Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ ПриватБанк про визнання договору іпотеки дому недійсним, посилаючись на наступні обставини. 27.03.2008 року між ПАТ КБ ПриватБанк та позивачкою був укладений кредитний договір № ODT0GA00000021. В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором, 27.03.2008 року між Банком та батьком позивачки-Половим [PERSON] був укладений Договір іпотеки дому, розташованого по вул.Лиманська, №7-в в м.Татарбунари Татарбунарського району Одеської області. Вищевказаний будинок належав [PERSON] на праві приватної власності. Позивачка зазначає, що на момент укладення договору іпотеки дому в даному будинку проживали її батьки, вона та її малолітні діти, а саме: [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. Позивачка вважає договір іпотеки дому укладений 27.03.2008 року між Банком та [PERSON] незаконним, оскільки його укладення істотно порушує права її неповнолітніх дітей на житло та суперечить їх інтересам, а тому просить визнати вказаний договір іпотеки дому недійсним. Позивачка та її представник адвокат [PERSON] в судове засідання не зявились, однак направили до суду заяви про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача, [PERSON] в судове засідання не зявилась, направила до суду заперечення на позовну заяву, згідно якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON], оскільки при укладенні вищевказаного договору іпотеки [PERSON] надав довідку, видану Виконкомом міської ради від 17.03.2008 року в якій зазначено, що за предметом іпотеки проживає лише [PERSON] та [PERSON], тобто на момент укладення договору малолітні діти не проживали та не були зареєстровані в спірному будинку. Представник служби у справах дітей Татарбунарської райдержадміністрації в судове засідання не зявився, однак направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності, просив суд винести рішення згідно діючого законодавства. [PERSON] в судове засідання не зявився, однак направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності, просив позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Із копії паспорту серії КМ 504605, виданого 04.12.2007 року (а.с.3) видно, що [PERSON] з 02 лютого 2010 року зареєстрована в [INFO]. Із копій свідоцтв про народження (а.с.5,6) видно, що батьками [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Із копії кредитного договору № ODT0GA00000021 від 27.03.2008 року (а.с.20-23) видно, що ПриватБанк уклав з [PERSON] кредитний договір на суму 150000 грн. строком до 27.03.2028 року. У забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору, Банком 27.03.2008 року(а.с.9-16) було укладено з [PERSON] договір іпотеки дому, предметом якого є житловий будинок з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Одеська область, м.Татарбунари,Татарбунарського району вул.Лиманська буд. 7-в. За умовами вказаного договору, Іпотекодавець передав в іпотеку належний йому на праві приватної власності будинок №7-в, який розташований по вулиці Лиманська в місті Татарбунари Одеської області. Будинок належить [PERSON],на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності /09.01.1986/, виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Татарбунарської міської ради від 10.07.1985 №189, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Татарбунарське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» від 09.01.1986 року у книзі 15, номер запису 105, в електронному реєстрі від 23.03.2007 року в реєстрову книгу за № 15 -105 реєстраційний номер 18323917. Іпотекою забезпечувалось зобовязання [PERSON] перед ЗАТ КБ ПриватБанк по сплаті кредиту за договором № ODT0GA00000021 від 27.03.2008 року. Із копії довідки № 547 від 17.03.2008 року, виданої [PERSON] Виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради(а.с.49) видно, що він дійсно проживає в [INFO] та згідно домової книги за даною адресою зареєстрована [PERSON]. Частина 3 ст. 29 Цивільного кодексу України, визначає, що місцем проживання фізичної особи у віці до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з яким вона проживає. Відповідно до ч. 6 ст. 203 ЦК України, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Пунктом 44 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березні 2012 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" розяснено, що згідно зі статтею 32 ЦК, статтею 177 СК та статтею 17 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. У зв'язку із наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування. Із матеріалів справи (а.с.70) вбачається, що відповідачка після укладення договору іпотеки на предмет іпотеки зареєструвала двох неповнолітніх дітей, які права власності в зазначеному помешканні не мають, але ним користуються та в ньому проживають. Судом з достовірністю встановлено, що на момент укладення договору іпотеки (тобто на 27.03.2008 року) ні [PERSON] ні її неповнолітні діти не були зареєстровані у спірному будинку. Даний факт підтверджується копією паспорту серії КМ 504605, виданого 04.12.2007 року, з якої видно, що [PERSON] саме з 02 лютого 2010 року зареєстрована в [INFO]. Тому, вимога [PERSON] про визнання даного іпотечного договору недійсним у звязку з відсутністю дозволу органу опіки і піклування є безпідставною. Відповідно, не має підстав для задоволення її позову.

Outcome: dismissed