Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

позивач звернувся з позовом в суд до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором\~ № ICKGMCUI.74337.003\~\~від 10.12.2012 року. Позовні вимоги мотивує тим, що\~\~10.12.2012 року між\~\~ Публічним акціонерним товариством «[PERSON] банк розвитку» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний\~\~договір № ICKGMCUI.74337.003\~на суму 2000,00 грн. на рахунок №2625.9.000064027, який відкрити на підставі приєднання позичальника до умов та правил надання банківських послуг зі сплатою 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду, терміном на три роки. Умовами договору передбачена відповідальність\~\~відповідача за невиконання\~\~або неналежне виконання\~\~своїх зобов'язань. Станом на 12.02.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем по кредитному договору № ICKGMCUI.74337.003\~\~від 10.12.2012 року становить 11596, 92 грн., з яких: 3306,12 грн. поточна заборгованість по тілу кредиту; 3092,75 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 166,61 грн. поточна заборгованість по відсоткам, 2826,44 грн. - прострочена заборгованість за відсотками, 2205,00 грн. пеня. Оскільки, відповідачем умов договору не виконано, позивач змушений звернутися до суду для стягнення суми заборгованості за договором кредиту, у зв'язку з істотним порушенням його умов. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позові, пояснення надав аналогічне вище наведеним, просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, пояснення надав аналогічні поданим заперечення, просить в задоволенні такого відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки не повідомиів, а тому суд у відповідності до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, 10.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] банк розвитку» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №ICKGMCUI.74337.003 на суму 2000,00 грн. на рахунок №2625.9.000064027, який відкритий на підставі приєднання позичальника до умов та правил надання банківських послуг /а.с.83-84, 81/. Відповідно до п.2.3 кредитного договору банк нараховує відсотки в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Згідно п.2.5 щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості, підлягає сплаті позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Заборгованість, що підлягає сплаті, не сплачена у встановлений строк, вважається простроченою. Пунктом 2.8 передбачено, що процентна ставка під час пільгового періоду кредитування, складає 0,0001% річних. При непогашенні заборгованості за кредитом у повному обсязі по закінченні пільгового періоду, відсотки за користування кредитом зараховуються і сплачуються, згідно п.2.3 та 2.5, які встановлені цим кредитним договором. Відповідно до п.3.2 кредитний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє протягом трьох років, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором. У разі закінчення терміну дії кредитного договору, при відсутності письмової заяви позичальника про розірвання кредитного договору та простроченої заборгованості по кредиту, договір вважається продовженим на той самий строк. У відповідності до\~ст.610 ЦК України\~, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України\~, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до вимог ст.546 ЦК України, виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею). Як передбачено ч.3 ст.611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання. У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п. 6.3 кредитного договору, за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. При цьому, відсотки за користування кредитом на суму прострочення заборгованості нараховуються у подвійному розмірі. Станом на 12.02.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем по кредитному договору № ICKGMCUI.74337.003\~\~від 10.12.2012 року становить 11596, 92 грн., з яких: 3306,12 грн. поточна заборгованість по тілу кредиту; 3092,75 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 166,61 грн. поточна заборгованість по відсоткам, 2826,44 грн. - прострочена заборгованість за відсотками, 2205,00 грн. пеня, що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.4-15/. Відповідно до ст.1054 ЦК України, банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові за кредитним договором у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у визначений договором строк. Однак, в порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.526,1054 ЦК України, відповідач свої зобов'язання не виконав. В зв'язку з цим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення суми заборгованості по поверненню кредитних коштів відповідно до договору кредиту є підставними , а тому позов підлягає до задоволення. На підставі постанови Правління Національного банку України від 27.11.2014 року №743 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «[PERSON] банк розвитку» віднесений до категорії неплатоспроможних». Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2014 року №132 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ВБР», згідно з яким, з 28.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «[PERSON] банк розвитку». Відповідно до Наказу №1 від 28.11.2014 року, до виконання повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації приступив [PERSON] За рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №077/15 продовжила його повноваження на тимчасову адміністрацію ПАТ «ВБР» з 27.03.2015 року повноваження [PERSON] продовжувалися. Згідно зі ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», до повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відноситься вжиття передбачених законодавством заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Відповідно до приписів п.22 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Тому, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved