Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовом в якому вказує, що вона має в приватній власності будинок [ADDRESS] . З 12 жовтня 2010 року позивач зареєстрована та постійно проживає у вказаному будинку. 10 вересня 2015 року позивач зареєструвала у належному їй будинку за вищевказаною адресою свою онуку, відповідача по справі - [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~З 2017 року відповідач не проживає, але залишається зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Позивачу відомо, що фактично відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Ніякого зв"язку з позивачем відповідач не підтримує, її речей в будинку не має. Крім того, відповідач ніякої участі в утриманні житла позивача не приймає та ним не користується, а також не бажає у добровільному порядку зніматися з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Наявність реєстрації відповідача у вищевказаному будинку перешкоджає позивачу здійснювати право на користування та розпорядження своїм майном, зокрема, перешкоджає в оформленні субсидії. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач прохає визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач, у судове засідання не з`явилася, згідно вимог позовної заяви, прохає розгляд справи здійснювати без її участі, заявлені вимоги підтримує, прохає їх задовольнити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В судове засідання Відповідач не з`явилася, 07 жовтня 2021 року до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами позивача згодна у повному обсязі. Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення позову. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області Студенцовим О.В. від 14.09.2010 року, реєстраційний номер 2178, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №152256812, Витягу з Державного реєстру правочинів №8996864, Витягу про реєстрацію права власностіна нерухоме майно №27380459 та технічного паспорту, позивач є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~Факт реєстрації відповідача за вищевказаною адресою, підтверджується Витягом з Реєстру територіальної громади Оріхівської міської ОТГ про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, згідно якого з 10.09.2015 відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ \~Те, що відповідач з 2017 року не проживає за адресою: [ADDRESS] , стверджується довідкою від 03 серпня 2021 року, виданої головою квартального комітету [PERSON] , а також Актом №1 обстеження фактичного місця проживання від 04.08.2021, складеного депутатом Оріхівської міської ради Бондаренко А.І., за участю голови квартального комітету Корчевської К.І. та сусідів: [PERSON] та [PERSON] .\~ \~ \~ \~ \~ \~Суд вважає, що реєстрація відповідача у зазначеному будинку перешкоджає позивачу у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ст. 1 першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як вбачається зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч.1ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~ Позивач, ставлячи питання про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилається на те, що відповідач в будинку не мешкає, а її реєстрація створює позивачу перешкоду у користуванні та розпорядженні майном. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідач не проживає і не користується спірним житловим приміщенням, що є приватною власністю позивача, не виявила наміру проживати у будинку вчиненням відповідних дій, тому суд приходить довисновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а відповідача слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме - будинком [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~

Outcome: approved