Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач ПАТ "Страхова компанія "Альфа страхування" , звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на їх користь 17924,03 гривень матеріальної шкоди в порядку регресу та 1378,00 гривень судового збору. На обґрунтування позовну зазначено, що 17.04.2013 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ТОВ «Торгівельно - транспортна Компанія» було укладено Договір добровільного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0453053.254. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу «KOGEL SP24» д/н [NUMBER]. 28.12.2013 року об 19.20 годині на пр. Металургів, 42 в м. Дніпродзержинську відбулася дорожньо- транспортна пригода за участю, застрахованого ТЗ «KOGEL SP24» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобілем «Тойота Аріус» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідач своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований ТЗ «KOGEL SF24» д/н [NUMBER]. Враховуючи наявність договору страхування, власник пошкодженого автомобіля [NUMBER], звернувся до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля [NUMBER], 30.12.2013 року було проведено його огляд, про що складено Протокол огляду транспортного засобу та 23.01.2014 року , складено Звіт № 2590 з калькуляцією, згідно якої вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ «KOGEL SP24» д/н [NUMBER] складає 22798,79 гривень. 17.12.2014 року позивачем складено розрахунок страхового відшкодування згідно якого: розмір збитку складає 22798,79 гривень, франшиза складає 315,00 гривень, процент виплати 80%, всього до виплати 17924,03 гривень. 29.12.2014 року позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 17924,03 грн. З метою врегулювання спору в досудовому порядку представником позивача було надіслано відповідачу претензію в порядку регресу на суму 17 924,03 грн. Проте, станом на дату подання позовної заяви вимоги позивача відповідачем не виконано. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.4,60). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказав, що не вважає себе винним у вчиненні адміністративних правопорушень, за які його було притягнено до адміністративної відповідальності. Крім того, заперечує проти визначеного розміру страхового відшкодування, оскільки повністю відсутня калькуляція розрахунку спричиненої матеріальноїх шкоди, не вказано за якими цінами проводилася оцінка робіт. В матеріалах справи відсутні жодні підтвердження сплати страхової суми , також те, що вони отримані саме [PERSON] Суд, враховуючи думку позивача, заслухав відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено , що 17.04.2013 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ТОВ «Торгівельно - транспортна Компанія» було укладено Договір добровільного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0453053.254. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу «KOGEL SP24» д/н [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до Довідки № 932891 про дорожньо-транспортну пригоду , вбачається, що 28.12.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ «KOGEL SP24» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобілем «Тойота Аріус» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований ТЗ «KOGEL SF24» д/н [NUMBER] (а.с.4) Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 06.02.2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КоАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності. (а.с.7). Власником пошкодженого транспортного засобу «KOGEL SF24»- д/н [NUMBER] було подано заяву про настання страхового випадку за договором та виплату страхового відшкодування. (а.с.8) З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля [NUMBER], 30.12.2013 року було проведено його огляд, про що складено Протокол огляду транспортного засобу № 2590 від 30.12.2013 року. (а.с.9) Відповідно до складеного Звіту № 2590 від 23 січня 2014 року з калькуляцією, згідно якої вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ «KOGEL SP24» д/н [NUMBER] складає 22798,79 гривень.(а.с.10,11). Відповідно до розрахунку страхового відшкодування та страхового акту № 4921.206.13.01.01 розмір збитку складає 22798,79 гривень, франшиза складає 315,00 гривень, процент виплати 80%, всього до виплати 17924,03 гривень.(а.с.12,13). 29.12.2014 року ПрАТ «СК «Альфа Страхування» здійснено виплату страхового відшкодування власнику застрахованого ТЗ «KOGEL SF24» д/н [NUMBER] - "Торгівельно-транспортній компанії" в розмірі 17924,03 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 30641 від 29.12.2014 року.(а.с.14). З метою врегулювання спору в досудовому порядку представником ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було надіслано [PERSON] претензію в порядку регресу на суму 17 924,03 грн. вих.№ 4921-ВГ від 01.04.2015 року.(а.с.15). При даних обставинах, суд вважає, посилання відповідача на відсутність його провини у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди 28.12.2013 року, відсутність доказів щодо визначення розміру страхового відшкодування та переказ суми страхового відшкодування - необґрунтованими та такими, що спростовуються дослідженими судом письмовими матеріалами. Згідно ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток». Згідно ст. 1187 ч.2 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку». Відповідно до ст. 1191 ч.1 Цивільного кодексу України «особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом». Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обгрунтованими та не суперечать вимогам закону. Відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України ,якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідач є інвалідом 2 групи (посвідчення серії Є № 017919 від 29.03.2017 року ), тому суд вважає необхідним компенсувати позивачу судові витрати по сплаті судового збору за рахунок Державного бюджету України. Повний текст рішення викладено 05 липня 2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial