Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23 років. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірваний. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], яка на даний час є студенткою 3 курсу вищого навчального закладу та потребує додаткових витрат, повязаних з навчанням, зокрема: кошти на проїзд, покупку матеріалів для навчання, одяг, їжу тощо. Відповідач мешкає окремо та матеріальної допомоги на утримання дочки, яка продовжує навчання не надає, хоча має таку можливість. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, якою підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 01 вересня 1990 року Височанською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №44, Від шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ №037771, видане Височанською селищною радою Харківського району Харківської області , актовий запис №25). Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Високий, пл. Шкільна, 3, що не заперечувалося сторонами по справі. Як вбачається зі змісту довідки Національного технічного університету «ХПІ» №66-230/540 від 01 вересня 2016 року, [PERSON] навчається у зазначеному університеті на 1-му курсі денної форми навчання факультету інтегрованих технологій та хімічної техніки . Згідно ч.ч. 1,3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Аналогічна правова позиція викладена у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як розяснено в п. 20 зазначеної постанови Пленуму ВСУ, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В ході судового розгляду встановлено, що повнолітній дочці, яка продовжує навчання [PERSON] на даний час досягла 19 років, є студенткою 1 курсу вищого навчального закладу НТУ «ХПІ», потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В ході судового розгляду з пояснень відповідача встановлено, що він є фізичною особою підприємцем, а тому має постійний, регулярний дохід. Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні непрацездатних членів сімї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати доньку, яка продовжує навчання. Таким чином, судом встановлено, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу доньці, яка продовжує навчання, що не заперечувалося останнім. Враховуючи всі вищевикладені обставини, прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік», який станом на 01 травня 2016 року становить 1399 гривень, а також визнання відповідачем позову у повному обсязі, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно. При цьому, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 199, ст. 201, ч. 1 ст. 191 СК України, суд стягує аліменти починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 05 вересня 2016 року, до досягнення дитиною 23 років. У разі припинення [PERSON], 23 квітня 1997 року навчання у навчальному закладі, відповідно до вимог ч. 2 ст. 199 СК України, право на її утримання припиняється. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми виплати за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України а саме - судовий збір у сумі 551,20 гривень суд стягує з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved