Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини та матеріальної допомоги добровільно не надає. В судове засідання позивач не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 11 червня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24.06.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 3). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За повідомлення позивачки [PERSON] працює в дитячому приймальнику-розподільнику ГУ МВС України в м. Києві, інші неповнолітні та непрацездатні особи на його утриманні не перебувають, допомоги на дитину відповідач не надає з березня 2016 року. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а, згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Отже, судом встановлено, що дитина сторін по справі проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Беручи до уваги зазначені обставини, а також враховуючи те, що будь-яких інших неповнолітніх та непрацездатних осіб на забезпеченні [PERSON] не має, відповідач постійно працевлаштований, суд вважає, що наведені обставини є підставою для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у розмірі ? частки від заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання позову, а саме з 21 липня 2016 року, і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З відповідача, згідно ст. 88 ЦПК України, також необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов"язковому негайному виконанню.

Outcome: approved