Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 10 317 грн. 22 коп. та суми сплаченого судового збору у розмірі 229 грн. 40 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що 27 серпня 2011 року, між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № BLaЖГА00067217 (далі - Договір), відповідно до якого, відповідачу надавався кредит у розмірі 6000 грн. на споживчі потреби із строком користування кредитними коштами до 27 серпня 2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% річних на суму залишку заборгованості по кредиту. Однак, відповідач належним чином не виконала умови вищевказаного кредитного договору, у зв'язку з чим має прострочену заборгованість у розмірі 10 317 грн. 22 коп., тому банк змушений звернутися до суду з позовом. Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № BLaЖГА00067217 від 27.08.2011 року Банк виконав своєчасно і повністю, надавши [PERSON] вищевказані грошові кошти. Відповідач до теперішнього часу не виконує взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з чим банк змушений звернутися до суду з позовом Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини своєї не явки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 серпня 2011 року, між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № BLaЖГА00067217, відповідно до якого, відповідачу надався кредит у розмірі 6000 грн. на споживчі потреби із строком користування кредитними коштами до 27 серпня 2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% річних на суму залишку заборгованості по кредиту (а.с. 6-9). Відповідно до п. 2.4.1 Договору проценти за користування кредитними коштами розраховуються у валюті кредиту, виходячи з фактичної суми наданих кредитних коштів і строку кредитування, із розрахунку: рік рівний - 360 дням, місяць рівний 30 дням, та сплачуються позичальником в порядку, передбаченому п. 2.5 Загальної частини Договору. При розрахунку процентів, враховується день видачі кредитних коштів та виключається останній день строку остаточного повернення всіх кредитних коштів. Пунктом 2.4.2 Договору передбачено, що проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у Додатку №1 Договору. [PERSON] порушила умови кредитного договору та станом на 05.12.2013 року має заборгованість у розмірі 10 317 грн. 22 коп., яка складається з: 5318 грн. 16 коп. - заборгованість за кредитом, 972 грн. 57 коп. - заборгованість за відсотками, 1486 грн. 94 коп. - заборгованість за комісією, 2539 грн. 55 коп. - штрафні санкції за пропуск платежів (а.с.3). Уклавши з ТОВ „ Всеукраїнський Акціонерний Банк»" кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] порушила договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений термін у відповідності із умовами договору. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання є неприпустимо. Згідно ст. ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлено термін його виконання, то вона підлягає виконанню в цей срок. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобов'язання, на підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" заявлені обґрунтовано, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, в зв'язку з чим підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 10 317 грн. 22 коп. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved