Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що між сторонами було зареєстровано шлюб від якого у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що 13 грудня 2018 р. рішенням Коломийського міськрайонного суду шлюб з відповідачем було розірвано, а неповнолітніх дітей залишено проживати з нею. 24 грудня 2019 р. рішенням Коломийського міськрайонного суду, [PERSON] було зобов`язано сплачувати аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину. Позиівач просить суд змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 3000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідач у відзиві на позовну заяву проти задоволення позову заперечив повністю, з підстав його скрутного матеріального становища. Зазначив, що допомагав дітям по мірі можливості. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача, адвокат Юркевич Х. М., позов підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява представника про розгляд справи за відсутності відповідача, та представника. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, які містяться у матеріалах справи (а.с. 8-10). Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.12.2019 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі по 1000 гривень до досягнення дітьми повноліття (а.с. 12). Ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, та слід змінити розмір стягуваних аліментів, присуджених рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2019 року та слід стягувати з відповідача [PERSON] , на користь позивача, [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1600 (одна тисяча шістсот) гривень, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Стягнення аліментів слід розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили, оскільки аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, про що дано роз`яснення у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Судові витрати необхідно розподілити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Тобто з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial