Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що фактично з липня 2016 року шлюбно-сімейні відносини між ними припинено внаслідок різних поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2020 року відкрито провадження по даній справі, вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 25 грудня 2009 року між сторонами у даній справі було укладено шлюб, зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім"ї, актовий запис №2773, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи. Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON] .. Позивачка зазначає, що з відповідачем фактично припинені шлюбно-сімейні відносини з липня 2016 року. Шлюб існує формально і не може бути збережений. Відповідач [PERSON] визнає і не спростовує обставини, зазначені позивачкою. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про можливість примирення подружжя. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За встановлених обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Питання щодо зміни прізвища після розірвання шлюбу позивачкою не ставилося. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Під час розгляду справи не було встановлено та не отримано відповідні докази про здійснення інших витрат, визначених ст. 131 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved