Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказують, що він є власником житлового будинку , що знаходиться в [ADDRESS]. В даному житловому будинку також зареєстровані і відповідачі [PERSON] та [PERSON], а також і їхні діти. Фактично, дочка [PERSON] з дітьми та невістка з дітьми у даному будинку не проживають. Дочка [PERSON] - [PERSON] разом з синами та чоловіком проживають у [ADDRESS], що підтверджується листом Київецької сільської ради Миколаївського району Львівської області від 01.02.2017р. № 21/02-16/38. А невістка [PERSON] разом з чоловіком і дочкою - у її батьків у селі Дем'янка-Лісна Жидачівського району Львівської області. Він прописав до свого житлового будинку невістку -[PERSON], тому що вона дуже його про це просила, коли перебувала у пологовому будинку, відповідно і дитину прописали за місцем реєстрації матері. Що стосується дочки [PERSON], то вона була прописана у будинку без згоди та без відома [PERSON], у той час він перебував за кордоном. Своїх двох дітей [PERSON] також прописала без його згоди і відома. Позивач має намір відчужити житловий будинок, який належить йому на праві приватної власності, і тому він звертався з проханням до відповідачів, для того, щоб вони зняли себе та своїх дітей з реєстрації місця проживання і прописались там, де насправді фактично проживають, однак вони відмовилися це зробити та всіляко і чинять йому перешкоди у користуванні своєю власністю. Таким чином, незважаючи на те, що відповідачі зареєстровані у вказаному будинку, фактично вони не проживають у ньому. [PERSON] та [PERSON] жодним чином не дбають про будинок, не несуть витрат по його утриманні, не приймають участь у спільному побуті, оскільки живуть разом зі своїми дітьми та чоловіками за іншими адресами. Незважаючи на це, вони відмовляються добровільно зняти себе з реєстрації місця проживання, щоб перешкодити [PERSON] у продажі будинку, у зв'язку з чим він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав як законного власника. 9. Оскільки Відповідачі у спірному будинку не проживають більше року, не оплачують плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не здійснюють ремонтних робіт та не несуть інших витрат по утриманню чи поліпшенню стану будинку, вони вважаються такими, що втратили право користування жилими приміщеннями. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, однак подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив такі задоволити, а справу слухати у його відсутності. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. При таких обставинах суд визнав неявку відповідачів неповажною та розглянув справу у їх відсутності, провівши на підставі вимог ст. 281 ЦПК України заочний розгляд справи. Небажання відповідачів надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Орган опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації в судове засідання не з"явився, однак надіслав до суду клопотання, в якому позов не підтримав та просив справу слухати у відсутності його представника. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. За змістом ч. 1ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Між сторонами виникли правовідносини щодо користування житловим будинком в [ADDRESS] . Відповідно до ст.405 ч.2 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищенаведеного позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved