Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягненя боргу за договором займу за період з 03.09.2016 року по 03.01.2017 року у розмірі 32000 грн., інфляції у розмірі 1488,13 грн., 3% річних у розмірі 483,35 грн. та витрати правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що між нею та відповідачем 02.11.2015 року укладено договір позики. Відповідно до розписки від 02.11.2015 року відповідач отримав від неї 184 000,00 грн. та зобов,язався щомісячно до 3- го числа кожного місяця виплачувати 8000,00 грн. в рахунок погашення боргу , починаючи з грудня 2015 року . Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова з відповідача стягнуто суму боргу за січень-квітень 2016 року, на підставі чого відкрито виконавче провадження. Однак, після ухвалення рішення відповідач відмовляється від виконання зобов,язань , в зв,язку з чим позивач просить стягнути з відповідача прострочку виплати заборгованості за чотири місяці: за вересень, жовтень, листопад, груднь місяць 2016 року у розмірі 32000,00 грн., інфляцію у розмірі 1488,13 грн. , 3% річних у розмірі 483,35 грн. та витрати правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. Представник позивача надала до суду письмову заяву с проханням розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, за наявними в матеріалах справи доказами. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики, посвідчени приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Скорбач Я.С., зареєстрований в реєстрі за №2370, відповідно до якого [PERSON]. передала, а [PERSON]. прийняв грошові кошти в сумі 184 000,00 грн., взявши на себе обов'язок щомісячно до 3-го числа кожного місяця рівними частинами в сумі у розмірі 8000,00 грн. повертати суму позики, починаючи з грудня 2015 року. На підтвердження факту отримання відповідачем [PERSON] суми позики згідно з договором позики від 02.11.2015 року , а саме: 184 000,00 грн. ,складено розписку від 02.11.2015 року. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 березня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу [PERSON] залишено її дівоче прізвище -[PERSON]. Рішенням Комінтернівського рацйонного суду м. Харкова від 12 квітня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 32308,00 грн. Відповідно до ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно до ч. 2 ст. 1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов′язання має виконуватися належним чином відповідно до умов та вимог договору. Якщо у зобов′язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Таким чином суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу за договором займу грошових коштів у розмірі 32000,00 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов′язання, на вимогу кредитора зобов′язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Три відсотка річних від простроченої суми складає 483,35 грн., які також підлягають стягненню з відповідача. Представник позивача надала розрахунок індексованої суми, який повною мірою відповідає встановленим індексам інфляції. Таким чином, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути суму боргу за розпискою - 32000 грн., 3% річних від простроченої суми - 483,35 грн. та індексовану суму від прострочення боргу у розмірі 1488,13 грн. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача витрат за надання юридичних послуг в розмірі 3000,00 грн., суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Постановою Кабінету Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року „Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом справи. Граничний розмір витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення в цивільній справі у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Позивачкою суду не надано доказів про надання їй юридичної допомоги, її вид та вартість, крім того відсутні докази, що позивачкою фактично були понесені витрати на таку допомогу. За таких обставин суд вважає, що відсутні підстави для стягнення витрат на юридичну допомогу у розмірі 3000 грн. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. Таким чином, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial