Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради про позбавлення батьківських прав, в якому просила позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відносно їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, але надала на адресу суду заяву в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. При цьому уточнила позовні вимоги, що не покладення на відповідачів у справі судових витрат. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про день та час слухання справи були повідомлені належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради - Соловйова Л.М. в судове засідання не з`явилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] ( а.с.7). Судом встановлено, що відповідача [PERSON] , мати неповнолітньої - [PERSON] , [INFO] , неналежно виконує батьківські обов`язки відносно сина. Батько неповнолітнього - [PERSON] , [INFO] , не приймає участі у вихованні та утриманні сина. В позові позивачем вказувалось про те, що фактично з народження [PERSON] , його батьки - відповідачі у справі усунулись від виховання дитини, зокрема батько дитини зловживає алкогольними напоями, веде антисоціальний спосіб життя. Дитина перебуває а утриманні позивача у справі, зокрема останньою забезпечені належні умови для виховання та розвитку дитини. З матеріалів справи вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , забезпечений належною увагою та турботою та матеріальним забезпеченням бабусею - [PERSON] ( а.с.10,13). Судом встановлено, що [PERSON] зарахований у відповідності до наказу № 106 від 29.07.2019 року за умовами контракту на денне відділення Відокремленого структурного підрозділу «Полтавського політехнічного фахового коледжу Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» ( а.с.11,12). У відповідності до вказаних матеріалів справи, вбачається, що всі витрати на навчання онука [PERSON] , здійснює [PERSON] . При цьому, судом встановлено, що факт невиконання батьками дитини батьківських обов`язків підтверджується характеристикою Голови селищного комітету селища Лісок на [PERSON] , [PERSON] , де зазначено, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, вдома влаштовує сварки, бійки, в зв`язку з чим неодноразово викликалась поліція. Виховання сина не займається, не цікавиться його життям, поведінкою, не надає матеріальної допомоги. В свою чергу, [PERSON] з 2011 року участі у житті [PERSON] не приймає, фактично усунулась від виконання батьківських обов`язків. Судом встановлено, що відповідачі у справі [PERSON] , [PERSON] самоусунулись від виконання батьківських обов`язків, відносно сина - [PERSON] , [INFO] , проживають окремо, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; взагалі не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти Таким чином, відповідачі у справі [PERSON] , [PERSON] вихованням дитини не займаються, не виконують своїх батьківських обов`язків, і таким чином ухиляються від них. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема п.16: «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, визначений ст. 164 Сімейного кодексу України. Мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він): не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини й протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, такий перелік має виключний характер, разом з тим, виходячи із судової практики в означеній сфері, невиконання батьківських обов`язків слід трактувати по-різному. Наприклад, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків відбувається, коли матір або батько ухиляються від сплати аліментів на утримання дитини. Проте несплата аліментів на утримання дитини повинна мати постійний характер (від 6 місяців) та доведення потребує той факт, що батько або матір не просто не мають коштів на сплату аліментів, але усіляко ухиляються від їх сплати, а також не спілкуються з дитиною, не беруть участі у її вихованні. Сімейний кодекс України передбачає, що особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків із її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди в разі втрати годувальника, право на спадкування після дитини. 27 січня 2021 року до суду з Подільської районної у м. Полтава ради надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Вищезазначені обставини свідчать про невиконання відповідачами [PERSON] , [PERSON] своїх батьківських обов`язків, закріплених ч. 1 - 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщин; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладенні на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України). Названі дії у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] , зв`язку з ухиленням від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Таким чином, порушуються вимоги ст. 150, 152 Сімейного кодексу України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки дитини самоусунулися від виконання покладених на них батьківських обов`язків та проявляють повну байдужість до життя, здоров`я, своєї дитини. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.), дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правових захист, як до, так і після народження. Зазначені обставини дають суду підстави вважати, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов"язків відносно [PERSON] , [INFO] , не турбується про його фізичний, духовний та моральний розвиток, порушуючи вимоги ст. 150 Сімейного кодексу України щодо захисту прав та інтересів неповнолітніх, їх виховання, турботи про фізичний, духовний та моральний розвиток, а тому повинні бути позбавлені батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved