Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору, а також судові витрати повязані із розглядом справи судом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 25.10.2011 р. між позивачем та відповідачем укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредитну картку «Універсальна». 31.01.2014 року переоформлено кредитнку картку на престижну кредитну картку «Gold», за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 12000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору відповідач належним чином не виконувала, щомісячно кредит не погашала, сплату відсотків не проводила, таким чином загальна заборгованість станом на 12.10.2016 року становить 26217,97 грн., з них: тіло кредиту 7906,29 грн.; відсотки за користування кредитом 5703,62 грн.; пеня за прострочене 9783,39 грн.; пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 1100 грн.; також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 1224,66 грн. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судові засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення у заочному порядку за відсутності сторін, без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом, що відповідає положенням, які передбачені ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197 та ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.10.2011 р. між позивачем та відповідачем укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредитну картку «Універсальна». 31.01.2014 року переоформлено кредитнку картку на престижну кредитну картку «Gold», за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 12000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору відповідач належним чином не виконувала, щомісячно кредит не погашала, сплату відсотків не проводила, таким чином загальна заборгованість станом на 12.10.2016 року становить 26217,97 грн., з них: тіло кредиту 7906,29 грн.; відсотки за користування кредитом 5703,62 грн.; пеня за прострочене 9783,39 грн.; пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 1100 грн.; також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 1224,66 грн.. Відповідно до умов кредитування передбачено відповідальність за несвоєчасне внесення платежів у виді пені та штрафу. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положенням ч. 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі №6-2003цс15. У звязку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що на користь позивача слід стягнути заборгованість: по тілу кредиту, відсоткам за користування кредитом, пені за прострочене зобовязання та заборгованість по пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.. В решті вимог - відмовити. За рішенням суду може бути зменшений розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, що передбачено ч.3 ст.551 ЦК України. За вищенаведених обставин, застосовуючи ч. 3 ст. 551 ЦК України, оскільки визначений позивачем розмір пені є непропорційно великим в порівнянні з розміром заборгованості по кредиту, суд дійшов висновку, що сума пені за прострочене зобовязання підлягає зменшенню до розміру заборгованості по тілу кредиту 7906,29 грн. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1130,10 грн. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial