Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання недійсним заповіту [PERSON] на користь [PERSON] в частині, яка складає обов"язкову частку, посвідченого 01 листопада 2012 року нотаріусом [PERSON], посилаючись на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON], яка 01 листопада 2012 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кіровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за №1476. Даним заповітом вона заповіла усе своє майно [PERSON]. Так як він є єдиним сином спадкодавця, на день складення заповіту вже був пенсіонером за віком, тому має право на обов»язкову частку у спадщині, незалежно від заповіту, у зв'язку з чим просить визнати недійсним заповіт [PERSON], складений на користь [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Кіровського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] та зареєстрований за №1476, в частині, яка складає обов»язкову частку та стягнути понесені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, вказавши, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, адже позивач не має права на обов»язкову частку у спадщині. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає , що позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено у судовому засіданні, що позивач народився [INFO] (а.с.3-4), його мати - [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). Отже, на день відкриття спадщини, яка відкрилась унаслідок смерті матері позивачки, він не досяг пенсійного віку, встановленого законом для чоловіків, а саме 60-ти років, бо на день смерті спадкодавця йому було 55-ть років. Позивач отримує пенсію на пільгових умовах, що підтверджується копією його пенсійного посвідчення від 113.11.2008 року (а.с.5), та відповідно до довідки Стахановського обласного протитуберкульозного диспансеру від 03.09.2013 року, із 08.05.2010 року по 10.03.2011 року проходив лікування у Стахановському ОПД (а.с.7). 09 червня 2006 року [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON], відповідно до копії заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Кіровського міського нотаріального округу Луганської області та зареєстрованого у реєстрі за №1476 та копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №32214595 від 01.11.2012 року (а.с.18,19). Як вбачається з копії технічного паспорту від 16.03.2014 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] ( а.с.76-77), відповідно до договору дарування від 08 квітня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровського міського нотаріального округу Луганської області та зареєстрованого у реєстрі за №5842 (а.с.80-81). Позивач за адресою: [ADDRESS] зареєстрований не був, за даною адресою проживали та були зареєстровані: [PERSON], 1938 р.н., [PERSON], 1938 р.н. (а.с.78-79). 25 лютого 2014 року було проведено судову будівельно-технічну експертизу, згідно висновку якої ринкова вартість квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], складає 51 600 грн. (а.с.51-67). Згідно до ч.1 ст.1241 ЦК України: «Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», перелік осіб які мають право на обов»язкову частку, що визначений ст.1241 ЦК України, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. Непрацездатні діти спадкодавця є особи пенсійного віку для чоловіків пенсійний вік наступає після досягнення 60-ти років. Відповідно до п.2 ч.1 ст.1200 ЦК, яка на підставі ч.1 ст.8 ЦК підлягає застосуванню до спірних правовідносин, ст.1 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», непрацездатними особами є особи, які досягли пенсійного віку, встановленого законом. Як вбачається зі змісту ст.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» для чоловіків визначено пенсійний вік 60-ть років. Враховуючи те, що на день відкриття спадщини позивач отримував пенсію на пільгових підставах, тобто не досяг пенсійного віку, встановленого законом для чоловіків, і вихід на пенсію на пільгових підставах права на обов'язкову частку у спадщині не дає, тому вимоги позивача не ґрунтуються на законі. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed