Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Представник кредитної спілки «Бюджет» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми кредиту та відсотків за користування кредитом, посилаючись на те, що 14 квітня 2008 року між КС „Бюджет" та членом кредитної спілки [PERSON] був укладений договір 156-08-К про надання кредиту у розмірі 5000 гривень на господарчі потреби терміном на 24 місяці до 25 квітня 2010 року на умовах повернення та сплати відсотків за його користування. Пунктом 3.1 договору передбачено, що сплата за користування кредитом визначається із розрахунку 0,15% (56% річних) за кожний день від непогашеної суми кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], 14 квітня 2008 року між [PERSON] та КС «Бюджет» укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель бере на себе відповідальність у повному обсязі по обов'язкам позичальника [PERSON] за кредитним договором. Згідно п.п.3.7, 3.8, 3.9, 3.10, 3.11 основного договору у разі ненадходження передбаченого графіком розрахунків чергового платежу повністю або частково протягом 45 календарних днів, основной договір може визнаватися кредитом з підвищеним ризиком, тоді відсоткова ставка встановлюється у розмірі 112% річних, а у разі ненадходження передбачених графіком розрахунків планового платежу повністю або частково протягом більш ніж 90 календарних днів, цей кредит може визнаватися кредитом з підвищеним ризиком другого рівня. Тоді відсоткова ставка становить 224 % річних, та діє протягом усього періоду до дати виконання позичальником свого поточного зобов'язання. З початку дії основного договору [PERSON] зробила чотири платежі згідно графіку розрахунків, а далі почала порушати умови договору. 25.10.2008 року цей кредит був визнаний, як кредит з підвищеним ризиком першого рівня і боржники були повідомлені належним чином. 25 грудня 2009 року мід КС «Бюджет» та [PERSON] був укладений додатковий договір до основного договору у якому було змінено графік розрахунків та продовжено строк дії договору. На протязі 2009 - 2013 років боржники які були повідомлені письмово та особисто, продовжували систематично порушувати умови кредитного договору та договору поруки. До теперішнього часу божник та поручитель не виконують свої зобов'язання та не погасили решти заборгованості за кредитом. Заборгованість за основною сумою складає 4559,28 грн., нараховані відсотки за фактичний час користування кредитом склали 21 476,23 грн., а всього 26 035,51 грн., які просить стягнути з відповідачів на користь позивача. Представник позивача, Гавриленко М.О., до судового засідання не з`явився, проте від нього до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність Позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 14 квітня 2008 року між Кредитною спілкою „Бюджет" та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № 156-08-К, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 5000 гривень на оплату навчання зі сплатою за користування кредитом 0,15% за кожен день від непогашеної суми кредиту, терміном на 24 місяці з кінцевою датою погашення 25 квітня 2010 року згідно порядку погашення кредиту. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ч. 2 ст. 19 ЗУ „Про кредитні спілки" вбачається, що майно кредитної спілки є її власністю. Кредитна спілка володіє, користується та розпоряджається належним їй майном відповідно до закону та свого статуту. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. 14 квітня 2008 року в порядку забезпечення повернення кредиту [PERSON] між КС „Бюджет" та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 156-08-К. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, що передбачено також умовами кредитного договору. Проте, як вбачається з розрахунку заборгованості, за період з 2009 по 2013 року відповідачами борг за кредитом не погашався, у зв'язку з чим станом на 11.11.2013 року сума заборгованості за кредитом [PERSON] згідно кредитного договору № 156-08-К від 14 квітня 2008 року складає 26035,51 гривень, з яких: 4559,28 гривень - основна сума боргу та 21476,23 гривень - нараховані відсотки за фактичний час користування. Таким чином, судом встановлено, що у [PERSON] за кредитним договором 156-08-К від 14 квітня 2008 року утворилася заборгованість перед КС „Бюджет" у загальній сумі 26035,51 гривень, яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON], на користь позивача. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Тому з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 260,36 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved