Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу посилаючись на те, що 11.09.2013 року між ним та відповідачем - [PERSON], було укладено договір позики, у відповідності до якого позивач передав відповідачу грошову позику в розмірі 520 доларів США, що станом на день укладення договору за офіційним курсом Національного банку України було еквівалентно 4154,80грн. зі строком повернення до 11.11.2013 р. Позика була надана для власних цілей відповідача. Однак станом на 11.11.2013р. сума позики не повернута позивачу в добровільному порядку. Тому просить суд стягнути з відповідача суму боргу . В судове засідання позивач подав заяву про слухання справи у його відсутності та підтримання позовних вимог, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився , хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав . Встановлено, що 11.09.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], було укладено договір позики грошей(а.с.6), у відповідності до якого позивач передав, а відповідач прийняв, що стверджуєиться розпискою (а.с.7) грошову позику в розмірі 520 доларів США, що станом на день укладення договору за офіційним курсом Національного банку України було еквівалентно 4154,80грн зі строком повернення до 11.11.2013р.. Відповідно до договору позики грошей від 11.09.2013 р. відповідач зобов'язався повернути позивачу отриману суму позики до 11.11.2013 р., однак дану суму не повернув в добровільному порядку. Пунктом 3 договору позики від 11.09.2013р. зазначено, що за користування отриманими коштами позичальник сплачує позикодавцеві фіксовану ставку у розмірі 10 доларів США - щомісяця до 20 числа поточного місяця, Окрім того пунктом 8 даного договору зазначено, що якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики, він буде зобов»язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також 5% річних від простроченої суми. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 533 ЦК України передбачено, що Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. У договорі позики від 11.09.2013р. сума позики визначена у грошовому еквіваленті до гривні, що слугує підставою для застосування еквіваленту долара США до гривні на момент подачі позову. Згідно офіційних відомостей Національного Банку України, станом на 14.03.2014р. курс долара США до гривні становить 100(доларів США)= 947грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що порушення відповідачем взятого на себе зобов'язання про повернення боргу в зазначений строк призвело до того, що згідно розрахунку заборгованості за договором позики від 11.09.2013р.(а.с.4) заборгованість складає 597,08 грн., що еквівалентно 5483,88 грн. , Таким чином суд враховуючи вищезазначене приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. У відповідності до ст.84,88 ЦПК України суд стягує судові витрати з відповідача.

Outcome: approved