Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між позичальником, якою є: [PERSON] та банком 29.11.2019 року був укладений договір про надання кредиту, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 476601,31 грн. на строк до 28 листопада 2019 року. Згідно Договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 35% річних. За умовами кредитного договору, банк зобов`язувався надати позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному кредитним договором, а позичальник в свою чергу зобов`язувався повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені Договором. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору станом на 19.07.2021 року заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить 674070,98 грн., що складається із : заборгованість за тілом кредиту - 467717,58 грн., заборгованість за відсотками - 206353,40 грн. Представник позивача до суду не з`явився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позову. Відповідачі до суду не з`явилися, про дату, часу та місце розгляду справи повідомлялися вчасно та належним чином - рекомендованим повідомленням. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши наявні у справі матеріали (розрахунок суми заборгованості по Кредитному договору, виписку про рух коштів по рахунку, копію Кредитного договору, копію анкети-заяви на отримання готівкового кредиту, копії паспортів та ідентифікаційних номерів відповідачів, копію досудової вимоги до [PERSON] , копію ордеру на надання правової допомоги, копію витягу із договору про надання правової допомоги та інше), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість задоволення позову. Зазначені правовідносини врегульовані ст. 526; 530 ч.1; 553, 554, 1050, 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність". Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський кредит - це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1050 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Таким чином, з відповідачів на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 10111,06 гривень.

Outcome: approved