Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.12.2011р. між сторонами був укладений кредитний договір № R52120164818В, відповідно до умов якого, відповідачу був наданий кредит на загальну суму 185 734 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% річних, строком до 07.12.2016р. Станом на 23.01.2013р. у відповідача виникла заборгованість за договором на загальну суму 176 620 грн. 11 коп., яку позивач просить стягнути в примусовому порядку. Судом була прийнята до розгляду заява позивача про зменшення розміру позовних вимог, в якій він просив стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 29 листопада 2013р.. становила 174 734 грн. 65 коп. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та зазначив, що заборгованість виникла в зв»язку з тяжким фінансовим становищем родини. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 07 грудня 2011р. між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R52120164818В, відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит на загальну суму 185 734 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% річних, строком до 07.12.2016р. (а. с. 14- 21). Оскільки зобов"язання боржника по кредитному договору щодо повернення банку суми кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом залишилось не виконаними, позивач просить стягнути заборгованість з відповідача в примусовому порядку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу - ст. 526 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди, що передбачено ч.1 ст.611 ЦК України. Ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку, загальна сума заборгованості за кредитним договором, станом на 29.11.2013р. становить - 174 734 грн. 65 коп. (а. с. 176-179). Пунктом 5.2.1. укладеного сторонами кредитного договору передбачено право банку вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, неустойки у випадку затримання позичальником сплати частини кредиту, процентів по кредиту щонайменше на один календарний місяць. Таким чином, вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved