Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення солідарно з відповідача заборгованості за послугу з центрального опалення в розмірі 6693,59 грн. та судові витрати, мотивуючи тим, що відповідачі отримують послуги, однак не вносять за них плати, через що виникла заборгованість з червня 2009 року по грудень 2014 року в розмірі 6693,59 грн. Оскільки відповідачі її добровільно не сплачують, просить стягнути суму заборгованості в судовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, дав пояснення аналогічні викладених у позові. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив, пояснив, що квартира [ADDRESS] відключена від системи центрального опалення з 2009 р. Оскільки послуги з теплопостачання ЛКП Навколо базару" їм не надаються, просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю позовних вимог, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та з підстав, які зазначені в письмових запереченнях, які містяться в матеріалах справи. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомленні про день, час та місце слухання справи, а тому суд вважає, що справу слід слухати у їх відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення, проти чого і не заперечив представник позивача та відповідач [PERSON] представник відповідача [PERSON]. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] представник відповідача [PERSON], дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов не підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають в [ADDRESS](а.с. 4). Згідно розрахунку представленого позивачем у відповідачів станом на 15.12.2014р. існує заборгованість за послуги: центральне опалення з червня 2009 року по грудень 2014 року в розмірі 6693,59 грн. В судовому засіданні також встановлено, що в лютому 2007 року відповідачі звернулись до ЛКП «Навколо Базару» з відповідною заявою про відключення центральне опалення, на яку 20 лютого 2007 року отримали лист-згоду №74, згідно якого ЛКП «Навколо базару» не заперечує проти від'єднання від центрального опалення та встановлення двохфункційного ютла в [ADDRESS](а.с.21). 28 жовтня 2008 року у квартирі[ADDRESS] було встановлено індивідуальне опалення та газовий лічильник, згідно показів якого відповідачі щомісяця здійснювали оплату за спожитий газ. Одночасно було демонтовано елементи централізованого теплопостачання, а труби ізольовано. 24.09.2009 року за участю представників ВАТ «Львівгаз» було складено акт приймання закінченого будівництва об'єкту системи газопостачання(а.с.23), згідно якого приймальна комісія розглянула документацію представлену у відповідності з вимогами «Правил приймання закінчених будівництвом об'єктів систем газопостачання» і «Правил безпеки систем газопостачання України», провела зовнішній огляд об'єкту, визначила відповідність виконаних будівельно-монтажних робіт проекту. Рішенням приймальної комісії було визнано, що будівельно-монтажні роботи виконані в повному об'ємі у відповідності з ескізом, вимогам ДБН В 25-20.2001 і «Правил безпеки газопостачання України». Додатком до даного акту є погоджена головним інженером ВАТ «Львівгаз» схема газопроводів, з якої вбачається, що монтаж газопроводів виконано згідно ДСТУ 3262-75(а.с.24). Таким чином, з 28 жовтня 2008 року відповідачі фактично припинили користуватись послугами центрального тепло- та гарячого водопостачання, при цьому до даного часу ЛКП «Навколо Базару» виставляє відповідач рахунки на оплату послуг, а також вносить письмові попередження про звернення до суду за стягненням заборгованості. Як вбачається із акту від 28.03.2012 року без зазначення дати, який наданий представником позивача, що у квартирі [ADDRESS] встановлено, що нагрівальні прилади системи центрального опалення відрізані, стояки ліквідовані. Із листа ЛКП «Навколо Базару від 26.04.2012 року №148, який наданий представником позивача, видно, що позивач звертався до начальника служби обліку та збуту теплової енергії про внесення змін до договору №3481/Ф від 26.09.02р. про постачання теплової енергії будинку [ADDRESS] на [ADDRESS], шляхом відключення із нього квартири [ADDRESS], опалювальною площею 61,5 кв.м. та тепловим навантаженням 0,00539 як такої, що не отримує послуги теплопостачання. Відповідно до п.24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 р., встановлено, що наймачі квартири зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами відносин з теплопостачання не має, оскільки з 1998 року послуги з теплопостачання ЛКП «Сокільницьке» відповідачу не надаються. Позивачем не надавались відповідачам вищевказані послуги, що підтверджується наявними в справі доказами, позивач від послуг відмовився та не використовував для власних потреб. При цьому, позивачем не представлено доказів про надання відповідачу послуг з опалення з період з червня 2009 року по грудень 2014 року. Крім того,відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтею 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги», передбачено право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору. Згідно ст. 24 Закону України«Про теплопостачання», споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії, якщо це можливо за існуючими технічними нормами. Пунктом 24 Правил надання послуг з централізованого опалення передбачено, що постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 №630, передбачається право споживача на відмову від отримання послуг централізованого опалення. Згідно ст. 5 Закону України«Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживача захистом його прав і надає можливість вибору продукції. Згідно ст. 21 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є непорушними. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоповерховому житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Однак, як встановлено в судовому засіданні, договір між сторонами щодо надання послуг з центрального опалення не укладався. Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно роз'яснень, що містяться в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі» резолютивна частина рішення суду повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215-217 ЦПК України. З вищенаведеного, суд вважає, оскільки відповідачі не користувалися послугами з теплопостачання, а відмовилися від останніх та у зв'язку із ненаданням представником позивача належних доказів на підтвердження свої вимог, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Крім того слід зазначити, що позивачем пропущено встановлений ст. 257 ЦК України трирічний строк звернення до суду, про що заявлено в судовому засіданні відповідачем [PERSON] представником відповідача [PERSON], та міститься у справі відповідне клопотання (а.с.19), а відтак наявні відповідно до ст. 267 ЦК України підстави і для відмови у задоволенні позові.

Outcome: dismissed