Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

У серпні 2015 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення факту смерті [PERSON], який народився [INFO] року в с. Великі Гирла Нововоронцовського району Херсонської області та помер [INFO] року у м. Ялта, Республіки Крим. В заяві зазначено, що [PERSON] є рідним дядьком [PERSON] 30 серпня 2014 року, [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу Республіки Крим, [PERSON], відповідно до якого все майно [PERSON], яке на день смерті належало йому в чому б таке не полягало і де б воно не знаходилося, заповідає [PERSON] [INFO] року в м. Ялта, Республіка Крим, [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] від 11 листопада 2014 року виданим Ялтинським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. 19 листопада 2014 року, [PERSON], написав заяву нотаріусу [PERSON], про те, що він приймає спадщину за заповітом свого дядька. Того ж дня, нотаріус видав довідку про те, що він відкрив спадкову справу № 37/2014 після смерті [PERSON] за матеріалами якої, спадкоємцем померлого являється [PERSON], інших зареєстрованих спадкоємців не має, в тому числі малолітніх та неповнолітніх. Також, заявнику стало відомо, що 25 квітня 2014 року [PERSON], уклав з Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк", в особі [PERSON], що діє на підставі довіреності № 6/н від 04 січня 2013 року, Договір № 10005006991411 "про банківський вклад:; (депозит) "8 років разом оn-Lіnе", згідно з яким сума вкладу складає 21 458,73 (Двадцять одна тисяча чотириста п'ятдесят вісім доларів США 73 центи). 20 листопада 2014 року, [PERSON] звернувся до першої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] року, [PERSON], де отримав Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Проте, нотаріус не прийняв свідоцтво про смерть, яке було видане Ялтинським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, аргументуючи це тим, що документи виданні на тимчасово окупованій території України, яка контролюється Російською Федерацією внаслідок анексії Криму, згідно із Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», не вважаються законними на території України. Він відкрив спадкову справу з «моїх слів», зазначивши, що йому необхідно звернутись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем мого проживання, для отримання українського свідоцтва про смерть особи. Звернувшись до Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, щоб отримати українське свідоцтво про смерть [PERSON], співробітники Ленінського ВД РАЦС РС ЗМУЮ відмовили у видачі такого свідоцтва, посилаючись на ті ж обставини, що й нотаріус, тобто на незаконність документів виданих на території Криму. З цих підстав, заявник змушений був звернутися до суду з відповідним позовом. У судовому засіданні, заявник, наполягаючи на фактах, викладених у заяві, просив суд задовольнити його вимоги у повному обсязі, оскільки його дядько, заповів все своє майно йому, тому що крім нього, близьких родичів не мав. На теперішній час, він не може отримати спадкове майно на території України за відсутності необхідних документів, для подальшого отримання свідоцтва на право спадщини. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву про можливість слухання справи без участі представника Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Проти задоволення заяви судом не заперечують. Допитана в судовому засіданні, свідок [PERSON] суду пояснила, що [INFO] року в м.Ялта, Республіки Крим помер - [PERSON]. Померлий [PERSON] - рідний дядько [PERSON] Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника та дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35ЦПК. Судом встановлено, що [PERSON] є рідним дядьком заявника [PERSON] За своє життя [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу Республіки Крим, [PERSON], відповідно до якого все майно [PERSON], яке на день смерті належало йому в чому б таке не полягало і де б воно не знаходилося, заповідає [PERSON] [INFO] року в м. Ялта, Республіка Крим, [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] від 11 листопада 2014 року виданим Ялтинським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. 19 листопада 2014 року, [PERSON], написав заяву нотаріусу [PERSON], про те, що він приймає спадщину за заповітом свого дядька. Того ж дня, нотаріус видав довідку про те, що він відкрив спадкову справу № 37/2014 після смерті [PERSON] за матеріалами якої, спадкоємцем померлого являється [PERSON], інших зареєстрованих спадкоємців не має, в тому числі малолітніх та неповнолітніх. Відповідно до ст.ст.1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Крим є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституціїта законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Заявник [PERSON] має намір оформити спадщину після смерті свого дядька, проте нотаріус не прийняв свідоцтво про смерть, яке було видане Ялтинським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, аргументуючи це тим, що документи виданні на тимчасово окупованій території України, яка контролюється Російською Федерацією внаслідок анексії Криму, згідно із Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», не вважаються законними на території України. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідност.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Оскільки заявник [PERSON] є громадянином України, проживає в [ADDRESS], його дядько [PERSON] також був громадянином України та перебував на тимчасово окупованій території України - в м. Ялта Республіки Крим, де помер [INFO] року, про що була видана довідка про причину смерті; видана органом державної влади Російської Федерації, свідоцтво про смерть згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним, відтак вказана обставина унеможливлює отримання племінником померлого свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України, тому з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України [PERSON] необхідно встановити факт смерті його рідного дядька [PERSON] на тимчасово окупованій території України - в м. Ялта Республіки Крим, що необхідно для оформлення спадщини.

Outcome: approved