Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 05.03.2016 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка проживає з позивачем. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання вказаної дочки не надає, яка після народження часто хворіє. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивачу важко самостійно утримувати дочку згідно з її потребами. Тому дитина потребує і з боку батька матеріального утримання. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Такий рівень позивач одна не може забезпечити. Тому відповідач, який є здоровим та працездатним, має постійний дохід, оскільки є приватним підприємцем, орендує три магазини для торгівлі меблями, здає в оренду приміщення автосервісу і автомийки, має у власності нерухоме майно та транспортний засіб, повинен надавати матеріальну допомогу. Крім того, інших осіб він на утриманні не має. Тому позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаної дочки в розмірі 3 000 грн. щомісячно до досягнення останньою повноліття та присудити з відповідача на її користь судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явилася, 01.07.2020 року подала до суду заяву, в якій зменшила позовні вимоги до 2 500 грн. щомісячно та просить справу розглядати в її відсутності (а.с. 35). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.). Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви. Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 05.03.2016 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 261 (а.с. 5). Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а. с. 8). Факт проживання дочки сторін з позивачем стверджується довідкою та актом обстеження, виданими 28.01.2020 року ОСББ «Добробуд» (а.с. 13,14). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.184 цього Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно з детальною інформацією про фізичну особу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач з 14.02.2011 року зареєстрований як фізична особа-підприємець по здійсненню роздрібної торгівлі побутовими електротоварами в спеціалізованих магазинах; меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому; іншими видами роздрібної торгівлі поза магазинами; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (а.с. 10-12). На підставі наведеного, враховуючи вік дочки сторін та пов`язані з цим витрати на її харчування, лікування, забезпечення найбільш необхідними речами, здійснення відповідачем підприємницької діяльності, що свідчить про його задовільний майновий стан як платника аліментів, суд вважає за можливе визначити аліменти в твердій грошовій сумі, остаточно запропонованій позивачем, тобто 2500 грн. Отже, зменшені позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved