overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

У лютому 2016 року Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж звернулося до суду із вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання у сумі 7 731 грн. 72 коп., зазначаючи, що позивачем надаються послуги з теплопостачання [ADDRESS] та відповідач не виконує своїх обовязків і систематично не здійснює оплату послуг. Внаслідок дій відповідача має місце заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання в сумі 7 731 грн. 72 коп. станом на 01.02.2016 року. Представник позивача у судове засідання надав заяву, у якій просить справу розглянути у заочному порядку у його відсутності, позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість і витрати по справі. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідач проживає за адресою: [INFO]. Позивач надавав відповідачу послуги з теплопостачання. Відповідач надані послуги оплачував не регулярно. Відповідач зобов'язаний був щомісячно проводити оплату послуг, що йому надавалися. Заборгованість підлягає стягненню з відповідача в сумі 7 731 грн. 72 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1\~378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеною вище позовною заявою, посилаючись на те, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у виді житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами [ADDRESS]. Ще за життя, 23 травня 1973 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла все належне їй майно своєму онуку [PERSON] Позивач звернувся до Овідіопольської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв"язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на зазначене спадкове майно. З наведених підстав позивач в позовній заяві просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами [ADDRESS], що залишився після смерті померлої [INFO] року його бабусі [PERSON] Сторони по справі в судове засідання не з"явились, але кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Дослідишви матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини)від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] Позивач [PERSON] є онуком померлої [INFO] року [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у виді житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами [ADDRESS]. Ще за життя, 23 травня 1973 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла все належне їй майно своєму онуку [PERSON] Позивач звернувся до Овідіопольської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв"язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на зазначене спадкове майно. Але як вбачається з довідки Миколаївської сільської ради № 590 від 09.07.2015 року померла [PERSON] з 1930 року по день її смерті проживала за адресою: [INFO]. Як вбачається з довідки Миколаївської сільської ради № 591 від 09.07.2015 року разом з померлою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] проживали спільно та вели спільне господарство її онук [PERSON] з 1979 року . Згідно з довідкою Миколаївської сільської ради № 94 від 03.02.2016 року зазначене спадкове майно значилось за померлою [PERSON] З урахуванням обставин справи та на підставі наявних у справі доказів суд дійшов до висновку про належність спірного спадкового майна спадкодавцю, у зв"язку з чим за позивачем як за спадкоємцем підлягає визнанню права власності в порядку спадкування на зазначене спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

\~\~\~\~\~ \~ \~ \~У лютому 2016 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27 липня 1991 року між нею та відповідачем, Іллічівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 336. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати з тих підстав, що вони з відповідачем однією сім"єю не проживають, спільне господарство не ведуть та збереження сім"ї суперечить їхнім інтересам. Сторони в судове засідання не з"явились, але кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріли справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 липня 1991 року. Сторони однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах суд вважає, що сім"я сторін розпалася остаточно та її збереження не можливо. При цьому відповідач проти задоволення позову не заперечує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

У лютому 2016р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.02.2008 р., відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 31.12.2015 року має заборгованість 25263,17 грн., яка складається з наступного: 3909,96 грн. - заборгованість за кредитом; 17112,11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина). 1191,10 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується відповідним розрахунком Банку. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк заборгованість у розмірі 25263,17 грн. та судові витрати.. До судового засідання представник позивача не зявився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд розглянути справу у відсутності представника позивача та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

У лютому 2016р. позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що вона є наймачем квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належить до державного житлового фонду. За адресою квартири зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON], колишній чоловік позивачки, шлюб з яким розірвано за рішенням суду від 13.03.2015р., та який в спірній квартирі ніколи після реєстрації не проживав та в квартиру не з'являвся, речей, належних відповідачу в квартирі не має. Проте на відповідача нараховуються плата за комунальні послуги, які вимушена сплачувати позивачка. Позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] та зобов'язати Комунарський районний відділ в м. Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області скасувати реєстрацію відповідача за адресою вищевказаної квартири. До судового засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його від сутності, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, просив суд задовольнити позов. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Судом встановлено: Позивачка [PERSON] є наймачем квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належить до житлового фонду Запорізької міської ради. Згідно довідки МКП „Основаніє" від 29.02.2016р. у квартирі за адресою: [ADDRESS], окрім позивачки, зареєстровані двоє її неповнолітніх дітей та відповідач [PERSON] Відповідач [PERSON] - колишній чоловік позивачки, шлюб з яким розірвано за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.03.2015р.. Як вбачється із письмової заяви, наданої відповідачем до суду, останній повністю визнає позов про визнання його таким, що втратив право користування у квартирі за адресою: [ADDRESS]. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин з березня 2015р., шлюб між ним та позивачкою розірвано, відповідач не спростував факт свого не проживання в квартирі більше шести місяців без поважних причин, у зв'язку з чим підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням у спірній квартирі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 10.08.2002 року зареєструвала з відповідачем шлюб у міськвідділі реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №1111. Під час перебування в шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Позов мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сімю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство протягом тривалого часу не ведуть, у зв"язку з чим позивач просила розірвати шлюб. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розірвати шлюб. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи документів. Судом встановлено, що 10.08.2002 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №1111. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини відповідачем у заяві про визнання позову не заперечувались. Враховуючи, що визнання відповідачем позову, не порушує прав та інтересів інших осіб, то відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд приймає таке визнання як підставу для задоволення позову, а тому укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 13 серпня 2016 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем погіршилося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Мають різні погляди на шлюб та сім"ю. Збереження шлюбу є неможливим. У судове засідання позивачка не зявилася, до суду спрямувала заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, від нього до суду не надходило клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності, позов не оспорив. Судом зі згоди позивачки, відповідно до статті 224 ЦПК України, ухвалено, - провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 13 серпня 2016 року Бердичівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юустиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON] Загіром та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до частини першої статті \~24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( \~частина друга статті \~112 СК України). Враховуючи, що позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач будь-яких заперечень з приводу цього до суду не направив, хоча не був позбавлений такої можливості, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

У лютому 2017 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач мотивував свої вимоги тим, що від сумісних шлюбних відносин з відповідачем мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], матір"ю якої є відповідач. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на його повному матеріальному утриманні, відповідач у добровільному порядку не приймає участі у її матеріальному утриманні. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просив позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В судове засідання позивач надав заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги і просив слухати справу в його відсутність. Відповідач у судове засідання двічі не з'явилася, незважаючи на те, що про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували в цивільному шлюбі, від даного шлюбу мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 09.08.2016 року Арбузинським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївської області (а.с.6). Дитина проживає разом з батьком в [ADDRESS] та знаходиться на утриманні позивача. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини позивачу не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як випливає із змісту ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку(доходу) її матері, батька( ст. 183 СК України) або у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Враховуючи те, що відповідач не працює, суд вважає за необхідне визначити спосіб стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку(доходу) відповідача. Розмір щомісячних стягнень не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у відповідності до вимог ч.2 ст. 182 СК України. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначив, що 12 серпня 2014 року між ним та відповідачкою, Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1423. Позивач в позовній заяві посилаючись на те, що вони з відповідачкою однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть, просить суд шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Сторони в судове засідання не з"явилися, кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому згідно із заявою відповідачки, вона позов визнала та просила змінити її прізвище з [PERSON] на дошлюбне прізвище [PERSON]. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з положеннями ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з положеннями ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з положеннями ст. 112 СК україни суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з положеннями ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так судом встановлено, що 12 серпня 2014 року між позивачем та відповідачкою, Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1423. При реєстрації шлюбу відповідачкою було змінено її прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] повторно виданого 17.01.2017 року. Сторони однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть, що не оспорюється сторонами по справі, згідно з їхніми письмовими заявами. При таких обставинах суд вважає, що сім"я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо. Збереження сім"ї суперечить інтересам сторін. Зурахуванням обставин справи та на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

У лютому 2018 [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. На обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, проживає окремо, тому просить стягнути з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 (одну тисячу двісті) гривень щомісячно до досягнення сином повноліття. Окрім того просить стягнути з відповідача кошти на її утриманя до досягнення сином 3-х річного віку в розмірі 700 грн. щомісячно. В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги змінила, просить стягнути на утриманя дитини аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму, в іншій частині позов просить задоволити в повному обємі. Відповідач в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково, сплачувати аліменти на дружину відмовляється, в іншій частині позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим задоволенню. Такого висновку суд дійшов на підставі ст.180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст.181 ч.3 СК України, яка передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та ст.184 ч.1,2 СК України, яка передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбних відносинах. В них народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки, відповідач з сім»єю не проживає. Докази, які свідчать про те, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини, в матеріалах справи відсутні, тому позов підлягає задоволенню відповідно до прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років, тому відповідач повинен утримувати дружину до досягнення дитиною трьохрічного віку, з урахуванням його матеріального становища та визначається судом в розмірі 700 грн. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 гривні 80 коп. на підставі ст.141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

у лютому 2018 року [PERSON] звернулася в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки. З лютого 2016 року сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення, зазначивши, що збереження сім"ї є неможливим. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 вересня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малоітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с. 7). З позовної заяви вбачається та не заперечувалось у судовому засіданні, що сторони з лютого 2016 року не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач не змінювала своє прізвище.

Outcome: approved