Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, що знаходиться за адресою: провулок Уральський, 3 в місті Кропивницький, зобов'язати передати ключі від вхідних дверей та вхідної хвіртки забору та відшкодувати моральну шкоду в сумі 5\~000 грн.. В обґрунтування позову зазначено, що є співвласником 35/100 частки будинку, розташованого по провулку Уральському, 3 на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.10.2016 року (справа № 2-477/11). Не зважаючи на те, що має у власності будинок, в ньому зареєстрований, потрапити до нього та проживати в ньому не має можливості. Причиною цьому є те, що з літа 2016 року і по теперішній час у домоволодінні, розташованому по пров. Уральському, 3 в м. Кропивницькому, проживають [PERSON] та [PERSON] Неодноразово звертався до відповідачів з проханням усунути перешкоди у користуванні майном, що належить на праві приватної власності, на що постійно отримує відмову. Не має можливості в повній мірі розпоряджатися власністю, навіть відвідувати домоволодіння. Зокрема, Актом, засвідченим головою Квартального комітету № 28 Кіровського району м. Кіровограда Кіровоградської області, підтверджено факт перешкоджання проживати у будинку. А саме - комісія у складі голови квартального комітету № 28 [PERSON], секретаря квартального комітету № 28 [PERSON] та члена квартального комітету № 28 [PERSON] склали акт про те, що гр.. [PERSON], [INFO], мешкає у м. Кіровоград (Кропивницький), пров. Уральський, 3, не допускає, не дозволяє своєму рідному батьку заходити до свого помешкання, де він, [PERSON], раніше мешкав, та на сьогодні є власником цього помешкання. Відповідач [PERSON] обмежує у користуванні житлом , принижує честь та гідність та ділову репутацію а тому просить стягнути з неї моральну шкоду в сумі 5000 грн. та задовольнити позов повністю. В судовому засіданні позивачем позов підтримано повністю, зазначив , що саме в такий спосіб просить захистити його право , зобов»язати не чинити перешкоди та передати йому ключі від вхідних дверей та вхідної хвіртки забору. В судовому засіданні відповідач [PERSON] зазначила, що позов не визнає, раніше на виконання аналогічного рішення суду було надано всі ключі позивачу, зазначено про можливість їх повторно надати в слідуюче судове засідання, але в наступне засідання не з»явилась, поважні причини неявки суду не повідомлено. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, поважні причини неявки суду не повідомлено, [PERSON] зазначила, що її син поінформований про розгляд даної справи і не заперечувала проти розгляду даної справи за даної явки. Згідно ст.280 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено наступні факти. [PERSON], є співвласником 35/100 частки будинку, розташованого по провулку Уральському, 3, на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.10.2016 року (справа № 2-477/11), що підтверджується Інформаційною довідкою № 54591309 від 04.03.2016 року (Відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно). [PERSON] зареєстрований [INFO]. Згідно акту квартального комітету ( а.с. 7) син [PERSON] вчиняє батькові перешкоди і не дозволяє батьку заходити до помешкання. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частиною першою ст. 369 ЦК передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири, визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можлит лише з підстав, передбачених законом. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підставі ст. 41 Конституції України громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому на праві особистої власності майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як Згідно ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 р. №475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За нормою ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З аналізу вказаної норми закону слідує, що характерною ознакою такої вимог є протиправне вчинення третьою особою перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення, тобто в певному суспільно небезпечному діянні, яке визнається порушенням і коли воно передбачене чинним законодавством. Будучи позбавлений можливості користуватися єдиним житловим приміщенням, що належить позивач стверджує, що змушений проживати на квартирах, додатково оплачувати за житло. Заперечення відповідача , що позивач має всі ключі від житла , спростовується тим, що відповідач не з»явилась в судове засідання і зазначивши , що надасть дублікати ключів , свої зобов»язання не виконала. Позивач зазначив, що відповідачкою завдається і моральна шкода, яку він визначив у розмірі 5000грн.. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК моральна шкода полягає у приниженні честі гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до положень ст. 1167 ЦК компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача. Судова практика при цьому виходить із положення, що «відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він про цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спор (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)». Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову , в частині усунення перешкод в користуванні житловим будинком, що знаходиться за адресою: провулок Уральський, 3 в місті Кропивницький та зобов'язати відповідачів передати ключі від вхідних дверей та вхідної хвіртки забору . В частині відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн., суд дійшов висновку щодо відмови, оскільки суду не надано доказів її заподіяння, а тому в цій частині позов є необгрунтованим та безпідставним . Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст. ст.134,142 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідачів в розмірі 1102,40 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial