Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

У лютому 2017 р. представник позивача - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.01.2013 р. між [PERSON] та ПАТ «ОТП Факторинг Україна», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2002386993, згідно якого банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов цього договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені цим договором та Додатком № 1 «Графік платежів», що є його невід»ємною частиною, а також виконувати інші умови договору. Як вказано у позові, банк виконав свої зобов'язання за даним договором та перерахував визначені в договорі суми кредиту на користь продавців в рахунок оплати товару та послуг, що передбачено п. 1.2.2. Кредитного договору. Позичальник зобов'язався повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені договором не пізніше 21.01.2015 р. Відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання, внаслідок чого, станом на 18.01.2017 р. у позичальника за договором про надання споживчого кредиту № 2002386993 від 21.01.2013 р. існує заборгованість перед позивачем в розмірі 25906 грн. 08 коп., яка складається із: заборгованості за кредитним договором у розмірі 24180,98 грн.; нарахованих відсотків за користування кредитом у розмірі 1725,10 грн.; залишку заборгованості за кредитом у розмірі 2974,23 грн.; нарахованих відсотків за користування кредитом у розмірі 355,46 грн; заборгованості за комісією за РО у розмірі 1684, 67 грн. Тому посилаючись на зазначені обставини представник позивача просить суд задовольнити позов, та стягнути судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1600 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання також не з'явився, належним чином був повідомлений. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини викладені нижче. Згідно ст. 526, 527, ст. 530 ЦК України зобов'язані повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно умов договору та вимог закону. Як вбачається з матеріалів справи, 21.01.2013 р. між відповідачем [PERSON] та ПАТ «ОТП Факторинг Україна», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір про надання споживчого кредиту №2002386993, згідно якого банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов цього договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені цим договором та Додатком №1 «Графік платежів», що є його невід»ємною частиною, а також виконувати інші умови договору.(а.с. 7-9). Як з'ясував суд, Банк виконав свої зобов'язання за даним договором та перерахував визначені в договорі суми кредиту на користь продавців в рахунок оплати товару та послуг, що передбачено п. 1.2.2. Кредитного договору. Позичальник зобов'язався повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені договором не пізніше 21.01.2015 р. При цьому відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання, внаслідок чого, станом на 18.01.2017 року у позичальника за договором про надання споживчого кредиту №2002386993 від 21.01.2013 р. існує заборгованість перед позивачем в розмірі 25906 грн. 08 коп., яка складається із: заборгованості за кредитним договором у розмірі 24180,98 грн.; нарахованих відсотків за користування кредитом у розмірі 1725,10 грн.; залишку заборгованості за кредитом у розмірі 2974,23 грн.; нарахованих відсотків за користування кредитом у розмірі 355,46 грн; заборгованості за комісією за РО у розмірі 1684,67 грн. Як вбачається з матеріалів справи, на момент розгляду справи заборгованість відповідачем перед банком не погашена. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов ТОВ „ОТП Факторинг Україна" підлягає задоволенню, так як було встановлено, що відповідач [PERSON] згідно зі ст. 525, 526, 530 ЦК України був зобов'язаний виконати належним чином та у встановлений строк даний договір. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. У встановлений договором строк Відповідач договірних зобов'язань не виконав. Судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності зі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved