Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 22.06.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, якою просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із невиконанням ним батьківських обов`язків. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] посилається на те, що з 27.12.2003 вона перебувала з відповідачем в шлюбі, який зареєстрований 27.12.2003 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського районного управління юстиції м. Кривого рогу, актовий запис №610. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Однією сім`єю вони не проживають з вересня 2011 року, та з того часу спільне господарство не ведуть. Спору щодо поділу спільного майна та про місце проживання дітей не мають. На підставі рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.04.2013, яке набрало законної сили 13.05.2013, шлюб між нею та відповідачем розірвано. 14.02.2018 вона уклала шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу вона взяла прізвище чоловіка [PERSON] . З моменту фактичного припинення шлюбних стосунків, тобто з вересня 2011 року, вони з відповідачем проживають окремо, доньки проживають разом з нею за адресою реєстрації її місця проживання. Весь цей час відповідач життям доньок не цікавиться, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дітьми та приймати участь у їх вихованні. На день звернення з позовом діти вже майже не пам`ятають батька та не мають до нього ніяких почуттів, оскільки всі ці роки після припинення спільного проживання жодного разу його не бачили. Також, в спілкуванні з нею доньки ніколи про біологічного батька не питають та не цікавляться його життям. З 2015 року вона з доньками проживають в квартирі разом з її новим чоловіком [PERSON] , дітям забезпечені гідні умовам проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між нею, дітьми та [PERSON] склалися усталені доброзичливі сімейні стосунки, які сприяють належному вихованню та розвитку дітей, їх повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Діти називають [PERSON] батьком. Дітям вчасно проведені профілактичні щеплення, проводилися та проводяться регулярні амбулаторні огляди, стан здоров`я дітей задовільний. Нагляд за станом здоров`я дітей з моменту їх народження і по сьогоднішній день здійснює вона особисто. Батько участі в цій сфері життя дітей, та будь-якій іншій, не приймав і не приймає. Доньки навчаються в Криворізькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №45, та за місцем навчання характеризуються позитивно. Вона та її чоловік [PERSON] приймають участь у вихованні дітей, активно займаються вихованням дітей та регулярно відвідують навчальний заклад. З 02.08.2013 вона працює у ФОП [PERSON] на посаді продавця продовольчих товарів, має стабільний дохід, та за час роботи вона зарекомендувала себе з позитивної сторони. Також її чоловік офіційно працює та має стабільний дохід у вигляді заробітної плати. В свою чергу, відповідач [PERSON] не тільки не приймає жодної участі у вихованні і навчанні дітей, та взагалі не спілкується з ними і не має наміру цього робити в подальшому. Крім того, відповідач не сплачує аліменти на утримання дітей, які стягуються з нього на підставі рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 13.03.2012, тому станом на 01.02.2020 утворилася заборгованість по аліментам на загальну суму 184908,85 грн. Оскільки відповідач не замається вихованням дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток і не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, і такі обставини настали з волі та винної поведінки відповідача, також заборгованість відповідача зі сплати аліментів та невжиття ним заходів для їх зменшення свідчить про відсутність намагання зі сторони відповідача належним чином надавати кошти на утримання дітей, тому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій зазначає, що проти позову заперечує, просить відмовити в його задоволенні, пояснив, що бажає належним чином виконувати батьківські обов`язки, раніше не виконував батьківські обов`язки оскільки позивач чинила перешкоди у спілкуванні з дітьми. Представник третьої особи служби в справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради Солод В.М. в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду 03.08.2020 та 04.08.2020 надав висновок щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , в якому вказує про залишення рішення щодо позбавлення прав [PERSON] , [INFO] , відносно його дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на розсуд суду, та просить розглядати справу за відсутності їх представника. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 10-00 год. 03.08.2020, за правилами загального позовного провадження. 03.08.2020 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 09-30 год. 27.08.2020, у зв`язку з неявкою позивача, щодо якої у суду відсутні відомості про вручення їй повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. Ухвалою суду від 27.08.2020 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 10:30 год. 01.10.2020. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.04.2013, шлюб, зареєстрований 27.12.2003 за номером 610 у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 10). Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 14.03.2019, та серії [NUMBER] від 18.11.2008 (а.с. 12, 13). На підставі рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.03.2012, стягуються щомісячно аліменти з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кривого Рогу, на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , до їх повноліття на користь матері дітей [PERSON] , в розмірі 1/3 частини його доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 06.10.2011 (а.с. 11). Відповідно до характеристики наданої директором Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №45, [PERSON] учениця 9-А класу навчається у школі з 2011 року. За період навчання проявила себе як здібна, старанна, комунікабельна учениця. [PERSON] - допитлива, працелюбна, наполеглива. Має гарну пам`ять. Має інтенсивний мовний розвиток, великий словниковий запис, читає різноманітну літературу. Учениця уміло поєднує навчальну діяльність з громадськими дорученнями в класі і школі. Є постійним членом шкільного учнівського самоврядування. Бере активну участь у громадському житті класу. Великий вплив на становлення творчої особистості має виховання в сім`ї, активна життєва позиція. Світ захоплення дівчини - різноманітний. Їй подобається подорожувати, танцювати, збирати коло друзів для спілкування. Навчається в художній школі №10 за класом бандура. Переважають такі риси характеру: акуратність, ввічливість, відповідальність, діловитість, доброзичливість, наполегливість, працелюбність, цілеспрямованість. Користується авторитетом серед однокласників, є лідером у дружньому спілкуванні. Мати, [PERSON] , та вітчим [PERSON] цікавляться навчанням та відповідально ставляться до її виховання в сім`ї. Відвідують батьківські збори. Надають допомогу класному керівнику. Батько, [PERSON] за період навчання [PERSON] не цікавиться успіхами доньки. З сім`єю не проживає, батьківські збори не відвідує, з класним керівником та вчителями не спілкується (а.с. 14-15). Відповідно до характеристики наданої директором Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №45, [PERSON] учениця 6-А класу навчається у школі з першого класу. За період навчання проявила себе як здібна, старанна, комунікабельна учениця. У Ірини сформовані уміння та навички, необхідні для засвоєння навчальної програми. Допитлива, працелюбна, наполеглива, має гарну пам`ять, швидко запам`ятовує учбовий матеріал. Навчально-пізнавальна мотивація добре розвинута, тому навчальна діяльність на високому рівні. Читає різноманітну літературу науково-пізнавального характеру, добре вчить вірші. Особливий хист виявляє при вивченні предметів гуманітарного та математичного циклу. Бере участь та є переможецею районних та міських олімпіад. В 2018-2019 н.р. нагороджена медаллю «Учень року». Учениця уміло поєднує навчальну діяльність з громадськими дорученнями в класі і школі. Лідер та староста класу. Спокійна, врівноважена, вихована, чуйна. Позитивно сприймає оточуючих, підтримує бесіду, друзів серед однокласників достатньо, проблем у спілкуванні немає. Дуже працьовита і відповідальна. До пропусків занять дитина не схильна, відсутня в школі тільки за поважної причини. Систематично та якісно виконує домашні завдання. Дівчина не байдужа до чужого болю, гуманна й великодушна. Користується авторитетом і повагою серед учнів. [PERSON] навчається і музичній школі №10, за класом бандура. Світ захоплень дівчини - різноманітний. Їй подобається подорожувати, танцювати, збирати коло друзів для спілкування. [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] та вітчимом [PERSON] в доброзичливих умовах. [PERSON] та вітчим [PERSON] активно займаються вихованням дитини, стежать за успішністю, регулярно відвідують школу, батьківські збори та спілкуються з класним керівником. Батько, [PERSON] за період навчання [PERSON] жодного разу не з`являвся в школі. З сім`єю не проживає, батьківські збори не відвідує, з класним керівником та вчителями не спілкується (а.с. 16-17). Згідно акту від 17.02.2020, який підписаний мешканцями будинку [ADDRESS] , та завірений майстром дільниці № 4 ТОВ «УЮТ-2011» вбачається, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає, а також участі в житті та вихованні дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не приймає (а.с. 24). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, виданим Тернівським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), зі сплати аліментів за виконавчим листом №2/441/901/2012 від 10.03.2012, виданого Тернівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] , [INFO] , борг станом на 01.04.2014 становить 27854,63 грн. (а.с. 20-22). Згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] 14 лютого 2018 року зареєстрували шлюб у Тернівському районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №26 (а.с. 23). Відповідно до характеристики, наданої ФОП [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , була прийнята на роботу 02.08.2013 і працює по теперішній час. За весь період роботи зарекомендувала себе як цілеспрямована, відповідальна і наполеглива працівниця. У робочому колективі [PERSON] виявляє тактовність, задовільні навички комунікації та високий професійний потенціал. Змогла побудувати гарні відносини з колегами. З особистих якостей [PERSON] слід особливо відзначити її старанність, надійність, прагнення проявити ініціативу і ефективно вирішувати складні ситуації завжди зберігає оптимізм (а.с. 18). Згідно довідки про доходи, [PERSON] дійсно працює ФОП [PERSON] з 02.08.2013, та загальна сума доходу за період з 01.08.2019 по 31.01.2020 без урахування аліментів становить 27878,17 грн. (а.с. 19). У висновку виконкому Тернівської районної у місті ради від 30.08.2020 вказано, що спеціалістами служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради 29.07.2020 було здійснено вихід за адресою: [ADDRESS] . Обстежити умови проживання виявилося неможливим, у зв`язку з тим, що двері спеціалістам ніхто не відчинив. На ім`я [PERSON] було залишено запрошення до служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради. 30.07.2020 [PERSON] прийшов за запрошенням, залишив письмове пояснення та повідомив спеціалістам, що заперечує проти позбавлення його батьківських прав, бажає приймати активну участь у вихованні своїх доньок. Зізнався, що раніше приймав пасивну участь в їхньому житті, але бажає виправити ситуацію. Спеціалістам служби у справах дітей також вдалось з`ясувати, що [PERSON] на даний час тимчасово не працює та має заборгованість по сплаті аліментів. З метою обстеження умов за місцем проживання [PERSON] , спеціаліст служби у справах дітей 30.07.2020 повторно здійснив вихід за адресою: [ADDRESS] . На час візиту спеціаліста [PERSON] вдома не було, були лише його батьки, які також проживають за даною адресою. Під час обстеження було визначено, що умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним нормам, в 3-кімнатній квартирі створено усі необхідні умови для проживання родини. Залишають прийняття рішення щодо доцільності/недоцільності позбавлення прав [PERSON] , [INFO] , відносно його дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на розсуд суду (а.с. 51-52). Відповідно до письмового пояснення [PERSON] від 30.07.2020 начальнику служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради, він проти позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , так як він бажає примати участь у їх вихованні, виконувати батьківські обов`язки належним чином. Раніше він не приймав участь у їх вихованні, у зв`язку з перешкоджанням його колишньої дружини (а.с. 53). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним в задоволені позову відмовити. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим,ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 5 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. Відповідно до пунктів 1-3 статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно з п. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини, у тому числі, шляхом застосування ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР. Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Як Суд зазначив у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (Neulinger and Shuruk v. Switzerland), ([ВП], заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року): «136. Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю [рішення у справі «Гнахоре проти Франції» (Gnahore v. France), заява № 40031/98, п. 59, ЄСПЛ 2000-ІХ]. З іншого боку очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Ельсхольц проти Німеччини» (Elsholz v. Germany), [ВП], заява № 25735/94, п. 50, ЄСПЛ 2000-VIII, та у справі «Марсалек проти Чехії» (Marsalek v. the Czech Republic), заява № 8153/04, п. 71, від 4 квітня 2006 року)». У рішенні по справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90), і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні по справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року Суд повторює, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі «МакМайкл проти Сполученого Королівства» (McMichael v. the United Kingdom) від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом», не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися «необхідним у демократичному суспільстві» (див. згадане вище рішення у справі МакМайкла, п. 87). Визначаючи, чи було конкретне втручання «необхідним у демократичному суспільстві», суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8 (див., наприклад, справи «Кутцнер проти Німеччини» (Kutzner v. Germany), N 46544/99 п. 65, ЄСПЛ 2002-I, та «Зоммерфельд проти Німеччини» (Sommerfeld v. Germany), [GC],N 31871/96, п. 66, ЄСПЛ 2003-VIII). Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства», діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. Згідно пунктів 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків та саме ухилення від здійснення своїх батьківських обов`язків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Відповідно до наданих пояснень відповідача [PERSON] , він заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , так як він бажає примати участь у їх вихованні, виконувати батьківські обов`язки належним чином, що також вказано у висновку наданому спеціалістом служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради, що свідчить про прагнення останнього виправити свою поведінку у кращу сторону та надає суду можливість оцінити таку поведінку, як бажання виправитись, та належно виховувати своїх дітей. Судом встановлено, що зібрані по справі докази дійсно підтверджують факт неналежного виконання відповідачем [PERSON] своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх неповнолітніх доньок, однак, даних про обставини, які б свідчили про винну поведінку відповідача щодо власних дітей, яка б надала суду право застосувати до нього такий суровий захід впливу, як позбавлення батьківських прав, матеріали справи не містять. Згідно ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як роз`яснив Верховний Суд України в Узагальненні «Практика розгляду судами справ, пов`язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми» від 11 грудня 2008 року, при розгляді справ про позбавлення батьківських прав для встановлення обставин справи суду потрібно ретельно перевіряти докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, обов`язково здійснювати необхідні дії для залучення відповідача у справі та з`ясування його позиції та обґрунтувань. Також згідно із ч.4 ст.19 СК обов`язковою є участь у справі органу опіки та піклування. Пунктом 18 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3 передбачено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Аналізуючи надані докази та норми законодавства, суд приходить до висновку, що на час винесення та розгляду справи відсутні підстави для застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу як позбавлення його батьківських прав, навіть при доведеності тих обставин, що він не в повній мірі виконував обов`язки по вихованню дітей, так як ці обставини не свідчать про винне, свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Враховуючи намагання відповідача виправитися, змінити своє ставлення до дітей, усвідомлення відповідальності за невиконання своїх батьківських обов`язків, в тому числі, шляхом позбавлення батьківських прав, суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити, попередивши відповідача [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. На підставі викладеного, ст.ст. 19, 150, 164 СК України,

Outcome: dismissed