Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», в особі її регіональної філії «Львівська залізниця» звернулося до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що під час проведення інвентаризації земель приватним підприємством «Ріга», яке знаходяться у постійному користуванні ДТГО «Львівська залізниця», в адміністративних межах Чагорської сільської ради виявлено, що земельна ділянка на 275км+316м до 275км+333м що перебуває у власності [PERSON] частково, площею 0,0056 га накладається на смугу відведення залізниці. Вказану земельну ділянку Рішенням 12 сесії 5 скликання Чагорської сільської ради від 24.04.2007р. №49-12/2007 передано безоплатно у власність [PERSON], з цільовим призначенням, як землі для будівництва і обслуговування житлового будинку, що в селі Чагор, Глибоцького району. На підставі вказаного рішення Чагорською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 05.09.2007 року. Земельна ділянка, яка накладається (перетинається) із смугою відведення залізниці площею 0,0056 га, зареєстрована в державному земельному кадастрі [NUMBER]. Згадане вище рішення Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області є таким, що суперечить чинному законодавству, оскільки прийняте з перевищенням повноважень, з порушенням норм земельного законодавства та таким, що порушує право залізниці на користування земельною ділянкою для обслуговування залізничного полотна та забезпечення безпеки руху, а відтак таким, що підлягає визнанню незаконним з наступних підстав. Згідно «Плана границ полосы ж.д. отвода линии Черновци-Адьнката Львовской железной дороги, в административных границах Черновицкого района Черновицкой области от 269км+000м до 293км+090м», який є належним доказом землекористування залізниці, розробленого та погодженого «Дорожною проектною конторою Юго-Западной ж.д. в 1959 році, ширина смуги відведення на вказаній ділянці перегону становить 15м від осі колії. Земельна ділянка [PERSON], частково входить у ширину смуги відведення залізниці і загальна площа перетину земельної ділянки [PERSON], в смузі відведення залізниці становить 0,0056 га. На земельній ділянці, розміри якої визначені зазначеним Планом смуги відведення, розташована головна колія (ВБК) направлення Чернівці-Держкордон з км 267км-314 км інвентарний № 020122036, побудована в 1944 році, яка є державною власністю і перебуває на балансі ДТГО «Львівська залізниця», що є державним підприємством. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Чагорською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області перевищено свої повноваження в частині розпорядження земельними ділянками державної власності під залізницями. Відповідно до ч.4 ст. 84 Земельного кодексу України до земель державної власності, які не можуть передаватися у приватну власність належать землі під державними залізницями. Тому, просить суд визнати незаконним та скасувати рішення XII сесії V скликання Чагорської сільської ради від 24.04.2007 року № 49-12/2007, державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та скасування запису у Поземельній книзі щодо земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER], а також стягнути з відповідачів судові витрати. Представник позивача публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі її регіональної філії «Львівська залізниця» - Моцок В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, в своїх поясненнях підтвердив обставини, які викладені в позовній заяві та просив суд позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість, а також посилався на пропуск позивачем строку позовної давності, просив суд відмовити у задоволенні позову. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про розгляд справи, та не заявила клопотання про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача відділу Держгеокадастру у Глибоцькому районі Чернівецької області в судове засідання не з'явився, однак від відділу держгеокадастру до суду надійшла заява, відповідно до якої вони просять розглянути справу у відсутності їхнього представника. Вислухавши пояснення учасників процесу та, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст.68 ЗК України до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. Згідно ст.6 Закону України ''Про залізничний транспорт", ч.1 ст.23 Закону України «Про транспорт» передбачено, що до земель залізничного транспорту належать землі, надані в користування підприємствам і організаціям залізничного транспорту відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до ст.68 Земельного Кодексу України, ст.6 Закону України «Про залізничний транспорт», до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. Такі землі призначені для виконання покладених на підприємства і організації залізничного транспорту завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення, забезпечення безпеки руху і розвитку об'єктів залізничного транспорту. З матеріалів інвентаризації земель, що проводилась приватним підприємством «Ріга», які знаходяться у постійному користуванні ДТГО «Львівська залізниця», в адміністративних межах Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області вбачається, що земельна ділянка на 275км+316м до 275км+333м, що перебуває у власності [PERSON] частково, площею 0,0056 га накладається на смугу відведення залізниці. Із вказаних матеріалів також вбачається, що земельна ділянка, що перебуває у власності [PERSON] накладається на смугу відведення залізниці згідно Плану меж смуги відведення лінії Чернівці-Адинката Львівської залізниці, 1959 року. Судом також встановлено, що Рішенням 12 сесії 5 скликання Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 24.04.2007р. №49-12/2007 відповідачу [PERSON] визначено цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0,1775 га (рілля), що в селі Чагор Глибоцького району Чернівецької області. На підставі вказаного рішення Чагорською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 05.09.2007 року. Разом з тим, позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки як вбачається із листа позивача до відповідача Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 22 жовтня 2012 року позивачу на той час було відомо про порушення свого права (зокрема щодо накладення із земельною ділянкою відповідачки [PERSON], площа перекриття - 0,0053 га), проте із позовом позивач, як вбачається із штампу на конверті, звернувся тільки 18 лютого 2016 року. Про пропуск строку позовної давності в судовому засіданні було заявлено відповідачем Чагорською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області, про що було подано відповідну заяву. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252 - 255 ЦК України. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в зв'язку з спливом строку позовної давності, про що заявлено відповідачем. Враховуючи наведене, ст. ст. 68 ЗК України, ст. 11 Закону України "Про транспорт", ст.. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", п.п. 54, 55 Загальних засад землекористування і землеустрою, затверджені ЦВК СРСР від 15 грудня 1928 року, ст.ст. 256, 267 ЦК України,

Outcome: dismissed