Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

У вересні 2009 року [PERSON] звернулась до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5564 грн., заподіяної залиттям квартири, а також витрат на складання кошторису на ремонт квартири та на обстеження технічного стану квартири зі складанням акту. Позовні вимоги обгрунтовувались тим, що внаслідок недбалого ставлення відповідача до сантехнічного обладнання, 27 липня 2008 року сталося залиття квартири позивача з верхнього поверху, де розташована квартира відповідача. В результаті залиття у квартирі позивача пошкоджено стелю в кімнаті, стіни та стелю в коридорі, стіни в туалетній кімнаті, дверні коробки ванної та туалетної кімнат, ламінована підлога в коридорі. Факт залиття та пошкодження квартири позивача підтверджується актом ЖЕКу № 512 КП "Житлосервіс "Куренівка". В ході розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги, зазначивши в якості відповідача також [PERSON], оскільки остання та [PERSON] являються співвласниками квартири, та просила також стягнути 3000 грн. моральної шкоди, обгрунтовуючи її тим, що у зв'язку з залиттям квартири погіршились умови проживання, що спричиняє душевні та фізичні страждання. Крім того, просила врахувати, що вона проживає в квартирі з двома неповнолітніми дітьми - дочкою та сином, який є інвалідом дитинства. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю, вказала, що в липні 2008 року на вихідних була на дачі, після повернення до квартири виявила, що її квартира залита водою, зокрема були мокрі стіни та стеля в коридорі, кімнаті, туалеті, ванній кімнаті, дверні коробки та підлога. Відповідачі, чия квартира знаходиться поверхом вище, двері не відчинили. Тільки через два дні відповідач [PERSON] зайшов до квартири позивача, щоб її оглянути. Позивач пояснила, що звернулась до житлово-будівельного кооперативу, який обслуговує будинок, з заявою про складання акта про залиття її квартири, проте їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що вона не є членом кооперативу. Разом з тим голова кооперативу пообіцяв позивачу, що поговорить з господарем квартири [NUMBER] [PERSON] з приводу відшкодування пошкоджень квартири позивача, завданих залиттям. Зважаючи на відмову ЖБК скласти акт про залиття квартири, позивач звернулась до найближчого за місцезнаходженням ЖЕКу №512 м. Києва, працівниками якого за плату було складено акт про залиття квартири та кошторис на проведення ремонтних робіт. Крім того, позивач зазначила, що при залитті вода потрапила також до квартири [NUMBER], яка знаходиться поверхом нижче, власник якої не звертався з заявою про складання акта. На підставі викладеного просила стягнути з [PERSON] та [PERSON] на її користь 5564 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної залиттям квартири; 300 грн. 15 коп. в рахунок відшкодування витрат на складання кошторису на ремонт квартири; 133 грн. 51 коп. в рахунок відшкодування витрат на обстеження технічного стану квартири зі складанням акту; 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та понесені судові витрати. Відповідачі в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на недоведення їх вини у залитті квартири позивача та пояснили, що у них в квартирі вода не протікала, на вихідні, коли у позивача відбулося залиття квартири, ніяких аварій з водопроводом та каналізацією у них не було, комісія з ЖЕКу до них не приходила і їх квартиру не обстежувала. Разом з тим відповідач [PERSON] підтвердив, що оглядав квартиру позивача, бачив дві плями на стелі у ванні і в коридорі у квартирі позивача і пропонував заплатити 200 грн. на ремонт, проте позивач відмовилась. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала та зазначила, що відповідачі придбали квартиру у січні 2008 року, тому залиття квартири позивача могло бути вчинене попередніми власниками. Крім того, наголошувала на тому, що акт обстеження квартири позивача не є належним доказом залиття її квартири з вини відповідачів, оскільки його складено набагато пізніше і в самому акті зазначено, що причину залиття встановити неможливо, так як на момент залиття сторони фахівців ЖЕКу для обстеження квартир не викликали. Свідок [PERSON], який є сусідом позивача та проживає в квартирі, яка знаходиться під квартирою позивача, повідомив, що особисто не бачив, як заливало квартиру позивача, про це йому відомо зі слів його батьків. В його квартирі давно зроблено ремонт у ванній кімнаті, коли саме, він не пам'ятає. Заслухавши пояснення позивача, відповідачів, представника відповідача, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Відповідно до ст.ст. 319, 322 ЦК України власність зобов'язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Судом встановлено, що відповідно до акта, складеного працівниками ЖЕК-512 від 21 квітня 2009 року, в серпні 2008 року відбулося залиття квартири позивача [NUMBER] по [ADDRESS] з квартири [NUMBER], яка розташована вище, з невстановленої причини. Внаслідок залиття вказаної квартири виникла необхідність у проведенні ремонтних робіт, зокрема, необхідно провести фарбування стелі в кімнаті - 9,8 кв.м, фарбування стелі в коридорі - 12,3 кв.м, фарбування стін в коридорі - 32,3 кв.м, фарбування стін у санвузлі - 1 кв.м, малий ремонт дверних коробок у ванній та туалетній кімнатах, заміна ламінату у коридорі - 12,3 кв.м, а також демонтаж та встановлення плінтусів в коридорі - 10 м. Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири [NUMBER] по [ADDRESS] від 18 січня 2008 року, відповідачі є співвласниками вказаної квартири в рівних частках кожний. Згідно довідки Ф.3, виданої ЖБК "Кристал-21", [PERSON] та його дочка [PERSON] зареєстровані та проживають у вищезазначеній квартирі. В ході розгляду справи судом ухвалою від 4 грудня 2009 року призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої ставились питання встановлення причини залиття квартири та встановлення розміру завданих залиттям матеріальних збитків. Проведення експертизи було доручено експертам Незалежного експертного бюро ПП «Вега-999». Витрати по оплаті експертизи було покладено на позивача та відповідача [PERSON] в рівних частинах. У зв'язку з відмовою вказаних осіб від оплати вартості проведення експертизи, ухвалою суду від 12 січня 2010 року проведення експертизи було доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Витрати по оплаті експертизи було покладено на позивача та відповідача [PERSON] в рівних частинах. У зв'язку з тим, що оплата експертизи у встановлені терміни вказаними особами не була проведена, ухвалою суду від 27 вересня 2010 року ухвалу від 12 січня 2010 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи скасовано. Відповідно до ст.146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. За таких обставин суд приходить до висновку, що залиття квартири позивача сталось з квартири відповідачів, що підтверджується актом, складеним працівниками ЖЕК-512. Крім того, як встановлено в судовому засіданні і не заперечується відповідачем, [PERSON] через декілька днів після залиття квартири позивача пропонував відшкодувати позивачу вартість ремонту з усунення плям від води на стелі квартири позивача у розмірі 200 грн. Таким чином суд вважає, що пошкодження квартири позивача внаслідок її залиття, сталось з вини відповідачів та не спростовано ними. Тривалий проміжок часу, що пройшов між залиттям квартири та складанням акту викликаний об'єктивними причинами, зокрема відмовою Житлово-будівельного кооперативу скласти акт про залиття квартири (а.с.17) та пошуками позивачем особи, яка могла б скласти такий акт. Відповідно до зведеного кошторисного розрахунку, складеного працівниками ЖЕК-512 КП «Житлосервіс «Куренівка» Оболонського району у м. Києві вартість ремонту квартири позивача після залиття складає 5564 грн., які підлягають стягненню з відповідачів в солідарному порядку. Крім того підлягають стягненню з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача 300 грн. 15 коп. витрат на складання кошторису на ремонт квартири, 133 грн. 51 коп. витрат на обстеження технічного стану квартири зі складанням акту, а всього 5997 грн. 66 коп. Суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн. у зв'язку з недоведеністю заподіяння такої шкоди. Також з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 59 грн. 97 коп. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial