Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору на загальну суму 11645,30 грн. та судових витрат в розмірі 1378 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 08 листопада 2010 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 1200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору кредиту кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і відповідачка дала право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою та Тарифами банку складає між нею та банком відповідний договір, що підтверджується її підписом у заяві. Кредитний договір був укладений на підставі ст.634 ч.1 ЦК України шляхом приєднання відповідача до умов, встановлених банком у формулярах або інших стандартних формах. Банк виконав свій обов"язок по перерахуванню коштів, однак відповідачка порушила умови договору та станом на 29 лютого 2016 року допустила заборгованість в загальному розмірі 11645,30 грн., яка складається із 542,23 грн. заборгованості за кредитом, 7172,34 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2900 грн. заборгованості по пені та комісії за користування кредитом, а також штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина), штрафу в розмірі 530,73 грн.(процентна складова). Тому просить стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу та судові витрати. В позовній заяві представник позивача клопоче про розгляд справи у його відсутності. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю і пояснила, що є інвалідом 3 групи та тривалий час хворіє. Внаслідок цього в неї склалося важке матеріальне становище, із-за якого вона допустила заборгованість по кредитному договору. В даний час вона може сплачувати заборгованість лише невеликими частинами. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 08 листопада 2010 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» у відповідності до ч.1 ст.634 ЦК України укладено кредитний договір про надання кредиту в розмірі 1200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору кредиту кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і відповідачка дала право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Кредитний договір складається з Умов і Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, тарифів банку та відповідної заяви [PERSON] від 08 листопада 2010 року. Відповідно до умов цього договору банк перерахував обумовлену суму грошей, однак відповідачка не виконує умови договору, внаслідок чого утворилася заборгованість. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 29 лютого 2016 року склалася заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 11645,30 грн., яка складається із 542,23 грн. заборгованості за кредитом, 7172,34 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2900 грн. заборгованості по пені та комісії за користування кредитом, а також штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина), штрафу в розмірі 530,73 грн.(процентна складова). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором, зокрема сплата неустойки (пені). Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що відповідачка не виконала у визначені строки зобов'язання по поверненню грошових коштів ПАТ КБ «Приватбанк», яке відповідно до умов договору кредиту та закону вправі вимагати стягнення неповернутої позики, відповідних процентів, штрафних санкцій. Також згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача, на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1378 грн.

Outcome: approved