Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. [INFO] померла її бабуся по лінії матері - [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,8954 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташована на території Шолоховської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. За життя померла бабуся заповіту не склала, спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є вона, позивач по справі, оскільки дочка померлої [PERSON] та її мати [PERSON] померла [INFO] , до відкриття спадщини [PERSON] . Також спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є інша дочка померлої та її тітка [PERSON] та онук померлої [PERSON] [PERSON] , оскільки його батько та син померлої [PERSON] [PERSON] помер [INFO] , до відкриття спадщини [PERSON] . На її звернення 21 вересня 2018 року до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Гульбандян Л.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі, [PERSON] , померлої [INFO] отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що вона заяву про прийняття спадщини протягом строку, встановленого для прийняття спадщини не подала і вважається такою, що спадщину не прийняла та свідоцтво про право на спадщину за законом видано іншому спадкоємцю, який спадщину прийняв. Вона зазначає, що пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] через поважні причини. Так, після смерті [PERSON] вона влітку 2017 року двічі зверталася до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини, маючи намір подати заяву про прийняття спадщини, але через великі черги вирішила пізніше звернутися до вказаної нотаріальної контори з відповідною заявою. На кінці вересня 2017 року вона занедужала, лікувалася вдома, без звернення до лікарів. Згодом її стан здоров`я погіршився та 11 жовтня 2017 року вона звернулася за місцем проживання до Комунального закладу «Центральна міська лікарня м. Покров «ДОР». Їй був встановлений діагноз - оперізувальний лишай, вона була визнана непрацездатною за станом здоров`я, їй було призначено тривале амбулаторне лікування. Її хвороба була заразним захворюванням, тому її попередили, що протягом усього часу перебування на амбулаторному лікуванні не слід відвідувати громадські місця та обмежити спілкування, щоб попередити розповсюдження вказане захворювання. На амбулаторному лікування вона перебувала з 11 жовтня 2017 року по 03 грудня 2017 року. Таким чином, зазначає, що вона закінчила амбулаторне лікування вже за межами встановленого законом строку для прийняття спадщини. Після закінчення тривалого лікування вона виїхала до місця свого постійного проживання в Калінінградську область Російської Федерації. Після повернення до України вона звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Гульбандян Л.В. та від неї дізналася, що за заявою відповідача про прийняття спадщини було відкрито спадкову справу після смерті її бабусі, [PERSON] також дізналася, що відповідач у якості інших спадкоємців зазначила не всіх осіб, а лише ще одну доньку померлої, [PERSON] На цій підставі вважає, що строк для прийняття спадщини нею був пропущений з поважної причини, а тому просить визначити їй додатковий строк, достатній для прийняття спадщини два місяці після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 12 грудня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. 18\~січня 2019\~року на\~адресу суду\~від відповідача\~ [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] (а.с. 24-26) з додатками. У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, мотивуючи тим, що доказів щодо спроб подачі заяви про прийняття спадщини позивачем у період з 22 травня 2017 року по 22 листопада 2017 року не надано, крім того, зазначила, що законодавство містить два шляхи подачі заяви про прийняття спадщини особисто нотаріусу чи поштою. Тому, здійснивши направлення заяви про прийняття спадщини поштою, позивача можна було вважати таким, що прийняла спадщину. Таким чином, зазначила, що вказані позивачем причини пропуску встановленого строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] не є поважними. Крім того, з 22 листопада 2017 року до 01 жовтня 2018 року (дата подачі вказаного позову до суду) позивач не зверталася до суду за визначенням додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідачем [PERSON] разом з відзивом подано заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 32). Також в матеріалах справи наявна відповідь на відзив, що надійшла від [PERSON] 05 квітня 2019 року (а.с. 42-44). У відповіді на відзив позивач вказала, що її тривала хвороба, перебування за межами України є об`єктивними та істотними труднощами, що завадили їй звернутися їй заявою про прийняття спадщини у встановлений строк. Крім того, у п. 3.3. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 зазначено, що заяви про\~прийняття спадщини\~подаються спадкоємцем\~особисто нотаріусу\~за місцем\~відкриття спадщини\~у письмовій\~формі.\~Вважає,\~що вказані\~причини є\~поважними,\~а тому\~є всі\~підстави для\~визначення їй\~додаткового строку\~для прийняття\~спадщини після\~смерті [PERSON] \~ Ухвалою суду від 23 квітня 2019 року по справі було закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду по суті на 05 червня 2019 року (а.с. 51). У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник, [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, згідно заяви, наданої суду 18 січня 2019 року, просила розглядати справу без її участі, з позовними вимогами не згодна та просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 32). Суд, вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України,\~\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно зі ч.1\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як встановлено судом, [INFO] померла бабуся позивача по лінії матері, [PERSON] , яка до дня смерті проживала за адресою [ADDRESS] (а.с. 7-11, а.с. 67, а.с. 69). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,8954 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташована на території Шолоховської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. За життя померла [PERSON] заповіту не склала, тому спадкування належного їй майна відбувалося за законом. Як вбачається з листа приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, [PERSON] .В. від 30 травня 2019 року за № 512/01-16 СС80/2017, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] заведено спадкову справу № 80/2017 (а.с. 58-111), з якої вбачається наступне. 07 липня 2017 року до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Гульбандян Л.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , звернулася її дочка, [PERSON] У заяві зазначено, що крім неї іншою спадкоємицею за законом є інша донька спадкодавця, [PERSON] (а.с. 61). Також 07 липня 2017 року до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Гульбандян Л. В. надійшла заява [PERSON] про відмову від прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 75). 14 грудня 2017 року до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Гульбандян Л.В. надійшла заява [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON] (а.с. 80) та у той же день [PERSON] видано відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 99). 21 вересня 2018 року позивачем [PERSON] подано до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Гульбандян Л.В. заяву в якій просила надати їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що вона спадщину не прийняла та вже видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я іншого спадкодавця (а.с. 102). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 вересня 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що вона заяву про прийняття спадщини протягом строку, встановленого для прийняття спадщини не подала і вважається такою, що спадщину не прийняла та свідоцтво про право на спадщину за законом видано іншому спадкоємцю, який спадщину прийняв (а.с. 110). Відповідно до ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 1\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно правової позиції, висловленої при розгляді Верховним судом України по справі № 6-1486цс15 "Відповідно до ч.3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищевказаної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.\~\~ Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини до нотконтори, позивач та її представник, [PERSON] посилалися на те, що були великі черги до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, хворобу позивача та її перебування на амбулаторному лікуванні з у період з 11 жовтня 2017 року по 03 грудня 2017 року. Судом встановлено, що на підтвердження поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини позивачем надано медичну довідку Комунального закладу «Центральна міська лікарня м. Покров» Дніпропетровської обласної ради» від 24 вересня 2018 року за № 491, згідно якої [PERSON] у період з 11 жовтня 2017 року по 03 грудня 2017 року знаходилася на амбулаторному лікуванні з діагнозом - оперізувальний лишай і була непрацездатною (а.с. 15), проте, на думку суду зазначена медична довідка не є доказом повязаним з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій з подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Крім зазначеного, суд враховує, що великі чегри до нотаріуса за місцем відкриття спадщинитакож не є поважною причиною пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Також не заслуговують на увагу суду посилання позивача на те, що у п. 3.3. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 зазначено, що заяви про\~прийняття спадщини\~подаються спадкоємцем\~особисто нотаріусу\~за місцем\~відкриття спадщини\~у письмовій\~формі,\~а вона не\~могла відвідувати\~громадські місця,\~була обмежена\~у спілкування\~з іншими\~особами,\~через заразне\~захворювання,\~оскільки п.п.\~3.5\~вказаного Порядку\~не забороняє\~спадкоємцю надіслати\~вказану заяву\~поштою.\~П.\~3.6\~вказаного Порядку\~забороняє лише\~звертатися з заявою\~про прийняття\~спадщини,\~ що\~складена від\~імені спадкоємців\~їх представниками,\~що діють\~на підставі\~довіреностей. Таким чином, у \~разі відсутності можливості звернутися до нотконтори особисто, позивач не була позбавлена можливості звернутись до нотаріуса для вчинення ним нотаріальної дії поза межами контори або направити її поштою з метою недопущення пропуску строку на прийняття спадщини. \~\~Підсумовуючи зазначене, суд приходить до висновку, що наведені вище позивачем [PERSON] та її представником [PERSON] причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , судом не можуть бути визнані поважними, оскільки ці причини не є істотними або непереборними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. \~\~\~ Таким чином, твердження позивача [PERSON] та представника позивача [PERSON] про поважність причин пропуску строку\~ для прийняття спадщини після смерті [PERSON] є необґрунтованими.\~ \~\~\~ Згідно із\~ст. 12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч.1, 2\~ ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ilhan проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" від 08 квітня 2010 року наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] без поважних причин і підстави для визначення додаткового строку відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed