Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить надати їй дозвіл на виїзд сина [PERSON], [INFO], за кордон до країни Іспанії без дозволу (згоди) батька [PERSON] на період 10-15 днів в жовтні-листопаді 2017 року та дозволити їй або її офіційному представнику без згоди батька [PERSON], оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу малолітнього [PERSON] за межі України до країни Іспанії на період 10-15 днів в жовтні-листопаді 2017 року. В обгрунтування свого позову посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 14.02.2009 року по 26.02.2014 року. Шлюб розірвано на підставі рішення суду в м. Богуслав від 26.02.2014 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з нею. Зазначає, що з листопада 2014 року вона та її малолітній син перемістилися із тимчасово окупованої території АР Крим в с. Ольшаниця Рокитнянського району. У жовтні-листопаді 2017 року вона має намір забезпечити повноцінний відпочинок сину [PERSON] в зарубіжній країні Іспанії. Дана поїздка здійснюється для оздоровлення та відпочинку дитини на короткий термін, без мети постійного проживання за межами України. Жодні права батька при цьому порушені не будуть. Однак її колишній чоловік [PERSON] безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України. При цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обгрунтовували його відмову не наводить. В судове засідання сторони не з"явилися. Позивач подала до суду заяву, якою підтримала свої позовні вимоги та просить суд справу розглянути у її відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим через оголошення в газеті, в судове засідання не з'явився, про причину неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав. Треті особи подали до суду заяви, якими підтримала позовні вимоги позивача та просять суд справу розглянути у відсутності їх представників. Враховуючи вищевказані обставини, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи із наступних підстав. Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 10.07.2012 року. На підставі рішення Богуславського районного суду від 26.02.2014 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано. У жовтні-листопаді 2017 року позивач має намір забезпечити повноцінний відпочинок сину [PERSON] в зарубіжній країні Іспанії. Дана поїздка здійснюється для оздоровлення та відпочинку дитини на короткий термін, без мети постійного проживання за межами України. Однак її колишній чоловік [PERSON] безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України. При цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обгрунтовували його відмову не наводить. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статті 141, 157 Сімейного кодексу України визначають рівність прав і обов'язків батьків відносно виховання дитини. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Із матеріалів справи можливо зробити висновок, що відповідач необґрунтовано обмежує права позивача на виховання дитини та обмежує її можливості як матері дитини, надавати дитині найкраще в житті. Бажання позивача отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон повністю узгоджується з правами та обов'язками, покладеними на неї Сімейним кодексом України, відсутні обставини, які обмежують згідно із законодавством право виїзду дитини за кордон, відповідно надання дозволу на виготовлення проїзного документа дитині для виїзду за кордон без згоди другого з батьків відповідає інтересам дитини та вимогам законодавства. Суд, вважає за необхідне відмовити в задоволенні вимоги позивача в частині допущення рішення суду до негайного виконання, так як ст. 367 ЦПК України дано вичерпний перелік підстав коли рішення суду допускається до негайного виконання.

Outcome: partial