Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач у липні 2016 року звернувся до суду з названим позовом , вказуючи , що [PERSON] має трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], [PERSON] , [INFO], які перебувають в КЗ « Володарська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів», починаючи з 07.09.2015 року. В даний час [PERSON] перебуває в місцях позбавлення волі. До засудження та позбавлення його волі [PERSON] будучи батьком вказаних вище дітей, ухилявся від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, не цікавився їх долею , не турбується про стан здоров'я, фізичний та моральний розвиток, не підтримував будь-якого зв'язку з дітьми. З сім'єю не жив, матеріально дітей не утримував. Позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Дітей передати на опікування органу опіки та піклування Володарської районної державної адміністрації Київської області. Стягнути аліменти з [PERSON], [INFO], місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] на утримання дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) на користь КЗ « Володарської загальноосвітньої санаторної школи-інтернат І-ІІІ ступенів». У судовому засіданні представник позивача відмовилася від позовних вимог в частині передачі дітей на опікування органу опіки та піклування Володарської районної державної адміністрації Київської області та уточнила позовні вимоги в частині стягнення аліментів та дати народження дітей, невірно зазначених у позовній заяві. Просила суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], місце реєстрації за адресою: [ADDRESS], відносно дітей: -[PERSON], [INFO], актовий запис № 53 від 17.09.2004 року; -[PERSON], [INFO], актовий запис № 7 від 27.10.2006 року; -[PERSON], [INFO], актовий запис № 1 від 17.09.2009 року. Стягнути з [PERSON], [INFO], місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] аліменти на утримання дітей: -[PERSON], [INFO], -[PERSON], [INFO], -[PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу ) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.07.2016 року і до досягнення дітьми повноліття, на особисті рахунки дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], відкриті у Володарському відділенні Державного ощадного банку України на їх ім'я. Представник третьої особи без самостійних вимог : служби у справах дітей та сім'ї Володарської районної державної адміністрації Київської області підтримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] при цьому зазначила, що з метою захисту інтересів дітей відповідача слід позбавити батьківських прав при цьому зазначила, що до такого висновку служба прийшла на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання відповідача , характеризуючи його даних , а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, на адресу суду надійшла заява в якій він зазначив про не визнання позовних вимог ( а.с. 30). Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог : [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. На адресу суду подала заяву, якою просить суд провести розгляд справи без її участі. Проти задоволення позову не заперечує ( а.с. 42 ). Прокурор вказав на доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітніх дітей. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, представника служби у справах дітей та сім'ї Володарської РДА Київської області , взявши до уваги позицію прокурора , ознайомившись з думкою відповідача та третьої особи на стороні позивача та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. По справі встановлено, що [PERSON] , [INFO] ( а.с.7), батько неповнолітніх дітей: -[PERSON], [INFO]; -[PERSON], [INFO]; -[PERSON], [INFO], ( а.с. 8-10). Вказані діти починаючи з 07.09.2015 року навчаються в КЗ « Володарська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» ( а.с.15-16). Відповідно до довідки КЗ « Володарська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» № 193 від 24.05.2016 року за весь час перебування дітей у школі [PERSON] жодного разу дітей не відвідував, не цікавився їх життям, здоров'ям та навчанням, матеріальної допомоги не надавав ( а.с.14). 23.06.2016 року відповідача згідно вироку Володарського районного суду Київської області визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначено йому покарання за сукупністю злочинів у виді чотирьох років позбавлення волі . В даний час відповідач відбуває покарання визначене йому Володарським районним судом Київської області ( а.с.43-50). [PERSON], під час перебування з дітьми не спілкувався, не цікавився їх життям, не турбувався про їх розвиток, матеріально не утримував, на що вказують характеристики з місця проживання та реєстрації останнього ( а.с.11). Під час обстеження його житлово-побутових умов комісією було встановлено, що він є співвласником житлового будинку по [ADDRESS], житловий будинок газифікований та має задовільний стан, біля будинку є сарай , земельна ділянка ( а.с.12-13). Довідка Сквирського відділу поліції Володарського ВП вказує, що відповідач неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.ст. 51, 173-2, 178, 187 КУпАП ( а.с.17,18). Наведені обставини, також стверджуються постановами Володарського районного суду Київської області про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності ( а.с.51-66 ). Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з наступних міркувань. Так, згідно ч. 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. В п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено , що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею , є крайнім заходом впливу на осіб , які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного , всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно із пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують «обхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний стан, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарання, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст.164 ч.ч. 1 , 3 СК України мати , батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до вимог ст. 12. Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. За наведених вище підстав суд прийшов до переконання , що відповідач по справі в порушення вимог чинного законодавства України з питань охорони дитинства ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо піклування про здоров'я своїх дітей, їх моральний та духовний розвиток щодо неповнолітніх, що є правовою підставою для позбавлення його батьківських прав. Щодо вимог про стягнення аліментів з відповідача, то суд вважає, що оскільки відповідно до ст.166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, тому вимога позивача про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дітей підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. За наведених вище підстав суд вважає, що позов базується на законі , є обґрунтованим тому його слід задоволити. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі - 551,21 грн.

Outcome: approved