Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] 18.08.2008 р. уклали кредитний договір №MKD7GK0000000002. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору Банк зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 80112.25 [Долар США] строком до 19.08.2016 р., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач 18.08.2008 р. уклали договір іпотеки № MKD7GK0000000002. Згідно з п. 35.3 договору іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 211,60, житловою площею 66,10 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Свої зобов'язання за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Згідно зі статями 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за Кредитним договором не виконав. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Берегівського районного суду Закарпатської області з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 14.10.2009 року суд виніс рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок, загальною площею 211,60, житловою площею 66,10 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570). Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. У зв'язку з чим, просить суд виселити відповідача з житлового будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: [ADDRESS] та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, однак подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст. 76 ЦПК України, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. З кредитного договору № MKD7GK0000000002 від 18.08.2008 року, вбачається, що сторони перебували у договірних стосунках, позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 80112,25 долар США з кінцевим терміном повернення 19.08.2016 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач 18.08.2008 р. уклали договір іпотеки № MKD7GK0000000002. Згідно рішення Берегівського районного суду Закарпатської області 14.10.2009 року суд виніс рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок, загальною площею 211,60, житловою площею 66,10 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570). Для реалізації вищевказаного рішення суду необхідно, щоб всі мешканці, що проживають в даному будинку були виселені, оскільки при продажу можуть бути порушені як права позивача - продавця так і права покупця. 08.04.2014 року позивачем була направлена вимога про виселення із будинку на ім'я відповідача [PERSON], надано тридцятиденний строк для добровільного виселення. Згідно ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення чи житловий будинок є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. При розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Частинами 2 і 3 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» встановлений певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ч. 1, 3 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст. 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Оскільки, наявність зареєстрованого у будинку відповідача, на який звертається стягнення, перешкоджає реалізації предмета іпотеки, тому суд приходить до висновку про необхідність виселення відповідача з даного будинку. Крім того, у зв'язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до вимог ст. 88 ч. 1 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.. На підставі викладеного та ч.1-2 ст. 40 Закону України „Про іпотеку" та ч.1, 3 ст. 109 ЖК України, ст.ст. 10,11,60, 88, 197 ч.2, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved