Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивачка з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача на її користь 4352, 72 євро в гривневому еквіваленті за курсом, встновленим Національним банком України на день ухвалення рішення, боргу згідно договору-заяви N300131/157880/1-14 від 29.12.2014 року та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 29.12.2014 року між нею та відповідачем було укладено договір-заяву N300131/157880/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на один місяць в іноземній валюті в сумі 4000,00 євро під 10,0 % річних строком з 29.12.2014 року по 29.01.2015 рік в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі. Свої зобов'язання за вищевказаним договором вона виконала. Згідно п.6.договору-заяви, після закінчення строку, визначеного п.1 цього договору, вклад повертається вкладникові в порядку, строках та на умовах передбачених положеннями п.5.2 основних умов. 02.03.2015 року, по закінченню строку дії договору, вона звернулась в Банк з вимогою про повернення вкладу та нарахованих процентів, однак відповідач грошові кошти їй не повернув, а відповідь №9-000614/332400 від 05.03.2015 року ніяким чином не спростувала та не обґрунтувала незаконні дії банку. Таким чином, оскільки відповідач прострочив виконання своїх зобов»язань за договором банківського вкладу, то з останнього слід стягнути, крім основної суми боргу в розмірі 4000 євро, пеню в розмірі 3% річних, як це передбачає п.2 ст. 625 ЦК України в розмірі 77,65 євро, 10 % річних за період з 29.12.2014 року по 29.01.2015 рік в розмірі 32.88 євро згідно п.1 договору-заяви, 10 % річних за період з 30.01.2015 року по 07.09.2015 року в розмірі 242,19 євро відповідно до ст.ст. 356, 1061 ЦК України. Загальна сума заборгованості по договору-заяві N300131/157880/1-14 від 20.12.2014 року становить 4352, 72 євро. Позивачка в судове засідання не з»явилась, подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить його задовольнити в повному обсязі, справу слухати у її відсутності. Не заперечує проти винесення заочного рішення суду. \~\~Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у відсутності представник відповідача, на підставі наявних матеріалів справи з винесенням заочного рішення. Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 29.12.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір-заяву банківського строкового вкладу N300131/157880/1-14. Внаслідок укладення даного договору [PERSON] розмістила у банку депозитний вклад на суму 4000,00 євро на строк з 29.12.2014 року по 29.01.2015 рік з виплатою відповідачем 10,00% річних від суми вкладу. Згідно меморіального валютного ордеру № 52069 від 29.12.2014 року [PERSON] згідно договору N300131/157880/1-14 від 29.12.2014 року внесено на депозитний рахунок 4000 євро. Відповідно до ч.1\~ст. 1058 ЦК України,\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. У відповідності до умов підписаного сторонами договору банківського вкладу, зокрема п. 5, п. 6 вказаного договору, вкладник має право вимагати дострокового повернення суми вкладу, або ж після закінчення строку, визначеного п.1 цього договору-заяви. Позивачем, у відповідності до підписаного сторонами договору 02.03.2015 року була подана письмова заява, про повернення вкладу готівкою та нарахованих на нього відсотки. Однак, як встановлено в судовому засіданні, незважаючи на письмові звернення позивачки і те, що всі строки, передбачені п.1 договору-заяви на даний час вже закінчилися, відповідач свої зобовязання за вказаним договором не виконує та надані йому позивачкою грошові кошти не повертає. Надісланий на імя позивачки лист від 05.03.2015 року №9-000614/332400, в якому банк пропонує скористатися можливостями вибору будь-якого із шляхів отримння вкладу, наведених в листі, при наявності достатніх коштів у відділення каси, не спростовують незаконні дії відповідача. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 525 ЦК України, є недопустимою одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст 10 ЗУ "Про захист прав споживачів" у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуг) згідно договором, за кожен день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3% вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Правова позиція з цього приводу викладена і в постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року № 5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів", де у п. 20 зазначено, що пеня за порушення договору нараховується і стягується у відсотковому відношенні до суми заборгованості за кожний день прострочки, в тому числі за св"яткові, неробочі й вихідні дні. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за договорами депозитного вкладу, відповідач станом на 07.09.2015 рік має заборгованість перед позивачем в сумі 4000,00 євро основного боргу згідно договору-заяви N300131/157880/1-14 від 29.12.2014; 32,88 євро- 10% річних за користування коштами вкладу з 29.12.2014 року по 29.01.2015 рік, 242,19 євро -10 % річних за користування чужими грошовими коштами за період з 30.01.2015 року по 07.09.2015 рік та 77,65 євро- 3% річних від простроченої суми за період з 30.01.2015 року по 07.09.2015 рік. Таким чином, зважаючи що відповідачем порушене право [PERSON] щодо повернення їй грошових коштів за депозитним договором, строк дії якого закінчився, в тому числі і гарантоване статтею 1 Протоколу №11 до Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод- право на мирне володіння майном, суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та ст.ст. 11, 525- 527, 530, 533, 625, 1060, 1061 ЦК Українита

Outcome: approved