Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільного повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно на період навчання від дня пред"явлення позову і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що син продовжує навчання в Прилуцькому гуманітарно-педагогічному коледжі ім. І.Франка, тому потребує додаткової матеріальної допомоги, яку відповідач не надає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте завчасно подала до суду письмову заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення позивачка не заперечує та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився також з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання. У зв'язку з цим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку: з копії Свідоцтва про розірвання шлюбу від 11 серпня 2009 року серії І-ЕЛ №033294 вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а. с.5). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії І-ЕЛ №004482 від 12 червня 1999 року (а.с.4). З довідки №283 від 01.06.2017 року виданої Прилуцьким гуманітарно-педагогічним коледжем ім. І.Франка вбачається, що [PERSON], дійсно навчається на 3-му курсі денної форми навчання за спеціальністю «Технологічна освіта». Термін навчання з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року (а. с.7). З довідки №024/7-09 комітету самоорганізації населення № 7 мікрорайону 273 кварталу від 30 травня 2017 року вбачається, що [PERSON] проживає разом з матір»ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. За таких обставин, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що спільний син сторін [PERSON] досяг повноліття та продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до закінчення ним навчання. На підставі ст.ст. 199, 200 СК України,

Outcome: approved