Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивач ПАТ «Альфа Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. 15.06.2012 року між ПАТ «дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Згідно вищезазначеної угоди відбулося відступлення права вимоги ща кредитним договором № 0410808/45-043 від 06.08.2008 року, що було укладено між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] на користь ПАТ «Альфа Банк». 06.08.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 0416/0808/45-043, відповідно до умов якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 22100 доларів США, а [PERSON] зобов»язалась повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та Додатком № 1 до нього графіком погашення кредиту. В забезпечення виконання зобов»язань позичальника, що випливають з основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 06.08.2008 року ВАТ «Сведобанк» та відповідач по справі [PERSON] уклав договір поруки № 0416/0808/45-043-Р-1, відповідно до умов якого останній як поручитель поручився за виконання відповідачем [PERSON] обов»язків, що виникли на підставі основного договору . Банк свої зобов»язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу [PERSON] кредит у сумі 22100 доларів США, а відповідач [PERSON] в порушення умов договору зобов»язання щодо повернення кредиту та процентів за користування кредитом не виконав, у зв»язку з чим станом на 10.09.2014 року має прострочену заборгованість у розмірі 16859,21 доларів США, що за курсом НБУ складає 218357,02 грн., за відсотками 526,80 доларів США, що складає 6823 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість у розмірі 225407,19 грн., а саме за кредитом-218357,02 грн., по відсотках-6823,00 грн., пеня-227,17 грн., та стягнути солідарно з відповідачів на свою користь понесені судові витрати у розмірі 2254,07 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, просив справу слухати у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала позовні вимоги у повному обсязі , наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, оскільки по-перше, не вважає, що повинен нести солідарну відповідальність, по-друге вважає, що не повинен сплачувати штрафи, оскільки проживає на території, на якій банківські установи не нараховують пеню відповідно до Закону України « Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення відповідачів, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що 06.08.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 0416/0808/45-043, відповідно до умов якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 22100 доларів США, а [PERSON] зобов»язалась повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та Додатком № 1 до нього графіком погашення кредиту. ( а. с. 5-11) В забезпечення виконання зобов»язань позичальника, що випливають з основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 06.08.2008 року ВАТ «Сведобанк» та відповідач по справі [PERSON] уклав договір поруки № 0416/0808/45-043-Р-1, відповідно до умов якого останній як поручитель поручився за виконання відповідачем [PERSON] обов»язків, що виникли на підставі основного договору . ( а. с. 14-15). Згідно п.2 Договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов Основного зобов»язання усім належним йому майном та грошовими коштами. ( а. с. 14). 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. 15.06.2012 року між ПАТ «дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Згідно вищезазначеної угоди відбулося відступлення права вимоги ща кредитним договором № 0410808/45-043 від 06.08.2008 року, що було укладено між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] на користь ПАТ «Альфа Банк». ( а. с. 21-33). У зв»язку з невиконанням кредитних зобов»язаня у відповідача перед позивачем станом на 10.09.2014 року утворилась заборгованість в сумі 225407 грн., а саме заборгованість за кредитом-218357,02 грн., заборгованість по відсотках 6823 грн., пеня 227,17 грн. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти ( кроедит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525,526,530 ЦК України зобов»язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від зобов»язання не допускається. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Таким чином, пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення виконання зобовязання й до того дня, доки зобовязання не буде виконано. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року ( з подальшими змінами) № 11 «Про судове рішення» судове рішення є найважливішим актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. 14 жовтня 2014 року набрав чинності Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в ст.2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, до проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Оскільки пеня у розмірі 227,17 грн. нарахована станом на 10.09.2014 року, тобто до введення в дію Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", доводи відповідача [PERSON] про те, що він не знав про солідарну відповідальність за кредитними зобов»язаннями спростовуються договором поруки, підписаним самим відповідачем [PERSON], відповідачка [PERSON] суму заборгованості у розмірі 225407,19 грн. визнала у повному обсязі, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Альфа Банк» до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 225407,19 грн. за кредитним договором. Що стосується питання про стягнення судових витрат, то суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Відповідно до\~вищезазначених норм права\~суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати - судовий збір у розмірі 2254,07 грн., по 1127,04 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial