Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що 27 березня 2014 року рішенням № 1606 Ямпільської міської ради Вінницької області 46 сесією 6 скликання було затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, позивачу щодо будівництва індивідуального гаража по [ADDRESS] Вінницької області. 17 квітня 2014 року відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності було зареєстроване право власності земельну ділянку у відповідному порядку. 25 листопада 2014 року було погоджено висновок № 132 Ямпільської районної державної адміністрації відділом містобудування, архітектури та ЖКГ «про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється з будівництва індивідуальних гаражів на будівництво і обслуговування будівель торгівлі». 24 грудня 2014 року рішенням № 1803 Ямпільської міської ради Ямпільського району Вінницької області 55 сесією 6 скликання було затверджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з будівництва індивідуальних гаражів на будівництво та обслуговування будівель торгівлі, яка перебуває у власності позивача по [ADDRESS] Вінницької області. Коли позивач звернувся до Ямпільської міської ради Вінницької області з питанням визнання права власності на самочинне будівництво, то в усному порядку його повідомили про те, що у посадовців Ямпільської міської ради немає такої можливості, так як відповідно до законодавства України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього і рекомендували звернутись до Ямпільського районного суду Вінницької області із вирішенням даної проблеми. Тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Ямпільської міської ради Вінницької області Житар Д.О. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вивчивши надані матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.2, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом У відповідності до вимог ст. 60 ч.1 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі, і які не суперечать один одному і підтверджують доводи позивача, судом встановлено, що 27 березня 2014 року рішенням № 1606 Ямпільської міської ради Вінницької області 46 сесією 6 скликання було затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, позивачу щодо будівництва індивідуального гаража по [ADDRESS] Вінницької області. 17 квітня 2014 року відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності було зареєстроване право власності земельну ділянку у відповідному порядку. 25 листопада 2014 року було погоджено висновок № 132 Ямпільської районної державної адміністрації відділом містобудування, архітектури та ЖКГ «про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється з будівництва індивідуальних гаражів на будівництво і обслуговування будівель торгівлі». 24 грудня 2014 року рішенням № 1803 Ямпільської міської ради Ямпільського району Вінницької області 55 сесією 6 скликання було затверджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з будівництва індивідуальних гаражів на будівництво та обслуговування будівель торгівлі, яка перебуває у власності позивача по [ADDRESS] Вінницької області. Коли позивач звернувся до Ямпільської міської ради Вінницької області з питанням визнання права власності на самочинне будівництво, то в усному порядку йому було відмовлено. Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Таким чином, враховуючи вищенаведене судом встановлено, що будівлю торгівлі, яка розташована по [ADDRESS] Вінницької області є самочинним будівництвом за ознакою - будівництво без належно затвердженого проекту. Згідно абз.2 п.9 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012 року №6, за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватись за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30 березня 2012 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). Відповідно до п.10 Додатку 1 «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 ( у редакції наказу від 28 січня 2003 року № 6/5) підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно, тобто правовстановлюючим документом, може бути рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна та про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна. Згідно ст.8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до повноважень органу держаної реєстрації прав входить проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень. Таким чином, за даним рішенням суду необхідно зареєструвати право власності за [PERSON] на самочинно збудовану будівлю торгівлі, яка розташована по [ADDRESS] Вінницької області. Враховуючи вищезазначені обставини і дослідженні матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Вимог про відшкодування з відповідача судових витрат, понесених при зверненні до суду, позивачем не заявлено, у звязку з чим,

Outcome: approved