Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

У грудні 2017 р. ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог покладає наступне. 30.05.2017 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500594790, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачу кредит у розмірі 27 050,00 грн., а відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком №1 до нього - Графіком погашення кредиту. Свої зобов'язання позивач належним чином виконав, оскільки відповідачем не були виконані зобов'язання, встановлені Договором, ПАТ «Альфа-Банк» просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, яка станом на 15.11.2017 року становить 23 111,79 грн., з яких: за кредитом - 21 398,80 грн., по відсотках - 441,32 грн., по комісії - 671,67 грн, штраф- 600,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься клопотання, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» просить провести судовий розгляд за відсутності представника, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та проти увалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. За таких підстав судом відповідно до положень ст. 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. 30.05.2017 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено угоду про надання особистого кредиту №500594790, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачу кредит у розмірі 27 050,00 грн. з фіксованою відсотковою ставкою 15.99% річних. Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені Договором не виконує. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 15.11.2017 року заборгованість відповідача становить 23 111,79 грн., з яких: за кредитом - 21 398,80 грн., по відсотках - 441,32 грн., по комісії - 671,67 грн, штраф- 600,00 грн. Зазначені обставини стали підставою для направлення позивачем ПАТ «Альфа-Банк» 23.11.2017 р. листа про досудове врегулювання спору відповідачу [PERSON] з вимогою про сплату заборгованості по кредиту, нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штраф/пеню. Проте, у визначений ПАТ «Альфа-Банк» строк, а саме протягом тридцяти днів з дати відправлення цієї вимоги, але не пізніше трьох днів з дати отримання, [PERSON] не виконав вимоги щодо сплати заборгованості по кредиту, нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штраф/пеню. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 612 ЦК України, передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано доказів щодо спростування заявленої суми кредитної заборгованості, в тому числі не здобуто таких доказів під час розгляду справи. Оцінивши зібрані по справі докази з урахуванням вищенаведених правових норм, суд вважає вимоги позивача ПАТ "Альфа-Банк" про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 23 111,79 грн., з яких: за кредитом - 21 398,80 грн., по відсотках - 441,32 грн., по комісії - 671,67 грн, штраф- 600,00 грн.., такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. На підставі ст.ст. 11, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 639, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved