overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем [PERSON] має доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і знаходиться на повному її утриманні. Донька є дитиною-інвалідом дитинства і потребує постійного догляду. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає і не приймає участі в її вихованні. Тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку з моменту подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини заробітку протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею, починаючи з моменту подачі позову, оскільки дитина потребує постійного догляду, тому вона позбавлена можливості працювати і забезпечувати себе та дитину. Позивачка в судове засідання не з"явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з відповідачем [PERSON] позивачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.7). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8), яка являється інвалідом 3 групи загального захворювання, що підтверджується копією довідки МСЕК (а.с.12) та, як вбачається з медичної документації (а.с.10-11) потребує постійного лікування. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ст.88 СК України якщо один з подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 03 вересня 2014 року до досягнення нею повноліття та на утримання дружини [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом [PERSON], [INFO] та опікування нею, починаючи з 03 вересня 2014 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

У вересні 2014 року Публічне Акціонерне Товариство «ДТЕК «Дніпрообленерго» в особі Дніпродзержинського району електричних мереж звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 3.096 гривень 17 копійок. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог позивачем вказано, що 04 січня 2013 року з [PERSON] був укладений договір «Про реструктуризацію суми по акту про порушення» № 0714090, згідно якого відповідачка зобов'язалась погашати борг у розмірі 3096,17 гривень, відповідно до узгодженого графіку з щомісячною виплатою у сумі 258,00 гривень протягом 11 місяців та 258,17 гривень у грудні 2014 року. Разом з тим, у порушення укладеного договору відповідачка умови та зобов'язання не виконує. Добровільно борг у розмірі 3096,17 гривень сплачувати не бажає. Просить позов задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилась. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлена. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомила. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, із договору «Про реструктуризацію суми по акту про порушення» вбачається, що 04 січня 2013 року між Публічним Акціонерним Товариством "ДТЕК "Дніпрообленерго" в особі Дніпродзержинського району електричних мереж та [PERSON] був укладений договір «Про реструктуризацію суми по акту про порушення» № 0714090, згідно якого відповідачка зобов'язалась погашати борг у розмірі 3096,17 гривень, відповідно до узгодженого графіку з щомісячною виплатою у сумі 258,00 гривень протягом 11 місяців та 258,17 гривень у грудні 2014 року. Разом з тим, у порушення укладеного договору відповідачка умови та зобов'язання не виконує. Відповідно до ст.526 ЦК України "Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу". Також, у судовому засіданні встановлено, що відповідачка від виконання укладеного договору ухиляється, зобов'язання по договору не виконує. Добровільно борг у розмірі 3096,17 гривень погашати не бажає. При таких обставинах суд, оціюючи всі докази зібрані по справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, посилаючись на те, що 21 березня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану міста Ізюма Харківської області. 27 листопада 2002 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який на даний момент навчається на 1 курсі Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» на факультеті систем управління літальних апаратів, спеціальність компютерні науки, де навчається на бюджетній основі. Строк закінчення навчання 30 червня 2019 року. Враховуючи те, що [PERSON] навчається на стаціонарній формі навчання у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів, а знаходиться на утриманні матері, він потребує матеріальної допомоги. Враховуючи те, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, він зобовязаний та має можливість утримувати свого повнолітнього сина, який навчається та потребує матеріальної допомоги, так як не працює та не отримує грошові кошти. Інші особи, щодо яких відповідач має аліментні зобовязання відсутні. Позивачі просять стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 30.09.2015 року до закінчення навчання [PERSON], але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Позивачі в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 21 березня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану міста Ізюма Харківської області. 27 листопада 2002 року шлюб між ними було розірвано. (а.с.7). [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. (а.с.4). Відповідач проживає окремо від сім'ї. [PERSON] повнолітній та є студентом Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут», строк навчання до 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою, (а.с.8) і потребує додаткових коштів. У відповідності ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що 21 вересня 1984 року уклав шлюб з відповідачкою, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу у відділі запису актів громадянського стану по м. Ізюм, було зроблено запис під № 376. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалося. На підставі постійних взаємних образ, ігнорування та повного взаємного непорозуміння, відсутності взаємних інтересів та спільної цілі, шлюбні відносини припинилися майже сім років тому. З того часу кожен з них мешкає окремо та живе власним життям. Протягом останніх двох років позивач співмешкає з іншою жінкою, з якою має спільну неповнолітню доньку. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу немає сенсу та суперечить його з відповідачем інтересам. Позивач просить шлюб розірвати та стягнути з відповідачки на його користь судовий збір у сумі 487, 20 грн В судове засідання зявилися позивач та представник позивача. Позивач позов підтримав, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка у судове засідання не з"явилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заперечень на позов не надала. Сторонам було надано строк для примирення терміном 1 місяць, який вони не використали. Відповідачка ніяких мір для примирення не прийняла. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 вересня 1984 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.8). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків майже сім років, позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сімї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

у вересні 2015 року [PERSON] звернувся у суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з"явилася, надала заяву про судовий розгляд без її участі, просить розірвати шлюб. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 жовтня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач прізвище не змінювала. За таких обставин, вирішення питання про зміну прізвища позивач не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин. У заяві вона вказала, що 23 травня 2012 року її батько [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповів їй все майно, що буде належати йому на день смерті. 10 січня 2015 року [PERSON] помер. Заявниця звернулася в Чортківську районну державну нотаріальну контору з метою оформлення спадщини, однак виявилося, що в свідоцтві про народження її прізвище зазначено «Литвин» (по російськи), а в свідоцтві про укладення шлюбу «Літвін». Тому виникла необхідність встановлення факту родинних відносин. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримує, просить її задовольнити. Від заінтересованої особи Чортківської районної державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі представника, при ухваленні рішенні нотаріальна контора покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася 10 березня 1955 року в с. Косів Чортківського району Тернопільської області. Із свідоцтва про народження серії ЯЖ № 553659 (видане російською мовою) вбачається, що 10 березня 1955 року народилася "Литвин Зеновия Петровна", її батьки "[PERSON], "Литвин Ольга Петровна". Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ИД № 276808 22 червня 1975 року уклали шлюб [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище Дмитрів. У відповідності із довідкою № 794 від 07.09.2015 року в с. Косів Чортківського району з 1951 року по день смерті 10 січня 2015 року проживав і був зареєстрований гр. [PERSON], [INFO]. Разом з ним проживала і була зареєстрована донька [PERSON], 10.03.1955 року, проживає з 1955 року по даний час. Згідно державного акта серії ЯА № 556637 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,00 га у межах згідно з планом на території Косівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. 23 травня 2012 року [PERSON] на випадок смерті зробив таке заповітне розпорядження: все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів у власність [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ИД № 181919 10 січня 2015 року в с. Косів Чортківського району помер [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 01. Також в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що померлий [PERSON] був батьком заявниці. Дослідження всіх наявних документів, покази свідків вказують на те, що [PERSON] був батьком [PERSON] Суд вважає, що відсутність документів, які б підтверджували родинні відносини між вказаними особами, позбавляє заявницю права на отримання спадщини, чим порушуються її спадкові права, які підлягають поновленню шляхом задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 13.02.2010 року і спільно проживали до травня 2013 року. Від данного шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, та нехтуванням сімейними цінностями, вживанням відповідачем спиртними напоями, застосуванням фізичного насильства. В судове засідання позивач з"явилася, подану позовну заяву підтримала і просила її задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, проти задоволення позову не заперечив. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного та різних поглядів на життя, та нехтуванням сімейними цінностями, вживанням відповідачем спиртними напоями, застосуванням фізичного насильства внаслідок чого вони тривалий час, а саме: з травня 2013 року не підтримують шлюбні стосунки та мешкають окремо. Майнового спору між сторонами немає. Спір про місце проживання дитини відсутній, дитина проживає з матір'ю. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і не може бути збережена, в зв'язку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з відповідачем знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Відповідач участі у вихованні динити не бере, матеріальної допомоги не надає. Представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовільнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина: [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого. У судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб сторони мешкали разом в зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2010 року.(а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а.с.6). Син мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. (а.с.7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів проводиться з моменту фактичного звернення до суду з позовною заявою. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Відповідач участі у вихованні доньки не бере, достатньої матеріальної допомоги не надає. Сторони мешкають окремо, спільне життя не склалося. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовільнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з відповідачем перебувала у шлюбі з 28 вересня 2007 року. (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. (а.с.11). Донька мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від сім'ї. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів проводиться з моменту фактичного звернення до суду з позовною заявою. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 29 січня 2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, коштів на утримання дитини не надає. Сторони мешкають окремо, спільне життя не склалося. На користь інших осіб відповідач аліменти не сплачує. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовільнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судове засіданя не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти стягнення аліментів на користь дитини не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого. У судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб сторони мешкали разом в зареєстрованому шлюбі з 29 січня 2005 року. (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а.с.7). Дитина мешкає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. (а.с.8). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів проводиться з моменту фактичного звернення до суду з позовною заявою. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню за один місяць.

Outcome: approved