Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Жуковський Віталій Валентинович звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Чортківський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди посилаючись на те, що [PERSON] з 13 лютого 2018 року був прийнятий на роботу в Державне підприємство «Чортківський Хлібокомбінат» Державного агентства резерву України на посаду провідного інженера. 27.01.2020 року він був звільнений з роботи за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, про що зроблено відповідний запис в трудову книгу та зазначено підставу - «Наказ №10-к від 27.01.2020 року». Однак, всупереч вимог законодавства, з ним повного розрахунку не було проведено, копію Наказу, на підставі якого звільнено - не надано, як і не надано жодного документу, який би вказував про розрахунок поточної заборгованості, в тому числі, за невикористану відпустку. Єдиний документ, що стосувався нарахуванню заробітної плати йому є довідка № 40 від 17.01.2020 року, відповідно до якої для [PERSON] нараховано впродовж 2019 року 158993, 93 гривні та на момент звільнення перед ним виникла заборгованість у відповідача по заробітній платі за вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 року та січень 2020 року, що становила 49231, 38 гривень за 2019 рік та січень 2020 року - розмір якої йому не відомий. Вважає дії відповідача незаконними, такими, що суперечать вимогам ст. 43 Конституції України, вимогам ст. ст. 116, 117 КЗпП України, ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати», ст. 2 Закону України «Про оплату праці». 03 серпня 2020 року подав уточнену позовну заяву, в якій просить, з врахуванням витребуваної судом та наданої йому довідки, та з врахуванням сплаченої відповідачем заборгованості авансу за жовтень 2019 року, стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 26796, 07 гривень (33704, 40 гривень- 6908, 33 гривні = 26796, 07 гривень, середній заробіток за час затримки з розрахунку по заробітній платі в загальній сумі 19031, 10 гривень; 10000 гривень в рахунок відшкодування спричиненої йому моральної шкоди та 2600 гривень витрат, понесених ним на оплату праці адвоката. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Жуковський В.В. в судове засідання не з`явились, представник позивача Жуковський В.В. подав суду заяву про розгляд справи без позивача та без представника позивача. Представник відповідача Державного підприємства «Чортківський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, раніше в.о. директора 21.05.2020 року подано пояснення у справі. Суд, дослідивши письмові докази, враховуючи подані заяви та клопотання, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення в частині уточненої суми по стягненню заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі та до часткового задоволення в частині стягнення моральної шкоди, з наступних підстав: [PERSON] з 13 лютого 2018 року був прийнятий на роботу в Державне підприємство «Чортківський Хлібокомбінат» Державного агентства резерву України на посаду провідного інженера, що стверджується записом в його трудовій книжці. 27.01.2020 року позивача було звільнено з роботи за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, про що зроблено відповідний запис в трудову книгу та зазначено підставу - «Наказ №10-к від 27.01.2020 року». Згідно довідки про заробітну плату та інші прибутки № 40 від 17.01.2020 року, видану ДП «Чортківський комбінат хлібопродуктів» вбачається, що загальна сума прибутку за період з січня 2019 року по грудень 2019 року становить 158593, 93 гривні. Згідно довідки № 258 від 10 квітня 2020 року ДП «Чортківський комбінат хлібопродуктів» вбачається, що загальна сума невиплаченої заробітна плата [PERSON] , звільненому 27.01.2020 року становить 33704 гривні 40 копійок. Згідно довідки № 238/1 від 10 квітня 2020 року ДП «Чортківський комбінат хлібопродуктів» вбачається, що середньомісячна заробітна плата [PERSON] , звільненого 27.01.2020 року на день його звільнення становить 14768, 31 гривню. З пояснення в.о. Генерального директора ДП «Чортківський КХП» Д.О.Мартиненко від 21 травня 2020 року вбачається, що на даний час, згідно звіту про фінансові результати за 2019 рік підприємство є збитковим та окрім іншого має заборгованість по обов`язкових платежах до бюджету, через що не може вчасно здійснювати розрахунки з кредиторами, в тому числі і позивачем. Разом з тим, відповідач готовий виконувати свої зобов`язання шляхом сплати боргу із розстрочкою частинами протягом трьох місяців. Однак, станом на день винесення рішення 12 жовтня 2020 року, відповідач свої зобов`язання перед позивачем так і не виконав в повному обсязі. Так, позивач уточнив позовну заяву в частині сум, які просить стягнути з відповідача та із згаданої уточненої позовної заяви вбачається, що відповідачем було сплачено частину заборгованості позивачу, а саме: аванс за жовтень 2019 року в сумі 6908, 33 гривні. Тому позивач уточнив позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та просить стягнути вказану заборгованість в сумі 26796 гривень 07 копійок. Відповідно до вимог ст. 43 Конституції України кожен має право на працю. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день його звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до вимог 1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.99 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» вбачається, що при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлений рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Що стосується вимоги про стягнення з позивача середнього заробітку за час затримки заробітної плати, суд зазначає наступне: Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» вбачається, що при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року. Обчислення середньої заробітної плати у випадку її збереження, остання обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов"язана виплата, включаючи усі виплати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, та проводиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців роботі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством. - на число календарних днів за цей період. Так, відповідно до довідки №40 від 17.01.2020 року про заробітну плату(дохід), середньоденна заробітна плата позивача становила: 158 593, 93 грн(за рік) / 250 днів(робочі дні 2019 року) = 634,37 грн/день. Таким чином, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 30 днів заборгованості * 634,37 грн/день = 19031,1 гривень, яка визначена позивачем при подачі позову та вказана сума ним не збільшена при поданні заяви про уточнення позовних вимог 03 серпня 2020 року, а тому суд вважає, що вказану сума є обгрунтованою та підлягає до стягнення. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 10000 гривень, суд зазначає, що відповідно до наданих належних та допустимих доказів позивачем не доведено спричинення моральної шкоди на вказану вище суму. Так, відповідно до п.9 Постанови ПВС України від 31.03.95 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», із змінами, внесеними постановою від 25.05.2001 року №5, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Оскільки виплата розрахункових коштів при звільненні [PERSON] проведена із затримкою, на вказані кошти позивач розраховував та мав намір витратити на потреби сім`ї, однак, отримав частину із запізненням, а іншу в сумі 26796 гривень 07 копійок не отримав і на час винесення рішення, що поставило позивача у скрутне матеріальне становище, унеможливило забезпечення нормального існування його та членів її сім`ї, суд приходить до висновку, що такими діями відповідача було завдано моральної шкоди позивачу. При цьому, суд вважає, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 10000,00 гривень є явно завищеним, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також доведеності належними та допустимими доказами, завдану позивачу [PERSON] моральну шкоду оцінює в 1000,00 (одну тисячу) гривень. Що стосується клопотання відповідача, викладеного в.о. директора ДП «Чортківських КХП» Д.О.Мартиненко про розстрочку виплати заборгованості перед позивачем на три місяці, суд вважає його таким, що до задоволення не підлягає, оскільки з часу подання до суду такого клопотання 21 травня 2020 року та дня винесення резолютивної частини рішення 12 жовтня 2020 року та повного рішення 21 жовтня 2020 року, минуло 5 місяців, однак заборгованість по заробітній платі в повному обсязі так і не виплачена, зобов`язання відповідачем не виконані.

Outcome: approved