Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 20 липня 2003 року Хрінницькою сільською радою, Демидівського району, Рівненської області, про що зроблено запис за № 09. Залишити їй, [PERSON] право надалі іменуватись прізвищем - [PERSON]. Стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення донькою повноліття. Допустити рішення суду до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Крім того, просить стягнути з [PERSON] на її користь понесені нею судові витрати. Під час розгляду справ в суді представник позивачки - адвокат Махацький Ю.М. позовні вимоги позивачки підтримав повністю, з підстав, викладених у позовній заяві, просить їх задовільнити. Дав згоду на проведення заочного розгляду справи. Суду пояснив, що розлад в сім'ї носить тривалий характер, сторони не проживають разом понад 8 років. Крім того дочка перебуває на повному утриманні матері, батько дитини не надає жодної матеріальної підтримки дочці. Вона , отримуючи мінімальну заробітну плату , не може сама забезпечити всім необхідним дитину. Відповідач на розгляд справи не з»явився, хоча про час та місце його проведення був повідомленим у встановленому порядку. Причини неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав. /а.с.22/. За таких обставин, за наявної згоди позивача, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Судом вирішено справу в межах заявлених позивачкою позовних вимог. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи в суді встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб 20 липня 2003 року /а.с.8/. З позовної заяви вбачається, що заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини подружжя не підтримує понад 8 років, проживають роздільно, будь-які стосунки між подружжям припинені. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя стало неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов в частині про розірвання шлюбу та залишення права надалі іменуватись прізвищем - [PERSON], підлягає до задоволення повністю. Крім того, щодо позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання доньки [PERSON], суд приходить до наступних висновків. [PERSON] від спільного проживання в шлюбі з [PERSON] мають доньку [PERSON], [INFO], про що підтверджує свідоцтво про народження [NUMBER] /а.с.9/. Згідно, досліджених в судовому засіданні довідок Хрінницької сільської ради № 855 та № 856 від 08.11.2017 року, вбачається, що [PERSON], 2003 року народження входить в склад сім"ї позивачки - [PERSON] та знаходиться на її утриманні . /а.с.10,11/. Згідно ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов"язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст.180 Сімейного кодексу, батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже обов"язок утримувати дитину є рівною мірою обов"язком як матері так і батька. Статтею ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини що мають істотне значення. Крім того, цією ж статтею передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином при визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що відповідач по стану здоров»я працездатний, на утриманні інших утриманців не має. Обставин, які б звільняли відповідача від обов′язку по утриманню своєї доньки судом не встановлено. Позивачка хоча і працює, однак сама не може забезпечити належне матеріальне становище неповнолітньої доньки. . Отже,враховуючи встановлені судом обставини, досліджені докази по справі, а також врахувавши положення ст. ст. 182, 184 Сімейного кодексу України та інші правові норми, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивачки та рахує, що позов слід задовільнити повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених витрат. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, а позивачем по справі в частині позовних вимог про розірвання шлюбу сплачено судовий збір в розмірі 640,00 грн., що підтверджується квитанцією № 64 від 28.11.2017 року, то суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки сплачену нею суму судового збору в розмірі 640, 00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved