Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу посилаючись на те, що 27 жовтня 2010 року було укладено з відповідачем договір безпроцентної позики. Згідно умов укладеного договору, позивач позичив гроші в сумі 137 500,00 грн. 18.11.2011 р. було укладено договір про внесення змін до Договору позики та визначено остаточний термін повернення суми позики не пізніше 14 грудня 2012 р., при цьому повна сума позики, що підлягає поверненню на день остаточного розрахунку має відповідати еквівалентові суми 12 500 євро за курсом НБУ на день передачі грошей. Однак, в зазначений термін відповідачка гроші не повернула. Тому позивач просить суд стягнути суму боргу та судові витрати по справі. Представник позивача, [PERSON], який діяв у справі на підставі договору про надання юридичних послуг від 05.09.2014 року, подав письмову заяву про слухання справи у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.16). Відповідачка в судове засідання не з'являлася, хоча двічі належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчать довідки з поштампу про повернення судових повісток за закінченням терміну зберігання (а.с.20,23). Таким чином суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що відповідачка по справі уклала договір безпроцентної позики 27 жовтня 2010 року, який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2802, згідно якого позичальник отримав у позикодавця, а позикодавець передав у власність позичальникові гроші у сумі 137 500 грн., що на день передачі грошей відповідає еквівалентові суми 12 500 євро. Остаточний термін повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 27.10.2011 р. При цьому повна сума позики, що підлягає поверненню на день остаточного розрахунку має відповідати еквівалентові суми 12 500 євро за курсом НБУ на день передачі грошей (а.с.6). 18.11.2011 р. між позивачем та відповідачкою було укладено договір про внесення змін до Договору позики та визначено остаточний термін повернення суми позики не пізніше 14 грудня 2012 р. (а.с.7). Однак на сьогоднішній день відповідачка на неодноразові прохання позивача позичені кошти не повернула. У відповідності з вимогами ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.4 Договору та ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором чи законом. З матеріалів справи вбачається, що згідно витягу з офіційного сайту НБУ, курс Євро станом на 09.09.2014 р. становить 1673 грн. за 100 євро, тобто 16,73 грн. за 1 євро. А отже, сума еквівалентна 12 500 євро становить 209 125 грн. Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачем суду не подано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що порушене відповідачем взяте на себе зобов'язання про повернення боргу в зазначений строк, дає обґрунтовані підстави суду задовольнити позовні вимоги про стягнення боргу. У відповідності до ст.84,88 ЦПК України суд стягує судові витрати з відповідача.

Outcome: approved