Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона з відповідачем з 27.09.2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені через те, що під час спільного проживання між ними з'явилися сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Миритися та жити з відповідачем не бажає, у зв'язку з чим, просить суд шлюб, зареєстрований 27.09.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Рубіжанського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 315, - розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». В підготовче судове засідання позивач не з'явилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. В підготовче судове засіданні відповідач не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приймає визнання ним позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією паспорту (а.с. 4-6). [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відомостями загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області від 06.07.2018 року № 484 (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Рубіжанського управління юстиції Луганської області [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.09.2003 року, про що складено відповідний запис № 315 (а. с. 3). [INFO] у подружжя народилася дитина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 22.07.2004 року відділом реєстрації актів громадянського стану Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 264 (а.с. 8). Згідно ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції; нормативно-правовий акт № 475/97-ВР від 17.07.1997" Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності зазначених вище обставин, суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому надалі є недоцільним. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище - «[PERSON]», оскільки згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ч. 1 ст. 141 та п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 704,80 грн. у зв'язку з їх документальним підтвердженням (а.с.1).

Outcome: approved