Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивачка 23 січня 2017 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що шлюб між нею та [PERSON] був зареєстрований 27 вересня 2006 року, актовий запис №500. Від сумісного життя з ним вони мають трьох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивачка з трьома дітьми фактично проживає у своїх батьків окремо від відповідача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. На підставі вищевикладеного просить стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття. Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 27 вересня 2006 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №500, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Від спільного подружнього життя вони мають трьох доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.\~\~ За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом . Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], 20 версеня [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо. Діти \~\~проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. Судом встановлено, що відповідач має задовільний стан здоров»я, не має інших утриманців, яких по закону зобовязаний утримувати, отримує заробітну плату. \~\~\~\~\~\~\~\~ Суд не бере до уваги посилання відповідача на виконання зобовязань шляхом сплати кредитної заборгованості за кредитним договором від 08.06.2011 року в розмірі 14915,20 грн., оскільки зобов*язання за кредитами є незначними і вони носять тимчасовий характер. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний і спроможний надавати матеріальну допомогу своїм трьом неповнолітнім дітям. Згідно із ч.1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням вказаних\~\~конкретних обставин справи, матеріального становища сторін, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей:\~[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи\~\~з 23 січня 2017 року.\~\~ Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved