Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Відповідач з початку липня 2019 року з сім`єю не проживає, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач є фізично здоровою людиною, інших утриманців не має, має стабільне грошове забезпечення. В зв`язку з вище викладеним позивач звернулася з даним позовом до суду та просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з моменту подачі до суду позовної заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Враховуючи, що дана справа є малозначною, тому суд розглянув її в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] надала суду заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої просила стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн. від усіх видів заробітку (доходів) відповідача до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача - адвокат Покоєвич А.О. в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав повністю, не заперечив щодо стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі 2000 грн. до його повноліття, пославшись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву (а.с. 18-20). Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , адвоката Покоєвича А.О. та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є доведеним та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що з 16.07.2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , який на даний момент розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2019 року (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , де батьком дитини записано відповідача [PERSON] (а.с. 7). Малолітній [PERSON] зареєстрований разом з матір"ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою МКП «УК «Замостя» №2972 від 10.09.2019 року (а.с. 8). Як пояснила позивач в судовому засіданні, фактично в даний час дитина проживає разом із нею в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . З копії трудової книжки (а.с. 23-24) вбачається, що відповідач [PERSON] 05.07.2019 року звільнений з роботи. Крім того, відповідачем надано довідки з Пенсійного фонду України за період з 2010 року по 2019 року, які містять відомості про доходи відповідача за цей період (а.с. 26-28). Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналізуючи вказані вище норми права та встановлені в судовому фактичні обставини справи, а саме вік дитини, на утримання якої стягуються аліменти (станом на день розгляду справи дитина має повних 3 роки), суд вважає, що позивач самостійно не може забезпечити необхідне утримання сина, його фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, при визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що відповідач має задовільний стан здоров`я, інших утриманців не має, не заперечив щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 2000 грн. щомісячно, зазначивши про це у відзиві на позовну заяву, дитина сторін проживає разом із позивачкою, тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати щомісячно аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн., які підлягають індексації, від усіх видів заробітку (доходів) відповідача до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 20.09.2019 року. Оскільки позивач при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, тому згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved