Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в ході судового розгляду позовні вимоги позивачами були уточнені, в яких вони посилалися на наступне, 28.07.2017 року, приблизно об 14:00 год. в м. Харкові, в районі будинку №113 по пр. Гагаріна водій [PERSON] , керуючи автомобілем «DAEWOO SENS», державний номер [NUMBER] , не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем «PEUGEOT», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду. Внаслідок цієї події автомобіль «PEUGEOT» був механічно пошкоджений. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.08.2017року [PERSON] визнана винною в ДТП, постанова суду набула чинності. Позивач [PERSON] у встановленому законом порядку звернувся до ПрАТ СК із повідомленням про настання страхового випадку. На вимогу експерта надано належний позивачам автомобіль для огляду та оцінювання спричинених пошкоджень транспортному засобу збитків. Висновком експерта №288/2017 від 08.09.2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «PEUGEOT» становить 28\~955 гр. 58 коп. Позивачі у встановленому законом порядку звернулись до страхової компанії «Європейський страховий союз» (з якою відповідач [PERSON] уклав договір страхового відшкодування у 2016 році). Але, на час скоєння\~ДТП ця\~СК не\~здійснювала фінансово-господарську\~діяльність,\~виплати страхового\~відшкодування жодному\~потерпілому не\~проводила та\~її місцезнаходження\~вже було\~невідомо,\~тому,\~страхове відшкодування\~в розмірі\~6000\~гр.\~в травні\~2018\~року ним\~сплатило МТСБУ. Відповідач [PERSON] добровільно відшкодувала 1000 грн. Оскільки, власник автомобіля «DAEWOO SENS» [PERSON] без оформлення відповідної правової підстави, усно, дозволив [PERSON] керувати належним йому автомобілем, то позивачі стверджують, що правових підстав для звільнення власника джерела підвищеної безпеки, яким є автомобіль «DAEWOO SENS» [PERSON] від відповідальності за шкоду, спричинену цим транспортним засобом немає, ув`язку з чим позивачі просили стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на їх користь матеріальну шкоду у розмірі 21\~955 гр. 58 коп. та судові витрати у розмірі 1402 грн. 70 коп., а всього у розмірі 23\~358 грн. 28 коп. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2019 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та визначено вказану справу розглядати у спрощеному позовному провадженні у відповідності до вимог\~ст. 274 ЦПК України, з викликом сторін Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2019 року було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль «DAEWOO SENS». Ухвала суду повернута без виконання у зв`язку з продажом вказаного автомобіля. 23 квітня 2019 року від представника відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України Гусєва П [PERSON] . до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на наступне. Відповідно до п. 39.2 ст. 39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» основаним завданнями МТСБУ є: 39.2.1 є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодування на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до ст.41 Закону № 1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, уразі її заподіяння: г) у разі недостатності коштів та майна страховика-учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована на момент дорожньо-транспортної пригоди, то відповідно до чинного законодавства, саме ПАТ «Європейський страховий союз» взяло на себе відповідальність по відшкодуванню шкоди, завданої позивачу в дорожньо-транспортній пригоді винною особою. На момент подання позовної заяви страхова компанія «Європейський страховий союз» не перебуває в процесі провадження у справі про банкрутство. Позивачі подали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності та не заперечували проти ухвалення по справі заочного рішення. Третя особа Страхова компанія «Європейський страховий союз» письмовий відзив на позов не надала, її представник в судове засідання не з`явився без поважних причин, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ст. 128-131 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 28 липня 2017 року, приблизно о 14:00 год. в м. Харкові, в районі будинку №113 по пр. Гагаріна водій [PERSON] , керуючи автомобілем «DAEWOO SENS», державний номер [NUMBER] , не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем «PEUGEOT», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду. Внаслідок цієї події автомобіль «PEUGEOT» був механічно пошкоджений. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.08.2017 року [PERSON] було визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, постанова суду набула чинності /а. с. 9/. Автомобіль «PEUGEOT», державний номер [NUMBER] на праві власності належить [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу /а. с. 29/. Автомобіль «DAEWOO SENS», державний номер [NUMBER] на праві власності належав [PERSON] , під час ДТП автомобілем за усною згодою володільця керувала [PERSON] , Цивільно-правова відповідальність, спричинена транспортному засобу «DAEWOO SENS» третім особам застрахована відповідно страхового полісу АК/0706467, якій укладено власником автомобіля [PERSON] у ПрАТ «Європейський страховий союз» /а. с. 100/. Страхова компанія\~«Європейський страховий\~союз» на час\~скоєння дорожньо-транспортної\~пригоди не\~здійснювала фінансово-господарську\~діяльність,\~виплати страхового\~відшкодування жодному\~потерпілому не\~проводила та\~її фактичне\~місцезнаходження було\~невідомо;\~у 2017\~році ця\~компанія припинила членство в МТСБУ. Таким чином, позивачам була спричинена матеріальна шкода у вигляді пошкодження належного їм майна- автомобіля «PEUGEOT», що викликало необхідність проведення ремонтно-поновлювальних робіт. Згідно висновку експерта №288/2017 від 08.09.2017 року, розмір матеріальної шкоди становить 28\~955 гр. 58 коп. /а. с. 12-16/. Як вбачається з матеріалів справи, дослідження експерта проведено спеціалістом, якій має державну ліцензію, відповідно чинному законодавству, у тому числі, Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою спільним Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №1454/5/2092. Відповідач [PERSON] добровільно виплатила позивачам 1000 гр. В рахунок страхового відшкодування МТСБУ в травні 2018 року виплатило 6000 гр. Отже, невідшкодованої залишилась сума матеріальної шкоди в розмірі 21\~955 гр. 58 коп. Відповідно до пункту 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Відповідно до\~статті 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідний правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц. Як доводять матеріали справи, позивачам в рахунок страхового відшкодування МТСБУ на підставі ЗУ «Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» в травні 2018 року сплачено 6000 гр., що є недостатнім для покриття затрат на відновлювання автомобіля позивачів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачі вправі скористатися своїм правом на відшкодування збитків у спосіб, визначений ЦК України та стягнути їх з володільця джерела підвищеної небезпеки та з особи, яка спричинила безпосередньо шкоду, солідарно. Статтею 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що основною метою цього закону є «забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників» та що саме для здійснення цієї мети і розроблений певний механізм відшкодування шкоди, завданої ДТП потерпілим, шляхом виплати страхового відшкодування, якій закріплений вказаним Законом. МТСБУ частково виконала обов`язок щодо виплати страхового відшкодування позивачу в сумі 6000 гр. та виплачувати решту збитків відмовилось, посилаючись на відсутність закону та розробленого державою механізму; запропонувавши потерпілим бути ініціаторами ліквідаційної процедури страхової компанії, чекати невизначений час її банкрутства. У такий\~ситуації примушування\~потерпілого отримувати\~відшкодування лише\~в порядку\~ЗУ "Про\~обов`язкове страхування\~цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів" є порушенням основного принципу - верховенства права,\~ оскільки,\~ досягнення мети в такій спосіб та поновлення порушених прав явно неможливо, є дисбалансом прав й обов`язків сторін у справі на користь відповідачів. Покладання тягаря порушення ліквідаційної процедури щодо Страхової компанії лише на позивачів, примушування проходження останніми всіх її стадій аж до визнання банкрутом виходить за межи правовідносин, що склались між позивачами та відповідачами. Договір страхування за своїм правовим характером є договором забезпечення і має створювати реальні, а не міфічні можливості отримати поновлювання порушених прав потерпілих не тільки у разі пошкодження/знищення їх майна, а й спричинення тілесних пошкоджень, моральної шкоди, тощо. Наявні у справі докази свідчать про те, що позивачі скористались можливостями, наданими їм законом, для отримання страхового відшкодування, але, від незалежних від них обставин до цього часу його не отримали. Якщо держава не може забезпечити особі-потерпілій реально відновити порушені права у спосіб, визначений ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", потерпілий вправі скористатися своїм правом на відшкодування збитків у спосіб, визначений ЦК України та стягнути їх з власника транспортного засобу та з винної особи солідарно. Главою 82 Цивільного кодексу України визначені як загальні підстави відповідальності за спричинену майнову шкоду (стаття 1166), так і спеціальні ( статті 1168-1190). Так, за правилом ст.1187 ЦК України шкода, яка заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується його власником, або особою, яка володіє, користується, розпоряджається джерелом підвищеної небезпеки на відповідної правової підставі (у т. ч., на підставі договору підряду, оренди, тощо). Юридична ознака володільця полягає в тому, що володільцем визнається тільки та особа, яка на відповідних правових підставах володіє об`єктом, діяльність з яким створює підвищену небезпеку. Передача ТЗ без належного юридичного оформлення не створює для володільця підстав безкарності, оскільки, сам об`єкт не виходить із його безпосереднього володіння. Виходячи зі системного аналізу даної норми матеріального права можна зробити висновок, що усний дозвіл власника на керування автомобілем іншою особою не є тотожнім передачі джерела підвищеної небезпеки на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо)…» Відповідач [PERSON] усно дозволивши керувати джерелом підвищеної небезпеки особі, яка не мала на той час відповідного досвіду та навичок, не впевнився, що це буде небезпечно для інших осіб, що це не створить перешкод та загроз спричиненню шкоди третім особам. Тому, правових підстав для застосування загального правила відповідальності за спричинену матеріальну шкоду, передбачену статтею 1166 ЦК України та, як наслідок, звільнення володільця джерела підвищеної безпеки - автомобіля «DAEWOO SENS» [PERSON] від відповідальності за шкоду, спричинену цим транспортним засобом, немає. Таки чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] також повинна нести цивільну відповідальність у вигляді відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля «PEUGEOT», як особа, яка безпосередньо завдала таку шкоду. Згідно статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як вбачається з наданих документів, позивачами сплачений судовій збір в розмірі 352 гр. 40 коп., 178 гр. за копіювання документів по кількості відповідачів, 72 гр. 30 за надані послуги пошти, 800 гр. за проведення автотоварознавчого дослідження, загалом понесені витрати в сумі 1402 гр. 70 коп. За правилом статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що витрати в розмірі 1402 гр. 70 коп. пов`язані з розглядом справи, є обґрунтованими та пропорційними до предмету спору, суд погоджується зі сумою та покладає її відшкодування на відповідачів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved