Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

ТДВ СК «ПСК-ЗАХІД» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат в порядку регресу в розмірі 14919 грн 31 коп., мотивуючи це тим, що 24.02.2012 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ТДВ СК «ПСК-Захід» був укладений Генеральний договір добровільного страхування кредитів № 142, відповідно до якого було застраховано фінансові ризики, що може зазнати страхувальник у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням позичальниками своїх договірних зобов"язань за Кредитними угодами. 29.03.2007 року між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір про відкриття працівнику ВАТ "Ощадбанку" карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за кредитною схемою. Ощадбанк звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку із настанням страхового випадку, а саме непогашення відповідачем своїх зобов'язань за договором. На підставі даної заяви Ощадбанку було виплачено 19622 грн 65 коп. страхового відшкодування, частина з яких - 4703,34 грн Відповідачем була погашена, решту суми боргу - 14919,31 грн позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. Сторони в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Представник позивача через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 29.03.2007 року між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] (далі - Клієнт) було укладено Договір № 115565 про відкриття працівнику ВАТ "Ощадбанк" карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за кредитною схемою, відповідно до умов якого Банк відкрив Клієнту картковий рахунок № 26259500211664 в гривні для обліку коштів до запитання і здійснення операцій по ньому на умовах цього договору та відповідно до нормативних актів Національного банку України і правил МПС, а також для користування картковим рахунком видав Клієнту платіжну картку. До даного договору, між Банком та [PERSON] 05.03.2013 року був укладений додатковий договір №1, яким встановлено [PERSON] кредитний ліміт у сумі 15000 грн, а 25.06.2013 року укладено додатковий договір №2, де кредитний ліміт було втсановлено в сумі 24000,00 грн. 24.02.2012 року між ТДВ СК «ПСК-Захід» та ПАТ «Державний ощадний банк України» був укладений Генеральний договір добровільного страхування кредитів № 142 (надалі - Договір страхування), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, і пов'язані з невиконанням або неналежним виконанням Позичальниками своїх договірних зобов'язань за Кредитними угодами. Вигодонабувачем за цим Договором є Страхувальник. Як убачається зі змісту умов вказаного Договору страхування, сторони погодили, що страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування за цим Договором і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. [PERSON] ризиком за цим Договором є можливість невиконання або неналежного виконання Позичальником умов Кредитної угоди. [PERSON] випадком за цим Договором є факт завдання збитків Страхувальнику внаслідок невиконання або часткового невиконання Позичальником своїх зобов'язань по поверненню суми Кредиту та/або сплати процентів за користування Кредитом в строки та на умовах, що передбачені в конкретній Кредитній угоді, внаслідок неплатоспроможності Позичальника. Під неплатоспроможністю Позичальника Сторони розуміють невиконання Позичальником умов Кредитної угоди по своєчасній сплаті Кредиту та/або процентів за користування Кредитом понад 10 (десять) календарних днів з будь-яких причин, за винятком тих, що передбачені розділом 6 цього Договору. Статті 526, 525 ЦК України визначають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як убачається зі змісту статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Стаття 546 ЦК України визначає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Так, статті 979, 980 ЦК України визначають, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: 1) життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Стаття 989 ЦК України передбачає, що страхувальник зобов'язаний, зокрема своєчасно вносити страхові платежі (внески, премії) у розмірі, встановленому договором; повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Згідно п.п. 9.1, 9.2, 9.3 Договору страхування Страхувальник зобов'язаний протягом 15 (п'ятнадцяти) робочих днів з моменту коли йому стало відомо про настання страхового випадку, передбаченого умовами цього Договору, письмово повідомити про це [PERSON]. Для отримання страхового відшкодування Страхувальник також надає [PERSON] заяву про настання страхового випадку з одночасною передачею завірених уповноваженим працівником Страхувальника копій всіх документів, які свідчать про настання страхового випадку і про розмір збитку, згідно наступного вичерпного переліку: копію цього Договору; копію Кредитної угоди, за якою настав страховий випадок; довідку Страхувальника про заборгованість Позичальника на дату настання страхового випадку, в якій зазначається розмір простроченої заборгованості по Кредиту та процентів за користування Кредитом (виписки з Картрахунку, платіжні документи про списання з Картрахунку або видачу з каси Страхувальника частини або повної суми Кредиту тощо); копію паспорта та ідентифікаційного номера Позичальника. Розмір страхового відшкодування - це заборгованість Позичальника по Кредитній угоді в розмірі непогашеної суми Кредиту та процентів за користування Кредитом за 2 (два) місяці згідно умов конкретної Кредитної угоди на дату настання страхового випадку. Судом встановлено, що 29.07.2014 року ПАТ «Державний ощадний банк України» на виконання вимог ст. 989 ЦК України та вищезазначених умов Договору страхування на адресу ТДВ СК «ПСК-Захід» було направлено Заяву № 28/2883, відповідно до якої ПАТ «Ощадбанк» повідомило позивача про те, що станом на 29.07.2014 року по картковому рахунку 26254510042334, відкритого на ім'я [PERSON] існує заборгованість в сумі 19 622,65 грн. За приписами ст. 988 ЦК України, які кореспондується з приписами ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний, зокрема: ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно п. 9.5 Договору страхування після отримання заяви Страхувальника про страховий випадок та документів, передбачених п. 9.2 цього Договору, [PERSON] зобов'язаний протягом 10 (десяти) робочих днів: а) з'ясувати обставини страхового випадку, скласти страховий акт та визначити розмір збитку; б) зробити розрахунок суми страхового відшкодування; в) виплатити страхове відшкодування протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту складання страхового акту. Як убачається з матеріалів справи, 26.08.2014 року ТДВ СК «ПСК-Захід» на підставі вищезазначеної Заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» про настання страхового випадку та доданих до неї документів було складено [PERSON] № 14/08СК/1485 та 03.09.2014 року здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 19622,65 грн., що підтверджується Платіжним дорученням № 898 від 03.09.2014 року ( а.с. 16, зворот). Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 22.08.2015 року позивач повторно надіслав Відповідачу претензію, в якій просив відшкодувати понесені ними витрати в порядку регресу в сумі 19622 грн 65 коп, частина з яких - 4 7032 грн 34 коп, як стверджує позивач у своєму позові, 30.09.2014 року була відшкодована Відповідачем. Решту витрат - 14919 грн 31 коп, які залишилися не відшкодовані, позивач просить стягнути з [PERSON] Суд, розглядаючи справу в межах заявлених позивачем вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved