Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вереміївської сільської ради Чорнобаївського району про визнання права власності в порядку спадкування на будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: с. Вереміївка, вул. Набережна, 20. Мотивують позов тим, що даний будинок та земельна ділянка належали їх тітці [PERSON], яка померла 10.02.2017 року. Позивачі\~є спадкоємцями по заповіту, прийняли спадщину, подавши відповідні заяви до нотаріальної контори. Не можуть реалізувати свої спадкові права у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності померлої на це нерухоме майно. В судове засідання позивачі не зявилися, подали до суду заяву, в якій просили розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Представник Вереміївської сільскої ради Чорнобаївського району в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява, в якій сільський голова просить розглядати справу без участі представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Як зазначається в позові та не заперечується відповідачем, позивачі є племінниками [PERSON]. 10 лютого 2017 року [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть серія І-СР № 294540, а.с.11). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входять: - будинок з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Набережна, 20, с. Вереміївка Чорнобаївського району Черкаської області. Належність померлій зазначеного майна підтверджується довідкою Вереміївської сільської ради від 09.11.2017р. № 890 (а.с. 15). - земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства в с. Вереміївка, вул. Набережна, 20, площею 0,2534 га, що належала померлій згідно державного акту серії ЯЖ № 115576 від 12 січня 2010 року, виданого на підставі рішення Вереміївської сільської ради № 22-6/V від 22.07.2008 року (а.с.21). [PERSON] 15 вересня 2016 року склала заповіт, посвідчений секретарем Вереміївської сільської ради та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій під №56, яким заповіла все своє майно позивачам в рівних частинах (а.с.12). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповіт є чинним, не скасований (а.с. 40-41) Відповідно за вказаним заповітом спадкоємцями майна померлої, що є предметом даного спору є саме позивачі. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст. 1269, ст. 1270 ЦК України визначено, спадкоємець, який не проживав постійно із спадкодавцем, на час відкриття спадщини, але бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] на день смерті проживала одна (довідка Вереміївської сільської ради №890 від 09.11.2017, а.с. 15). Спадкоємці померлої за заповітом прийняли спадщину шляхом подачі у встановлений законодавством строк відповідних заяв до нотаріальної контори, що підтверджується листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 21.11.2017 р. № 1678/01-16 (а.с.37-39). На частину спадкового майна, а саме земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва нотаріусом видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім"я [PERSON], [PERSON] - по 1/2 частині. Позивачі також зверталися до Чорнобаївської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину на будинок померлої та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, проте їм було відмовлено у зв"язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на заявлене майно (лист № 1502/02-16 від 10.11.2017, а.с.14). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В розумінні глави 12 Цивільного кодексу України земельна ділянка як нерухоме майно є об"єктом цивільних прав. Згідно ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути обєктом права власності. За приписом ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Виходячи з приписів статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб"єктів права власності. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Враховуючи викладені обставини, грунтуючись на вищезазначених нормах права, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивачі прийняли спадщину у встановлений законом спосіб, а наданими суду доказами підтверджено їх право на спадкування зазначеного майна за заповітом та його належність на час смерті спадкодавцю. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved