Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем до 30.05.2013 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час дитина потребує додаткових витрат, оскільки хворіє, потребує коштовних аналізів та ліків, постійно проходить медичне обстеження, але відповідач кошти на це не надає. Позивачка не має можливості самостійно нести всі витрати, а тому вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати в розмірі 2969, 00 грн., що становить половину від витрачених коштів, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що він на даний час не працює, доходу не має, а тому не може надати будь-яку матеріальну допомогу на утримання дитини, крім аліментів, які він сплачує в повному обсязі. Просив у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 185 Сімейного кодексу України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов"язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як встановлено при розгляді справи, сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі по 30.05.2013 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається з письмових матеріалів справи, неповнолітній [PERSON] хворіє на синдром Маршалла, токсична ерітрема гомілок, хронічна CMV-інфекція, алергічний риніт, лівостороння пневмонія, гайморит. У зв"язку з наявними у дитини захворюваннями він постійно проходить медичні обстеження, проводить аналізи, після чого позивачка придбає йому ліки. Загальний розмір коштів, витрачених на обстеження дитини, проведення аналізів та придбання ліків становить 5938, 00 грн., що підтверджується відповідними квитанціями. На даний час дитина знаходиться на утриманні матері, яка не працює, доходу не має. Як встановлено судом, відповідач на даний час офіційно не працює, доходу не має, що підтверджується копією трудової книжки, але є працездатною особою. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, з урахуванням встановлених в судовому засіданні даних, того, що неповнолітня дитина потребує додаткових витрат на лікування, проведення аналізів, ліки, що пов"язано з його хворобами, а тому суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки і стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини. Що стосується розміру коштів, що підлягає стягненню, то слід зазначити, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 2619, 00 грн., що становить 12 частину коштів, витрачених на дитину, за виключенням 700, 00 грн., що були сплачені позивачкою, як благодійний внесок до лікарні, оскільки ця сума не є коштами, витраченими на дитину, а тому стягненню не підлягає. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 243, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial