Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог вказав, що на праві власності померлій 08.03.2017р. [PERSON], яка являлась матір"ю позивача і відповідача, належав житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Будилів по вул. Грушевського,57 Снятинського району, Івано-Франківської області. Дане господарство станом на 15.04.1991 р. відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», в якому була зареєстрована лише одна [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно Нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спрадщину у зв'язку з відсутнітю правовстановлюючого документу на даний житловий будинок, а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, а справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти позову не заперечив. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про смерть [PERSON] І-НМ № 243722, виданого на [PERSON] вбачається, що остання померла 08.03.2017 р. Згідно заповіту від 20.02.2008р. посвідченого секретарем Будилівської сільської Ради, [PERSON] земельний пай в розмірі 1,08га заповіла [PERSON], а все решта майно заповіла [PERSON] З довідки від 04.10.2017р. № 940 виданої Будилівською сільською радою, вказано, що станом на 15.04.1991р. в господарстві, яке відносилося до суспільної групи, як колгоспний двір, що знаходиться по вул. Грушевського, 57 була зареєстрована лише [PERSON], а на день її смерті станом на 08.03.2017р., крім неї був зареєстрований внук [PERSON], [INFO] та за даним господарством числиться земельна ділянка площею 0,21га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. З довідки Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 05.10.2017р. №2052/02/14 слідує, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом сина померлої [PERSON] та заяви про прийняття спадщини за заповітом сина померлої [PERSON] Інших спадкоємців немає. Постановою від 05.10.2017 р. державним нотаріусом Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 08.03.2017р. на житловий будинок № 57, що розташований по вул. Грушевського, в с. Будилів, Снятинського району, Івано-Франківської області. З виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації від 15.09.2017р. №23-86/307326 слідує, що право власності на нежитловий будинок, який знаходиться в с. Будилів по вул. Грушевського, 57 станом на 31.12.2012р. в реєстраційних книгах не зареєстровано. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що відсутність свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок не є підставою відмови у захисті права позивача, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивач, набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в по вул. Грушевського № 57 в с. Будилів, Снятинського району Івано Франківської області, оскільки відповідач визнав позов, таким чином відмовився від належної йому частки у спірному майні. На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved