Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила та остаточно просила стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, аліменти у розмірі 20% заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 1998 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 13 січня 2011 року. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. [PERSON], якому виповнилось 18 років, є студентом 2 курсу денної форми навчання Національного технічного університету «Харківського політехнічного інституту». Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги сину, ніякої участі в його утриманні не приймає, хоча і має таку можливість, оскільки має постійне місце роботи в ТОВ «Корвет» та отримує заробітну плату. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2017 року, вищевказану позовну заяву було залишено без руху, позивачу був наданий строк для усунення недоліків заяви. У встановлений законом строк позивач усунув недоліки. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 листопада 2017 року провадження по справі відкрито. Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Третя особа [PERSON]. в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 13 січня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 16 жовтня 1998 року Мерефянською міською радою Харківського району Харківської області, актовий запис №139, розірвано. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ВЛ №103354, видане 16 березня 1999 року Мерефянською міською радою Харківського району Харківської області). [PERSON]. є студентом 2 курсу Електроенергетичного факультету Національного технічного університету «Харківського політехнічного інституту», навчається на денній формі навчання (довідка №439/17 від 28 вересня 2017 року видана Національним технічним університетом «Харківським політехнічним інститутом»). [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON]. за адресою: [ADDRESS], яка є власником зазначеної квартири, що підтверджується довідкою №4657 від 19 грудня 2017 року, виданою начальником дільниці №44 КП «ЖИЛКОМСЕРВІС» [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності з ч. 3\~ст. 199 Сімейного кодексу України\~право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року\~„Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за\~ \~обов'язкової\~ \~сукупності\~ \~таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно \~ст. 200 СК України\~ суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у \~статті 182 \~СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 \~ст. 198 СК України\~ батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно\~ ст. 181 СК України\~ способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зі змісту ст.183 СК України\~випливає, що за загальним правилом аліменти визначаються судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.\~ В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON]А, який продовжує навчання, досяг 18 років, є студентом 2 курсу навчального закладу - Національного технічного університету «Харківського політехнічного інституту», потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням. Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність передбачених ст. 199 СК України підстав для виникнення у відповідача обов'язку на участь у утриманні повнолітнього сина, а саме - продовження останніми навчання та потреба ним матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позов про стягнення аліментів поданий до суду 05 жовтня 2017 року. При визначенні розміру аліментів, що підлягають сплаті, суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоровя дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В ході судового розгляду встановлено, що позивач працює кладовщиком в ПАТ «Харківський машинобудівний завод» світло шахтаря», з загальною сумою доходу за жовтень 2017 року та листопада 2017 року 6610, 15 гривень.. Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати повнолітнього сина на період його навчання. Таким чином, суд прийшов до висновку, про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] на час його навчання у розмірі 1/5 частини доходу відповідача. Вимоги позивача щодо застосування положень ч.2 ст. 182 СК України, а саме визначення розміру аліментів у розмірі не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, задоволенню не підлягають, оскільки [PERSON]Адосяг повноліття та не має правового статусу дитини у розумінні ст.6 цього Кодексу, у звязку з чим, суд стягує аліменти в частці від заробітку (доходу) з урахуванням положень ст.ст. 199, 201 СК України без застосування вимог ч.2 ст.182 СК України, Сторони мають можливість у випадку зміни обставин, зокрема при зміні матеріального становища як батьків, так і повнолітніх дітей, до закінчення ними навчання, звернутись до суду з позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів. У разі припинення [PERSON] навчання у навчальному закладі, відповідно до вимог ч. 2 \~ст. 199 СК України, право на його утримання припиняється. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України. Судовий збір у розмірі 704,80 гривень суд стягує з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial