Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на його користь аліменти в розмірі 2000,00 грн., щомісячно на період навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. При цьому посилається на те, що він навчається в навчальному закладі і потребує матеріальної допомоги, а відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні представник позивача заявлені позивачем вимоги підтримав та просить суд задовольнити їх. Відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити Вислухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ТП №177809 (а.с.2-3). Відповідно до довідки виданої Київським університетом імені [PERSON] від 10.01.2017 року за №3 [PERSON] дійсно є студентом І курсу Київського університету імені [PERSON], форма навчання денна, строк навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року (а.с.5). Згідно з ч.1 ст.199 СК, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, але не більше терміну навчання . Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч. 1ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Проте в окремих випадках встановлення розміру аліментів у такому порядку викликає певні труднощі. У ст.184 СК України надається приблизний перелік таких випадків: нерегулярний мінливий дохід; одержання частини доходу в натурі; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, інших утриманців не має, є фізично здоровим чоловіком і може працювати та виконувати обов"язок по утриманні своєї дитини та сплачувати аліменти, які б забезпечували необхідний навчальний процес дитини та її розвиток. [PERSON] на даний час офіційно не працевлаштований, проте має регулярний дохід, перебуває на обліку в Овруцькому РЦЗ, як безробітний та отримує щомісячні платежі , що підтверджується довідкою виданою директором Овруцького РЦЗ № 1317 . Таку обставину відповідач не заперечує і суд визнає її такою, що має істотне значення для визначення розміру аліментів які підлягають стягненню з відповідача. Тому в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача фіксованої суми аліментів слід відмовити. Разом з тим суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти в розмірі 1/ 6 части доходу відповідача, такий розмір аліментів у частці від заробітку буде справедливим, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітнього сина, який продовжує навчання та платоспроможності самого відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання, а знаходження дитини, що навчається на канікулах, не є припиненням навчання та не виключає права на утримання. Так, згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому в частині стягнення аліментів з 01.09.2016 року по 28.02.2017 року слід відмовити. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнений згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідача, на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 грн. в дохід держави.

Outcome: partial