Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась 26.12.2013 року до суду з позовом до [PERSON] про припинення права власності на частку в квартирі. Мотивуючи позовні вимоги зазначила, що у відповідності до свідоцтва про право власності від 30.04.1998 р. співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 02.12.2008 р. визначено частки між співвласниками в розмірі 1/5 частини квартири за кожним. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті за отриманням спадщини звернулась її донька [PERSON], яка є матір'ю позивача. Згідно договору дарування 3/5 частин квартири від 30.10.2013 р. [PERSON] та [PERSON] подарували позивачці свої частки. Таким чином на сьогоднішній день квартира належить в наступному порядку: 3/5 частини належить [PERSON], 1/5 частина належить [PERSON], 1/5 частина залишилась після смерті [PERSON] та спадкується [PERSON] На даний час в квартирі фактично проживає вона-позивачка зі своєю сім'єю та її мати. Відповідач [PERSON] більше 13 років виїхав на постійне місце проживання до Грецької Республіки,де має сім'ю , постійне місце праці ,місце проживання, володіє нерухомістю та не бажає повертатись на Україну. Тому, володіючи на праві власності частиною квартири, відповідач таке своє право використовує лише формально, оскільки в такій не проживає і жодних витрат в утриманні квартири не приймає. Таким чином, вона вимушена ставити питання про припинення права власності відповідача на частку в квартирі, оскільки така не може бути виділена в натурі. Відповідно до вимог ст..365 ЦК України просить суд постановити рішення, яким припинити право власності [PERSON] на одну п'яту частину квартири [ADDRESS]. Визнати за нею право власності на одну п'яту частину зазначеної вище квартири та перерахувати кошти в сумі 66 000 грн. в користь [PERSON] в рахунок вартості 1/5 частини квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, надавши суду аналогічні пояснення, які зазначені у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений через засоби масової інформації. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи в заочному порядку, за згодою позивача,суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши об»ективні докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підставі. Статтію 10 ч.3 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про право власності від 30.04.1998 р. співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON].(а.с.8). Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 02.12.2008 р. визначено частки між співвласниками в розмірі 1/5 частини квартири за кожним.(а.с.5). [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.19). Після її смерті за отриманням спадщини звернулась її донька [PERSON], яка є матір'ю позивача, що вбачається з ксерокопії матеріалів спадкової справи, яка оглянута в судовому засіданні. Згідно договору дарування 3/5 частин квартири від 30.10.2013 р. [PERSON] та [PERSON] подарували позивачці [PERSON] свої частки.(а.с.6). Таким чином на даний час спірна квартира належить в наступному порядку,згідно матеріалів інвентарізаційної справи,: 3/5 частини належить [PERSON], 1/5 частина належить [PERSON], 1/5 частина залишилась після смерті [PERSON] та спадкується [PERSON] Відповідно до довідки з ЛКП Рясне 402 від 2.11.13 р. в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.11). З показів позивачки вбачається, що на даний час в квартирі фактично проживає вона-позивачка, зі своєю сім'єю та її мати. Відповідач [PERSON] більше 13 років виїхав на постійне місце проживання до Грецької Республіки, де має сім'ю,постійне місце праці,місце проживання,володіє нерухомістю та не бажає повертатись на Україну. Як вбачається з представлених суду письмових доказів(актів ЛКП, відповіді з пошти, відповіді з РВ) відповідач володіючи на праві власності частиною квартири, таке своє право використовує лише формально, оскільки в такій не проживає і жодних витрат в утриманні квартири не приймає. Стаття 365 ЦК України визначає, що право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі,річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Як зазначено вище, відповідач не проживає в квартирі, тобто припинення не завдасть істотної шкоди його інтересам,оскільки він забезпечений іншим житлом та отримає грошову компенсацію вартості його частки в спірній квартирі. Як вбачається з технічного паспорту на спірну квартиру (а.с.4) та відповідно до вимог ст.183 ЦК України квартира є неподільною , оскільки виділити в натурі одну п'яту частину квартири без втрати можливості використовувати таку за її цільовим призначенням є неможливо. Згідно висновку про вартість майна вбачається, що загальну вартість квартири становить 330 000 грн.,тобто вартість одної п'ятої її частини становить 66 000 грн. Отже,на підставі наведеного вище, позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки є об"ективними, обґрунтованими та підтверджені письмовими доказами по справі. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в користь позивача судові витрати по справі.

Outcome: approved