Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Прокурор звернувся до суду в інтересах Головного фінансового управління в Житомирській області з позовом, в якому вказав, що 11.08.2014року близько 16 год. 30 хв. неповнолітній [PERSON], не маючи посвідчення водія, керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21013, державний номерний знак [NUMBER], рухався по автодорозі сполученням між селами Ганнопіль-Видибор, Черняхівського району, Житомирської області, не впорався з керуванням автомобіля, з"їхав з дороги, де зіткнувся з деревом. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, з вини [PERSON] пасажир автомобіля неповнолітня [PERSON], [INFO], отримала тілесні ушкодження у вигляді забійних ран на чолі справа та правому плечі, закритого перелому правої стегнової кістки, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню важкості, як такі що не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров"я. [PERSON] з 11 серпня 2014 року по 12 жовтня 2014 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Житомирській дитячій лікарні. Загальна сума витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] становить 2775,12 грн. Відповідно до ухвали Черняхівського районного суду Житомирської області від 26 листопада 2014 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ст.286 ч.1 КК України у зв"язку із примиренням винного з потерпілим. На підставі викладеного, прокурор просив стягнути з законого представника [PERSON] - [PERSON] кошти на лікування [PERSON] в сумі 2775,12 грн. В судовому засіданні прокурор позов підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених в позові. Законний представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, не заперечувала проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 26 листопада 2014 року встановлено, що [PERSON] 11.08.2014року близько 16 год. 30 хв., не маючи посвідчення водія, керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21013, державний номерний знак [NUMBER], рухався по автодорозі сполученням між селами Ганнопіль-Видибор, Черняхівського району, Житомирської області, не впорався з керуванням автомобіля, з"їхав з дороги, де зіткнувся з деревом. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з вини [PERSON] пасажир автомобіля неповнолітня [PERSON], [INFO] отримала тілесні ушкодження та в період з 11 серпня 2014 року по 12 жовтня 2014 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Житомирській дитячій лікарні (а.с.7). Загальна сума витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] становить 2775,12 грн., що стверджується листом Житомирської обласної державної адміністрації Житомирської обласної дитячої лікарні Житомирської обласної ради від 13 жовтня 2014 року за №1586.01/7 (а.с. 5). 26 листопада 2014 року ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ст.286 ч.1 КК України у зв"язку із примиренням винного з потерпілим. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілою. Якщо злочин вчинено малолітньою або неповнолітньою особою, витрати на лікування потерпілого відшкодовуються особами, визначеними статтями 1178 і 1179 цього Кодексу. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до вимог п.п. 1, 4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 р. № 545 сума, витрачена на лікування потерпілого від злочину, підлягає стягненню до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я, у сумі фактичних витрат з винних осіб, тобто з неповнолітнього [PERSON]. Частиною 1 ст.1179 Цивільного кодексу України, неповнолітня особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Згідно ч.2 цієї ж статті Цивільного кодексу України, у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданою нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони доведуть, що шкоди була завдано не з їхньої вини. Оскільки в неповнолітнього [PERSON] не має власного майна та самостійного заробітку, тому кошти витрачені на лікування потерпілої [PERSON] на користь Головного управління фінансів у Житомирській області підлягають стягненню із законного представника неповнолітнього [PERSON] Таким чином позовні вимоги позивача щодо стягнення майнової шкоди мають відповідні правові підстави і можуть бути задоволені. В зв'язку із задоволенням позову, суд стягує на користь держави судові витрати з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved