Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем з березня 2018 року однією сім?єю не проживають, оскільки втратили почуття один до одного, у них постійно виникають сварки, непорозуміння, шлюб існує формально. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач на даний час не надає їй матеріальну допомогу на утримання дитини, тому вона звертається до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 3000, 00 грн. щомісячно, а також додаткові витрати на дитину у розмірі 1000, 00 грн., щомісячно, починаючи з 31.07.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 02.08.2018 року відкрито провадження по справі. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів у судовому порядку, але при цьому заперечує проти розміру аліментів та додаткових витрат, зазначений позивачкою, зважаючи на те, що він такий розмір аліментів сплачувати не має можливості. Просив позов задовольнити частково. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.10.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2110. У період перебування у шлюбі у сторін народилася дитина: дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з?ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . З урахуванням вищевикладеного та встановлених обставин справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки збереження сім?ї та поновлення шлюбних відносин неможливо. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, то судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний час малолітня дитина [PERSON] знаходиться на утриманні матері, яка не працює, до 29.03.2018 року перебувала у відпусці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Крім того, у позивачки на її утриманні знаходиться неповнолітній син: [PERSON], [INFO]. Позивачка із батьком дитини не була одружена, до одруження із відповідачем мала статус матері одиначки. Як встановлено судом, відповідач працює з серпня 2018 року, отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 10166,92 грн., що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 35). Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров?я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що малолітня дитина [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері, у добровільному порядку батько дитини не надає матеріальну допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан матері, на утриманні якої перебувають двоє дітей, а також батька, матеріальний стан якого дозволяє надавати матеріальну допомогу, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Що стосується визначення розміру аліментів, то судом встановлено наступне. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Під час розгляду справи було достовірно встановлено, що відповідач має постійний дохід, працює з серпня 2018 року, його середномісячна зарплата становить 10166,92 грн., у судовому засіданні заперечував проти розміру аліментів, зазначений позивачкою, а також надав суду довідку Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м.Києві від 04.09.2018 року, в якій зазначено про те, що він знаходився на обстеженні та лікуванні у відділенні № 1 з 01.03.2014 року по 27.03.2014 року; з 18.03.2018 року по 06.04.2018 року та з 23.08.2018 року по 12.09.2018 року, а тому суд приходить до висновку, що аліменти повинні бути стягнуті саме у твердій грошовій сумі у розмірі 2500, 00 грн., починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Що стосується стягнення додаткових витрат, то судом встановлено наступне. Статтею 185 Сімейного кодексу України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов"язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У судовому засіданні позивачка зазначила про те, що її спільна дитина із відповідачем - дочка [PERSON] відвідує дитячий садок. В залежності від кількості днів відвідування дочкою дитячого садка, оплата за садок в середньому становить 350 грн. на місяць, витрати на харчування в дитячому садку становить від 200 грн. до 450 грн. на місяць. Витрати на харчування для дочки щомісячно становить 1000-1500 грн. Крім того, дочка потребує , в тому числі, але не виключно планового огляду лікарями, в середньому вартість лікування може становити 800 грн. на місяць, тому щомісячно потребує додаткових витрат на утримання доньки у розмірі 1000,00 грн.. При цьому суд вважає, що додаткові витрати, зазначені позивачкою, стягненню не підлягають, оскільки вказані витрати не є витратами, викликаними особливими обставинами, що визначено ст. 185 Сімейного кодексу України, а тому в цій частині повинно бути відмовлено. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн., за позовні вимоги про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: partial