Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить зобов'язати Дніпровську районну у м. Києві державну адміністрацію видати їй ордер на житлове приміщення - квартиру [ADDRESS], в якому вона проживає та зареєстрована разом зі своєю родиною. Обґрунтовуючи свої вимоги, [PERSON] зазначила, що у 1973 році на підставі спільного рішення керівництва та профспілкового комітету ПСГ «Рибне», де позивач працювала, їй було надано у користування квартиру [ADDRESS], проте ордер на квартиру не видавався. З 27.04.1993 року позивач зареєстрована за вказаною адресою, з 1993 року за даною адресою також зареєстрована її дочка - [PERSON], а з 2006 року - онук [PERSON], що підтверджується довідкою Комунального концерну «Центр комунального сервісу № 62» ЖЄД № 401. З моменту заселення позивач проживає у вказаній квартирі та несе витрати по її утриманню. Для оформлення приватизації, а також для укладання договорів найму по вказаній квартирі необхідний ордер, у видачі якого позивачу відмовлено з причин відсутності в архівному відділі Деснянського району документів про надання жилої площі позивачу. Київською міською державною адміністрацією надано додаткове доручення Дніпровській районній в м. Києві Державній адміністрації надати допомогу в отриманні ордерів мешканцями селище Рибне, проте, відповідачем було відмовлено позивачу у видачі ордеру на займане нею житло, оскільки ордер може бути виданий лише на вільне житлове приміщення, що змушує її звернутись з даним позовом до суду. У судове засідання представник позивача не з'явилась, надала суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність. Зі змісту заяви вбачається, що представник позивача позов підтримує та просить його задовольнити виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з'явився хоча про день, час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Третя особа [PERSON] у судове засідання також не з'явилась, надала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутність, проти позову та ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] з 1993 року. Разом із позивачем в квартирі зареєстровані: з 1993 року її дочка - [PERSON] та з 2006 року її малолітній онук - [PERSON] [INFO], що підтверджується довідкою форми № 3 виданою Комунальним концерном «Центр комунального сервісу № 62» від 11.11.2015 року. За даними трудової книжки, позивач 04.11.1964 року зарахована на посаду різноробочої у Підсобне господарство «Рибне, а з 13.08.1976 року переведена на посаду свинарки у даному підприємстві. Як вбачається з матеріалів справи, будинок [ADDRESS] станом на 1993 рік був підвідомчий ПСГ «Рибне», після чого відносився до сфери управління Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, а на теперішній час - відноситься до сфери управління відповідача та переданий на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва». Документи про надання жилої площі позивачу у будинку [ADDRESS] в архівному відділі Деснянського району та в матеріалах особової справи позивача відсутні. Починаючи з 2012 року, мешканці будинку [ADDRESS], зокрема позивач [PERSON], неодноразово звертались з колективними зверненнями до Дніпровської районної у м. Києві Державної адміністрації, Київської міської державної адміністрації, щодо сприяння у вирішенні питання отримання ордеру на займане жиле приміщення. Відповідями Виконавчого органу Київської міської ради від 13.06.2012 року за № 002-2163, Дніпровської районної в м. Києві Державної адміністрації від 04.06.2015 року за № 103-103/ОПГКО-477-4358, позивачу було відмовлено у видачі ордеру на займане нею житло, з причин відсутності документів на підставі яких позивач разом із сім»єю була заселена у житлове приміщення - квартиру [ADDRESS], а також посилаючись на норму ст. 58 ЖК УРСР, за якою ордер може бути виданий лише на вільне житлове приміщення. Згідно зі ст. 52 ЖК Української РСР, жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів, а у випадках, передбачених Радою Міністрів СРСР, - за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідної Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення. Відповідно до ст. 58 ЖК Української РСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщенн я. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Форма ордера встановлюється Радою Міністрів Української РСР. Видача ордерів на жилі приміщення у військових містечках провадиться в порядку, передбаченому законодавством Союзу СРСР. Відповідно до п. 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі від 20.10.2011 року «Рисовській проти України», принцип «належного урядування» не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їх власна недбалість. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатись на саму державу, а помилки не можуть виправлятись за рахунок осіб, яких вони стосуються. За таких обставин, вбачається, що є неприпустимим позбавлення позивача реалізувати право на приватизацію квартири, лише з тієї підстави, що в архівному відділі Деснянського району не збереглись документи про надання житлового приміщення - квартири [ADDRESS] позивачу, в якій вона зареєстрована з 1993 року та проживає понад сорок років, сплачує рахунки на оплату комунальних послуг. З урахуванням вимог ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позивач не може відповідати за помилки органу місцевого самоврядування, а відтак її не може бути позбавлено законного права на приватизацію. Таким чином, викладене вище свідчить про те, що позивач заселилася в спірну квартиру не самовільно, а саме за спільним рішення керівництва та профспілкового комітету ПСГ «Рибне», отримала ключі від спірної квартири, з їх згоди була заселена та постійно зареєстрована у спірному житлі; зі згоди відповідача, надавалися і надаються квитанції на сплату за житло та комунальні послуги, заборгованість по яким у позивача відсутня. Тобто, самоправного зайняття спірної квартири позивачем і членами її сім»ї не встановлено, це відбулося згідно діючих на той час рішень, документів та дій відповідних органів. Позивач разом із дочкою була постійно зареєстрована в спірній квартирі з 1993 року, окрім спірної квартири сім"я позивача не має іншого житла. Всі викладені факти свідчать про те, що [PERSON] була заселена, а в подальшому і зареєстрована разом із донькою - [PERSON] та онуком [PERSON], [INFO] на відповідній правовій підставі. Постійна реєстрація позивача в спірній квартирі не скасована, а її постійне проживання в даній квартирі з 1993 року є свідченням того, що вона відкрито та добросовісно на законних підставах користується житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] з 1993 року. Статтями 58, 61 ЖК України передбачено, що ордер є підставою для вселення в надане жиле приміщення, він видається на вільне жиле приміщення. Користування жилим приміщенням здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Враховуючи наведене та

Outcome: approved