Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON], в якому просять: стягнути з відповідача на їх користь моральну шкоду, пов»язану із загибеллю [PERSON] в розмірі по 100 000 грн. кожному. Свої вимоги мотивують тим, що 17.09.2016 року, приблизно о 21 год. 50 хв. на автодорозі Чернігів-Мена-Сосниця-Грем»яч, зі сторони с. Киселівка в сторону м. Чернігова, на 10 км+400м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Хонда, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого загинув пішохід [PERSON] У зв"язку зі смертю [PERSON] позивачам завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що через передчасну смерть батька та чоловіка вони пережили дуже сильний стрес, порушився сон, не можуть займатись своїми звичними заняттями, перебувають в пригніченому стані. Вони переживають моральні страждання, які пов»язані з невідновною та непоправною втратою людського життя. Посилаючись на ст.ст.1166, 1167, 1168 ЦК України, просять стягнути з відповідача на їх користь по 100 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивачі та їх представник заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити, додатково вказавши, що незважаючи на закриття кримінального провадження, відповідач має нести цивільно-правову відповідальність як власник джерела підвищеної небезпеки. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, відповідно до наданих письмових заперечень (а.с. 49-50). Представник третьої особи ПрАТ «АСК «ОМЕГА» в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позову, відповідно до наданих письмових заперечень (а.с.82-82). Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали кримінального провадження № 12016270000000158, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 17.09.2016 року, приблизно о 21 год. 50 хв. [PERSON],, керуючи автомобілем марки «Honda Accord», р.н. [NUMBER], рухався по автодорозі Чернігів-Мена-Сосниця-Грем»яч, зі сторони с. Киселівка в сторону м. Чернігова та на 10км+400м, скоїв наїзд на пішохода [PERSON], [INFO], який рухався по проїзній частині в попутному напрямку. В результаті наїзду, [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди. 18.09.2016 року ГУНП в Чернігівській області відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. 23.01.2017 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Чернігівській області, Бредюк О.М., винесена постанова про закриття кримінального провадження № 12016270000000158, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а транспортний засіб було повернуто [PERSON] Згідно відомостей в постанові про закриття кримінального провадження, слідчий, аналізуючи зібрані в ході досудового розслідування матеріали і докази, очевидно встановив, що в даній дорожній обстановці, в діях пішохода [PERSON], який рухався по дорозі для автомобілів в попутному напрямку у темну пору доби, при цьому не виділивши себе для своєчасного виявлення водієм [PERSON], вбачається невідповідність дій п.п. 4.3, 4.4., 4.14 (д) ПДР, що стало причиною та умовою виникнення і настання даної ДТП і знаходиться в прямому причинному зв»язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП. В діях водія [PERSON] порушення ПДР, які б перебували в причинному зв»язку з настанням ДТП відсутні, а отже в його діях і відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. (а.с.17-22 цивільної справи, а.с.140-149 кримінального провадження). Постанова слідчого від 23.01.2017 року потерпілими не оскаржувалась. У відповідності до ч.1 ст.23 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 1 частини 2 ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Матеріалами справи підтверджено і сторони не оспорюють той факт, що позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі із загиблою особою, від якого має трьох дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно частини другої ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. В пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2, ч.ч.3, 4 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року, передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог, залежно від характеру заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Враховуючи глибину моральних страждань, їх характер та обсяг, враховуючи вимоги зазначених норм закону та роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України, суд, вирішуючи спір відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, завданої позивачам в результаті загибелі чоловіка та батька, який підлягає відшкодуванню, слід визначити у розмірі 80 000 грн., по 20000 грн. кожній з позивачів, що буде відповідати принципу розумності, виваженості та справедливості. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: partial