Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач звернулась до суд з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вказана дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач регулярної та достатньої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач відсутня, до суду надала заяву відповідно до якої просить справу розглянути без її участі. Відповідач, у судове засідання не з`явився про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надав заяву зі змісту якої вбачається, що відповідач позов визнає в повному обсязі, просить стягнути з нього 50% судового збору та справу розглянути без його участі. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони з 11.03.2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ №123556 від 07.02.2018 року. У сторін є спільна дитина, син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕЛ №070792. Дитина проживає з матір"ю - позивачем і знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Сновської міської ради Чернігівської області №03-18/1021 від 08.02.2018 року. Відповідно до\~статті 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Зі змісту ст. 182 СК України вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~(в редакції Закону\~№ 2037-VIII від 17.05.2017\~року),\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов стягнувши з відповідача на користь позивача на утриманні вказаної дитини аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті\~суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки при зверненні до суду позивач не сплачувала судового збору у розмірі 704,80 грн., як особа звільнена від його сплати, враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved