Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив стягнути з останнього суму боргу згідно письмових розписок в розмірі 16 287, 87 грн. та сплачений судовий збір. Позов мотивує тим, що відповідач заборгував йому 7 000 грн., що підтверджується розпискою від 10.07.2014р., які зобов'язався повернути до 22.07.2014 р. та 5 550 грн., що підтверджується розпискою від 18.08.2014 р., які зобов'язався повернути до 25.08.2014р., однак свого зобов'язання досі не виконав. А тому він повинен сплатити йому суму боргу із врахуванням процентів, трьох процентів річних та інфляційні нарахування згідно поданого ним розрахунку. У судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] згідно договору про надання правової допомоги від 05.03.2015р. - позов підтримали із аналогічних викладеним у позовній заяві підстав. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції, оголошенням в газеті « Львівська пошта» № 36 від 02.04.2015р., а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Як вбачається з розписки від 10.07.2014р. відповідач заборгував позивачу 7000 грн., які останній зобов'язався повернути до 22.07.2014 р., також згідно розписки від 18.08.2014р. відповідач заборгував позивачу 5 550 грн., які останній зобов'язався повернути до 25.08.2014 р., однак свого зобов'язання, як випливає із пояснень позивача та представника позивача, досі не виконав. У відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1048 ч. 1 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається з представлених суду доказів, взятих на себе зобов'язань, відповідач не виконав, у зв'язку з чим станом на 11.03.2015р. виникла заборгованість в розмірі 16 287, 87 грн., що складається із основного боргу - суми позики в розмірі 12 550, 00 грн., а також процентів із суми позики - 1 078, 92 грн., 224, 25 грн. - трьох процентів річних та інфляційні нарахування у розмірі 2 434, 70 грн.. Розмір боргу стверджується розрахунком заборгованості складеним позивачем у відповідності до вимог ЦК України. Крім того, до стягнення підлягає сплачений позивачем судовий збір в розмірі - 243, 60 грн. З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу слід задовольнити та стягнути з останнього на користь позивача заборгованість в розмірі 16 287, 87 грн. та 243, 60 грн. судових витрат.

Outcome: approved