Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Представник позивачки звернувся в суд з позовом в якому вказав, що 18 вересня 2014 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] та проживала з ним однією сім'єю до початку 2016 року. У сторін по справі 16 березня 2015 року народився син [PERSON]. В теперішній час позивач із сином проживають окремо від відповідача.. Фактично сім'ї у позивача та відповідача не існує. що стало причиною звернення, у зв'язку із зазначеним відповідач станом на теперішній час не піклується про побут своєї жінки та сина, спочатку виникнення зазначених відносин відповідач надавав допомогу позивачу та дитині, але станом на теперішній час така допомога має нестабільний, мінливий характер. Позивач в теперішній час не працює, здійснює догляд за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Як відомо позивачу, відповідач ніде офіційно не працює. Свою позицію щодо стягнення певної грошової суми у якості аліментів представник позивача обґрунтовує наступним: згідно ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 рік" розмір прожиткового мінімуму для дитини у віці до 6-ти років (а під цю категорію підпадає син сторін по справі) з 01 травня 2017 становить 1 426 гри. на місяць. Отже на думку представника позивача є всі наявні підстави вимагати сплати аліментів у розмірі 1000грн. на дитину. Такий відступ від рівності обов'язків утримувати дитину (дітей), який покладено на батьків, представник позивача обґрунтовує тим, що мати дитини станом на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку, отже позивач не може забезпечувати в повному розмірі матеріальний стан сина. Крім того, відповідно до вимог ст. 84 Сімейного Кодексу України жінка, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною 3-річного віку. Таким чином позивач вважає, що відповідач зобов"язаний сплачувати на утримання позивача грошові кошти у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого становить з 01 травня 201 7 року згідно вимог ЗУ "Про Державний бюджет України на 201 7 рік" 1684 грн. В звязку з викладеними обставинами представник позивача просить суд стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 16 серпня 2017 року та до повноліття сина [PERSON], тобто до 16 березня 2033 року; на утримання [PERSON], як на жінку з якою проживає дитина до досягнення нею трирічного віку у розмірі 1684 грн. щомісячно, починаючи з 16 серпня 2017 року та до досягнення сином [PERSON] 3 річного віку, тобто до 16 березня 2018 року. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав частково, пояснив, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 750 грн. щомісячно на дитину, а на дружину, до досягнення дитиною 3 років платити аліменти не в змозі, оскільки він не працює, доходи складаються виключно з тимчасових заробіток, які складають приблизно 1000 грн. на місць. За положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, суд, вважає, що позовні вимоги позивачки, підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд також вважає за можливе допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць, на підставі ст. 367 ЦПК України. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. В матеріалах справи відсутні відомості щодо будь-яких обтяжень у відповідача у матеріальному або сімейному становищі. Згідно до ст. 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сімї, що включає достатнє харчування, одяг житло. Відповідно до вимог ст. 84 СК України жінка, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною 3-річного віку. Таким чином, приймаючи до уваги, сімейний та матеріальний стан сторін, суд вважає за можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн., щомісячно починаючи з дати подачі позову, тобто з 16 серпня 2017 року та до повноліття дитини. В частині стягнення коштів на утримання позивачки, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суд приходить до висновку, що в цій частині вимоги не можуть бути задоволені. Так, згідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Разом з цим, відповідно до ч.4 ст. 84 СК України право на таке утримання має дружина за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивач не працює, проживає з батьками, будь-яких доказів в судовому засіданні, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачці на час розгляду справи, суду надано не було. За таких обставин, заявлені в цій частині вимоги не можуть бути задоволені.

Outcome: partial