Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення матеріальної і моральної шкоди до відповідача [PERSON] мотивуючи його тим, що 13 липня 2005 року вона отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS]. ЇЇ сусідом по [ADDRESS] м. Кіровограда є відповідач по справі. Земельні ділянки їх домоволодінь розділяє межа, визначена планом забудови. На своїй ділянці, на місці бувшого сараю, вона вирішила збудувати бесідку і літній душ та найняла працівників, які спочатку зруйнували старе приміщення, а потім вирили котлован під забудову. 20.08.2013 року відповідач заскочив на її територію, розламавши паркан, прогнав працівників, погрожуючи їм та висловлюючи образливі слова та погрози на її адресу і вона вимушена була викликати наряд міліції. Працівники міліції склали протокол, в якому також зазначено, що відповідач зламавши паркан, ображав її нецензурною лайкою. 22.08.2013 року відповідач на її території вирив котлован, забетонував його і збудував металевий капітальний паркан довжиною 4,7 м, висотою 2м і таким чином незаконно захопив 4,5 м її території. Своїми неправомірними діями відповідач завдав їй моральної шкоди у зв»язку з чим вона опинилась на стаціонарному лікуванні у кардіологічному відділенні 3-ої міської лікарні протягом 14 днів, постійно стала відчувати переживання (моральні страждання) та перенесла гіпертонічний криз з болячим відчуванням (фізичні страждання) і зараз відчуває страждання у зв»язку з хворобою (вторинні моральні страждання). Моральну шкоду оцінює в 10 000 грн., як штраф, який стягується з відповідача на її користь для згладжування негативного впливу на її психіку. Просила усунути перешкоди в користуванні її власністю і зобов»язати відповідача відновити паркан на попередньому місці, сплатити 500 грн. за виконані працівником роботи, стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 10 000 грн. Уточнивши позовні вимоги просить зобов»язати відповідача усунути перешкоди у користуванні нею земельною ділянкою, належною їй на праві власності та відновити площу 31,28 кв.м межі земельної ділянки по [ADDRESS] в м. Кіровограді, який існував до порушення її права змінивши конфігурацію межі між домоволодіннями по [ADDRESS] та [ADDRESS] м. Кіровограда до початкового стану, відновивши паркан по межі, визначеній Державним актом, технічним планом домоволодіння та геодезичним дослідженням, стягнути з відповідача матеріальні збитки в сумі 1 219,72 грн., моральну шкоду в сумі 10 000 грн. та судові витрати в сумі 114,70 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та уточненнях, просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, надав суду заперечення та посилаючись на викладені в них обставини просив відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] (власник домоволодіння по [ADDRESS] м. Кіровограда) та відповідач [PERSON] (власник домоволодіння по [ADDRESS] м. Кіровограда) є користувачами суміжних земельних ділянок, на яких розташовані їх домоволодіння. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Державного акта серія КР № 109838 від 13 липня 2005 року на право власності на земельну ділянку, виданого згідно рішення від 09.07.2004 року № 1104, належить земельна ділянка площею 665,98 кв.м в межах згідно з планом, що розташована в м. Кіровограді по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.08.2013 року, рапортів працівників міліції [PERSON] від 20.08.2013 року та [PERSON] від 26.08.2013 року встановлено, що дійсно [PERSON] викликала наряд міліції з приводу конфлікту із сусідом [PERSON] щодо паркану. Конфлікт тривав короткий проміжок часу, був владнаний мирним шляхом. Порушень громадського порядку не встановлено, претензій ніхто ні до кого не має, із заявами та скаргами з приводу зазначеної події ніхто більше не звертався. Факт встановлення паркану не заперечується в судовому засіданні відповідачем. Вказуючи на незаконність отримання позивачкою Державного акта на право власності на земельну ділянку, питання щодо його недійсності відповідачем не заявлялась. Судом за клопотанням позивачки призначалась судова земельно-технічна експертиза, відповідно до висновку № 141, 142 від 30.07.2014 року проведеної судової земельно-технічної експертизи розмір межі земельної ділянки по [ADDRESS] та [ADDRESS] в м. Кіровограді розміру встановленому Державним актом на землю по [ADDRESS] та технічним планом домоволодіння по [ADDRESS] не відповідає через улаштування частини огорожі з метало профілю Г-образної конфігурації власником домоволодіння по [ADDRESS], що привело до самозахвату, як мінімум через криволінійність розташування фізичної межі-огорожі площею 4,3 кв.м земельної ділянки по [ADDRESS], що не відповідає Державному акту на право власності на землю від 13.07.2005 року. Має місце використання [PERSON] - власником домоволодіння по [ADDRESS] м. Кіровограда, земельної ділянки належної [PERSON]. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою, що розташована м. Кіровограді по [ADDRESS] шляхом зобов»язання [PERSON] поновити паркан згідно Державного акту, що розділяє їх суміжні домоволодіння підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями, бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні позивачкою не доведено завдання такої шкоди відповідачем та не надано доказів на обгрутування такої позовної вимоги на суму 1 219,72 грн., а тому в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди позов задоволенню не підлягає. У відповідності до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами та доповненнями) підставами цивільно-правової відповідальності при вирішення спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та наявність причинного зв"язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її заподіянні. Позивачкою не надано доказів завдання їй моральної шкоди відповідачем. Не доведено та не обґрунтовано у відповідності до вищезазначеної норми її спричинення та не зазначено з яких обставин та міркувань вони виходили, визначаючи її розмір, а тому в частині стягнення з відповідача на користь позивачки моральної шкоди в сумі 10 000 грн. позов задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають понесені нею судові витрати: 114,70 грн. сплаченого судового, 1 889,28 грн. понесених витрат на оплату експертизи. На підставі викладеного і ст. ст. 16, 321, 391 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами та доповненнями),

Outcome: partial