Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранфінресурс» (далі ТОВ «Гранфінресурс»), вказавши, що 08 грудня 2014 року між нею та відповідачем укладено договір № 227544. Метою укладення вказаного договору було отримання позики у сумі 300 000 грн. Перед підписанням договору позивач, ознайомившись з текстом, не зрозуміла його змісту, однак довірилась завірянням довіреної особи відповідача щодо відповідності умов договору чинному законодавству, тому підписала договір. Предметом же оскаржуваного договору є надання особі послуг з адміністрування програми, що умовно називається «Альянс Україна» та базується на створенні реєстрів учасників, метою яких придбання бажаних товарів з розстрочкою платежу або отримання позики. Позивач вважає, що договір від 08.12.2014 р. № 227544 був укладений під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької практики, оскільки вона отримала не чітку, не правдиву інформацію стосовно оспорюваного договору, дії відповідача є забороненими та підпадають під дію ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки Законом забороняється нечесна підприємницька практика, яка виключає будь-яку діяльність, що вводить в оману споживача; забороняється експлуатація та розвиток пірамідальних схем. В зв'язку з цим позивач вважає, що укладений договір не відповідає чинному законодавству, оскільки грубо порушує права позивача як споживача про надання послуг та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним та не відповідає внутрішній волі позивача. Здійснена позивачем оплата не створює для відповідача будь-яких обов'язків, а останній покладає на учасників програми придбання товарів в групах їх витрати, не вкладаючи при цьому власних коштів, що робить таку діяльність пірамідальною схемою, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів такої системи, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Зазначений вид нечесної підприємницької практики, що вводить споживача в оману, включено в умови самої вигоди. З одного боку з умов оспорюваного договору випливає, що згідно з предметом договорів дії відповідача спрямовані на надання безвідсоткової позики, зазначеної у додатку 1 до даних договору, на умовах діяльності програми «Альянс України». Однак, з аналізу інших умов договору слідує, що відповідач не надає позик, а формує реєстр учасників, які за рахунок власних внесків формують фонди групи. Після цього здійснюється захід по розподілу грошового фонду на одержання позики або придбання товару. Відповідач відповідно до умов договору формує реєстр учасників програми «Альянс Україна» за рахунок сплати щомісячних загальних внесків, сплачених учасниками програми, тобто за кошти учасників самої програми, формуванні фонду даної програми. Крім того, з фонду програми формується фонд реєстру, який призначений для витрачання на користь учасників коштів і знаходиться на спеціальному рахунку відповідача у банківській установі. Відповідач організовує захід з розподілу грошового фонду, який проводиться не рідше одного разу на два місяці, коли фонд учасників є достатнім. При цьому рішення про надання безвідсоткової позики надається не всім учасникам програми, а лише тим, які мають найбільшу кількість проплат (платежів). Отже розподіл фонду учасників проводиться по пірамідальній схемі, що порушує вимоги п. 7 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», коли один учасник програми за власні кошти без інвестування коштів відповідача оплачує іншому учаснику програми безвідсоткову позику. При цьому надання одному учаснику програми безвідсоткової позики є компенсацією за рахунок інших учасників програми, залучених до програми «Альянс Україна». Крім того, на момент укладення договору № 227544 ТОВ «Гранфінресурс» здійснювало свою діяльність як фінансова установа однак без відповідного дозволу (ліцензії). Тому позивач вважає, що оспорюваний правочин не відповідає чинному законодавству України, внутрішній волі позивача та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, вчиненні з веденням в оману позивача щодо істотних умов, просить визнати недійсним з моменту вчинення договір від 08.12.2014 р. № 227544, укладений між ним та ТОВ «Гранфінресурс» та стягнути з відповідача кошти в розмірі 10500,00 грн., які незаконно отримані за наслідками укладення договору № 227544 від 08.12.2014 р. Позивач [PERSON] звернулася до суду про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні вимог наполягає в повному обсязі з підстав, викладених в позові. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою, в якій проти заявлених вимог заперечують в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що ТОВ «Гранфінресурс» не надає фінансові послуги і не є фінансовою установою згідно законодавства України. Статтею 4 Закону визначено вичерпний перелік фінансових послуг, які можуть надаватися фінансовими установами. Вид діяльності відповідача не підлягає ліцензуванню, оскільки не відповідає законодавчо встановленим критеріям та ліцензійним умовам ні однієї з існуючих фінансових послуг. ТОВ «Гранфінресурс» є адміністратором соціальної програми для населення, тобто адмініструє грошові кошти учасників. Основним напрямом діяльності є комерційна діяльність, а згідно законодавства України установи, які здійснюють комерційну діяльність, не мають бути внесені до Державного реєстру фінансових установ та набувати статус фінансової установи. Відповідно до договору діяльність ТОВ «Гранфінресурс» являє собою створення та адміністрування (обслуговування) системи самофінансування учасників програми «Альянс України». ТОВ «Гранфінресурс» виступає посередником між учасниками, допомагаючи організовувати касу взаємодопомоги, тобто зі свого боку всього лише контролює процес взаємовідносин учасників. ТОВ «Гранфінресурс» не залучає власні кошти для надання позик або кредиторів, а є контролером коректного і справедливого розподілу грошових фондів для учасників програми, в яких накопичені їх власні кошти. Учасники програми «Альянс Україна» беруть грошові суми у інших учасників, а не у адміністратора програми, причому на умовах безвідсоткового повернення, що не може визначатися як фінансовий кредит чи позика. Діяльність ТОВ «Гранфінресурс» не передбачає залучення фінансових активів від фізичних осіб на зворотній основі для надання фінансових кредитів учасникам програми, вони самостійно забезпечують собі достатність грошових фондів з власних коштів, які не переходять у власність адміністратора, та не можуть вважатися такими, що адміністратор залучив на зворотній основі, тобто позичив чи взяв у борг. Кошти передбачені для надання учасникам програми «Альянс Україна» є власністю самих учасників. Адміністратор не має права використовувати ці кошти у власних цілях. ТОВ «Гранфінресурс» не надає можливість на отримання грошових коштів, а видає грошові кошти в такому порядку: перевагу має той учасник процесу, що надіслав заяву, яка містить найбільшу кількість сплачених загальних платежів. У випадку, коли декілька учасників надіслали заяви з однаковою найбільшою кількістю сплачених загальних платежів, перевагу має той учасник, який раніше уклав договір, відповідно до п. 4.11 ст. 4 Додатку № 2 до договору. За таких обставин доводи позивача про те, що діяльність ТОВ «Гранфінресурс» є функціонуванням «пірамідальної схеми» суперечить змісту п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» у зв'язку з відсутністю головних ознак «Пірамідальної схеми" - безтоварність та сплати компенсації одним учасником за рахунок інших, оскільки програму отримання грошових коштів по програмі «Альянс Україна» можна порівняти з придбанням товару в групах, де придбається товар учасниками за рахунок об'єднання внесків кожного з них. Різниця між споживачами - учасниками програми «Альянс Україна» є тільки в часі одержання грошових коштів з учасників, за умови виконання своїх зобов'язань відповідно до договору та додатком до нього. Тому просили відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. ідповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 08 грудня 2014. між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «Гранфінресурс» укладено договір № 227544, згідно з пунктом 1.1 якого ТОВ «Гранфінресурс» (за текстом договору - Адміністратор) за згодою позивача (за текстом договору - Учасник) зобов'язується вчинити від імені і за рахунок Учасника певні юридичні дії, спрямовані на придбання Учасником грошової суми, зазначеної у Додатку № 1 до договору, на умовах діяльності Програми «Альянс Україна», в тому числі: сформувати Реєстр Учасників, забезпечити його адміністрування; організувати та проводити Захід по розподілу грошового фонду, надати Учаснику відповідну суму, заявлену для придбання на умовах діяльності Програми; надавати інші послуги і здійснювати інші правочини. погоджені Сторонами, у порядку та в строки, передбачені договором та додатками до нього (а.с.9-14 - договір, додатки до договору). Пунктом 2.1.1 ст.2 договору передбачено, що у день підписання сторонами договору позивач зобов'язується сплатити одноразовий комісійний внесок та не пізніше 15 календарних днів з моменту отримання Дозволу сплатити адміністративний платіж. Із умов програми «Альянс Україна», що є додатком № 2 до договору, вбачається, що Дозвіл, який надається Адміністратором, є правом на отримання відповідної грошової суми, що надається Учаснику за результатами Заходу по розподілу грошового фонду, тобто Фонду Реєстру. При цьому, Фонд Реєстру - це сума Чистих внесків, сплачених Учасниками, що витрачаються на їх користь і знаходяться на спеціальному рахунку Адміністратора в установі банку, а Чистий внесок - це частина Загального платежу, за рахунок якої Адміністратор здійснює оплату грошової суми, заявленої для придбання на умовах Програми «Альянс Україна». Відповідно до п.2.1.2 ст.2 договору позивач зобов'язується своєчасно, не пізніше 15 числа кожного місяця, сплачувати Загальний платіж, який включає Чистий внесок, за рахунок якого Адміністратор надає заявлені для придбання грошові суми, та Адміністративні витрати, що є платою за послуги Адміністратора з організації діяльності Програми «Альянс Україна». В додатку №1 до договору визначені розмір заявленої для придбання грошової суми - 300 000 грн., кількість платежів - 180, одноразовий комісійний внесок в сумі 10500 грн., адміністративний платіж в сумі 10500 грн., сума загального платежу - 2926,66 грн., який складається з чистого внеску - 1666,66 грн. та адміністративних витрат в сумі 1260,00 грн. 08.12.2014. згідно квитанції про сплату ВАТ Ощадбанку» ТВБВ 10003/0547 (Дзержинка) 6405471, позивачем сплачено на рахунок ТОВ «Гранфінресурс» одноразовий комісійний внесок в сумі 10500 грн. на виконання умов договору № 227544 (а.с.30 - копія квитанції). Відповідно до термінів, зазначених в додатку № 2 «Умови Програми «Альянс Україна» до договору, програма «Альянс Україна» базується на створенні реєстрів Учасників, метою яких є придбання грошових сум, у порядку та на умовах, передбачених Договором та Додатками до нього. Статтею 4 додатку № 2 до договору визначено порядок проведення заходу по розподілу грошового фонду. Згідно у положеннями зазначеної статті захід по розподілу грошового фонду проводиться Комітетом по розподілу грошового фонду, який утворено наказом Адміністратора. Учасник набуває право брати участь у найближчому заході на підставі поданої ним заяви, що не передбачає присутності Учасника на проведенні заходу, та після вчасної сплати чергового загального платежу. Умовою проведення заходу з розподілу грошового фонду (Фонду Реєстру), як випливає з п.4.1 та п.4.6 ст.4, є його достатність. Як вбачається з положень ст.4 рішення про проведення заходу по розподілу грошового фонду, тобто визначення достатності або недостатності кошів для проведення заходу, залежить тільки від волі відповідача. Процедура прийняття рішення по результатам проведення заходу по розподілу грошового фонду є непрозорою, не передбачає присутності Учасника, а інформація о результатах проведення заходу, на отримання якої має право Учасник, може стосуватися тільки безпосередньо самого Учасника, тобто фактично є конфіденційною і не може бути ним перевірена. Договір № 227544, укладений між позивачем та відповідачем, зобов'язує позивача щомісячно вносити встановлену грошову суму на рахунок відповідача, проте не містить строків та (або) термінів отримання позивачем заявленої для придбання грошової суми. Із змісту договору та додатків до нього випливає, що ТОВ «Гранфінресурс» створює реєстр учасників - фізичних осіб, які укладають відповідний договір з відповідачем, та з коштів цих учасників (чистий внесок) формує грошовий фонд (фонд реєстру), з якого він видає заявлені учасниками для придбання грошові суми. Із умов договору вбачається, що позивач, який мав намір отримати позику відповідно до рекламних оголошень відповідача, зобов'язаний сплачувати відповідачу грошові кошті за дозвіл, тобто можливість отримати позику. Таким чином, в даному випадку ТОВ «Гранфінресурс» здійснює діяльність, спрямовану на формуванням групи споживачів, за рахунок коштів яких, без залучення власних коштів відповідача, створюється можливість для учасника такої групи отримати у позику певну суму коштів, тобто, в даному випадку, позивач фактично сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших фізичних осіб, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Суд вважає, що така діяльність має ознаки нечесної підприємницької практики, яка вводить споживача в оману. Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Згідно із п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняються як такі, що вводять в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Суд вважає, що при укладенні договору № 227544 від 08.12.2014. з боку ТОВ «Гранфінресурс» була застосована нечесна підприємницька практика у формі використання пірамідальної схеми, внаслідок чого позивач був введений в оману стосовно наслідків укладення вказаного договору. Відповідно до частини 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, що встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Тому суд вважає, що в частині визнання договору недійсним позов задоволенню не підлягає. Згідно з ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Враховуючи, що при укладені договору з позивачем ТОВ «Гранфінресурс» діяло недобросовісно, внаслідок здійснення нечесної підприємницької практики, яка полягає у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми, позивачем був сплачений одноразовий комісійний внесок в сумі 10500 грн., що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем, суд вважає, що позивачу було завдано матеріальної шкоди на зазначену суму, а тому вона підлягає відшкодуванню, а позов - задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.88 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., так як позивач при зверненню до суду був звільнений від сплати судового збору, а його позов підлягає задоволенню.

Outcome: partial