Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи, що шлюб фактично розпався, причина розпаду постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги. У звязку з наведеним просила шлюб розірвати. Крім того, просила також стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON],[INFO] та сина [PERSON],[INFO] у розмірі 1/4 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту звернення та досягнення дітьми повноліття, посилаючись на ті обставини, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, долею дітей не цікавиться. В судове засідання позивач надала заяву в якій просила суд розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги визнав повністю проти задоволення не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.12.2004 року Григорівською сільською радою Братського району Миколаївської області, актовий запис №6, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ФП №087907; шлюб фактично розпався, причина розпаду постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги, сімя фактично розпалась, збереження сімї неможливе. Від шлюбу, згідно свідоцтва про народження серії І-КГ №007585, виданого 23.06.2005 року Комсомольським відділом РАЦС Херсонського міського управління юстиції, мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] та відповідно до свідоцтва про народження та відповідно до свідоцтва про народження серії І-КГ №149392, виданого 23.06.2005 року Комсомольським відділом РАЦС Херсонського міського управління юстиції, мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від обовязку утримувати своїх дітей, добровільно не надає матеріальну допомогу на їх утримання. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи вищезгадане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, окрім того, відповідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей суд визначає єдину частку від заробітку (доходу ) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Питання щодо розподілу судових витрат по справі суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved