Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1 / 4 частини від усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог зазначала, що 26.01.2008 р. зареєструвала з відповідачем шлюб, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO] Зазначає, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнення по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні вищевикладеним. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував проти стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини , але просив визначити їх у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача. Зазначає, що разом із відповідачем проживають його батьки, батько є інвалідом ІІІ групи та пенсіонером, мати пенсіонер, його бабуся, яка також проживає разом із ним є пенсіонером. Вказує, що відповідач сплачує всі комунальні платежі за квартиру, у якій проживає родина, що складає більше ніж 1200 грн. Батьки часто хворіють та потребують його утримання. Зазначив також, що відповідач належним чином виконував свої обов'язки по вихованню та утриманню доньки, купував одяг та іграшки, проте в процесі розірвання шлюбу та після цього, його дружина постійно чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Враховуючи перебування на його утриманні непрацездатних батьків, один із яких є інвалідом третьої групи та бабусі похилого віку, він має можливість сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 15 % від доходу, що буде складати більше ніж 30 % від прожиткового мінімуму та більше ніж половину прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що сторони мають доньку [PERSON], [INFO], свідоцтво серії [NUMBER], батьками якої у свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON]( а.с. 5). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а у разі ухилення від цього обов'язку, кошти на утримання дітей, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, стягуються з них в судовому порядку. Відповідач є батьком дитини, у добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання надає нерегулярно, у зв'язку із чим, з нього підлягають стягненню аліменти на утримання доньки. Судом встановлено і не оспорюється відповідачем, що відповідач придбавав дитині одяг та іграшки. До звернення позивача до суду із заявленими вимогами, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, у всякому випадку доказів цього суду не надано. Лише у вересні та жовтині 2015 року перерахував по 150 грн. П. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу) її матері, батька ( ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі ( ст. 184 СК) і виплачується щомісячно. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров,я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення для справи. Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірів 1/6 частини із усіх видів його заробітку, оскільки позивач працездатний, доказів того, що стан його здоров,я не дозволяє сплачувати аліменти у визначеному законом розмірі суду не надано . Непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина на утриманні відповідача немає, оскільки стягнення на їх утримання з нього не проводяться. Проживання відповідача разом із батьками і бабусею, які отримують пенсію та оплата ним комунальних послуг за житло, не є підставою для зменшення встановленого законом розміру аліментів на утримання дитини. До того ж, окрім відповідача у його батьків є ще й донька, яка також зобов,язана їх утримувати. Як встановлено судом позивач не працює, стабільного доходу не має, винаймає житло. Враховуючи, що відповідач працює у ТОВ «Принт ЛТД» на посаді інженера сервісної служби, має стабільний дохід, інших аліментних зобов,язань не має, суд вважає за необхідне задовольнити позов, стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У разі зміни матеріального положення сторін вони не позбавлені можливості ставити перед судом питання про збільшення або зменшення розміру аліментів, що стягуються. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved