Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

У лютому 2016 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» через представника [PERSON] звернулось до суду з позовом до [PERSON] про зобов»язання вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач є балансоутримувачем будинку та прибудинкової території до будинку [ADDRESS] Відповідно до договору купівлі-продажу від 01.09.2015 група приміщень [ADDRESS] які належать [PERSON] Прибудинкова територія до житлового будинку [ADDRESS] межує з нежитловим приміщенням [ADDRESS] Під час огляду 12.10.2015 р. прибудинкової території було виявлено, що відповідачем проводились роботи по влаштуванню вхідної групи належного відповідачу нежитловому приміщенню, а саме: влаштування східців з поглибленням в грунт приблизно 0, 80 м. в кількості 3 шт., внаслідок чого було пошкоджене асфальтове покриття прибудинкової території. Таким чином, відповідач порушує законодавство, яке регулює житлові правовідносини, у зв"язку з чим позивач просить зобов'язати відповідача за власний рахунок поновити планування прибудинкової території будинку [ADDRESS] шляхом демонтування самовільно влаштованих східців до вхідної групи нежитлового приміщення [ADDRESS] Представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» в судове засідання не з'явився, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій позов з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце день і час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за адресою місця реєстрації, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За викладених підстав, а також враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» є балансоутримувачем будинку та прибудинкової території до будинку [ADDRESS] Відповідно до договору купівлі-продажу від 01.09.2015 група приміщень [ADDRESS] які належать на праві власності [PERSON] ( а.с.9) Прибудинкова територія до житлового будинку [ADDRESS] межує з нежитловим приміщенням [ADDRESS] 02.10.2015 відповідачем особисто було отримано припис-попередження № 1 від 02.10.2015 щодо необхідності надання документації дозвільного характеру на влаштування східців, порушення благоустрою прибудинкової території.( а.с.11) Під час огляду 12.10.2015 р. прибудинкової території було виявлено, що відповідачем проводились роботи по влаштуванню вхідної групи належного відповідачу нежитловому приміщенню, а саме: влаштування східців з поглибленням в грунт приблизно 0, 80 м. в кількості 3 шт., внаслідок чого було пошкоджене асфальтове покриття прибудинкової території. Картка на тимчасове порушення благоустрою, декларація департаменту архітектурно-будівельного контролю на початок виконання ремонтно-будівельних робіт на час огляду прибуткової території відповідачем на вимогу представників позивача не надано, про що складено відповідний акт. (а.с.10). 09.11.2015 представниками позивача було повторно проведено обстеження прибудинкової території, про що складено акт №2 від 09.11.2015 ( а.с.12). Згідно ст.38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦК України - житловий будинок, будівля, споруда інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Статтею 179 ЖК УРСР передбачено, що користування будинками (квартирами) державного й громадського житлового фонду, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків. Згідно до ст. 189 ЖК України Особи, винні у порушенні правил користування жилими приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, сходових кліток, ліфтів, під'їздів, придомових територій; у незаконному переобладнанні та/або переплануванні жилих будинків (квартир), інших жилих приміщень, призначених та придатних для постійного або тимчасового проживання, нежилих приміщень, розташованих у жилих будинках, та/або використанні їх не за призначенням; у порушенні правил експлуатації жилих будинків, жилих приміщень та інженерного обладнання, у безгосподарному їх утриманні; у псуванні жилих будинків, жилих приміщень, їх обладнання та об'єктів благоустроютнесуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством Союзу РСР і Української РСР. Згідно п.4 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 (зі змінами та доповненнями) власник наймач (орендар) приміщень житлових будинків мають право на: переобладнання перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку. Пунктом 1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 р., передбачено, що переобладнання і перепланування житлових будинків, житлових і нежитлових у житлових будинках приміщень дозволяється робити після отримання дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів відповідно до законодавства. Ні на пропозицію КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», викладену у Попередженні від 02.10.2015 р. № 1, ні під час розгляду справи дозвільну документацію на проведення робіт на прибудинковій території відповідач не представив. Таким чином, [PERSON] порушив вимоги Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкової території, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 р., та Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 р. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не було надано належних доказів в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, на спростування заявлених позивачем вимог. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 1 378 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved