Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 17.04.2009 року в м.Львові на вул.Городоцькій сталося зіткнення автомобілів Део, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував відповідач, та ЗАЗ 110308, реєстраційний номер [NUMBER], який на дату ДТП належав [PERSON] В результаті ДТП власнику автомобіля ЗАЗ завдано матеріальної шкоди на суму 5295,24грн. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, про що свідчить постанова Франківського райсуду м.Львова від 29 травня 2009р. На дату ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до заяви потерпілого на адресу МТСБУ, позивач задовільнив заяву потерпілого і виплатив йому відшкодування у розмірі 4412,70грн. Крім цього, МТСБУ оплатило витрати на збір документів по справі та встановлення розміру збитку на суму 470,00грн. Посилаючись на вимоги ст.1191 ЦК України та п.п.38.2.1. п.38.2 ст.38 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст.623-625 ЦК України просить стягнути з відповідача 4412,70грн. основного боргу, 804,64грн. інфляційних втрат, 360,87грн. - 3% річних, 470,00 грн. - витрати на збір документів по справі та встановлення розміру збитку, 214,60грн. на відшкодування судового збору та 1000грн. - витрат на правову допомогу, всього на суму 7 262,81грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, пояснення дав аналогічні поясненням викладеним у позові, просить позов задоволити. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що дійсно 7 квітня 2009 року у м. Львові на вул. Городоцькій він, керуючи автомобілем «Део Ланос» д.н.з. [NUMBER] АК здійснив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ 110308» [NUMBER], що належав [PERSON] Автомобілем «Део Ланос» д.н.з. [NUMBER] він керував на підставі посвідчення водія і реєстраційного документа на автомобіль, переданого йому власником. На момент ДПТ договору страхування цивільно-правовової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо даного автомобіля ним не було укладено. Зазначив, що він не працює, є інвалідом, отримує мізерну пенсію, сплачує аліменти на неповнолітню дочку, розмір заподіяного матеріального збитку вважає завищеним, а тому просить зменшити розмір відшкодування шкоди, враховуючи дані обставини. Представник відповідача [PERSON] подала суду заяву про застосування строків позовної давності та просила відмовити в позові за його спливом. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні 17.04.2009 року в м.Львові по вул.Городоцькій, 280, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Део Ланос», д.н.з. [NUMBER], яким володів відповідач [PERSON], та який здійснив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ 110308» [NUMBER], що належав [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «ЗАЗ 110308» [NUMBER], що належав [PERSON], завдано технічних пошкоджень - пошкоджено задній бампер, панель задня деформована, лонжерон задній правий деформовано, перекос пройому дверки та ін., що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу №503/09 від 15 травня 2009р., складеним спеціалістом- суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] (а.с.80). Відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що стверджується постановою Франківського районного суду м. Львова від 29.05.2009 року. (а.с.3) Згідно звіту №503/09 про оцінку автомобіля ЗАЗ 110308-45 держномер [NUMBER], що належав [PERSON] та додатку №2 до звіту (ремонт-калькуляція від 18.05.2009р.) вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 5295,24грн. (а.с.76-82). У письмових запереченнях щодо позовних вимог представник відповідача вважає, що поданий суду звіт є неналежним доказом, оскільки у звіті зазначено дату оцінки 03 березня 2009р., тоді як ДТП трапилась 17 квітня 2009р. Суд не погоджується з доводами представника відповідача та вважає даний звіт належним та допустимим доказом у справі, оскільки допитаний в якості свідка в судовому засіданні спеціаліст- оцінювач [PERSON] показав, що при роздруківці звіту сталася помилка і програма помилково зазначила: 03 березня 2009р., тоді як у вступній частині звіту зазначено, що оцінку виконано ним на підставі доручення МТСБУ №7731 від 08 травня 2009 року, крім цього до звіту надано додаток №2 ремонт-калькуляція від 18.05.2009р. Також [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що вартість матеріального збитку у звіті зазначена із врахуванням ПДВ. Вартість матеріального збитку без ПДВ складає 4412,70грн. Виплата страхового відшкодування потерпілій особі - [PERSON] на підставі поданої ним заяви від 19 червня 2009р. (а.с.7) становить 4 412,70 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2899 від 30 липня 2009року. (а.с.9). Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі Закон), МТСБУ за рахунок коштів захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Зконом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 ст.7 цього Закону, та майна, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Як вбачається з матеріалів справи та з пояснень відповідача на дату ДТП він не мав чинного договору обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним з ЗАТ Страхова група ТАС , поліс №ВС/29372233 (а.с.10). 12.08.2009р. за №12266/3-2-05 МТСБУ направило листа відповідачу з вимогою щодо відшкодування 4882,70грн. (а.с.8), однак в добровільному порядку зазначена сума відповідачем на користь позивача відшкодована не була. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно з п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону «МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п.13.1 ст.13 цього Закону. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки постанова суду в адміністративній справі за якою відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, набрала законної сили і на підставі даного рішення потерпілому відшкодована матеріальна шкода, тому позивач має право регресу про відшкодування виплаченої страхової суми до відповідача, оскільки шкода завдана автомобілем Део, реєстраційний номер [NUMBER], яким він керував на підставі посвідчення водія та реєстраційного документа на автомобіль. Таким чином, відповідач [PERSON] визнаний винним у дорожньо-транспортній пригоді і є особою, яка має відшкодувати понесені позивачем витрати у сумі страхового відшкодування 4412,70грн. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача витрат на збір документів по справі та встановленню розміру збитків, а також інфляційних втрат та 3% річних то такі не підлягають до задоволення, оскільки положення статей 623-625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань та таке відшкодування не передбачено вимогами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є інвалідом третьої групи, загальне захворювання, інвалідність встановлена безтерміново, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК (а.с.125); не працює, про що свідчить копія виписки з трудової книжки;отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1049грн. (з грудня 2013р.), що підтверджується довідкою управління ПФУ у Франківському районі м.Львова від 24.12.2013р. (а.с.122), сплачує аліменти зі своєї пенсії на користь неповлотіньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини із всіх видів заробітку відповідно до постанови Шевченківського районного суду м.Львова від 18.07.2001р. та чеків про перерахування коштів, відповідно до яких сума аліментів з грудня 2013р. складає 260,50грн.(а.с.123,124). Враховуючи стан здоров'я відповідача, низький розмір його доходів (отримуваної пенсії по інвалідності), суд відповідно до вимог ст. 1193 ЦК України, вважає можливим зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої відповідачем [PERSON], оскільки відшкодування шкоди в повному обсязі поставить відповідача у важке матеріальне становище, та стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу 1500, 00 гривень основного боргу та витрати на надання правової допомоги в розмірі 200, 00 гривень, враховуючи ту обставину, що представник МТСБУ Козловський В.Г., уповноважений на ведення справи від імені МТСБУ, у судових засіданнях участі не приймав, а лише вчинив процесуальні дії щодо підготовки та подання позовної заяви до суду. Щодо заяви представника відповідача про застосування позовної давності та відмову в позові у зв'язку із спливом строку позовної давності, то підстав для відмови в позові за спливом строку позовної давності суд не вбачає, оскільки спірні правовідносини регулюються ст.1191 ЦК України (регрес). При регресі строк позовної давності починає обчислюватися з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Страхове відшкодування позивач виплатив 30.07.2009р., а з позовом до суду звернувся 07.07.2012р., тобто в межах строку позовної давності.

Outcome: approved