Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору на загальну суму 21921,43 грн. та судових витрат в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позову представник позивача посилався на те, що 19 травня 2008 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою, тарифами банку складає між ним та банком відповідний договір,що підтверджується його підписом у заяві. Кредитний договір був укладений на підставі ст.634 ч.1 ЦК України шляхом приєднання відповідача до умов, встановлених банком у формулярах або інших стандартних формах. Банк виконав свій обов"язок по перерахуванню коштів, однак відповідач порушив умови договору, внаслідок чого станом на 31 серпня 2014 року допустив заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 21921,43 грн., яка складається із 6996,55 грн. заборгованості за кредитом, 12804,81 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 600 грн. заборгованості з пені та комісії за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1020,07 грн. штрафу (процентна складова). Тому просить стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу та судові витрати. В судове засідання представник позивача Спірідонова Н.І. направила клопотання, в якому позов підтримала, просила розглядати справу у її відсутності, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення. Відповідач [PERSON] у відповідності до ст.74 ч.5 ЦПК України вважається таким, що своєчасно повідомлений про день і час розгляду справи, оскільки відсутній за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Факт відсутності відповідача за місцем проживання підтверджується відповідними поштовими повідомленнями. Вивчивши матеріали справи, суд вважає,що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 19 травня 2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» у відповідності до ч.1 ст.634 ЦК України укладено кредитний договір про надання кредиту в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 17.07.2009 року відбулася зміна найменування юридичної особи ЗАТ КБ «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», що стверджується відповідним свідоцтвом про державну реєстрацію. Відповідно до умов кредитного договору банк перерахував обумовлену суму грошей, однак відповідач не виконує умови договору, внаслідок чого утворилася заборгованість. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31 серпня 2014 року [PERSON] допустив заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 21921,43 грн., яка складається із 6996,55 грн. заборгованості за кредитом, 12804,81 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 600 грн. заборгованості з пені та комісії за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1020,07 грн. штрафу (процентна складова). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно п.9.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення договору, він автоматично продовжується на такий самий строк. Оскільки суду не надано доказів, що стверджують про порушення сторонами питання про припинення кредитного договору від 19 травня 2008, тому на даний час він є чинним і підлягає виконанню. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав у визначені строки зобов'язання по поверненню грошових коштів ПАТ КБ «Приватбанк», яке відповідно до умов договору кредиту вправі вимагати стягнення неповернутої позики, відповідних процентів, штрафних санкцій. Також згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача, на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved