Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду, направивши позов поштою 19.01.2016 року (а.с.21), в якому, в обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 19.06.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом у Заяві відповідач надав свою згоду на те, що вказана Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складають між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі, - Договір). При укладенні даного договору сторони керувалися положеннями ч.1 ст.634 ЦК України, якою дано визначення поняттю договору приєднання. Згідно з п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач надав свою згоду на зміну (збільшення або зменшення) банком кредитного ліміту у будь-який момент. Відповідно до п. 8.6. Умов при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язується сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Позивач свої зобов'язання за спірним Договором виконав у повному обсязі. Однак, відповідач у порушення умов зазначеного Договору та ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України покладених на нього зобов'язань по погашенню кредиту належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 31.12.2015 року утворилася кредитна заборгованість в розмірі 13 784,61 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 3990,92 грн.; - заборгованості по процентам за користування кредитом - 8661,09 грн.; а також штрафів відповідно до п.8.6. Умов та Правил надання банківських послуг: фіксованої частини - 500,00 грн. та відсоткової складової - 632,60 грн. Дану заборгованість представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача, а також судовий збір та витрати, пов'язані з публікацією в прессі оголошення про виклик відповідача (а.с.42). В судове засідання представник позивача не з'явився, згідно письмового клопотання просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 20). Відповідач до суду повторно не з'явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить офіційне повідомлення про час та місце розгляду даної справи та виклик до суду відповідача, викладене у газеті «Вісті Придніпров'я» № 30 (1729) від 28.04.2016 року (а.с.41). Також, на адресу можливого місця проживання відповідача було направлено повістку про виклик до суду на 14.04.2016 року (а.с.37), яка повернулася до суду з відміткою «за спливом строку зберігання». Відповідно до ч.5, ч. 9 ст.74 ЦПК України відповідач вважається повідомлений належними чином. За даних обставин неодноразові неявки відповідача в судове засідання суд розцінює як намір затягування розгляду справи, що суперечить вимогам ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних законних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст. 549 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню), під якою розуміється грошова сума або інше майно. Судом встановлено, що 19.06.2006 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК „ПРИВАТБАНК" (а.с.18) та відповідачем [PERSON] (далі, - Клієнт) був укладений договір про надання банківських послуг без номеру (далі, - Договір), який складається із Заяви, Умов і Правил надання банківських послуг (далі, - Умови), Правил користування платіжною карткою та Тарифів (а.с. 7 зворот), згоду на укладення якого відповідач підтвердив своїм підписом у Заяві. По суті вказаний Договір є договором приєднання в розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до умов договору 19.06.2006 року (а.с.7) позивач надав відповідачу платіжну картку та кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 23.06.2006 року на платіжну картку в сумі 4000,00 грн., який в подальшому у відповідності до п.п. 3.2., 3.3. Умов і Правил надання банківських послуг декілька разів було змінено: 24.10.2008 року зменшено до 2000,00 грн., 07.07.2009 року зменшено до 1000,00 грн., 22.10.2009 року збільшено до 2500,00 грн.,09.06.2010 року збільшено до 4000,00 грн. (а.с. 29,30), в обмін на обов'язок відповідача погашати заборгованість за кредитом, сплачуючи відсотки за його використання у розмірі 3% на місяць з розрахунку 360 днів у році (а.с.7 зворот). Відповідно до п. 8.6. Умов при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язується сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.11 зворот). Судом встановлено, що [PERSON] усупереч умовам спірного Договору взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту зі сплатою процентів належним чином не виконав, в результаті чого, як вбачається з наявного у справі розрахунку заборгованості (а.с.4-6), станом на 31.12.2015 року за ним рахується кредитна заборгованість в розмірі 13 784,61 грн., яка складається із: - заборгованості за кредитом - 3990,92 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом - 8661,09 грн., а також штрафів відповідно до п.8.6. Умов та Правил надання банківських послуг: фіксованої частини - 500,00 грн. і відсоткової складової -632,60 грн. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем допущено порушення умов Договору про надання банківських послуг без номеру від 19.06.2006 року, у зв'язку з чим з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню сума заборгованості за вищевказаним Договором станом на 31.12.2015 року в розмірі 13 784,61 грн. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в сумі 1378,00 грн. (а.с.1). Крім того, відповідно до вимог п.6 ч.2 ст.79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України, та положень п.п. 46,49 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України в розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10 з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик до суду у розмірі 500,00 грн., оскільки дана сума документально підтверджена (а.с.48) та визнана судом необхідною для виклику та повідомлення відповідача про розгляд справи.

Outcome: approved