Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

позивачка звернулась в суд з даним позовом, в якому вказала, що від спільного проживання в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 17.03.2017 року, у сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 25.11.2015 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Зважаючи на той факт, що вона виховує дітей одна і батько приймає тільки часткову участь у матеріальному забезпеченні, а у вихованні не приймає, вона вважає, що він, враховуючи його стан здоров'я та матеріальне становище, відсутність інших утриманців, може надавати дітям матеріальну допомогу в більшому розмірі. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому вона просить збільшити розмір стягуваних аліментів до 1000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка подала письмове клопотання,в якому просить суд збільшити розмір аліментів та прийняти рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, а справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання подав письмове клопотання про слухання справи у його відсутність,позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, письмові клопотання позивачки та відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що від спільного проживання сторін у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Батьком дітей записаний [PERSON], що стверджується копіями свідоцтв про народження від 11.06.2009 року, актовий запис № 9, та від 17.10.2012 року, актовий запис № 26 року (а.с.4,5). Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 25.11.2015 року з відповідача [PERSON] вирішено стягувати аліменти на користь позивачки на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття (а.с.6-7). Шлюб між сторонами було розірвано 17.03.2017 року, неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] залишено проживати з матір'ю [PERSON] що підтверджується рішенням Коломийського міськрайонного суду (а.с. 8). Як встановлено в судовому засіданні на даний час діти потребують більших коштів на утримання, задоволення фізичного, духовного та культурного розвитку, одяг, продукти, засоби гігієни та лікування. Коштів, які сплачує відповідач недостатньо, щоб утримувати дітей, які потребують покращеного харчування, забезпечення одягом та всім іншим що є необхідне для забезпечення нормального рівня життя дітей. Ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року установлений прожитковий мінімум на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; для дітей віком від 6 років до 18 років : з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, та щомісячно стягувати з відповідача аліменти в користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 процентів від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, оскільки сплата відповідачем аліментів на неповнолітніх дітей в розмірі 500 грн. щомісячно є значно нижчою сумою від встановленого мінімуму. Стягнення аліментів слід розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили, оскільки аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, про що дано роз'яснення у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Судові витрати необхідно розподілити відповідно до вимог ЦПК України, тобто з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704, 80 грн. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.180,181,182,184,192 Сімейного кодексу України, ст.1,2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved