Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до суду та просить постановити судове рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 28 травня 1994 року Відділом реєстрації актів цивільного стану виконавчого комітету Жовтоводської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області. Свої вимоги обґрунтувала тим, що фактично подружні відносини між ними припинились в листопаді 2015 року через різні погляди на взаємні сімейні права та обовязки подружжя. Ухвалою Жовтоводського міського суду від 09.03.2016 року за клопотання відповідача сторонам надавався строк для примирення. (а.с.14) Позивач у судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи їй було повідомлено у встановленому законом порядку. У матеріалах справи містяться заява від [PERSON], в якій вона просить справу розглядати за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив. З урахуванням вимог ч. 2 ст. 77 ЦПК України , суд дійшов до висновку про те, що відповідач не з"явився в судове засідання без поважних причин та прийняв рішення про проведення розгляду справи по суті у відсутності останнього. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 28 травня 1994 року Відділом реєстрації актів цивільного стану виконавчого комітету Жовтоводської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області., про що зроблено актовий запис за № 174. (а.с.4) Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої. (а.с.7) Позивач та відповідач припинили спільне проживання і перестали підтримувати подружні відносини, причиною чого вважають відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. За таких обставин, позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, вважає що примирення між сторонами не можливе. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН\~10\~грудня\~1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Враховуючи вищевикладене те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи що він існує лише формально і примирення між сторонами не можливе, те, що прийняті судом заходи для примирення подружжя [PERSON] позитивних результатів не дали, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а відтак позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved