Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю „Страхова компанія «ВіДі-страхування» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми заборгованості у розмірі 9492 грн. 94 коп., суми понесених судових витрат у розмірі 1218 грн., посилаючись на те, що 19.07.2014 р. між [PERSON] та товариством було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту СLАU №3595, згідно з яким було застраховано автомобіль [NUMBER]. 30.09.2014 р. по вул. Тулузи, 16 в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль [NUMBER], що належить та яким керувала страхувальник [PERSON], був пошкоджений. Зіткнення відбулось внаслідок порушення [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], вимог Правил Дорожнього руху України, що підтверджено постановою Святошинського районного суду м. Києва від 17.04.2015 р. До товариства 24.10.2014 р. з заявою звернулася [PERSON] щодо виплати страхового відшкодування в зв'язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування. Товариством були складені страховий акт №КР-008986 від 13.11.2014 р. та розрахунок суми страхового відшкодування, виходячи із акту виконаних робіт №АДСА-0017379 від 19.11.2014 р. Виконуючи зобов'язання, взяті на себе згідно страхового договору, та відповідно до заяви потерпілої, товариство виплатило страхувальнику на підставі страхового акту страхове відшкодування в розмірі 59492, 94 грн. по платіжному дорученню №3425 від 20.11.2014 р. Цивільно-правову відповідальність особи, яка має керувати транспортним засобом відповідача, було застраховано в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Уніка» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/8510865. Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» в межах ліміту було сплачено страхове відшкодування в порядку регресу 50000 грн. і залишок невідшкодованого боргу складає суму у розмірі 9492, 94 грн. На подану 17.07.2014 р. товариством до [PERSON] регресну вимогу останній ніяким чином не відреагував. Тому, в силу закону до товариства, що виплатило страхове відшкодування за договором, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, тому суд, враховуючи думку представника позивача, матеріали та обставини справи, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК Українив важає за можливе розглянути справу без його участі, провівши заочний розгляд справи. Судом встановлено, що 19.07.2014 р. між [PERSON] та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-страхування» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту СLАU №3595, згідно з яким було застраховано автомобіль [NUMBER]. 30.09.2014 р. по вул. Тулузи, 16 в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль [NUMBER], що належить та яким керувала страхувальник [PERSON], був пошкоджений. Зіткнення відбулось внаслідок порушення [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], вимог п.12.1 Правил Дорожнього руху України, що підтверджено постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 17.04.2015 р. До товариства 24.10.2014 р. із заявою звернулася [PERSON] щодо виплати страхового відшкодування в зв'язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов договору добровільного страхування. Товариством були складені страховий акт №КР-008986 від 13.11.2014 р. та розрахунок суми страхового відшкодування, виходячи із акту виконаних робіт №АДСА-0017379 від 19.11.2014 р. Виконуючи зобов'язання, взяті на себе згідно страхового договору, та відповідно до заяви потерпілої, позивач по справі виплатив страхувальнику на підставі страхового акту страхове відшкодування в розмірі 59492, 94 грн. по платіжному дорученню №3425 від 20.11.2014 р. Цивільно-правову відповідальність особи, яка має керувати транспортним засобом відповідача, було застраховано в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Уніка» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/8510865. Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» в межах ліміту було сплачено страхове відшкодування в порядку регресу 50000 грн. позивачу по справі й залишок невідшкодованого боргу складає суму у розмірі 9492, 94 грн. На подану 17.07.2014 р. позивачем по справі до [PERSON] регресну вимогу останній ніяким чином не відреагував. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таке ж положення передбачено і ст.27 Закону України „Про страхування". Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню вартість заподіяних збитків в сумі 9492 грн. 94 коп. Враховуючи, що у скоєні ДТП є вина відповідача, то він і повинен відшкодувати в порядку регресу заподіяну позивачу по справі матеріальну шкоду по страховому відшкодуванню. Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова компанія «ВіДі-страхування» підтверджуються заявою [PERSON] про виплату страхового відшкодування від 24.10.2014 р. (а.с. 23); копією договору добровільного страхування наземного транспорту СLАU №3595 від 19.07.2014 р. (а.с.4-16); копією платіжного доручення №3425 від 20.11.2014 р. на виплату суми 59492 грн. 94 коп. (а.с. 32); копією виписки по рахунку на виплату 50000 грн. за період з 03.08.2015 р. по 03.08.2015 р. (а.с. 47); копією постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 17.04.2016 р.(а.с.21, 22); копією довідки УДАІ ГУ МВС України в м. Києві про пошкодження застрахованого автомобіля (а.с.18); копією довідки №9443619 про дорожньо-транспортну пригоду МВС України від 07.10.2014 р. (а.с. 19, 20); копією акту огляду транспортного засобу ТдВ «Страхова компанія «ВіДі-страхування» від 02.10.2014 р. (а.с.33-44); копією рахунку №Адс-00010119 від 16.10.2014 р. ТОВ «ВіДі Край Моторз» (а.с. 28, 29); копією акту виконаних робіт №АДСА-0017379 від 19.11.2014 р. (а.с.30, 31); копією страхового акту №КР-008986 від 13.11.2014 р. (а.с. 24-26); розрахунком суми страхового відшкодування (а.с. 27). Таким чином, доводи позивача у позовній заяві та його представника в судовому засіданні щодо позовних вимог є доведеними, підтверджуються дослідженими у сукупності судом доказами, від відповідача заперечень на позов та доказів у їх підтвердження не поступило, тому суд діє відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, й вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. В силу вимог ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі в об'ємі заявлених вимог в сумі 1218 грн. 30 коп., понесені ним, оскільки позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір у вказаному розмірі, що підтверджується платіжним дорученням №798 від 14.09.2015 р. (а.с.54). На підставі викладеного,

Outcome: approved