Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач КП «Харківські теплові мережі» звернувся до суду з позовом після уточнення якого остаточно просить стягнути з [PERSON] та [PERSON], заборгованість за послуги теплопостачання , яка виникла за період з 01.08.2001р. по 31.07.2013року в сумі 10810,00 грн., вказуючи, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS], є споживачами послуг опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. За період з 01.08.2001 р. по 31.07.2013 р. за відповідачами, внаслідок несплати, утворилась заборгованість в сумі 10810грн. 00 коп., що є порушенням вимог п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ „Про житлово-комунальні послуги", № 1875-IV від 24.06.2004 р., п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 р. № 630. Судові витрати позивач просить покласти на відповідачів. Представник позивача до судового засідання з'явився, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити та поновити строк позовної давності з моменту звернення до суду з заявою про видачу судового наказу, тобто з 03.09.2013р. В судове засідання з'явився відповідач [PERSON] просив застосувати строк позовної давності та визнав заборгованість в межах строку позовної давності в сумі 2728,37 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено та не спростовано відповідачами, що відповідачі мешкають за адресою м. Харків вул. Революції б. 8/10 кв.55 та є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надаються КП «ХТМ». Відповідно до п.5 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV від 06.06.2004року та п.п.18,30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води плата за жилого-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів споживання. В наслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг станом на 01.03.2014року у відповідачів виникла заборгованість в сумі 10810грн.00 коп., що утворилась з 01.08.2001 по 30.07.2013р. Доводи відповідача, що він сплачував послуги у більшому розмірі та позивачем не враховані деякі зроблені боржником виплати суд не приймає до уваги на підставі наступного. Відповідно до п. 24.3 ст. 24 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» при використанні документа на переказ готівки ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття до виконання банком або іншою установою- членом платіжної системи документа на переказ готівки із сумою коштів у готівковій формі. Згідно п.30.1 ст. 30 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. На момент переказу споживач є власником коштів,які він сплачує за послуги з теплопостачання, і тому на підставі ч.1 ст. 319 ЦК України розпоряджається ними на свій розсуд, зазначаючи у платіжному документі призначення платежу. З моменту зарахування коштів на рахунок КП «ХТМ» їх власником стає вже теплопостачальна організація. Як власник отриманих коштів КП «ХТМ» зараховує отримані кошти відповідно до призначення платежу, а залишок коштів, які є його власністю та не підпадають під призначення платежу, вказаного споживачем у платіжному документі, зараховує на оплату за попередній період відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, здійснюючи повноваження розпорядження своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовюється судом за заявою сторони у спорі зробленою до винисення ним рішення. Тому суд застосовує строк позовної давності оскільки відповідач звернувся з відповідною заявою. Судом встановлено, що 03.09.2013 року позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів на користь КП "ХТМ" заборгованості за послуги теплопостачання, 23.09.2013 року Київським районним судом м. Харкова по вищезазначеній справі було видано судовий наказ. 03.12.2013року за заявою відповідачів вказаний судовий наказ було скасовано ухвалою суду. Після чого,11.04.2014року, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за послуги теплопостачання в сумі 10810 грн.00 коп. Тому суд вважає поважною причину пропуску строку позовної давності та вважає, що порушене право позивача підлягає захисту з вересня 2010 року по 31.07.2013 року. Таким чином, суд, з урахуванням застосування строку позовної давності та наданих відповідачем квитанцій про сплату за послуги теплопостачання, стягує заборгованість за період з вересня 2010 року по липень 2013 року у сумі 3699 грн.37 коп. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, через що суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір в сумі 82 грн.8коп.

Outcome: partial