Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого зазначив, що виконавчим комітетом Маріупольської міської ради було прийнято рішення № 46 від 22.03.2017 року "Про затвердження Положення про порядок розміщення зовнішньої реклами на території м. Маріуполя". Вказаним рішення було затверджено порядок розміщення зовнішньої реклами на території м. Маріуполя, а також затверджено договір про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів. Так [PERSON] , який раніше здійснював підприємницьку діяльність та розміщував спеціальні конструкції зовнішньої реклами на території м. Маріуполя, припинив свою діяльність 10.02.2017 року. Неодноразово відповідачу [PERSON] пропонувалося вжити заходів щодо демонтування спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, проте відповідач ухилявся від цього. В подальшому Маріупольською міською радою за рахунок коштів міського бюджету м. Маріуполя було проведено демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами рекламні щити за адресою: перехрестя пр. Луніна на пр. Нахімова. Так відповідно до акту прийому-здачі виконаних послуг, повна вартість послуг демонтажу рекламних конструкцій складає 4950,00 гривень, які відповідачу пропонувалося відшкодувати, проте жодних дій на ліквідацію вартості демонтажу останнім зроблено не було. За таких обставин, з метою захисту порушених прав Маріупольської міської ради позивач просив стягнути з [PERSON] на користь Виконавчого комітету Маріупольської міської ради на рахунок міського бюджету міста Маріуполя суму за демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами у розмірі 4950,00 гривень. Відповідно до ухвали суду від 26.04.2019 року по справі відкрито провадження у справі за правилами\~глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження. Позивачу вручена копія ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи. Представник позивача Карацюба В.Л. надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи проводити без його участі, у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Судовим повідомленням, відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої\~статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відзив від відповідача до суду не надходив.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8\~ст.178 ЦПК України). Перешкод для розгляду справи немає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень статей\~55,\~124 Конституції України\~та статті\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Так судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 46 від 22.03.2017 року затверджено Положення про порядок розміщення зовнішньої реклами на території м. Маріуполя. (а.с.8-9) Положенням про порядок розміщення зовнішньої реклами на території м. Маріуполя врегульовано відносини між органами місцевого самоврядування та юридичними і фізичними особами, що виникають у процесі розміщення зовнішньої реклами на території м. Маріуполя. (а.с.10-22, 23-35) Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] , здійснював наступний вид діяльності: код КВЕД 73.11. Рекламні агентства (оснований); код КВЕД 73.12 Посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації. Відповідно до номеру запису 22740060007002729 від 10.02.2017 року [PERSON] припинив свою діяльність. (а.с.36-38) Наказом начальника Головного управління містобудування і архітектури № 74 від 03.09.2012 року, фізичній особі-підприємцю [PERSON] у термін, який не повинен перевищувати тридцяти календарних днів з дня отримання наказу запропоновано демонтувати спеціальні конструкції зовнішньої реклами рекламні щити 3,0х6,0 м 5 одиниць за адресами: вул. Карла Лібкнехта, 163; перехрестя пр. Луніна на пр. Нахімова (на території станції Маріуполь-порт"; перехрестя вул. Лепорського та вул. Мерзляка (на території ПДТУ); Донецьке шосе (2800 м від пам`ятного знаку "Сталевар"); Володарське шосе. (а.с.40) Також судом встановлено, що у визначений в наказі строк відповідач [PERSON] не виконав вказані вимоги. З Акту про демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами від 13.04.2017 року слід, що на підставі наказу № 74 від 03.09.2012 року на перехресті пр. Нахімова та пр. Луніна із залученням техніки демонтована рекламна конструкція розповсюджувача зовнішньої реклами [PERSON] , яка передана на зберігання. (а.с.39) Згідно з Акту прийому-здачі виконаних послуг від 13.04.2017 року вартість демонтажу визначено 4950,00 гривень без ПДВ. (а.с.39, оборотна сторона) Претензією № 61, [PERSON] повідомлено про необхідність ліквідування вартості демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами в десятиденний термін з дня отримання претензії. (а.с.41) У визначений позивачем строк, відповідачем [PERSON] не була ліквідована вартість виконаних робіт. Відповідно до п. 2 Положенням про порядок розміщення зовнішньої реклами на території м. Маріуполя розповсюджувач зовнішньої реклами особа, яка здійснює розповсюджування реклами. Спеціальні конструкції тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та не наземні (повітряні), плоскі та об`ємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами. Реклама інформація про особу чи товар, яка розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо особи чи товару. Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 п. 4 Договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів у випадку припинення договору розповсюджувач здійснює повернення місць розташування рекламних засобів; протягом 10 днів після припинення Договору розповсюджувач зобов`язаний за власний рахунок демонтувати спеціальні конструкції зовнішньої реклами, відносити елементи благоустрою і повернути місця розташування рекламних засобів Виконкому. Відповідно до п.п. 4.6 п. 4 Договору у разі невиконання розповсюджувачем вимог договору щодо демонтування спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, Виконком має право провести демонтаж спеціальних конструкцій, що розташовані на займаному Розповсюджувачем місці, з наступним відшкодуванням Розповсюджувачем витрат Виконкому, пов`язаних з проведенням робіт з демонтажу і зберіганням спеціальних конструкцій зовнішньої реклами. Відповідно до ч. 1 ст. 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності фізична особа (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 04.12.2013 року у справі № 6-125цс13. Статтями 526,\~530 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Частиною 1 статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання\~є його\~невиконання або\~виконання з\~порушенням умов,\~визначених змістом\~зобов`язання\~(неналежне\~виконання). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Частиною 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст.\~22\~ЦК України\~особа,\~якій завдано\~збитків у\~результаті порушення\~її цивільного\~права,\~має право\~на їх\~відшкодування. Збитками\~є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа,\~яка порушила\~право,\~одержала у\~зв`язку\~з цим\~доходи,\~то розмір\~упущеної вигоди,\~що має\~відшкодовуватися особі,\~право якої\~порушено,\~не може\~бути меншим\~від доходів,\~одержаних особою,\~яка порушила\~право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем [PERSON] внаслідок припинення своєї підприємницької діяльності розірвано договір про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, проте не демонтовано спеціальні конструкції, що призвело до здійснення вказаних робіт за рахунок міського бюджету м. Маріуполя, вартість робіт яких підлягає відшкодуванню та стягненню з відповідача [PERSON] , а тому суд позов задовольняє. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову суд стягує з відповідача\~\~на користь позивача судові витрати у розмірі 1921,00 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial