Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Представник позивача - Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» звернувся до суду 06.08.2014 року із зазначеною позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій зазначив, що між Криворізьким технічним університетом, в особі в.о. ректора Ступнік М.І. та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 2618 від 30 серпня 2011 року про надання освітніх послуг. Відповідно до 1 розділу договору, позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання [PERSON] за заочною формою навчання, за напрямом - будівництво, з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр». Згідно із п. 4.2 договору загальна вартість освітньої послуги становила 22 115,00 грн. Згідно з п.. 4.3. договору встановлено, що відповідач повинен був вносити плату за семестр в розмірі 2 211,50 грн. Відповідно до п. 1.2 договір діє з 01 вересня 2011 року по 30 червня 2016 року. 01січня 2012 року відповідача було відраховано з Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» за невиконання умов договору про платне навчання. Студент не відвідуючи заняття та не виконуючи зобов'язання по оплаті за навчання, систематично порушував умови договору, у зв'язку з чим заборгованість по оплаті за навчання складає 557 грн. 70 коп. 07.06.2013 року відповідачу була направлена претензія № 79 на суму 557 грн. 70 коп., але відповідач досі не задовольнив його законних вимог та суму заборгованості не погасив. За несвоєчасне внесення плати за надання освітньої послуги в період з 16.06.2013 року по 17.06.2014 року нарахована пеня у розмірі 79 грн. 16 коп., 3% річних від простроченої суми основного боргу у розмірі 41 грн. 21 коп., основний борг з урахуванням індексу інфляції у розмірі 615 грн. 70 коп., а тому загальна сума боргу складає 736 грн. 07 коп., яку позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», а також судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача - ДВНЗ «Криворізький національний університет» в судове засідання не з'явилася, згідно письмового клопотання просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 50-51). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується оголошенням в газеті „Вісті Придніпров'я" № 84 (1577) від 30.10.2014 року (а.с. 49). Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що між Криворізьким технічним університетом, в особі в.о. ректора Ступнік М.І., правонаступником якого є Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» (а.с. 13-20), та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 2618 від 30 серпня 2011 року про надання освітніх послуг (а.с. 6). Відповідно до 1 розділу договору, позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання [PERSON] за заочною формою навчання, за напрямом - будівництво, з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр». Згідно із п. 4.2 договору загальна вартість освітньої послуги становила 22 115,00 грн. Згідно з п.. 4.3. договору встановлено, що відповідач повинен був вносити плату за семестр в розмірі 2 211,50 грн. Відповідно до п. 1.2 договір діє з 01 вересня 2011 року по 30 червня 2016 року. Але, як вбачається з виписки з наказу № 419с від 14.03.2012 року 01.01.2012 року [PERSON] було відраховано з університету за невиконання умов договору про платне навчання (а.с. 7). Відповідно до частини 2 статті 903 Цивільного кодексу України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлене договором чи законом. Із цього випливає, що студент не виконуючи зобов'язання по оплаті за навчання, систематично порушував умови договору. Студент [PERSON] не виконуючи зобов'язання по оплаті за навчання, систематично порушував умови договору, у зв'язку з чим заборгованість по оплаті за навчання складає 557 грн. 70 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 8). Як вбачається, 07.06.2014 року відповідачу була направлена претензія № 79 на суму 557 грн. 70 коп. (а.с. 9), вимоги якої відповідачем не виконані по теперішній час. Крім того, відповідно до п.5 договору за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, а саме відшкодування збитків та сплата неустойки. Таким чином, в період з 16.06.2013 року по 17.06.2014 року за несвоєчасне внесення плати за надання освітньої послуги відповідачу нарахована пеня у розмірі 79 грн. 16 коп., що вбачається з розрахунку суми пені прострочених платежів (а.с. 10). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільнює винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити ту суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Таким чином, 3% річних від простроченої суми основного боргу відповідача складають 41 грн. 21 коп., та індекс інфляційних витрат 58 грн. 00 коп., що вбачається з розрахунків 3% річних та інфляційних витрат (а.с. 11. 12). Отже, заборгованість складає 736, 07 грн. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач порушив умови укладеного договору № 2618 від 30 серпня 2011 року про надання освітніх послуг, а тому з нього підлягає стягненню заборгованість в розмірі 736,07 грн. Оскільки рішення постановляється на користь позивача, то згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі ст. ст. 611, 625, 903 ЦК України,

Outcome: approved