Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

У жовтні 2015 року позивачка звернулася до суду позовом про стягнення грошових коштів. В обґрунтування пред'явлених вимог зазначає, що 10.06.2015 року між позивачкою та ТОВ «Євролізинг Україна» було укладено договір фінансового лізингу № Д01672. При укладенні та підписанні договору зі сторони товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» допущені шляхом обману неприпустимі порушення правил укладення та підписання укладення на умовах Лізингоодержувача. Так при підписанні договору представник ТОВ «Євролізинг Україна» зобов'язалась уточнити відомості в окремих пунктах договору, посилаючись на необхідні уточнення, щоб не припуститися помилки. Замість того, щоб правильно записати автомобіль Шевролє Авео, який погодили внести в пункт 1.1. Договору, представник ТОВ «Євролізинг Україна» скориставшись не заповненими даними внесла без погодження з позивачкою інший автомобіль - KIA Sportage з модифікацією Limited Edition з об'ємом двигуна дизель тип: МТМ з приводом 2WD. Представник ТОВ «Євролізинг Україна»також мала після уточнення записати в пункт 8.2. вартість автомобіля Шевроле Авео - 252000 гривень з відповідним перерахуванням цієї суми в доларах на день укладення договору за даними НБУ, а в пункт 10.3. представник ТОВ «Євролізинг Україна» після уточнення мала записати розмір щомісячного лізингового платежу з розрахунку 60 календарних місяців (5років) виходячи з суми 252000 гривень з відповідним перерахуванням щомісячного лізингового платежу в доларах на день укладення договору за даними НБУ. Представник ТОВ «Євролізинг Україна» використовуючи наперед роздрукований шаблон Договору з не заповненими вищезазначеними пунктами та з незаповненими додатками № 1 та 2, заповнила лише реквізити Договору та зобов'язалась заповнити ці графи та підписані і заповнені договори надіслати по Новій пошті. Представник ТОВ «Євролізинг Україна»сказала позивачці оплатити через банк - ПАТ «Діамантбанк» за реквізитами ТОВ «Євролізинг Україна» тридцять тисяч чотириста грн., з призначенням платежу як адміністративний платіж згідно договору фінансового лізингу № Д 01672 від 10.06.2015 року. Решта 20000 грн. адміністративного платежу згідно договору фінансового лізингу № Д 01672 від 10.06.2015 року позивачка мала заплатити після заповнення представником товариства уточнених відомостей в незаповнені місця Договору перед направленням цього Договору по пошті і лише після цього представник товариства надіслала б цей договір. 12 червня 2015 року позивачка оплатила решту 20000 грн. адміністративного платежу згідно договору фінансового лізингу № Д 01672 від 10.06.2015 року. Цього ж дня, 12 червня 2015 року, після перевірки оплати платежу цей договір представник товариства надіслала позивачці по «Новій пошті» через відділення № 64 по вулиці Васильківській. 55 міста Києва на адресу місто Іллінці, відділення Ворошилова, 82 експрес - накладною № 59000114715013. Таким чином, позивачка має очікувати автомобіль, який вона не замовляла. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 10.06.2015 року між позивачкою та ТОВ «Євролізинг Україна» було укладено договір фінансового лізингу № Д01672. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка здійснила платіж у розмірі 50 400,00 грн. з урахуванням комісійного збору банку, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями квитанцій. Після ознайомлення позивачкою з договором, було виявлено, що представником ТОВ «Євролізинг Україна» внесено в договір відомості, які були не погоджені з позивачкою. Отже, між сторонами не досягнуто згоди щодо марки автомобіля, ціни автомобіля та щомісячного лізингового платежу. 17.08.2015 року позивачка звернулась до ТОВ «Євролізинг Україна» з заявою про повернення коштів в сумі сплачених в рахунок договору №Д 01672 від 10.06.2015 року. Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Згідно ч.2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів, за умови, що договором лізингу не передбачено іншого строку. Лізингоодержувач має право вимагати відшкодування збитків, у тому числі повернення платежів, що були сплачені лізингодавцю до такої відмови. Як вбачається з п. 12.1 Договору лізингоодержувач, який сплатив адміністративний платіж, частково або повністю сплатив авансовий внесок та не отримав транспортний засіб, має право розірвати даний договір за власним бажанням, про що має повідомити лізингодавця у письмовій формі з чітким волевиявленням щодо розірвати договір, шляхом направлення відповідного листа рекомендованою кореспонденцією на адресу лізингодавця. Та надати реквізити особистого банківського рахунку для здійснення такого повернення. У строк, встановлений чинним законодавством, лізингодавець розглядає заяву лізингоодержувача та надає письмову відповідь, в якій повідомляє про розірвання договору та про наслідки його розірвання. В такому випадку поверненню підлягає 60% (шістдесят відсотків) від сплаченого авансового платежу та/або частини авансових платежів, 40% лізінгодавець утримує в якості штрафу за дострокове розірвання договору. Адміністративний платіж в такому випадку поверненню не підлягає. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються Законом України „Про фінансовий лізинг" - ч.1 ст.2 вказаного Закону. Відповідно до глави 52 розділу II ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Підписавши договір фінансового лізингу № 01672 в цілому і кожну сторінку окремо, позивачка погодилася з його істотними умовами. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що позивачці підлягають поверненню кошти в розмірі 50 400,00 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 504 грн.

Outcome: approved