Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], третя особа - Червонозаводський районний відділ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області, у якій просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі 135, будинку 22 по Червоношкільній набережній у м. Харкові та зняти відповідача з реєстрації. В обґрунтування позову вказав, що квартира № 135 у будинку 22 по Червоношкільній набережній належить йому на праві власності, згідно рішення виконавчого комітету Червонозаводської районної ради м. Харкова від 06.02.2003 року. Раніше він був членом ЖБК, квартира була здобута за с особисті кошти. Фактично у квартирі він постійно мешкає один з часу смерті дружини [PERSON], померлої 28.01.2007 року. В даній квартирі відповідач фактично не мешкає з часу реєстрації, а саме з 2004 року, що вбачається з довідки місця реєстрації та акту від 27.11.2015 року. Фактично, в даній квартирі відповідач не мешкає більш ніж 11 років, але залишається зареєстрованим. Реєстрація відповідача у його особистій квартирі порушує його право власника. Факт реєстрації відповідача не дає йому в повному обсязі користуватися правом власника. У судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги. Позивач пояснив, що відповідач з його згоди був зареєстрований у спірній квартирі, але саме з часу реєстрації, тобто, з 2004 року в квартирі не проживає, речі його особисті відсутні. Відповідач також не приймає участі у утриманні квартири та пслаті комунальних платежів. Факт реєстрації відповідача порушує його право власника на володіння, розпорядження та кристування майном. Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив відмовити в задоволенні позовної заяви. Пояснив, що дійсно з 2004 року не проживає у спірній квартирі та коштів на сплату комунальних послуг не надає. Ззаначив, що скасування його реєстрації призведе до порушення його права на лікування, працю та інше. Одночасно вказав, що значний проміжок часу не проживав у вказаній квартирі у звязку з працевлаштуванням поза межами м.Харкова, однак, коли деякий час працював у м. Харкові, у вказаній квартирі також не мешкав. Свідок [PERSON] пояснив, що він є сусідом позивача. Відповідач у квартирі позивача не проживає близько 10 років, його речі в ній відсутні. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивача. Позивач, після смерті його дружини, проживає у вказаній квартирі один. Відповідача в останній раз бачила на похоронах дружини позивача у 2007 році. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є паспортисткою будинку. В даній квартирі прописані позивач та відповідач, однак відповідача бачила лише 2 рази, останній з яких 1,5 роки потому. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна[ADDRESS] за адресою Харківська область, м. Харків, Червоношкільна набережна, будинок 22. загальною площею 67,4 кв.м, житловою площею 41,2 кв.м станом на 18.12.2015 рік належить на праві приватної власності [PERSON] Згідно довідки з місця проживання та довідки форми А, [PERSON], [INFO], зареєстрований у квартири № 135 в будинку № 22 по Червоношкільній набережній в місті Харкові з 03.02.2004 року. Згідно частини 4 статті 9 ЖК України житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Наявність реєстрації відповідача у квартирі позивача порушує його право власності, створює додаткові перешкоди у розпорядженні майном, зумовлює несення додаткових витрат з оплати комунальних послуг. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду: про позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою. Оскільки вказана норма є спеціальною, вона підлягає застосуванню до усіх правовідносин виникнення, зміни чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання фізичної особи безвісно відсутньою; 4) про визнання фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, між іншим, від вирішення питання про право користування такою особою житловим приміщенням. З огляду на викладене, та у зв'язку із тим, що державна реєстрація адреси місця проживання особи є похідною від місця проживання вказаної особи, а відповідач визнається судом таким, що втратив право користування житловим приміщенням у спірному будинку, суд задовольняє також і позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстрації за вказаною вище адресою. Крім того, в судовому засіданні була оглянута трудова книжка БТ-І № 3856010 на ім'я [PERSON], з якої вбачається що, з 19.05.2008 року по 11.05.2011 року [PERSON] працював у м. Києві, з 13.05.2011 року по 04.11.2011 року - у м. Харкові, з 11.01.2013 року по 14.01.2013 року - у м. Києві. Таким чином, твердження відповідача не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки хоча відповідач і працював у м. Харкові у період часу з 13.05.2011 року по 04.11.2011 року, але не мешкав в спірній квартирі, що підтверджується доводами позивача та показаннями свідків. Крім того, до суду надійшла нотаріально завірена заява від [PERSON], що є дружиною [PERSON], з якої вбачається, що остання згоди на реєстрацію чоловіка в своїй квартирі не дає. Однак, суд не приймає до уваги вказану заяву в розумінні ст. 57 ЦПК України. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved