Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

У квітні 2019 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природній газ посилаючись на те, що з 01.07.2015 року згідно з рішення НКРЕКП № 1734 від 11.06.2015 року, для побутових споживачів в зоні обслуговування ПАТ «Полтавагаз» в Полтавській області реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється субєктом господарювання ТОВ «Полтавагаз Збут». [PERSON] є споживачем природного газу та перебуває у договірних відносинах з ТОВ «Полтавагаз Збут». Відкрито особистий рахунок № [NUMBER] для здійснення оплати. Абонент не виконує належним чином взяті на себе зобовязання, а саме не сплачує за надані послуги з газопостачання, чим порушує права ТОВ «Полтавагаз Збут». Сума боргу становить 6507 грн. 37 коп. В звязку з несвоєчасним проведенням оплати за спожитий природний газ ТОВ «Полтавагаз Збут» нараховано інфляційні на загальну суму 1492 грн. 88 коп., три відсотки річних становить 443,15 грн. Просили стягнути з відповідача [PERSON] на їхню користь заборгованість в розмірі 6507 грн. 37 коп., інфляційні на загальну суму 1492 грн. 88 коп, 3- % річних - 443,15 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 26 квітня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача ТОВ «Полтавагаз Збут», не зявився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність суду не надавав. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 280 - 283 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] користується послугами підприємства щодо постачання природного газу побутовим споживачам за адресою: [ADDRESS] які надаються ТОВ «Полтавагаз Збут» відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 року № 758 та від 22.03.2017 року № 187 затверджено «Положення про покладення спеціальних обовязків на субєктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)». Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору,за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку,передбаченому договором,а споживач зобовязується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі,строки та порядку,передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно і з встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору,що затверджується. Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. В звязку з тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання в повному обсязі та не оплачує послуги щодо постачання природного газу, утворилась заборгованість в сумі 6507,37 грн. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідносини, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг з постачання природного газу, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції, де інфляційні витрати становлять 1492,88. Крім заборгованості, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1921,00 грн. та 3% річних - 443,15 грн.. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь " Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» судові витрати, понесені при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved