Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом, у якому просить, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3768 від 25.09.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович щодо звернення стягнення на майно та кошти [PERSON] та стягнути з відповідача на користь позивачки суму сплаченого судовго збору у розмірі 768,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09 жовтня 2019 року позивач дізнався, що 03.10.2019 р. постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баіровою Наталією Михайлівною відкрито виконавче провадження ВП№ 60218511 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Кондратюка Віктора Станіславовича № 3768 від 25.09.2019 р. про звернення стягнення на грошові кошти позивача та задоволення вимог відповідача за Кредитним договором в розмірі 140896,26 грн., з яких: 3% річних у розмірі - 15929,00 грн.; Інфляційне збільшення заборгованості у розмірі 63355,82 грн.; пеня у розмірі 61011,44 грн.; плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 600,00 грн. Цього ж дня 09.10.2019 року Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Н.М. винесено Постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника згідно якої здійснено арешт, опис та вилучення належного позивачу автомобіля марки «Toyota Auris» д.н.з. [NUMBER] . Опис та вилучення відбулось на підземному паркінгу, що розташований на території Торгово Виробничого Комплексу «Південний», що розташований за адресою м. Львів, вул. Щирецька,36. 01.09.2008 року між [PERSON] та АТ «Укрсоцбанк» укладено Кредитний договір № 634/29-08.139 на купівлю автотранспортних засобів, відповідно до якого відповідачем надано позивачу кредитні кошти в іноземній валюті на придбання автотранспортного засобу в сумі 25999,00 доларів США , під 12 % відсотків річних за користування кредитними коштами, із кінцевим строком повернення до 31 серпня 2015 року. В подальшому, 30 листопада 2012 року у зв`язку із переходом відповідача на нове програмне обслуговування в ІБС «FlexCube», до Кредитного договору сторонами внесено зміни шляхом викладення вказаного Договору у новій редакції. При цьому, істотні умови Кредитного Договору були змінені в частині суми договору, а саме частина кредиту станом на 30.11.2012 року вже була погашена. Проте, кінцева дата погашення залишилась без змін, а саме 31 серпня 2015 року. Крім того, на момент внесення змін до Кредитного Договору, позивач по справі змінив місце реєстрації постійного проживання з [ADDRESS] на [ADDRESS] , що знайшло своє відображення в тексті Договору про внесення змін до Кредитного Договору шляхом викладення його у новій редакції. Ознайомившись через представника з матеріалами виконавчого провадження ВП№ 60218511, та оскаржуваним виконавчим написом № 3768 від 25.09.2019 р., позивач вважає, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, здійснюється неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на грошові кошти та майно, належне позивачу на праві власності. Позивач вважає, що у відповідності до ч.2 ст. 604 Цивільного Кодексу України, зобов`язання між позивачем та відповідачем встановлені Кредитним Договором № 634/29-08,139 від 01.09,2008 року було припинено через новацію, а отже, Кредитний Договір № 634/29-08.139 від 01.09.2008 року на якому вчинено спірний Виконавчий напис нотаріуса - втратив свою чинність. У зв`язку із наведеним, позивач звернулась до суду із позовом, який просить задовольнити. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. За наведеного суд приходить до переконань про можливість розгляду справи у їх відсутності. Представник АТ «Альфа-Банк» у судовому засіданні позовні вимоги заперечила, покликаючись на безпідставність таких, у зв`язку із чим у задоволенні позову просила відмовити. Крім того, наголосила, що доводи щодо безпідставності позовних вимог, викладені у відзиві та письмових поясненнях, які подано до суду. Згідно відзиву, що надійшов до суду 13.11.2019 року, відповідач посилається на наступне. 15 жовтня 2019 року Рішенням єдиного акціонера Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» № 5/2019 визначено правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», які зазначені у Передавальному акті від 11 жовтня 2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк». 01.09.2008 року між [PERSON] та AT «Укрсоцбанк» укладено кредитний договір № 634/29-08.139 на купівлю автотранспортних засобів, у відповідності до якого відповідачем надано позивачу кредитні кошти в іноземній валюті на придбання автотранспортного засобу в сумі 25999,00 доларів США, під 12% відсотків річних за користування кредитними коштами, із кінцевим строком повернення до 31 серпня 2015 року. Позивач посилається на той факт, що у зв`язку із зміною місця реєстрації, Кредитний договір викладено в новій редакції у зв`язку із внесенням змін до останнього. Відповідач вважає, що із врахуванням вищезазначеного, внесення змін до кредитного договору не припиняє його дії, не припиняє зобов`язань боржника перед кредитором, а тому, втрата чинності договору у зв`язку із внесенням змін до останнього - це абсурдне твердження. У зв`язку із тим, що заборгованість позивач не погашав систематично, відповідач звернувся до приватного нотаріуса. 25.09.2019 року приватним нотаріусом Кондратюком B.C. вчинено виконавчий напис № 3768 про стягнення із [PERSON] 140 896,26 грн. на користь AT «Укрсоцбанк». Окрім того, відповідачем 26.03.2018 на адресу позивача надіслано вимогу про сплату заборгованості, які [PERSON] не виконала, а тому, із дати невиконання останньої, почався перебіг строку позовної давності. У зв`язку із викладеним відповідач вважає, що позовні вимоги не знаходять свого підтвердження, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутності третьої особи - приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С., який, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, а матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.09.2008 року між [PERSON] та АТ «Укрсоцбанк» укладено Кредитний договір № 634/29-08.139 на купівлю автотранспортних засобів, відповідно до якого відповідачем надано позивачу кредитні кошти в іноземній валюті на придбання автотранспортного засобу в сумі 25999,00 доларів США , під 12 % відсотків річних за користування кредитними коштами, із кінцевим строком повернення до 31 серпня 2015 року. /а.с.7-29/ В подальшому, 30 листопада 2012 року у зв`язку із переходом відповідача на нове програмне обслуговування в ІБС «FlexCube», до Кредитного договору сторонами внесено зміни шляхом викладення вказаного Договору у новій редакції. При цьому, істотні умови Кредитного Договору були змінені в частині суми договору, а саме частина кредиту станом на 30.11.2012 року вже була погашена. Проте, кінцева дата погашення залишилась без змін, а саме 31 серпня 2015 року. Крім того, на момент внесення змін до Кредитного Договору, позивач по справі змінив місце реєстрації постійного проживання з [ADDRESS] на [ADDRESS] , що знайшло своє відображення в тексті Договору про внесення змін до Кредитного Договору шляхом викладення його у новій редакції. 03.10.2019 р. постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баіровою Наталією Михайлівною відкрито виконавче провадження ВП№ 60218511 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Кондратюка Віктора Станіславовича № 3768 від 25.09.2019 р. про звернення стягнення на грошові кошти позивача та задоволення вимог відповідача за Кредитним договором в розмірі 140896,26 грн., з яких: 3% річних у розмірі - 15929,00 грн.; Інфляційне збільшення заборгованості у розмірі 63355,82 грн.; пеня у розмірі 61011,44 грн.; плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 600,00 грн. Цього ж дня 09.10.2019 року Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Н.М. винесено Постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника згідно якої здійснено арешт, опис та вилучення належного позивачу автомобіля марки «Toyota Auris» д.н.з. [NUMBER] . Опис та вилучення відбулось на підземному паркінгу, що розташований на території Торгово Виробничого Комплексу «Південний», що розташований за адресою м. Львів, вул. Щирецька,36. Таким чином, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису для стягнення заборгованності з підстав, що випливають з кредитних правовідносин. Відповідно до підпунктів 1.1 -1.2 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій) та статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України, (в подальшому Перелік). Як випливає з тексту оскаржуваного Виконавчого напису, останній, вчинено на підставі п. 2 вищевказаного Переліку під назвою "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Вказаним Розділом Перелік доповнено згідно Постанови КМ України № 662 від 26.11.2014 року. За загальним правилом ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно дост. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувана до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непо Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 13 травня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогіча правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19). Зазначена позиція узгоджується з правовою позицією, яка міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідач не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростували вищевказані обставини, які були встановлені судом. Таким чином, станом на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису, у чинному законодавстві України були відсутні підстави для його вчинення, на яку послався як на підставу для вчинення виконавчого напису у самому виконавчому написі приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 768,40 грн. у відшкодування судового збору.

Outcome: approved