Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

У грудні 2013 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а у разі подальшого навчання до 23 років, а потім у ? частини зарплати до повноліття [PERSON]. Позивач посилається на те, що 05.05.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, в підтвердження чого надає свідоцтво серії [NUMBER] від 05.05.2012 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві. Від подружнього життя мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, у вихованні та у розвитку дитини участі не приймає. В судовому засіданні позивачка підтримала позов в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини його неявки суду не відомо. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 180 ,181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини;стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного відповідного віку. Відповідно до частини 3 статті 181, ч.1 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини( аліменти) присуджуються у частці від доходу ії матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що 05.05.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, в підтвердження чого надає свідоцтво серії [NUMBER] від 05.05.2012 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві. Від подружнього життя сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище позивачки та відповідача, наявність на утриманні позивачки двох неповнолітніх дітей, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття такими, що підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог позивачки щодо стягнення з відповідача аліментів у разі подальшого навчання дітей до 23 років, а також стягнення аліментів у ? частини зарплати до повноліття [PERSON], вони є такими, що задоволенню не підлягають, оскільки звернення із зазначеними вимогами має місце при настанні зазначених обставин та поданні до суду позову з окремими позовними вимогами для розгляду їх у самостійному провадженні. У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial