Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на такі обставини. Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого є дитина - син [PERSON], [INFO] З 1 вересня 2016 р. дитина навчається на другому курсі денного відділення факультету прикладної математики та менеджменту Харківського національного Університету радіоелектроніки. Після вступу до університету відповідач не приймає участі в утриманні дитини, позивач змушена самостійно утримувати її матеріально. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила суд застосувати ст. 190 СК України та постановити рішення про виконання аліментних зобов'язань на утримання дитини шляхом передачі права приватної власності на нерухоме майно - ? частину будинку [ADDRESS] сину сторін - [PERSON], а також їй та сину на відповідні частини земельної ділянки, яка виділена для обслуговування даного будинку. Представник відповідача [PERSON], діючий за довіреністю від 04.10.2016 року (а.с. 21), у судовому засіданні проти задоволення уточненої позовної заяви не заперечував. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, враховуючи згоду відповідача з позовними вимогами, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. 20 жовтня 1984 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] -розірвано, про що 06 червня 2007 р. складено відповідний актовий запис № 71. Згідно наданого свідоцтва про народження, від шлюбу з [PERSON], [PERSON] має сина - [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Після припинення сторонами спільного проживання відповідач неналежним чином виконує свої обов'язки щодо надання допомоги на утримання дитини. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. При цьому згідно ст. 182 Сімейного кодексу України судом враховано, що дитина проживає з позивачем, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері по утриманню дитини є обмеженими. Згідно ст. 199Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При постановленні рішення судом враховане матеріальне становище дитини, не встановлення інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача; задовольняючи позов суд має врахувати не тільки реальний дохід відповідача чи відсутність доказів такого, а й його можливості щодо його отримання. Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов'язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення дитини. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства", за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З урахуванням цього суд має задовольнити позовні вимоги позивача. За правилом ст. 190 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Відповідно до свідоцтва про право власності від 20.04.2000 р., затвердженого рішенням Чугуївської міської ради Харківської області [PERSON] належить ? частина будинку [ADDRESS]. Згідно державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] [PERSON] належить земельна ділянка площею за адресою [ADDRESS] У наведеному правилі статті 190 СК України встановлено спосіб захисту цивільних (сімейних) прав, за яким вимога про отримання аліментів може бути задоволена шляхом передачі та визнання за стороною, яка вимагає надання утримання, права власності на нерухоме майно, вартість якого або експлуатація якого є достатніми для того, щоб забезпечити задоволення всіх майнових потреб дитини з метою її матеріального та духовного розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Враховуючи, що законом визначено спосіб захисту певного цивільного (сімейного) права, нотаріальний порядок захисту цього права, згаданий у законі, не позбавляє права заінтересовану сторону вимагати застосування такого виду захисту у іншому, ніж нотаріальному, порядку. При цьому слід враховувати, що норми Конституції України про поширення юрисдикції судів на правовідносини в України, є нормами прямої дії та відносять вирішення цього спору до компетенції цього суду. При цьому вимоги суду до органу опіки та піклування виконані належним чином не були, оскільки висунення на вимогу суду взаємних вимог органом місцевого самоврядування процесуальним законом не передбачено. Питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved