Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом,відповідно до якого зазначила,що відповідач по справі - батько її сина [PERSON], який народився [INFO] року. Із відповідачем вони не перебували у шлюбі, але деякий час мешкали разом і запис про батька у свідоцтво про народження дитини був зроблений на підставі п.1 ч.2 ст.125 СК України - за заявою матері та батька дитини. Але із 2011 року вони не мешкають разом і відповідач перестав цікавитися дитиною, не приймає участі у її вихованні. Також відповідач перестав допомагати їй в матеріальному утриманні дитини. Відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками по вихованню дитини. Він не спілкується із дитиною, не створює умов для отримання нею освіти, не піклується про його навчання та фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться про необхідне харчування та лікування дитини. Відповідно [PERSON] повинен бути позбавлений батьківських прав відносно його сина [PERSON]. Так як відповідач добровільно не сплачує грошові кошти на утримання дитини, вона також просить суд стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. Позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], який народився [INFO]. Стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON], який народився [INFO] року щомісячно в розмірі 1/4 частини його заробітку з дати подання позову і до повноліття дитини. Стягнути із [PERSON] на її користь судові витрати в сумі 704 грн.80 коп. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 31.01.2019р позов не визнав та пояснив,що він раніше вживав наркотичні засоби,на даний час він наркотичні засоби не вживає.Із дитиною він спілкується,телефонує йому,матеріальної допомоги дитині не надає .У судове засідання 14.03.2019р відповідач не з»явився,про день та час розгляду справи повідомлений належним чином,причину неявки суду не повідомив,заяву про відкладення розгляду справи до суду не подав,а також не подав відзив на позовну заяву,у зв»язку з чим суд розглянув справу за відсутності відповідача за наявними у справі доказами. Представник служби у справах дітей Ірпінської міської ради Київської області у судове засідання не з»явився,до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності,позов підтримують. Суд,заслухавши пояснення сторін,заслухавши думку неповнолітнього [PERSON], [INFO] р.н,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до задоволення. Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.» Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.» Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. 3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.» Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.» Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.» У судовому засіданні встановлено,що сторони по справі позивач та відповідач у зареєстрованому шлюбі не перебували.Однак,від фактично шлюбних відносин мають сина [PERSON], який народився [INFO] року,у свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач по справі,що стверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.7). Також,у судовому засіданні встановлено,що з 2011 року позивач та відповідач не проживають однією сім»єю,відповідач проживає в смт.Пересічне,Дергачівського р-ну,Харківської області. Крім того,у судовому засіданні встановлено,що відповідач не цікавитися дитиною, не приймає участі у його вихованні,матеріальної допомоги на утримання дитини не надає .Наведені обставини справи підтверджуються характеристикою на неповнолітнього [PERSON] (а.с.6),актами перевірки житлових умов заявника (а.с.8-9). Згідно ст.ст. 150,180 Сімейного кодексу України батьки повинні матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного із батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, виховання дитини повинно спрямовуватись на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, підготовку дитини до свідомого життя в суспільстві. Відповідно до ст.. 164 СК України « Мати,батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав,якщо він,вона ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини,жорстоко поводяться із дитиною ". Згідно із п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідне харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються із дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Заперечуючи проти позову,відповідач у судовому засіданні пояснив,що він із сином спілкується,телефонує йому.Однак на підтвердження зазначених обставин справи відповідач не надав до суду жодного доказу. Відповідно до ст.. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.» Відповідно до ст.. 77 ЦПК України « 1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.. 78 ЦПК України «1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. 2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.» Відповідно до ст. 79 ЦПК України « Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.» Відповідно до ст.. 80 ЦПК України « Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.» 2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.» У судовому засіданні пояснення надав неповнолітній [PERSON], [INFO] р.н,який пояснив,що його батько із ним не спілкується,не телефонує,із святами не вітає.Щодо позову про позбавлення його батька батьківських прав не заперечує. Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Ірпінської міської ради,затвердженого рішенням виконкому Ірпінської міської ради №19/31 від 12.02.2019р ,орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON],[INFO] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] Враховуючи викладені обставини,поскільки відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками по вихованню дитини, з дитиною не спілкується, не створює умов для отримання нею освіти, не піклується про його навчання та фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться про необхідне харчування та лікування дитини,суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON],[INFO] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ст...180 СК України "Батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття". Відповідно до ст.. 182 СК України «При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.» Враховуючи викладені обставини,суд стягує із відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON],[INFO] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку,але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з 31.05.2018р і до повноліття дитини.Також,суд стягує віз відповідача нк користь позивача понесені нею витрати на оплату судового збору у суммі 704 грн 80 коп. На підставі ст.,164-167,180-182 СК України,

Outcome: approved