Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 16 квітня 1999 року був зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою, який був розірваний рішенням Свалявського районного суду від 23.05.2014 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Відповідачка невдовзі після народження дітей у віці одного року доньки та одинадцять місяців сина, покинула дітей на його матір, коли він перебував на заробітках, а сама виїхала за кордон у невідомому йому напрямку. Пізніше йому стало відомо, що вона знаходиться в Італії, де перебуває відповідачка на даний час, йому невідомо. Діти проживають з позивачем. Рішенням Свалявського районного суду присуджено стягувати з відповідачки на його користь на утримання дітей аліменти. Діти знаходяться на його утриманні, ними опікуються він та його мама. Відповідачка не зустрічається з дітьми, ніколи не вітає їх на день народження чи інші свята, не займається їх забезпеченням, вихованням та утриманням. А тому просить позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила такий задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з"явилася, подала заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила, а тому суд розглядає справу у її відсутності. Представник третьої особи Служби у справах дітей Свалявської РДА щодо задововлення позовних вимог не заперечила, та пояснила що питання щодо позбавлення батьківських прав було розглянуто на комісії. Жодного разу відповідачка [PERSON] на комісію не з"явлалася, був складений висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є бабусею дітей. Відповідачка покинула дітей, коли найменшій дитині було 9 місяців, дітьми вона не займається, таким не телефонує, не цікавиться їхнім життям. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою, мама дітей біля 10 років тому була вдома і до цього часу не приїжджала. Дітьми опікується батько дітей та бабуся. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що мама не спілкується з ними, подарунки не дарує, навіть не телефонує їм на день народження, чи свята. Він не заперечує, щоб маму позбавили батьківських прав, оскільки вона їм нічого не допомагає. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Встановлено, що сторони є батьками дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо вони не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Як убачається з матеріалів справи, позивач довів, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно дітей [PERSON] та [PERSON] і не бажає їх виконувати. Підтверджується даний факт: актом комісії Керецьківської сільської ради від 30.07.2015 року (а.с. 15), характеристикою на учня [PERSON], виданою Керецьківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів (а.с. 20), характеристикою учениці [PERSON], виданою Керецьківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів (а.с. 21), довідками Керецьківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів (а.с. 32, 34), актом обстеження матеріально-побутових умов сім"ї, складеного комісією Керецьківської сільської ради від 14 вересня 2015 року (а.с. 33), висновком про доцільність позбавлення батьківських прав (а.с. 43 - 44) та поясненнями свідків. Оцінивши докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що відповідачка не бажає турбуватися за дітей та їх виховувати, а тому правильним буде задовольнити вимогу та позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON].

Outcome: approved