Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Позивач звернулася\~до Суворовського\~районного суду\~м.\~Одеси з\~позовною заявою\~про стягнення\~ неустойки\~(пені)\~за прострочення\~сплати аліментів\~та просила:\~ухвалити рішення\~яким \~стягнути з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~ на\~її користь\~ 20\~599\~грн.\~(двадцять\~тисяч п`ятсот\~дев`яносто дев`ять\~гривень) неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує: Судовим наказом Суворовського районного суду м. Одеси від 29 березня 2018 року по справі № 523/3179/18 з [PERSON] стягнуто аліменти на її користь, на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно, у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з моменту подачі даної заяви ( з 12.03.2018 року). 15\~січня 2019\~року \~позивач змінила\~своє ім`я,\~а саме\~прізвище [PERSON] \~змінила на [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості по аліментам № В-3/56748464 від 02.03.2021 року, проведеного старшим державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Буюклі О.О., при примусовому виконанні судового наказу Суворовського районного суду м. Одеси від 29 березня 2018 року по справі № 523/3179/18 виданого 03.07.2018 року відповідачу визначено заборгованість по сплаті аліментів з 12.03.2018 року станом на 28.02.2021 року у розмірі 20\~599 грн. (двадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять гривень ). Станом на час подання даного позову заборгованість у розмірі 20\~599 грн. (двадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять гривень ) відповідачем не сплачена. Згідно зроблених мною розрахунків неустойки (пені) за прострочення сплати по аліментам, за 3 місяці 2108 року (33\~861 грн.), за 8 місяців 2021 року (22 962 грн.) свідчать, що розмір заборгованості неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів станом на 09.03.2021 більший ніж 100 відсотків заборгованості по аліментам визначеної розрахунком № В-3/56748464 від 02.03.2021року, отже відповідно розмір неустойки за прострочення аліментів набагато більший ніж 100 відсотків заборгованості по аліментам, відповідно з відповідача підлягає стягненню 100 відсотків заборгованості, а саме 20\~599 грн. (двадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять гривень ). Також, позивач вказує, що вищевказаний розрахунок неустойки (пені) зроблено нею по формулі у відповідності з правовими висновками Верховного Суду у постанові Великої Палати Верховного суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження 14-616цс18) про порядок нарахування пені за прострочення аліментів. Відповідач подав заперечення на позовну заяву позивача, в якому вказав: Що він не ухиляється від сплати аліментів. Боргу за квітень, травень і червень 2018 року по сплаті аліментів у нього немає. Що він як приватний підприємець у 2020 році зазнав великих збитків у зв`язку з обмеженням та закриттям магазину по причині локдауна та карантину із за обставин непереборної сили (форс-мажору) не зміг своєчасно виплачувати аліменти, та йому прийшлося брати кредит для сплати оренди магазину, з цих 11.12.2020 року подав заяву про закриття ФОП. Що у нього від іншого шлюбу народилася донька [PERSON] з вказаних підстав просив відмовити у задоволенні позову. Позивач подала до суду заяву в якій просила: розглянути справу за її відсутністю в судовому засіданні, на задоволені позовних вимог наполягала та просила їх задовольнити. (а.с. 31). Відповідач подав до суду заяву в якій просив: розглянути справу за його відсутністю в судовому засіданні, та просив відмовити у задоволенні позову. (а.с. 32). З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, письмові докази, аргументи у позовній заяві, заперечення на позовну заяву, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено: Судовим наказом Суворовського районного суду м. Одеси від 29 березня 2018 року по справі № 523/3179/18 з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача, на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно, у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з моменту подачі даної заяви, а саме з 12.03.2018 року (а.с. 4). 15\~січня 2019\~року \~позивач змінила\~своє ім`я,\~а саме\~прізвище [PERSON] \~змінила на [PERSON] (а. с. 7). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам № В-3/56748464 від 02.03.2021 року, проведеного старшим державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Буюклі О.О., відповідачу визначено заборгованість по сплаті аліментів з 12.03.2018 року станом на 28.02.2021 року у розмірі 20\~599 грн. (а. с. 30). Розрахунок неустойки (пені), зроблений позивачем по формулі у відповідності з правовими висновками Верховного Суду у постанові Великої Палати Верховного суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження 14-616цс18) про порядок нарахування пені за прострочення аліментів, свідчить про те, що розмір пені більше 100 відсотків заборгованості по аліментам за вищевказаний період (а. с. 8). Як регламентує ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За правилами ч.1-2 ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1\~ст. 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25 квітня 2018 року у справі у справі №333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року, вказує: З огляду на те, що принцип верховенства права передбачає наявність правової визначеності, зокрема і при вирішенні питання щодо необхідності відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних відносинах, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі N 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі N 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі N 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі N 6-300цс16, і вважає, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Відповідач не довів, що існуюча заборгованість по аліментам виникла не з його вини. Аргументи відповідача, що він як приватний підприємець у 2020 році зазнав великих збитків у зв`язку з обмеженням та закриттям магазину по причині локдауна та карантину із за обставин непереборної сили (форс-мажору) не зміг своєчасно виплачувати аліменти, та йому прийшлося брати кредит для сплати оренди магазину, не підтверджуються наданими позивачем документами. Належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в підтвердження вищевказаних обставин позивачем не надано, зокрема: форс-мажорні обставини згідно Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» посвідчуються відповідними сертифікатами, отримання кредиту відповідним кредитним договором (кредитною справою). Крім того, суд також надав оцінку тим обставинам, що заборгованість по сплаті аліментів визначена за період з 12.03.2018 року по 28.02.2021 року. А також, суд надав оцінку, доводам відповідача про народження у нього [INFO] доньки [PERSON] та вважає, що сам по собі факт народження доньки не звільняє відповідача від обов`язку утримання сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Статтею 78 ЦПК України\~передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Також відповідно до вимог\~ст. 79-80 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст.ст. 12,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 82 цього Кодексу.

Outcome: approved