Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку, в якому просить суд стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку починаючи з 10 серпня 2015 року і до досягнення донькою [PERSON] [INFO], трирічного віку тобто до [INFO]. В судове засідання позивачка та її представник не з»явилися, однак надали заяву про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з"явився. Представник відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнав та при цьому зазначив, що позивачка вказує на необхідність такої допомоги тим, що спільна дитина має хворобливий стан здоров»я, проте ця обставина нічим не доведена та в матеріалах справи відсутні медичні документи про стан здоров»я дитини. А також після стягнення з відповідача аліментів на дитину в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку, можливості надати допомогу дружині він не матиме, оскільки буде сплачувати аліменти в користь дружини на утримання дитини, а розмір заробітної плати, яку він отримує з врахуванням аліментів на дитину буде меншим за прожитковий мінімум. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2015 року. (а.с. 4) Від шлюбних відносин сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON] (а.с.5). Шлюбні відносини сторін фактично припинені, відповідач з позивачкою не проживають спільно. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Суд приймає до уваги пояснення представника відповідача про неможливість сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки враховується матеріальне становище, у тому числі і його аліментні зобов»язання щодо утримання дитини, однак це не звільняє його від обов'язку надавати матеріальну допомогу дружині, яка у зв'язку з доглядом за дитиною не має самостійного доходу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача. Відповідно до ст.367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі ч.1 ст.75, 79, ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial