overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Молодогвардійської міської ради Луганської області про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно - квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], що належала їй на підставі свідоцтва про право власності. За життя мати позивача склала заповіт 21.11.2007 р. відповідно до якого все своє майно заповіла йому. У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що якщо на його ім.»я складено заповіт, то він і так є власником квартири, та йому можна звертатись до нотаріуса у будь-який час, т.я інших спадкоємців немає. В 2013 р. він звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак, отримав відмову, в зв»язку з тим, що ним пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а для його поновлення йому необхідно звертатись до суду. В зв»язку з чим [PERSON] просить суд надати йому додатковий строк для подачі заяви до нотаріусу про прийняття спадщини у вигляді 3 місяців. В судове засідання позивач надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, на позові наполягає. Представник відповідача - виконкому Молодгвардійської міської ради Луганської області, Хлусов О.М в судове засідання надав письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, а також вказав, що позов визнає в повному обсязі. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що спадкоємцем за заповітом, який має право на прийняття спадкової маси після смерті [INFO] [PERSON], є позивач, оскільки 21.11.2007 р. остання склала на ім»я позивача заповіт відповідно до якого все своє майно, зокрема, квартиру за [ADDRESS] , заповіла йому. Зазначена вище квартира належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 21.10.1999 р. Згідно до свідоцтва про смерть - [PERSON] [INFO] померла, про що свідчить копія свідоцтва про її смерть, що є у матеріалах справи. Позивач у встановлений цивільним законодавством шестимісячний строк спадщину не прийняв в зв'язку з тим, що вважав, що може документально оформити своє право на спадщину у будь-який строк, оскільки заповіт складено на його ім.»я. Наведене підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 27.01.2014 р. , тобто спадкової справи після смерті [PERSON] не заводилось, ніхто з заявою про прийняття чи відмову від спадщини не подавав. Згідно з ст. 1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини". Суд вважає причини пропуску строку для прийняття спадщини, вказані позивачем - поважними, тому вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача, визначивши йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини на три місяці. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача і просив розірвати їх шлюб, зареєстрований 04 вересня 2010 року в Приморській селищній раді м. Феодосії Автономної Республіки Крим, з посиланням на те, що сім'я фактично розпалася. Позивач в судове засідання не з'явився, про що надав суду заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явилась, про що надав суду заяву в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає повністю та просить суд розглядати справу за її відсутності. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що шлюб необхідно розірвати, так як шлюбні стосунки між сторонами не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Головною причиною в розпаді сім'ї є той факт, що сторони втратили один до одного почуття любові та довіри, в сім'ї виникали сварки з різних побутових причин, що привело до непорозуміння та не бажання підтримувати в подальшому сімейні відносини. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Так як подальше сумісне проживання сторін і збереження їх шлюбу буде суперечить інтересам сторін та їх неповнолітній дитині, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідачів про відшкодування матеріального збитку, завданого злочином посилаючись, на те, що 13 березня 2014 року вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області було засуджено [PERSON] за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч.2 ст.194КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України внаслідок чого від відбування покарання останнього було звільнено із встановленням іспитового строку 2 роки та [PERSON], 3 ст.185, КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України внаслідок чого від відбування покарання останнього було звільнено із встановленням іспитового строку 3 роки . По даній кримінальній справі позивача визнано потерпілим так, як внаслідок злочинних дій було викрадено майно з приміщення освітнього закладу. Під час розгляду кримінальної справи цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди залишено без розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнила, а саме просила стягнути з відповідачів на їх користь 2718 гривень 60 копійок, зазначивши, що відповідачі під час судового слідства відшкодували завдані збитки на суму 2500 гривень та повернули позивачу сканер вартістю 1020 гривень, в зв'язку з чим вона просила стягнути з них на користь освітнього закладу 2718 гривень 60 копійок та судові витрати у справі. Відповідачі та їх представник в судовому засіданні вимоги позову з врахуванням їх уточнення визнали. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі суд, вважає позов підлягає до задоволення. У відповідності до положень Пленуму Верховного Суду України Постанови №14 від 18 грудня 2009 року, за змістом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняти його судом. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов"язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вина відповідачів підтверджується вищевказаним вироком суду від 13.03.2014 року. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи викладене та аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, позовні вимоги доведеними та обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про зміну розміру аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.12.2009 року Долинським районним судом Кіровоградської області було ухвалене заочне рішення у справі [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно вищезазначеного рішення стягнуто з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина- [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи сплату аліментів з 11.11.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. 24.03.2010 року до ВДВС Долинського РУЮ був поданий на виконання виконавчий лист про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів згідно вказаного рішення суду. На час відкриття виконавчого провадження [PERSON] не працював, припинив підприємницьку діяльність, а тому не мав можливості сплачувати аліменти в повному обсязі, так як він періодично працював по найму, без офіційного працевлаштування. На даний час за [PERSON] рахується заборгованість зі сплати аліментів більше 10000 грн. 27.12.2011 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.12.2011 року, виданого Богданівською сільською радою Долинського району Кіровоградської області. Від спільного проживання мають двох дітей: сина- [PERSON], [INFO] та доньку- [PERSON], [INFO]. На даний час, [PERSON] не має можливості сплачувати аліменти у частці від заробітку (доходу), оскільки на даний час не працює, знаходиться на обліку в Долинському РЦЗ, як безробітній, дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, має на утриманні двох малолітніх дітей. В судове засідання позивач не з»явився в зв»язку з хворобою, на адресу суду надіслав письмову про розгляд справи без його участі, визначення розміру аліментів покладає на розсуд суду. Відповідач позов визнала частково, щодо визначення розміру аліментів погоджується лише з сумою 350 грн. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Так, згідно ст. 181, 183 СК України утримання провадиться шляхом стягнення аліментів, частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стягненню з відповідача підлягають судові витрати по справі судовий збір на користь держави відповідно до ст..88 ЦПК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу з [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 грудня 1994 року. Шлюб зареєстровано Куйбишевським районним відділом реєстрації актів цивільного стану м. Донецька, номер актового запису № 689. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружжя остаточно припинили шлюбні відносини у січні 2012 р. Причиною до розірвання шлюбу виявилося те, між подружжям не було взаєморозуміння, вони різні за складом характеру, мають різні погляди на життя. Збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим, а призначення будь - яких строків на примирення недоцільним. Просить шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце слухання справи його було повідомлено належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та наполягає на задоволенні позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Проти розірвання шлюбу з позивачем не заперечує. Зібраними по справі доказами судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 грудня 1994 року, згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 02 жовтня 1997 року, виданого Куйбишевським районним відділом реєстрації актів цивільного стану м. Донецька, за номер актового запису № 689. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Заслухав пояснення відповідача, дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливими, у зв"язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, просить розірвати шлюб, укладений 23 жовтня 1999 року між сторонами. Зазначив, що 23 жовтня 1999 року відділом реєстрації актів цивільного стані Малинського районного управління юстиції Житомирської області було зареєстровано шлюб між сторонами. За час перебування у шлюбі народився син [PERSON], [INFO]., який на даний час проживає разом з відповідачкою. Спільне подружнє життя не склалося. Через протилежні погляди на шлюб та сім'ю у них виникали сварки, непорозуміння. На грунті побутових проблем виникла напруженість у взаємних стосунках та стали виникати конфлікти. Наведені обставини призвели до розпаду сім'ї та втрати поваги один до одного. Їх шлюбні відносини припинені в лютому 2013 року, спільне господарство не ведеться, подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. В судовому засіданні позивач підтримав позов наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка позов визнала, просить дитину залишити з нею, прізвище змінювати не бажає та підтвердила це письмово. З"ясувавши позицію сторін та оглянувши докази в межах заявлених вимог суд вважає, що в наявності вбачаються законні підстави ухвалити рішення для задоволення позову, оскільки відповідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідачу відомо про наслідки вчинення таких процесуальних дій, а тому є підстави прийняти рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості за навчання з відповідача [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12.08.2012 року між Запорізьким національним технічним університетом (далі ЗНТУ) та [PERSON] було укладено договір про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищою освітою № 03050801/294. За договором [PERSON] був зарахований на І курс заочного відділення за контрактом на навчання за спеціальністю «Фінанси та кредит». Пунктами 4.2, 4.3 договору була передбачена сума оплати за надання освітніх послуг та терміни її сплати в університет. Освітні послуги позивачем були надані в повному обсязі, але в порушення договірних зобов"язань за відповідачем утворилася заборгованість за навчання в сумі 885 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Уклавши з ЗНТУ договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] порушив свої договірні зобовязання, про що був повідомлений. Як вбачається з матеріалів справи вказана сума заборгованості утворилась з вини відповідача та підтверджується наступними доказами по справі: копією договору № 03050801/294 від 12.08.2012 року ( а.с 5,6), копією повідомлення ( а.с. 4), особистою карткою студенту ( а.с.6), копіями наказів (а.с. 7,8). Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с. 1). Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості по заробітній платі, посилаючись на наступні обставини. Позивач зазначила, що вона працювала машиністом мостового крану на ПрАТ "Азовський машинобудівний завод» з 25.10.2012 року по 17.07.2015 року та була звільнена за власним бажанням. Станом на 17.07.2015 року та до теперішнього часу відповідач не виплатив позивачу заборгованість із заробітної плати. Позивач вказала, що на направлену нею заяву від 23.09.2015 року про погашення заборгованості із заробітної палти та надання довідки про нараховану заробітну плату та про розмір заборгованості із заробітної плати, відповіді вона так і не отримала, на територію підприємства її не допускає охорона. Прохає стягнути з відповідача суму заборгованості по заробітній платі у розмірі 10\~707, 89 гривень. Позивач в судове засідання не з»явився, надав судові письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог частково у розмірі 5968,79. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги законними і обгрунтованими, і підлягаючими частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно копії трудової книжки серії БТ-ІІ №5585012 позивач працювала на посаді машиніста мостового крану на ПрАТ «Азовський машинобудівний завод» з 25.10.2012 року по 17.07.2015 року. Відповідно до наказу № 38-к від 17.07.2015 року позивач звільнена 17.07.2015 року за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Судом встановлено, що позивачу не виплачувалася заробітна плата, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем. Згідно довідки ПрАТ «Азовський машинобудівний завод» від 09.08.2016 року № 61-122 заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 09.08.2016 року складає 5968,79 гривень. Відповідно до\~ст.115 КЗпП України,\~ст.24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно у робочі дні\~у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Також, з наданих відповідачем до суду письмових поясненнь вбачається, що станом на 31.07.2015 року заборгованість ПрАТ «Азовський машинобудівельний завод» перед позивачем становила 12\~452, 13 грн., у вересні 2015 року та в березні 2016 року відповідачем було частково погашено заборгованість із заробітної плати перед [PERSON] у розмірі 6483, 24 грн., а тому відповідно станом на 29.09.2016 року заборгованість із заробітної плати становить 5968, 79 грн. Тому, суд, оцінивши всі докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими, і підлягаючими частковому задоволенню. Відповідно\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору, оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору. На підставі ст.ст.\~115,\~237-1 КЗпП України,\~ст. 24 Закону України «Про оплату праці»та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та просить визнати право власності на земельну частку (пай) розміром 5,7 умовних кадастрових гектарів КСП «Хвиля Революції» на території Вільшанської сільської ради, яка залишилась після смерті [INFO] [PERSON] . Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач відзив не подав. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. . Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] (а.с. 4-5 - копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису про смерть, а.с. 12 - копія свідоцтва про народження позивача, а.с. 8 - копія свідоцтва про народження батька позивача [PERSON] ). До складу спадщини входить право власності на земельну частку (пай) розміром 5,7 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Хвиля Революції", вартістю 118 673,37 грн. (а.с. 6 - копія довідки відділу Держгеокадастру у Сосницькому районі). [PERSON] проживала станом на 29.03.1997 року в [ADDRESS] разом із сином [PERSON] (а.с. 7 - копія довідки Сосницької селищної ради). З копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с. 31) вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилась. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] проживав з [PERSON] на час відкриття спадщини, та є таким який прийняв спадщину після смерті останньої. [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [INFO] [PERSON] третьою особою заведена спадкова справа (а.с. 36-55): позивач подав заяву про прийняття спадщини. [PERSON] проживав станом на [INFO] в [ADDRESS] разом із сином [PERSON] (а.с. 10 - копія довідки Сосницької селищної ради). Позивач не може оформити право на зазначене спадкове майно в нотаріальній конторі через відсутність правовстановлюючого документа. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи встановлені судом обставини та їх правове регулювання, позовні вимоги мають бути задоволені.

Outcome: approved