Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника. Згідно якого прохали в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна, звернути стягнення на предмет застави - автомобіль, який належить відповідачу; надати право ТОВ «Вердикт Фінанс» підписувати від імені відповідача договір купівлі-продажу вказаного автомобіля під час його укладання з іншою особою покупцем; витребувати у відповідача вказаний автомобіль та передати у володіння ТОВ «Вердикт Фінанс»; надати ТОВ «Вердикт Фінанс» право вчиняти від імені відповідача усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку в тому числі повноваження на звернення із письмовою заявою про зняття з обліку, на звернення із письмовою заявою про видачу нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого або викраденого, на отримання акту огляду вказаного автомобіля, на отримання нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підпис зазначених заяв, на пред'явлення вказаного автомобіля для огляду, та стягнути з відповідача на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» понесені судові витрати. В обґрунтування позову вказали, що 20.03.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем - [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу майна за № 11130131000. Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав кредит у сумі 8850,00 дол. США для придбання автомобіля та взяв на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 19.03.2014 року зі сплатою 12,50 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором відповідач передав у заставу автомобіль: Тип ТЗ: легковий комбі; Марка: CHERY; Модель: AMULET DA11A; Номер кузова: [NUMBER]; Держ. реєстр. номер: [NUMBER], який належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого Кременчуцьким МРЕВ 17.03.2007 р. Згідно договору застави, вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 49660,00 грн. Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК». 20.04.2012 року на підставі договорів факторингу ПАТ «УкрСиббанк» відступив своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11130131000 від 20.03.2007 року на користь ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС», а останній відступив на користь ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС». А тому на підставі договорів від 20.04.2012 року та ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про заставу», ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» перейшло право вимоги, що виникло з Договору про надання кредиту, Договору застави, які укладені з відповідачем. Через неналежне виконання умов договору у відповідача станом на 02.12.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 95 692,78 грн., яка складається з наступного: заборгованість по основній сумі - 51349,49 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги - 20802,54 грн.; нараховані відсотки на дату подачі позову -10555,17 грн.; пені за несвоєчасно виконані зобов'язання - 11445,06грн.; три проценти річних від простроченої суми -1540,52 грн. В зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань, забезпечених заставою, позивач набув право стягнути заборгованість та задовольнити свої вимоги за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмету забезпечувального обтяження та укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем від імені боржника, що передбачено ст.ст. 26, 30 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Однак, позивач фактично не може реалізувати своє право на продаж через те, що: відповідач не забезпечує доступ до автомобіля, чим не виконує умови договору; автомобіль з усіма приналежностями (комплектом ключів, з державними номерними знаками, свідоцтвом про реєстрацію) фактично знаходиться у відповідача; позивач позбавлений можливості передати його новому покупцю на виконання договору купівлі-продажу разом з усіма при належностями; у позивача відсутні оформлені документально повноваження, необхідні для відчуження автомобіля, зняття його з обліку та на вчинення усіх, інших необхідних для продажу дій. Таким чином, з метою захисту права на продаж заставленого автомобіля, яке виникло у позивача, прохає позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю - Костянецький А.Г. позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у позові та прохав їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про дату час та місце судового розгляду справи належним чином був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення розгляду справи до суду не направляв. За таких обставин суд, ухвалив справу розглядати у заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог передбачених ст.. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, встановив наступне. 20.03.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем - [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу майна за № 11130131000. Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав кредит у сумі 8850,00 дол. США для придбання автомобіля та взяв на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 19.03.2014 року зі сплатою 12,50 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором відповідач передав у заставу автомобіль: Тип ТЗ: легковий комбі; Марка: CHERY; Модель: AMULET DA11A; Номер кузова: [NUMBER]; Держ. реєстр. номер: [NUMBER], який належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого Кременчуцьким МРЕВ 17.03.2007 р. Згідно договору застави, вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 49660,00 грн. Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм ЗУ «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК». 20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено Договір Факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УКРСИББАНК» відступив на користь ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11130131000 від 20.03.2007 року. 20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено Договір Факторингу № 05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» відступив на користь ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» своє право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11130131000 від 20.03.2007 року. На підставі вказаних Договорів від 20.04.2012 року та ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про заставу», ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» перейшло право вимоги, що виникло з Договору про надання кредиту, та застави, який укладений з відповідачем. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави "Позика", якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Вимогами частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач умов договору належним чином не виконував у зв'язку з чим, станом на 02.12.2013 року у останнього перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 95692,78 грн., яка згідно наданого розрахунку складається з наступного: заборгованість по основній сумі - 51349,49 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги - 20802,54 грн.; нараховані відсотки на дату подачі позову -10555,17 грн.; пені за несвоєчасно виконані зобов'язання - 11445,06грн.; три проценти річних від простроченої суми -1540,52 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в наслідок неналежного виконання відповідачем передбачених кредитним договором зобов'язань позивач набув право на дострокове звернення стягнення заборгованості та процентів. Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є спеціальним Законом з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна у зв'язку з чим Закон України «Про заставу» та ст. 590 ЦК України підлягає застосуванню лише в частині, що йому не суперечить. Відповідно до ч.1 ст. 23 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Стаття 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачає позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, один з яких обтяжувач має право обрати на власний розсуд. Позивачем був обраний такий спосіб, як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу продавець передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність покупцеві, а покупець приймає майно і зобов'язується сплатити грошову суму за нього. Відповідно до ч. 5 ст. 30 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно. Покупець предмета забезпечувального обтяження набуває право власності на відповідне рухоме майно без будь-яких забезпечувальних та публічних обтяжень, а також інших договірних обтяжень з нижчим пріоритетом. При цьому, судом встановлено, що позивач фактично не може реалізувати своє право на продаж через те, що у позивача відсутні оформлені документально повноваження, необхідні для відчуження автомобіля, зняття його з обліку та на вчинення усіх, інших необхідних для продажу дій та відсутній доступ до автомобіля, оскільки автомобіль з усіма приналежностями (комплектом ключів, з державними номерними знаками, свідоцтвом про реєстрацію) фактично знаходиться у відповідача, який ігнорує вимоги позивача. Відповідно до ч.1 ст..30 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. При цьому обтяжувач зобов'язаний у порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, повідомити боржника та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір реалізувати таке право із зазначенням обраного ним способу, місця та часу проведення процедури продажу. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. Судом встановлено, що 09.12.2013 року на адресу відповідача позивачем було направлено лист, у якому вимагалось виконати порушене зобов'язання або передати у володіння позивача заставлений автомобіль для його реалізації разом із довіреністю на право підпису та зняття автомобіля з обліку та усіма приналежностями до автомобіля: комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та номерними знаками (копія листа додається). Однак жодних дій на погашення заборгованості відповідачем вчинено не було. Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом. При цьому, статтями 26, 30 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», на підставі яких виникає право на продаж, не передбачено право Обтяжувача вчиняти підпис на договорі купівлі-продажу від імені боржника. Статтею 34 ЗУ «Про дорожній рух» та п.п. 40, 42 ( абз. 1, абз. 6, ) «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затверджених Постановою КМУ від 7 вересня 1998p. N1388 передбачено що перед укладанням договору купівлі-продажу існує необхідність у реєстрації зняття автомобіля з обліку у відповідних підрозділах Міністерства внутрішніх справ України, у наданні автомобіля для огляду та у здачі номерних знаків. Наказом МВС України №72 від 30.01.2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2013 р. за № 241/22773, створено Центри надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів шляхом реорганізації підрозділів реєстраційно-екзаменаційної роботи Державтоінспекції МВС України які є структурним підрозділом управлінь МВС України в областях, містах Києві та Севастополі та підпорядковується відповідному управлінню (відділу) Державтоінспекції цих ГУ МВС, УМВС. Згідно з Положенням про Центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, затвердженим Наказом МВС України №72 від 30.01.2013 року, зазначені Центри здійснюють зняття з обліку транспортних засобів у відповідності до «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затверджених Постановою КМУ від 7 вересня 1998 p. N1388. Відповідно до п.2 вказаного Порядку, цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень. Відповідно до ч. 3 ст. 237 ЦК України, представництво виникає на підставі Закону та з інших підстав. Відповідно до ст. 238 ЦК України, представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Відповідно до п. 40 вказаного Порядку зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду. Дозволяється проводити огляд транспортних засобів, які знімаються з обліку, за їх місцезнаходженням з дотриманням вимог пункту 15 цього Порядку. Такий огляд оформляється відповідним актом, засвідчується підписом посадової особи, що скріплений печаткою підрозділів Державтоінспекції. Відповідно до п. 42 (абз.1) вказаного Порядку, при знятті автомобіля з обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) або на копії реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію на пластиковій основі, робиться запис: "Транспортний засіб знято з обліку для реалізації". Відповідно до п. 42 (абз.6) вказаного Порядку під час зняття з обліку транспортних засобів номерні знаки здаються. Відповідно до ст. 620 ЦК України, у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу продавець передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність покупцеві, а покупець приймає майно і зобов'язується сплатити грошову суму за нього. Відповідно до ч.2 ст. 662 ЦК України, продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосується товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та законними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме судовий збір у розмірі 1687,73 грн.

Outcome: approved