Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом в якому просять визнати за ними право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Каланчацької селищної ради Херсонської області, вони є власниками нерухомого майна кватири [ADDRESS] . Вказане нерухоме майно, свого часу, було передано на підставі рішення виконавчого комітету Каланчацької селищної ради №79 від 17 листопада 1999 року «Про приватизацію державного житла» [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] та [PERSON] . Будучи власниками вказаної квартири вони не можуть належним чином розпорядитися своєю власністю, оскільки зі сплином часу, оригінал свідоцтва про право власності на житло втрачено, відновити його не виявляється можливим. За відсутності оригінала правовстановлюючого документу вони не можуть у встановленому Законом порядку навіть зареєструвати право власності на належне їм майно з урахуванням вимог чинного законодавства. За таких обставин, звернення до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, є єдиним ефективним способом захисту їх прав. Ухвалою суду від 09 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача Каланчацької селищної ради в судове засідання не з"явився, надала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 4 ст. 206 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, докази надані позивачем, приходить до висновку про наявність підстав щодо задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як вбачається з матеріалів справи, позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Каланчацької селищної ради Херсонської області, є власниками нерухомого майна кватири [ADDRESS] . Вказане нерухоме майно, свого часу, було передано на підставі рішення виконавчого комітету Каланчацької селищної ради №79 від 17 листопада 1999 року «Про приватизацію державного житла» [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] та [PERSON] . Будучи власниками вказаної квартири позивачі не можуть належним чином розпорядитися своєю власністю, оскільки зі сплином часу, оригінал свідоцтва про право власності на житло втрачено, відновити його не виявляється можливим. За таких обставин, звернення до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, є єдиним ефективним способом захисту їх прав. Стаття 16 ЦК України гарантує кожному право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового інтересу. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 392 ЦК України передбачає можливість визнання права власника майна і в тому разі, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами або підлягає сумніву. Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Вказані обставини у комплексі з відсутністю заперечень проти задоволення позову у відповідача, щодо законного володіння [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] кватирою [ADDRESS] і з урахуванням принципу справедливості, вказують на необхідність задоволення позову та визнання за позивачами права власності на вказане нерухоме майно.

Outcome: approved