Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей - доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до заяви від 08.02.2018 р., позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 4 000 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що з 18.04.1991 р. по 25.04.2017 р. перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають неповнолітні доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з матір'ю та повністю перебувають на її утриманні. Батько дитини не надає добровільно матеріальної допомоги та ухиляється від утримання дітей, в зв'язку з чим позивач просить стягнути аліменти у судовому порядку. Позивач надала заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся судом про день і час розгляду справи. Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, на підставі ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні достовірно встановлено, що з 18 квітня 1991 р. сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано Відділом ЗАГС Московського РВК, про що складено актовий запис № 485. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 квітня 2017 р. шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На час розгляду судом справи неповнолітні діти проживають з матір»ю та знаходяться на її утриманні. В силу положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Суду не надано доказів, що відповідач надає постійну, регулярну допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд враховує матеріальне становище позивача, розмір витрат, які необхідно здійснити на неповнолітню дитину відповідного віку щомісяця, а також те, що відповідач є особою працездатного віку і повинен нести обов»язок по утриманню дітей. В силу ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі . Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки у позивача при зверненні до суду були відсутні відомості, що відповідач має постійний дохід, вона наполягає на стягненні аліментів у твердій грошовій сумі. Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 4000 гривень, врахуванням того, що відповідач не має інших аліментних зобов»язань, є особою працездатного віку, а також враховуючи розмір витрат, необіхдних для забезпечення життєдіяльності дітей та їх гармонійного розвитку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. На підставі ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в доход держави.

Outcome: approved