Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач у вересні 2013 року звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утримання будинків та прибудинкової території з відшкодуванням збитків, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою [ADDRESS], та є користувачами послуг, які надає позивач. На зазначену квартиру було відкрито особовий рахунок №491. Плату за житлово-комунальні послуги сплачують не своєчасно та не в повному розмірі, у зв'язку з чим станом на 01 квітня 2013 року утворилась заборгованість в сумі 4601гр.32 коп. На суму заборгованості також були нараховані втрати від інфляційних процесів в розмірі 491гр.89 коп., та 3% річних в розмірі 232гр.62 коп. Також просили стягнути з відповідачів судовий збір сплачений під час подачі позову до суду в розмірі 229гр.42 коп. Представник позивача ТОВ "Новгородський комбінат комунального господарства в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу слухати за його відсутністю, наполягав на задоволенні вимог. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з*явились, згідно акту комісії ЖЕУ №1 від 23.06.3025 року, останні за місцем реєстрації на даний момент не мешкають,справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 64, 68 ЖК України наймач та члени його сім'ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату і сплату за надані комунальні послуги. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] і [PERSON] зареєстровані та мешкають в квартирі [ADDRESS] м.Дзержинська, є споживачами комунальних послуг. (а. с. 8). Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 1,5,10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний зокрема: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. В ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначається, що органи місцевого самоврядування затверджують ціни та тарифи на житлово-комунальні послуги у розмірі економічного обгрунування витрат на їх виробництво. Витрати, що понесені підприємством (виробником) мають бути відшкодовані споживачами через ціну (тариф) на відповідні послуги або дотацією з бюджету. В п. 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення зазначається, що у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця. Згідно зі ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, випускаються з серійного виробництва, ремонту та у продаж, видаються напрокат, на які поширюється державний метрологічний нагляд, підлягають повірці. Засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом ЦОВМ. Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку. Порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Повірка засобів вимірювальної техніки проводиться територіальними органами, уповноваженими на її проведення. У разі якщо територіальні органи через відсутність відповідних еталонів не можуть провести повірку окремих типів засобів вимірювальної техніки, повірка цих засобів проводиться метрологічними центрами, уповноваженими на її проведення. Повірка здійснюється посадовими особами територіальних органів і метрологічних центрів - державними повірниками, атестованими у порядку, встановленому нормативно-правовим актом ЦОВМ. Листом Держкомстату України № 3169-6-7/25 від 01 січня 2005 року було встановлено міжповірочний інтервал для лічильників холодної та гарячої води три роки з дати проведення попередньої повірки. При нарахуванні грошових коштів за послуги водопостачання, показники не повіреного лічильника до уваги не приймаються, оскільки лічильник у такому випадку є негоспрозрахунковим. З матеріалів справи вбачається, що державна повірка установленого відповідачами лічильнику з обліку постачання холодної води повинна була відбутися у 2010 році. Проте,відповідач [PERSON] звернувся із відповідною заявою про її проведення лише 20 вересня 2013 року, у зв`язку з чим, нарахування за послуги постачання холодної води з 2010 року здійснювалось позивачем на підставі Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 за кількістю зареєстрованих за спірною адресою осіб. Доводи відповідача що обов`язок по монтажу, транспортуванню та проведенню державної повірки водоміра, який встановлений в його квартирі, покладений саме на ТОВ «НККГ», і він не може нести відповідальності за невиконання виконавцем послуг своїх зобов`язань не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки ст. 28 Закону України ««Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлюється, що обов`язок подавати засоби вимірювальної техніки на повірку покладений саме на споживача, яким в даному випадку є [PERSON] та члени його родини. З матеріалів справи вбачається, що державна повірка установленого відповідачами лічильнику з обліку постачання холодної води повинна була відбутися у 2010 році. Проте, [PERSON] звернувся із відповідною заявою про її проведення лише 20 вересня 2013 року, у зв`язку з чим, нарахування за послуги постачання холодної води з 2010 року здійснювалось позивачем на підставі Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 за кількістю зареєстрованих за спірною адресою осіб. Судом встановлено, що лічильник відповідачів прийнято в експлуатацію та встановлено дату періодичної повірки- 3 роки від дати останньої повірки, тобто - така повірка повинна була проведена у 2010 році. Відповідачі у встановлений строк не здійснили повірку лічильника, після чого нарахування за послуги постачання холодної води здійснюється на підставі Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. №630 - по кількості зареєстрованих за даною адресою осіб. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний, крім іншого, укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 затверджені Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі- Правила) та Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. В судовому засіданні також встановлено, що між сторонами 14 вересня 2007 року був укладений договір на надання житлово-комунальних послуг. Наявність укладеного договору сторонами не оспорюється.. Відповідно до п. 24 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року за № 869 витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, визначаються відповідно до укладених договорів між виконавцем та субпідрядником, який виконує зазначені послуги, з розрахунку на один квартирний засіб обліку води та теплової енергії і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги залежно від кількості таких засобів обліку шляхом додавання плати за проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, до загальної вартості послуг. Розмір плати за проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт одного засобу обліку води та теплової енергії, у тому числі його демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, визначається згідно з кошторисом, затверджується (погоджується) органами місцевого самоврядування і розподіляється за місяцями міжповірочного інтервалу, що встановлюється Держспоживстандартом для відповідного засобу обліку води та теплової енергії. Із матеріалів справи вбачається, що 14 вересня 2007 року між ТОВ «Новгородський комбінат комунального господарства» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого холодного водопостачання, водовідведення, збирання та вивезення побутових відходів та відкрито особовий рахунок № 491. (а.спр.25) 04 червня 2013 року остання померла. Згідно довідки про склад сім'ї в квартирі зареєстровані та проживають та користуються комунальним послугами з боку позивача члени сім'ї померлої - [PERSON],[PERSON],[PERSON] (а.спр.8) Згідно роз'яснення Порядку щодо нарахування споживачеві плати за послуги з водопостачання в залежності від проведення періодичної повірки. Разом з тим,в матеріалах справи маються квитанції про оплату послуг з водопостачання за період з березня 2009 року по серпень 2013 року по тарифам ,встановленим органами місцевого самоврядування. Виходячи із цих тарифів і здійснювалось обчислення заборгованості , наведеної в розрахунку, наданого позивачем. Відповідачі надавши квитанції про сплату отриманих послуг від позивача,підтвердили ,що розмір такої сплати не відповідає фактичному отриманню послуг .Недоплата становить відповідно у 2011 році - 1094 гр.38 коп.,у 2012 році - 1992 гр.51 коп., до 01 квітня 2014 року -436 гр.62 коп. ( а.спр. 7) Разом з тим,ставлячи питання про стягнення боргу за період з 1 січня 2008 року по 1 квітня 2013 року представник позивача не врахував межі строку позовної давності , встановленого ст. 257 ЦК України, котра складає період з 02 вересня 2010 року до день звернення до суду із означеним позовом ,тобто по 02 вересня 2013 року. Виходячи із вказаного,суд прийшов до висновку про порушення відповідачами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення,але в межах строку позовної давності тобто з 02 вересня 2010 року по 02 вересня 2013 року та необхідності стягнення із відповідачів солідарно на користь позивача суму заборгованості у розмірі 3513 гр.51 коп. Разом з тим, період просрочки складає з 01 січня 2010 року по 01 квітня 2013 року ,а інфляційні збитки складають 491 гр.89 коп. 3 % річних складають 233 гр.62 коп. із розрахунку : 3513 гр.51 коп. х 3 :100:365днів х 809 днів (а.спр. 9) Вказані суми підлягають утриманню із відповідачів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: partial