Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Костенко О.М. звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що позивачу на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Право власності підтверджується Актом про передачу жилого будинку садибного типу з надвірними будівлями та спорудами, що виданий згідно з Постановою ради міністрів УРСР № 149 від 30.06.1990 року та рішення Згурівського райвиконкому про передачу житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями № 172 від 21.11.1991 року. Право власності позивача зареєстровано в БТІ. Земельна ділянка під житловим будинком з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,1256 га, кадастровий номер 3221955100:04:002:0070 приватизована позивачем та на його ім`я видано Державний акт серії ЯК № 017266 від 20.12.2010 року. Позивачу було відмовлено нотаріусом у посвідченні договору дарування вказаного будинку, у зв`язку із наявністю у правовстановлюючому документі - Акті дописок, виправлень та вибілювання. Такі виправлення містяться в назвах сторін «Київське ТВО автотранспорту» та « [PERSON] », та в площі житлового будинку. Через наявність виправлень у правовстановлюючому документі на майно позивач, як власник, позбавлений можливості вільно розпоряджатись належним йому будинком. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить суд визнати за позивачем [PERSON] право власності на спірний житловий будинок. В підготовче судове засідання учасники справи не з"явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність, представник позивача [PERSON] - Костенко О.М. позовні вимоги підтримав повністю, відповідач Згурівська селищна рада позовні вимоги визнала повністю. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось. Суд визнав можливим розглядати справу у відсутність учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення про задоволення позову, враховуючи визнання позову відповідачем. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що позивач [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та громадянином, евакуйованим у 1986 році із зони відчуження, категорія 2 (копія посвідчення - а.с.30). Відповідно до рішення виконкому Згурівської селищної Ради народних депутатів від 21.11.1991 року № 171 затверджено акти передачі житлових будинків та позивачу, як евакуйованому із Поліського, передано у власність житловий будинок [ADDRESS] . Право власності підтверджується Актом про передачу жилого будинку садибного типу з надвірними будівлями та спорудами, що виданий згідно з Постановою ради міністрів УРСР № 149 від 30.06.1990 року та рішення Згурівського райвиконкому про передачу житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями № 172 від 21.11.1991 року. Право власності позивача на житловий будинок зареєстроване Переяслав-Хмельницькому БТІ, про що вчинено запис в Реєстрову книгу № 8 від 06.02.1992 року (копія рішення зі списком евакуйованих - а.с.12-15, копія Акту - а.с.10, копія технічного паспорту на будинок садибного типу з надвірними будівлями - а.с.16-21, копія довідки про технічну характеристику будинку - а.с.22, копія будинкової книги - а.с.24-29). Позивачу на праві власності також належить земельна ділянка, на який розміщений спірний житловий будинок, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,1256 га, кадастровий номер 3221955100:04:002:0070, згідно Державного акту серії ЯК № 017266 від 20.12.2010 року (копія Державного акту - а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В Акті про передачу жилого будинку наявні дописки, виправлення та сліди вибілювання тексту. Такі виправлення містяться, зокрема в назвах сторін «Київське ТВО автотранспорту» та « [PERSON] », та в площі житлового будинку (копія Акту - а.с.10). Через наявність виправлень а Акті, як правовстановлюючому документі на спірний житловий будинок, позивачу було відмовлено нотаріусом у посвідченні договору дарування даного будинку (нотаріальна відмова - а.с.9). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В ході судового розгляду встановлено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] . Право власності позивача на спірний житловий будинок не визнається нотаріусом, який відмовляється посвідчити договір дарування житлового будинку через наявність виправлень в правовстановлюючому документі на будинок. З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне визнати за позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] . За клопотанням сторони позивача, не застосовувати до відповідача Згурівської селищної ради ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved