Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 2000 гривень, починаючи з дня пред»явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також просить стягнути з відповідача аліменти за попередній період з січня 2013 року та додаткові витрати на дитину в розмірі 20 000 гривень. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 04.05.2012 р. В шлюбі у них народилась дитина - [PERSON], [INFO], яка є дитиною інвалідом і страждає цукровим діабетом важкої форми. Дитина потребує постійних витрат на забезпечення ліками та іншими засобами для підтримання життєдіяльності, спеціального харчування, санаторно-курортного лікування. Відповідач не несе будь-яких витрат на утримання дитини та додаткові витрати на її лікування. Дитина повністю перебуває на її утриманні, хоча вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і у неї відсутня фінансова можливість нести всі витрати. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просила суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, стягнувши в судовому порядку з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини та додаткові витрати, оскільки їх спільна донька страждає на тяжку форму хворобу, потребує спеціального догляду і лікування, що тягне значні фінансові затрати, а відповідач не надає будь-якої допомоги. Відповідач в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином за місцем реєстрації, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В ході розгляду справи було встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 04.05.2012 р. В шлюбі у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи дитина проживає та перебуває на утриманні матері. З боку відповідача суду не надано доказів, що він надає постійну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. В силу положень ст..184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача, яка відповідно до наказу Державної казначейської служби України від 25.06.2013 р. № 265-о перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до 24.05.2016 р. і отримує дохід лише у вигляді державної соціальної допомоги. Також суд бере до уваги розмір витрат, які необхідно здійснити на дитину відповідного віку (12 років), стан здоров»я [PERSON], яка є дитиною-інвалідом і страждає на цукровий діабет тяжкої форми. Суд враховує, що відповідач є людиною працездатного віку, не має інших аліментних зобов»язань, оскільки будь-яких доказів на спростування зазначених обставин суду не надано. В зв»язку з відсутністю даних про те, що відповідач має постійні стабільні доходи, суд вважає за можливе призначити аліменти у твердій грошовій сумі. При зверненні до суду позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2000 гривень на місяць, це сума, яка іде на утримання дитини, на її харчування, речі першої необхідності. Оскільки з боку позивача не надано достатніх доказів на підтвердження розміру аліментів, які вона просить стягнути з відповідача і витрат, які вона несе на утримання дитини, а також, враховуючи те, що батьки мають рівні обов»язки щодо утримання неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення аліментів з моменту пред»явлення позову і до повноліття дитини в розмірі 2000 гривень підлягають частковому задоволенню в сумі 1000 гривень. Не можуть бути задоволені вимоги позивача щодо стягнення аліментів за попередній період, з січня 2013 року, виходячи з наступного. В силу положень ч.2 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв»язку з ухиленням останнього від їх оплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Таких доказів з боку позивача суду не надано, а тому дана вимога не може бути задоволена Підлягають частковому задоволенню вимоги позивача щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Відповідно до ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Враховуючи надані суду докази, матеріальний стан позивача, вид захворювання та стан здоров»я дитини, а також витрати, які позивач несе постійно на придбання медичних препаратів та засобів для підтримання життєдіяльності дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені і документально підтверджені додаткові витрати на дитину в сумі 3786 гривень 61 копійка. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у справі в доход держави. На підставі ст..367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Outcome: partial