Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

У жовтні 2018 року Позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, актовий запис № 214. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , згідно Свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис 1210. З березня 2018 року сторони разом не проживають, спільного господарство не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені. Відновлення подружніх відносин, примирення, збереження сім`ї є неможливим, у зв`язку з відсутністю любові та взаєморозуміння. Подальше подружнє життя суперечить інтересам позивача та дитини. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказувала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ч. 3 ст.200 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 24.03.2012 Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 214, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 10.07.2012. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис 1210. Разом з цим, судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство, не пов`язані спільним побутом. Шлюб існує формально. В силу положень ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та його дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved