Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з лютого 2011 року до вересня 2013 року вона проживала з відповідачем однією сім"єю без реєстрації шлюбу, від спільного життя у них народився син [PERSON], [INFO] Після народження дитини відповідач відмовився визнати своє батьківство та написати відповідну заяву до органів РАГС. Позивачка просила в судовому порядку визнати відповідача батьком її сина [PERSON], який народився [INFO] в м.Біла Церква, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\3 частки від усіх видів його доходу щомісячно та 5 750 грн додаткових витрат на лікування дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила також відшкодувати їй судові витрати , понесені на оплату судово-медичної експертизи. Представник відповідача в частині вимог про визнання батьківства позов визнав у повному обсязі, погодився на стягнення аліментів в розмірі 1\\4 частки від доходу відповідача та 1\\2 додаткових витрат на лікування дитини. Вислухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково , виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м.Біла Церква і його батьками в свідоцтві про народження записані : батько - [PERSON]; мати - [PERSON]. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої ст.135 СК України \\ зі слів матері\\ На підставі ст.128 СК України батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред"явлений матір"ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, які засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. В судовому засіданні позивачка стверджувала, що батьком її сина [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON]. Згідно висновку експерта № 145 від 13.07.2015 р. молекулярно-генетичним дослідження встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99 % і є практично доведеним. Представник відповідача після проведення судово-медичної експертизи методом генетичної ідентифікації визнав , що відповідач є батьком сина позивачки [PERSON], [INFO] На підставі викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON], [INFO], батьком [PERSON], [INFO] За клопотанням позивачки [PERSON] прізвище, ім"я, по-батькові, дату, місце народження, відомості про матір малолітньої дитини залишити без змін. Батьком дитини записати [PERSON], [INFO], який визнає себе батьком [PERSON], [INFO], уродженця м.Біла Церква, який народився у громадянки [PERSON], [INFO], уродженки м.Біла Церква. Суд також вважає за необхідне зобов"язати відділ ДРАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції внести відповідні зміни в актовий запис про народження [PERSON], вчинений 09 січня 2014 року за № 50 відділом ДРАЦС Печерського районного управління юстиції у м.Києві, видати нове свідоцтво про народження дитини та анулювати свідоцтво про народження, що було видане 09.01.2014 р., а також внести зміни до Книги реєстрації народжень. Згідно ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.183 СК України частка заробітку \\ доходу\\ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], і не надає позивачці грошової допомоги на його утримання , суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] на користь матері дитини позивачки [PERSON] в розмірі 1\\4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду 24.02.2015 р. і до повноліття дитини. Згідно ст..185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами \\ розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо\\. Судом встановлено, що 02.04.2014 р. позивачка понесла витрати на лікування дитини в сумі 5 750 грн, а тому половина від цієї суми 2 875 грн має бути їй відшкодована за рахунок відповідача. На підставі ст..88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути 3 433 грн 58 коп судових витрат \\ 243,60 грн судовий збір + 3 189,98 грн оплата судової експертизи\\, а також на користь держави 487 грн 20 коп судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial