Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даною позовною заявою до відповідача та просить визнати за нею право власності на житловий будинок із надвірними будівлями у с.Лучиці по вул. Прибережній 28, Сокальского району. Свої вимоги мотивує наступним. Із 1977 року вона проживає у вказаному будинку, який буд побудований її свекрухою [PERSON], яка померла 22.06.2006р. Технічної документації на будинок покійна свекруха не оформила. На даний час позивач та її син [PERSON] проживають у згаданому вище будинку. В даний час, позивач немає можливості оформити своє право на нерухоме майно, тому з метою захисту своїх прав та інтересів позивач змушена звернутися до суду з даним позовом та просить визнати за нею право власності на житловий будинок. Позивач в судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, проте надав суду заяву в якій вказує, що позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без його участі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Із дослідженої копії свідоцтва про смерть серії І-АМ №395011 встановлено, що 22.06.2006р. померла [PERSON]. З оглянутої копії заповіту, посвідченого секретарем виконкому Лучицької сільської ради 15.09.1997р. встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження та все своє майно заповіла синові [PERSON] Вказаний заповіт внесено до спадкового реєстру, про що свідчить копія витягу №2409075 від 28.11.2005р. Однак як встановлено із копії свідоцтва про смерть серії І-СГ №085256 [PERSON] помер 08.01.2000р. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] із 23.07.1977 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Із довідки №113 від 01.03.2018р. виданої виконкомом Лучицької сільської ради, встановлено, що [PERSON] проживала і була зареєстрована у [INFO]. Разом із нею проживали: [PERSON] невістка; [PERSON] онук. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов"язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановлено із матеріалів справи [PERSON] виготовила 05.03.2018р. у Червоноградському МБТІ. технічний паспорт на садибний (індивідуальний) будинок №28 по вул. Прибережна у с. Лучиці, Сокальського району. Із матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем після смерті свекрухи, правовстановлюючі документи на будинок не виготовлялися, тому для реалізації права на спадкування за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно. Відповідно до статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на житлові будинки підлягає реєстрації у Державному реєстрі. Відповідно до ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією із підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно, тобто правовстановлюючим документом, може бути рішення суду, що набрало законної сили. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved