Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

\~ Позивач, Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго», в особі представника за довіреністю [PERSON], звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну\~\~енергію. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], та є споживачем електричної енергії. На імя відповідача відкрито особовий рахунок № 742-51, вона неодноразово\~здійснювала перерахування грошових коштів\~\~за спожиту електричну енергію, отже між позивачем та [PERSON] існують зобовязання з постачання та споживання електричної енергії. У зв'язку з несплатою послуг позивача, у відповідача виникла заборгованість за спожиту електричну енергію, яка станом на день подання позову складає 415,05 гривень, яку позивач, посилаючись на діюче законодавство, просить стягнути з [PERSON], а також судові витрати\~\~в сумі 243,60 гривень. 28 грудня 2015 року до суду надійшла заява позивача в особі представника за довіреністю [PERSON] про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути відшукувану у позовній заяві суму з [PERSON], [PERSON], у дольовому порядку, та судовий збір, посилаючись на те, що [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, у подальшому до зали судових засідань не прибула, надсилаючи заяви про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явились. Судові повістки про виклик до суду були направлені рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованою адресою їх проживання, але конверти бул повернуті пощтовим відділенням за закінченням строку зберігання. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу (ч. 1\~ст. 714 ЦК України) одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Судом встановлено, що між відповідачами, як споживачами електричної енергії, з одного боку, та енергопостачальником ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», з іншого, договір про постачання енергетичних ресурсів не укладався. Проте, як вбачається з копії особового рахунку приватного підприємства «Альянс-Гіс» на ім"я [PERSON] (ас. 37), у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON]В, [INFO], [PERSON], [INFO] (мати), [PERSON], [INFO] (чоловік), [PERSON], [INFO] (донька), [PERSON], [INFO] (донька), отже останні користуються послугами позивача; особовий рахунок у ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» № 742-51 відкритий на імя [PERSON] Крім того, за даними Міського комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» від 18 грудня 2015 року № 341 (ас. 38), квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], [PERSON] по 1/2 частці кожній, на підставі свідоцтва про право власності від 20 червня 2002 року № 23556. Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами існують фактичні договірні відносини, що випливають з постачання і користування електроенергією за вказаною адресою. Відповідно до ст. 162 ЖК України\~плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», власник та наймач (орендатор) квартири зобов'язаний, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Згідно п. 42\~Правил користування електричною енергією\~для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач електроенергії зобов'язаний оплачувати спожиту електроенегрію та здійснювати платежі відповідно до умов договору та\~Правил користування електричною енергією, вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Відповідно до п. 19, 20 Правил користування електричною енергією\~для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються відповідно діючим тарифам для населення на основі фактичних показників приладу обліку. Розрахунковим періодом за спожиту електричну енергію є календарний місяць. Сплата за використану протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Як вбачається з доданої до позову довідки (розрахунку заборгованості), заборгованість відповідачів за період з 16 жовтня 2012 року по 17 лютого 2015 року становить 415,05 гривень. За наведених обставин, приймаючи до уваги, що відповідачам квартира належить на праві спільної часткової власності, по 1/2 частці кожній, суд вважає, що заборгованість за спожиту електричну енергію підлягає стягненню з відповідачів у дольовому порядку пропорційно їх часткам у власності. Відповідачі за весь час розгляду справи жодного разу до суду не прибули, не побажавши тим самим приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ними своїх зобовязань за договором постачання і споживання електроенергією, тим самим не оспорюють наявних підстав для стягнення з них відшукуваної позивачем суми та її розміру. Враховуючи викладені обставини, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню у дольовому порядку витрати з оплати судового збору в сумі 243,60 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved