Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. В результаті рейдерської атаки було силоміць захоплено квартиру [ADDRESS]. Зазначена квартира на праві приватної власності належить громадянці [PERSON] [PERSON] на підставі договору дарування від 30 вересня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Ракитянським В.А. Договір дарування 6 жовтня 2008 року було зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна (реєстраційне посвідчення № [NUMBER] від 6.10.2008 р.). 13 листопада 2008 року названа квартира виступила об'єктом забезпечення за договором іпотеки, укладеним між [PERSON] та канадською компанією «ТОВ Дотком Рекордінз». До моменту подачі цієї заяви ані [PERSON], ані її чоловік і представник [PERSON] (рівно як і інші юридичні представники) обтяження із належної [PERSON] квартири не знімали. Рішенням державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Середи Олени Василівни від 14 березня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 28725557 припинено іпотеку щодо [ADDRESS], загальною площею 87,6 кв.м., житловою площею 72,4 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Рішенням цього ж державного реєстратора від 14 березня 2016 року було припинено обтяження щодо [ADDRESS]. Рішенням державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Хиби Анни Володимиріни від 18 березня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 28814225 зареєстровано право власності на [ADDRESS], загальною площею 87,6 кв.м., житловою площею 72,4 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] та припинено право [PERSON]. Рішенням державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Середи Олени Василівни від 4 березня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 28601150 було припинено обтяження щодо [ADDRESS], загальною площею 88,2 кв.м., житловою площею 72,7 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], а рішенням 28623192 від 9 березня 2016 року - припинено іпотеку. Рішенням державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Хиби Анни Володимиріни від 18 березня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 288814511, зареєстровано право власності на [ADDRESS] за [PERSON], та припинено право [PERSON]. Рішенням державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Середи Олени Василівни від 14 березня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 28726094, було припинено іпотеку щодо нежитлових приміщень, групи приміщень [ADDRESS] загальною площею 42,9 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], а рішенням 28725827 від цієї ж дати - припинено обтяження. Рішенням державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Хиби Анни Володимирівни від 18 березня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 288813578, зареєстровано право власності на нежитлові приміщення, групи приміщень [ADDRESS] загальною площею 42,9 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] за [PERSON], та припинено право [PERSON]. Всі три поіменовані, належні [PERSON] об'єкти нерухомості - квартири [ADDRESS], 6 та нежитлове приміщення під літерою «А», зареєстровані за [PERSON], 22 березня 2016 року були відчужені ним ТОВ «Подільське збіжжя», а тим, у свою чергу, громадянину [PERSON] Останнім покупцем у ланцюгу перепродажів (їх було три, починаючи із березня 2016 року) виступила громадянка [PERSON] (ід. код [NUMBER]), підстава реєстрації права власності за [PERSON] названо договір купівлі-продажу квартири від 25 липня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Анохіною Вікторією Михайлівною. Право власності [PERSON] на [ADDRESS] було зареєстровано 26 лютого 2015 року. Право власності на [ADDRESS] - 26 травня 2016 року, право власності на нежитлові приміщення, групи приміщень [ADDRESS] загальною площею 42,9 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] - також 26 травня 2016 року. До 2 вересня 2016 року [PERSON] і [PERSON] під час своїх перебувань в Україні, а у інший час - їхні довірені особи, відкрито і безперешкодно користувалися [ADDRESS], [ADDRESS], сплачували усі комунальні платежі. Там наявні їхні речі. У грудні 2014 року [PERSON] під час його чергового візиту до України стало відомо, що у вересні 2014 року громадянином України із кримською реєстрацією [PERSON] було здійснено спробу зняти обтяження із належних [PERSON] квартир [ADDRESS] [ADDRESS]. З інформації кількох незалежних нотаріусів, отриманої на офіційний запит представника і чоловіка громадянки [PERSON] [PERSON] [PERSON] стало відомо, що у вересні 2014 року обтяження щодо квартири [ADDRESS] на деякий час припинялось із причини, що воно буцімто було помилково зареєстровано. Щодо іншої належної [PERSON] квартири стало відомо, що 11 вересня 2014 року на підставі заяви [PERSON] (громадянина України із місцем реєстрації у Автономній республіці Крим) обтяження щодо [ADDRESS] було: припинено; щодо припинення обтяження відносно квартири [ADDRESS] було сформовано витяг; припинення обтяження було скасовано через 40 хвилин після його реєстрації; дані щодо реєстрації припинення обтяження і скасування припинення вилучено із реєстру. Підставою припинення обтяження стало рішення Макарівського районного суду Київської області за № 2-1429/2009 від 23 грудня 2009 року. Як стало відомо з відповіді Реєстраційної служби від 27 січня 2015 року № В-5037-06 спроби зняти обтяження з квартир [ADDRESS] 6 робились 10 і 11 вересня 2014 року на підставі заяви [PERSON] Підставою для зняття обтяження в обох випадках було названо рішення Макарівського районного суду Київської області за № 2-1429/2009 від 23 грудня 2009 року. З відповіді голови Макарівського районного суду Київської області [PERSON] стало відомо, що справа за названим номером в суді відсутня, зберіглась тільки обліково-статистична картка на неї, відповідно до якої позивачем у справі виступив буцімто [PERSON], відповідачем було названо [PERSON], суть позову: розірвання договору. Рішенням суду від 23 грудня 2009 року [PERSON] в позові було відмовлено. Копію рішення на запит [PERSON] суд не видав - через відсутність справи у архіві, про що складено відповідний акт. Реєстраційною службою м. Києва у знятті обтяжень на квартир [ADDRESS] 6 було відмовлено, оскільки судове рішення викликало підозри: воно було ухвалено з явним порушенням правил територіальної підсудності, без участі власниці квартир [PERSON] і іпотекодержателя («ТОВ Дотком Рекордінз», [PERSON]), а також за участю громадянина України [PERSON] із кримською реєстрацією, який жодного відношення до Макарівського району Київської області не мав. За заявою реєстраційної служби 10 листопада 2014 року було відкрито кримінальне провадження за № 42014110000000368. В результаті розслідування було встановлено, що рішення Макарівського районного суду Київської області за № 2-1429/2009 від 23 грудня 2009 року не ухвалювалось і не підписувалось суддею, який у ньому названий. На підставі статей 203, 215, 387, 388 ЦК України представник позивача просить суд: визнати недійсним договір купівлі-продажу [ADDRESS], загальною площею 87,6 кв.м., житловою площею 72,4 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] від 25 липня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Анохіною Вікторією Михайлівною; визнати недійсним договір купівлі-продажу [ADDRESS], загальною площею 88,2 кв.м., житловою площею 72,7 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] від 25 липня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Анохіною Вікторією Михайлівною; визнати недійсним договір купівлі-продажу групи приміщень [ADDRESS] загальною площею 42,9 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] від 25 липня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Анохіною Вікторією Михайлівною; скасувати у Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень реєстраційні записи про право власності: 13759368, відповідно до якого право власності на [ADDRESS], загальною площею 87,6 кв.м., житловою площею 72,4 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON]; 14067232, відповідно до якого право власності на [ADDRESS], загальною площею 87,6 кв.м., житловою площею 72,4 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за Товариство з обмеженою відповідальністю «Подільське збіжжя», код ЄДРПОУ 32472885; 14389405, відповідно до якого право власності на [ADDRESS], загальною площею 87,6 кв.м., житловою площею 72,4 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за громадянином [PERSON]; 15567685, відповідно до якого право власності на [ADDRESS], загальною площею 87,6 кв.м., житловою площею 72,4 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON]; 13759689, відповідно до якого право власності на [ADDRESS], загальною площею 88,2 кв.м., житловою площею 72,7 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON]; 14030073, відповідно до якого право власності на [ADDRESS], загальною площею 88,2 кв.м., житловою площею 72,7 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за Товариство з обмеженою відповідальністю «Подільське збіжжя», код ЄДРПОУ 32472885; 14389339, відповідно до якого право власності на [ADDRESS], загальною площею 88,2 кв.м., житловою площею 72,7 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за громадянином [PERSON]; 15568266, відповідно до якого право власності на [ADDRESS], загальною площею 88,2 кв.м., житловою площею 72,7 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON]; 13759008, відповідно до якого право власності на нежитлові приміщення, групи приміщень [ADDRESS] загальною площею 42,9 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON]; 14066621, відповідно до якого право власності на нежитлові приміщення, групи приміщень [ADDRESS] загальною площею 42,9 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за Товариство з обмеженою відповідальністю «Подільське збіжжя», код ЄДРПОУ 32472885; 14388554, відповідно до якого право власності на нежитлові приміщення, групи приміщень [ADDRESS] загальною площею 42,9 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за громадянином [PERSON]; 15568786, відповідно до якого право власності на нежитлові приміщення, групи приміщень [ADDRESS] загальною площею 42,9 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON]; поновити у Державному реєстрі реєстрації речових прав та їх обтяжень записи стосовно [PERSON], а саме: запис про накладення іпотеки на [ADDRESS], загальною площею 87,6 кв.м., житловою площею 72,4 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] за № 8932496 від 13.11.2008 року, державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві [PERSON]; запис про накладення обтяження на [ADDRESS], загальною площею 87,6 кв.м., житловою площею 72,4 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] за № 8932466 від 13.11.2008 року, державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві [PERSON].; запис про право власності за № 8932348, за яким зареєстровано право власності на [ADDRESS], загальною площею 87,6 кв.м., житловою площею 72,4 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] за [PERSON]; ;апис про накладення іпотеки на [ADDRESS], загальною площею 88,2 кв.м., житловою площею 72,7 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] за № 9878829 від 13.03.2008 року, державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Скляренко Олексій Миколайович; запис про накладення обтяження на [ADDRESS], загальною площею 88,2 кв.м., житловою площею 72,7 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] за № 9878749 від 13.03.2008 року, державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Скляренко Олексій Миколайович; запис про право власності за № [NUMBER] від 26.05.2015 року, за яким право власності на [ADDRESS], загальною площею 88,2 кв.м., житловою площею 72,7 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON]; запис про накладення іпотеки на нежитлові приміщення, групи приміщень [ADDRESS] загальною площею 42,9 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] за № 9879375 від 10 квітня 2009 року, державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Скляренко Олексій Миколайович; запис про накладення обтяження на нежитлові приміщення, групи приміщень [ADDRESS] загальною площею 42,9 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] за № 9879463 від 10 квітня 2009 року, державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Скляренко Олексій Миколайович; запис про право власності за [NUMBER] від 26.05.2015 року, за яким право власності на нежитлові приміщення, групи приміщень [ADDRESS] загальною площею 42,9 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON]; витребувати від [PERSON] (ід. код [NUMBER]; [ADDRESS]) на користь [PERSON] ([NUMBER]; [ADDRESS]) наступні об'єкти нерухомості: [ADDRESS], загальною площею 87,6 кв.м., житловою площею 72,4 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]; [ADDRESS], загальною площею 88,2 кв.м., житловою площею 72,7 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]; групу приміщень [ADDRESS] загальною площею 42,9 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Судові витрати покласти на відповідача [PERSON] В судовому засіданні 27.03.2017 року задоволено клопотання представника позивача залишено без розгляду вимоги [PERSON] в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу, квартир, скасування у Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень реєстраційних записів про право власності поновлення в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень записів стосовно [PERSON] залишити без розгляду. Також в продовж розгляду справи позовні вимоги змінювались та остаточно представник позивача просив суд: Витребувати від [PERSON] (ІПН [NUMBER], [ADDRESS]) на користь [PERSON] та передати у власність [PERSON] ([NUMBER], [ADDRESS]): [ADDRESS], загальною площею 87,6 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] у існуючому стані; [ADDRESS], загальною площею 88,2 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] у існуючому стані; групу приміщень [ADDRESS], загальною площею 42,9 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] у існуючому стані та вселити позивача у спірні приміщення. 26.01.2018 р. у зв»язку із набранням чинності змін до ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) в судовому засіданні вирішено питання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, роз»яснено сторонам, учасникам процесу можливість надати заяви по суті справи, докази, надавати пояснення та заявляти клопотання. 16 лютого 2018 р. здійснюючи підготовче засідання до участі в справі було залучено за клопотанням Департаменту (Центру надання адміністративних послуг виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) третю особу: Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Під час підготовчого засідання вирішувались інші клопотання заявлені представниками сторін, долучались докази. Від представника відповідача [PERSON] надходив відзив на позов де зазначено наступне. [PERSON] є належним набувачем спірних приміщень. Відповідач уклала договори купівлі - продажу приміщень, які були нотаріально посвідчені, сплатила обумовлені договорами вартості майна. Вже в жовтні 2016 р. їй стало відомо від правоохоронних органів про те, що на об"єкти нерухомості накладено арешт, оскільки дані об2єкти нерухомості були відчужені на підставі рішення Макарівського районного суду Київської області від 23.12.2009 р., якого ніби то не існує. Вищенаведене дає підстави стверджувати, що відносно [PERSON] вчинено шахрайські дії, внаслідок чого заподіяно шкоду у великих розмірах, а саме в сумі 3 709 812,00 грн. Заява до поліції подана, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва таку заяву зобов»язано внести до ЄРДР. Разом з тим, [PERSON] влітку 2017 р. знаходилась на лікуванні та не мала змоги відвідувати спірні приміщення. В подальшому відповідачу стало відомо від знайомого, який здійснював нагляд за майном, що і квартири і нежитлові приміщення мають вигляд відмінний від того, в якому вони купувались. З його слів стало відомо, що надалі використовувати приміщення за призначенням не має можливості: стіни поламані, підлога розібрана. Щодо даного факту, [PERSON] направлено до поліції заяву про злочин. Відповідно до довідок від 17.10.2017 р. приватного БТІ «Макропроект» неможливо визначити межі та площу [ADDRESS], [ADDRESS] та нежитлового приміщення [ADDRESS]. Непридатність до нормальної експлуатації за призначенням зазначених об»єктів нерухомості також підтверджується висновками експерта за результатами будівельно-технічного дослідження. Об»єктом віндикаційного позову може бути індивідуально визначене майно, яке існує в натурі на момент подання позову. У разі загибелі такого майна віндикаційний позов не може бути пред»явлений за відсутністю предмета спору. За таких обставин представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову та постановити ухвалу про закриття провадженні у справі. Представником позивача [PERSON] надано відповідь на відзив де вказано наступне. На підставі принципу доказування «поза розумним сумнівом» позивачка вважає, що [PERSON] придбала квартири [ADDRESS][ADDRESS] та нежитлове приміщення групи нежитлових приміщень [ADDRESS], розташовані за адресою: м. Київ, [ADDRESS], без наміру здійснювати щодо них суб'єктивні правомочності власника (володіти, користуватися та розпоряджатися придбаною нерухомістю), а також із наміром позбавити [PERSON] можливості повернути по суду відібрані у неї внаслідок реалізації шахрайської оборудки об'єкти нерухомості - із можливістю [PERSON] володіти, користуватися та розпоряджатися ними. Тобто, із прямим наміром завдати їй матеріальної і моральної шкоди внаслідок безповоротної втрати нерухомої власності. Зазначене твердження базується на системі неспростовних фактів, докази яких містяться у матеріалах справи. [PERSON] не може вважатися добросовісним покупцем, у тому числі - на підставі аналізу наданих її ж представником документів (копій договорів купівлі-продажу від 25 липня 2016 року). Добросовісність покупця визначається через конклюдентні дії, вчинені ним в реалізацію набуття права власності, які свідчать про його необізнаність у придбанні краденого майна. Тобто, дії, вчинені із розумною обачністю (постанова ВСУ від 29 червня 2016 року) і такі, що засвідчують намір придбання нерухомої власності із використанням її за цільовим призначенням. Дії [PERSON] зазначеним критеріям не відповідають. [PERSON] в особі свого представника намагається будь-що закрити віндикаційне провадження або переконати суд у загибелі об'єкта віндикації. У поєднанні із дивним способом руйнування належних [PERSON] об'єктів нерухомості, при застосуванні принципу «поза розумним сумнівом» слід зробити єдиний висновок: [PERSON] не є добросовісним набувачем майна. Навпаки, її дії є цілеспрямованими і направлені вони на нанесення шкоди [PERSON], а також пам'ятці культурної спадщини, якою є (попри наявність таких як ТОВ «Златовлад» і [PERSON] співвласників) і залишається будинок № [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити. Додатково пояснила, що об'єкти нерухомості, які витребовуються в межах цього позову, вибули з володіння [PERSON] поза її волею. Зазначена обставина підтверджується належними і допустимими доказами. Одночасно ця обставина є самодостатньою підставою для задоволення заявленого віндикаційного позову. Крім того, не можливо вважати майно не існуючим. Так, на день розгляду справи воно є непридатним для використання за цільовим призначенням, проте не є знищеним. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, поважність причин неявки не повідомив, заяви про відкладення судового засіданні від нього не надходило. Як свідчать матеріали справи представник Київської міської ради належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи. Направляв в адресу суду пояснення, з яких вбачається, що представник третьої особи просить винести законне та обґрунтоване рішення на підставі чинного законодавства України, слухати справу за його відсутністю. Інші учасники справи в судове засідання не з»явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Суд, за відсутності підстав, визначених ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача та третіх осіб. Вислухавши пояснення представника [PERSON], дослідивши надані сторонами докази, та надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Як свідчать матеріали справи, 30.09.2008 р між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, посвідчений Ракитянським В.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, відповідно до якого [PERSON] передав безоплатно у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Право власності на квартиру було зареєстровано позивачем в Київському міському БТІ 06.10.2008 р. за № 8278. Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності свідчить про те, що саном на 04.03.2015 р. квартира була зареєстрована за позивачем. Дата реєстрації - 26.02.2015 р. 12.02.2008 р. між правочинів [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, посвідчений Ракитянським В.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, відповідно до якого [PERSON] передав безоплатно у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Право власності на квартиру було зареєстровано позивачем в Київському міському БТІ 15.02.2008 р. за № 8278. Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності свідчить про те, що саном на 02.06.2015 р. квартира була зареєстрована за позивачем. Дата реєстрації - 26.05.2015 р. Також 20.02.2009 р. р між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, посвідчений Ракитянським В.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, відповідно до якого [PERSON] передав безоплатно у власність [PERSON] нежилі приміщення загальною площею 44,1 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Київ, [ADDRESS] в м. Києві. Право власності на квартиру було зареєстровано позивачем в Київському міському БТІ 27.02.2009 р. за № 2945-П. Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності свідчить про те, що саном на 02.06.2015 р. квартира була зареєстрована за позивачем. Дата реєстрації - 02.06.2015 р. Представником відповідача [PERSON] до матеріалів справи долучено копії договорів купівлі - продажу від 25.07.2016 р., посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М. за умовами яких, [PERSON] продав, а [PERSON] купила та прийняла від продавця квартири [ADDRESS],[ADDRESS], а також нежитлове приміщення групи приміщень [ADDRESS] загальною площею 42,9 кв. м. , що розташоване за адресою6 м. Київ, [ADDRESS].. При цьому, як свідчать зазначені договори, відчужувані квартири та нежитлове приміщення належать продавцю на підставі договорів купівлі - продажу , посвідчених [PERSON], приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу 29.04.2016 р. Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.04.2016 р. Як вбачається з матеріалів справи, а саме витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: Рішенням державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Хиби Анни Володимиріни від 18 березня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 28814225 зареєстровано право власності на [ADDRESS], загальною площею 87,6 кв.м., житловою площею 72,4 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] та припинено право [PERSON]. Рішенням державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Хиби Анни Володимиріни від 18 березня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 288814511, зареєстровано право власності на [ADDRESS] за [PERSON], та припинено право [PERSON]. Рішенням державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Хиби Анни Володимирівни від 18 березня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 288813578, зареєстровано право власності на нежитлові приміщення, групи приміщень [ADDRESS] загальною площею 42,9 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] за [PERSON], та припинено право [PERSON]. В подальшому, як свідчать витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спірні об»єкти нерухомості - квартири [ADDRESS][ADDRESS] та нежитлове приміщення під літерою «А» 22 березня 2016 року були [PERSON] відчужені ТОВ «Подільське збіжжя», а тим, у свою чергу, громадянину [PERSON] Представник позивача зазначає, що відчуження майна, яке належить [PERSON] відбулось поза межами правого поля, оскільки об»єкти нерухомого майна, на час укладення у 2016 р. відповідних угод перебували під забороною відчуження, у зв»язку із передачею квартир та нежитлового приміщення в іпотеку Корпорації «ТОВ Дотком Рекордінз». Наразі, з витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що квартири [ADDRESS], нежитлове приміщення групи приміщень [ADDRESS] загальною площею 44,1 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Київ, [ADDRESS] в м. Києві перебували під забороною відчуження у зв»язку із укладанням власником майна [PERSON] договорів іпотеки з Корпорації «ТОВ Дотком Рекордінз». Так[ADDRESS] стала предметом іпотеки за договором від 13.11.2008 р.. Дата реєстрації обтяження реєстрі - 13.11.208 р. за № 8188127. Квартира [ADDRESS] стала предметом іпотеки за договором від 13.03.2008 р. Дата реєстрації обтяження - 13.03.2008 р. за № 6779799. Нежитлове приміщення групи приміщень [ADDRESS] загальною площею 44,1 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Київ, [ADDRESS] в м. Києві стало предметом іпотеки за договором від 10.04.2009 р. Дата реєстрації обтяження - 10.04.2009 р. за № 8632500. Рішенням державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Середи Олени Василівни від 14 березня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 28725557 припинено іпотеку щодо [ADDRESS], загальною площею 87,6 кв.м., житловою площею 72,4 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Рішенням цього ж державного реєстратора від 14 березня 2016 року було припинено обтяження щодо [ADDRESS]. Рішенням державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Хиби Анни Володимирівни від 18 березня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 28814225 зареєстровано право власності на [ADDRESS], загальною площею 87,6 кв.м., житловою площею 72,4 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] та припинено право [PERSON]. Рішенням державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Середи Олени Василівни від 4 березня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 28601150 було припинено обтяження щодо [ADDRESS], загальною площею 88,2 кв.м., житловою площею 72,7 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], а рішенням 28623192 від 9 березня 2016 року - припинено іпотеку. Рішенням державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Хиби Анни Володимирівни від 18 березня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 288814511, зареєстровано право власності на [ADDRESS] за [PERSON], та припинено право [PERSON]. Рішенням державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Середи Олени Василівни від 14 березня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 28726094, було припинено іпотеку щодо нежитлових приміщень, групи приміщень [ADDRESS] загальною площею 42,9 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], а рішенням 28725827 від цієї ж дати - припинено обтяження. Рішенням державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Хиби Анни Володимирівни від 18 березня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 288813578, зареєстровано право власності на нежитлові приміщення, групи приміщень [ADDRESS] загальною площею 42,9 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] за [PERSON], та припинено право [PERSON]. Як свідчать матеріали справи і доказів зворотнього під час розгляду справи отримано не було, квартири [ADDRESS][ADDRESS] та нежитлове приміщення під літерою «А», зареєстровані за [PERSON], 22 березня 2016 року були відчужені ним ТОВ «Подільське збіжжя», а тим, у свою чергу, громадянину [PERSON] Державною реєстраційною службою України (Укрдержреєстр) 27.01.2015 р. № В-5037-06 повідомлено спроби зняти обтяження з квартир [ADDRESS] 6 робились 10 і 11 вересня 2014 року на підставі заяви [PERSON] Підставою для зняття обтяження в обох випадках було названо рішення Макарівського районного суду Київської області за № 2-1429/2009 від 23 грудня 2009 року. Як свідчать матеріали справи, а саме лист прокуратури міста Києва від 06.11.2017 р. № 04/2/4/2-65-17 Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42014110000000368 від 10.11.2014 р. за фактом шахрайського заволодіння невстановленими особами [ADDRESS] та [ADDRESS], а також нежитловим приміщенням групи нежитлових приміщень [ADDRESS], що належали на праві власності громадянці [PERSON] [PERSON], шляхом використання підробленого рішення Макарівського районного суду Київської області за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 194 КК України. Представником позивача долучалась копія зазначеного рішення Макарівського районного суду Київської області від 23.12.2009 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсними договорів та визнання права власності на предмети спору, яким визнано недійсними договори дарування предмету спору, укладені між [PERSON] та [PERSON], визнано недійсними договори іпотеки, укладені [PERSON] з Корпорацією ТОВ «Дотком Рекордінз» та визнано за [PERSON] право власності на квартири [ADDRESS],[ADDRESS] та нежитлове приміщення групи приміщень [ADDRESS] за адресою6 м. Київ, [ADDRESS].. Разом з тим, на запит суду, СУ ГУ Національної поліції у місті Києві 20.12.2017 р. надано копію обліково-статистичної картки на цивільну справу № 2-1429/2009, яка була вилучена на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07.03.2017 р. у межах кримінального провадження № 2014110000000368. Зі змісту зазначеного документа вбачається, що в провадженні Макарівського районного суду Київської області за № 2-1429/2009 перебувала цивільна справа за позовом ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Приймаючи рішення по суті спору, суд має зазначити про застосування положень цивільного процесуального законодавства щодо змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства. Так приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків. Так, представниками позивача зазначено, що наявні підстави для застосування положень ст. ст. 387,388 ЦК України - права власника щодо витребування майна у добросовісного набувача. З іншого боку, представник відповідача [PERSON] зазначає, що власник майна є належним набувачем, оскільки придбала об»єкти нерухомості на підставі договорів купівлі - продажу, сплатила обумовлені угодами гроші. При укладанні договорів на об»єктах нерухомості не було жодних обтяжень, вони не перебували під арештом, під спором тощо. Крім того, об»єктом індикаційного позову може бути індивідуально визначене майна, яке існує в натурі, і з огляду на те, що об»єкти нерухомості перебувають у стані який не дає можливості визначити їх межі, задоволення позову не є можливим. У відповідності до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 388 ЦК України власник вправі витребовувати своє майно у добросовісного набувача у разі, якщо таке майно вибуло з володіння власника поза його волею. Як вбачається з матеріалів справи, право власності на спірні квартири та нежитлове приміщення було у встановленому законом порядку зареєстроване за позивачем, об»єкти нерухомості перебували під обтяженням у зв»язку із укладанням договорів іпотеки. Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що рішення Макарівським районним судом Київської області 23.12.2009 р. про визнання за [PERSON] права власності на предмети спору не приймалось. При цьому під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про наявність у власника наміру відчужити майно, або вчинення дій, які б свідчили про такі наміри. Відповідно ж до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-117цс12 від 10 жовтня 2012 року вибуття майна не з волі власника означає відсутність у нього свідомо поставленої мети на передачу майна у власність іншій особі, неприйняття ним будь-яких дій або заходів для досягнення цієї мети і втрату майна в результаті здійснення іншими особами дій, спрямованих на відчуження майна, без узгодження з власником. При цьому суд вважає за можливе взяти до уваги позицію Вищого адміністративного суду України, викладену в ухвалі від 23 червня 2016 року у справі № 826/18270/15 відповідно до якої надана для реєстрації прав та обтяжень копія судового рішення, яке фактично судом не приймалось, не є документом, який породжує будь-які правові наслідки. Крім того, суд також дійшов висновку, що оскільки обтяження майна було знято на підставі неіснуючого судового рішення, то набуття права власності на таке майно є таким, що відбулося без правових підстав та не відповідає презумпції правомірності права власності. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає за можливе погодитись з позицією та доводами представника позивача, що спірне майно вибуло з володіння [PERSON] поза волею останньої, а отже в розумінні вимог чинного законодавства України може бути витребувано навіть у добросовісного набувача. Так, в розумінні вимог чинного законодавства України віндикаційний позов може бути заявлено відносно майна, яке існує в натурі на момент вирішення спору. Дана обставина не оспорювалась учасниками процесу. На підтвердження того, що спірне майно не є індивідуально визначеними речами, представник [PERSON] посилається на довідки приватного БТІ ПП «Макропроект» від 17.10.2017 р. де зазначено щодо неможливості визначити межі та площу спірних приміщень, а також на висновки експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження щодо непридатності приміщень до нормальної експлуатації. Так, до справи представником відповідача було долучено висновки експерта № 6-1/09-2017, № 6-2/09-2017 та № 6-3/09-2017 складені відповідно 05.09.2017 р., 06.09.2017 р. та 07.09.2017 р. за результатами проведення будівельно-технічного дослідження на замовлення [PERSON] відповідно до якого за відсутності несучих конструкцій перекриттів, перегородок між приміщеннями квартир, нежитлового приміщення та всіх інженерних мереж, а також сантехнічного та електричного обладнання, квартира [ADDRESS] не відповідає вимогам, які передбачені нормативними документами (ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» (зі змінами) до житлових приміщень та поняття «квартира» до нежитлових приміщень та не придатні до експлуатації по призначенню. ПП «Макропроект» на замовлення [PERSON] листами від 17.10.2017 р. повідомило про те, що при обстеженні спірних квартир та нежитлового приміщення, було виявлено, що будинок знаходиться у зруйнованому стані, відсутні перегородки та міжповерхові перекриття. Визначити межі та площу об»єктів нерухомості не має можливості. З іншого боку фахівцями Науково-технічний центру «Будівельна експертиза» на замовлення представника позивача 05.12.2017 р. складено висновок експерта № 139 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження з якого вбачається, що функціональне призначення спірних квартир та нежитлового приміщення в існуючому стані не може бути досліджене в натурі, через відсутність ліквідованих огорожувальних конструктивних елементів та інженерних мереж та обладнання. Приміщення є ліквідованими тимчасово, а їхня ліквідація не є безповоротною. Надаючи оцінку доводам представника [PERSON] в цій частині суд має зазначити наступне. За приписами ст. 346 ЦК України право власності припиняється, зокрема, у разі знищення майна. В свою чергу положеннями ч. 2 ст. 349 ЦК України встановлено, що у разі знищення майна, права на яке підлягає державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Як свідчать матеріали справи, спірне майно зареєстровано за відповідачем, що не заперечується стороною відповідача. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які свідчать про те, що [PERSON] зверталась у встановленому порядку до відповідного органу із заявою про внесення змін до державного реєстру. Крім того, за приписами ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Для висновку про те, що предмет спору не існує, мають бути наявні беззаперечні та безсумнівні докази того, що майно фізично не існує. Надані сторонами висновки експертів, з огляду на викладене в них, не надають суду можливості вважати, що об»єкти нерухомості припинили своє існування. З іншого боку зазначені висновки експертів, дають суду підстави для відмови в задоволенні вимог позивача в частині вимог про вселення [PERSON] вітер у спірні приміщення, зважаючи на те що приміщення не є придатними для використання за призначення та представником позивача, за умови не оспорювання даної обставини, не доведено необхідності задоволення позову в цій частині. Представником позивача визнано в судовому засіданні обставину, що спірні приміщення не є придатними для використання за призначенням. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову - витребування спірного майна на користь позивача [PERSON] від [PERSON], в задоволенні іншої частини вимог слід відмовити. За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial