказів. Третя особа відділ опіки та піклування в особі Охримівської сільської ради Якимівського району Запорізької області заяв в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про причини неявки суд не повідомив. Суд дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 06 вересня 2008 року позивач уклала шлюб з відповідачем [PERSON], [INFO]. За час перебування у шлюбі з відповідачем мають двох дітей доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] . Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 09 лютого 2012 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. 27 березня 2012 року рішенням Святошинського районного суду м.Києва стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON], аліменти на її утримання в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дочкою [PERSON], трьох річного віку, тобто до [INFO]. Стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON], аліменти на утримання двох дітей: доньки [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 18.01.2012 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до довідки розрахунку заборгованості по аліментам від 04 грудня 2015 року відповідач [PERSON] з вересня 2014 року по листопад 2015 року жодного разу не сплачував аліменти та має заборгованість по аліментам у розмірі 15 000 грн. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Відповідно статті 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Батьки зобов'язані, згідно статті 180 СК України, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України "мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухиленням батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як на складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей: не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Обґрунтованість заявлених вимог, щодо позбавлення батьківських прав відповідача, повністю підтверджується наданими по справі позивачкою письмовими доказами, які об'єктивно підтверджують небажання відповідача виконувати свої батьківські обов'язки. Так, судом встановлено, що відповідач, проживаючи окремо від своїх малолітніх дітей - доньок [PERSON] та [PERSON], неналежним чином ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, на протязі тривалого часу не зустрічається та не спілкується з ними, не займається їх вихованням, не надає коштів на їх утримання, не цікавиться життям дітей, а також не турбується про їх стан здоров'я. При цьому судом не встановлено, щоб відповідачу перешкоджали належним чином виконувати свої батьківські обов'язки. Зазначені вище обставини, суд розглядає як підставу для задоволення позову про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. В частині заявлених вимог, щодо визначення місця проживання дітей, суд вважає що вони не можуть бути задоволенні. Так, статтею 161 Сімейного Кодексу України передбачається, якщо мати і батько, які проживають окремо, не прийшли до згоди про те, з ким буде проживати малолітня дитина, спор між ними вирішується судом. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного заробітку, може своєю аморальною поведінкою заважати розвитку дитини. Відповідно до наданих позивачкою письмових пояснень, вона не заперечує той факт, що її діти на цей час проживають разом з нею та будь-який спір з позивачем, щодо місця проживання дітей на цей час відсутній. Щодо заявлених вимог про стягнення аліментів, а фактично щодо збільшення їх розміру суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивачкою не надано суду жодних доказів, щодо зміни у позивача чи відповідача матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось чи настання інших обставин, які могли бути підставою для збільшення розміру аліментів. За таких обставин заявлена вимога, щодо збільшення розміру аліментів не може бути задоволена. На підставі викладеного, на підставі ст.124 Конституції України, ст.ст. 150, 155, 161, 164, 165,192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10,60,212,226 ЦПК України, суд

Outcome: partial