Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідно до укладеного договору № HMK0GK00002123 від 09.03.2006 р. [PERSON] 09.03.2006 року отримав кредит у розмірі 35288,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.03.2016 р. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створенного в забезпечення простроченної заборгованності позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. Станом на 02.03.2015 р. відповідач має заборгованість - 24920,56 грн., яка складається з наступного: 13513,86 грн. - заборгованість за кредитом; 6955,73 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1620,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 2830,97 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] 09.03.2006 року уклали договір іпотеки від 09.03.2006 р. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 94,50 кв. м, житловою площею 27,00 кв. м, який розташований за адресою: Хмельницька обл., м. Кам'янець-Подільський, пл. Торгова, буд. 22. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 75 750 грн. 00 коп. Крім [PERSON] в будинку також проживає [PERSON] Позивач просить суд на підставі ст.ст. 12, 33, 38-40 Закону України «Про іпотеку», ст.. 109 ЖК України винести рішення яким звернути стягнення на будинок загальною площею 94,50 кв. м, житловою площею 27,00 кв. м, який розташований за адресою: Хмельницька обл.,м. Кам'янець-Подільський, пл. Торгова, буд. 22, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № HMK0GK00002123 від39232842 09.03.2006 р.) ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою- покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм-'власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; виселити [PERSON], [PERSON], які зареєстровані та проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: Хмельницька обл., м.Кам'янець-Подільський, пл. Торгова, буд. 22. В судове засідання представник явився, не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлялися судовими повістками, причини неявки суду не повідомили. Оскільки представник позивача не заперечив щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, матеріали справи № 2-3187/11, суд встановив наступне. 09.03.2006 р. між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № HMK0GK00002123 згідно банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти шляхом: надання готівкою через касу на строк до 07.03.2016 р. Включно, у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 30000 грн. На наступні цілі: придбання житлової нерухомості, а також у розмірі 5288,00 грн. на сплату страхових платежів у випадках та порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,45% від суми виданого кредиту, комісії за дострокове погашення кредиту відповідно до п.3.1.1 даного договору. Періодом сплати сторони визначали період з «8» по «14» число кожного місяця. Щомісяця у період сплати позичальник зобовязався надавати банку кошти(щомісячний платіж) у сумі 568,31 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. П.2.2.2 договору передбачено, що позичальник зобовязується сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до п.1.1, 3.1, 3.2 даного договору. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. П.2.2.3 договору встановлено, що позичальник зобовязується сплатити банку винагороду і комісію згідно п.1.1та 3.11 даного договору. У відповідності до п.2.3.3. договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати комісії й відсотків за його користування, виконання інших зобовязань за цим договором у повному обсязі шляхом спрямування відповідного повідомлення . При цьому згідно ст.. 212, 611, 651 ЦК України , щодо зобовязань строк виконання яких не настав, вважається що строк настав на зазначену в повідомленні дату . На цю дату позичальник зобовязується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду, комісію й відсотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші зобовязання за договором. Відповідно до п. 4.1. договору у разі порушення позичальником будь-якого зобовязання, передбаченого п.п. 2.2.2 та 2.2.3 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки. Ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями меморіяви на видачу готівки № 1 від 10.03.2006 р. (а.с.17). В той же час в порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] не здійснює погашення кредиту та не сплачує відсотки за користування кредитом у строки та в розмірах, встановлених кредитним договором, що підтверджується розрахунком заборгованості який приєднаний до матеріалів справи(а.с.5-9). Станом на 02.03.2015 р. відповідач має заборгованість 24920,56 грн., яка складається з наступного: 13513,86 грн. - заборгованість за кредитом; 6955,73 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1620,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 2830,97 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. 24.01.2015 р. позивачем направлялась позичальнику досудова вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором(а.с.10) яка отримана [PERSON] 29.01.2015 р., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення(а.с.12) однак позичальницком вона не виконана. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором\~\~між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 09.03.2006 p. згідно якого [PERSON] як іпотекодавець передав в іпотеку банку нерухоме майно: будинок загальною площею 94,50 кв. м, житловою площею 27,00 кв. м, який розташований за адресою: Хмельницька обл.,м. Кам'янець-Подільський, пл. Торгова, буд. 22, який належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 01.03.2006 р. Відповідно до п. 13 договору іпотеки вартість предмету іпотеки визначена в сумі 75750 грн. П.14.9 зазначеного договору передбачено, що особи, які мешкають або зареєстровані у предметі іпотеки(при їх наявності), дали згоду на їх виселення у разі звернення стягнння на предмет іпотеки. Згідно ч.1, ч.2 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.\~\~ Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.1 ст. 35 закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного\~\~ зобов'язання\~\~ та/або\~\~ умов іпотечного\~\~договору\~\~іпотекодержатель\~\~надсилає\~ іпотекодавцю\~\~та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення\~\~порушення.\~\~В\~\~цьому документі зазначається стислий зміст\~\~порушених\~ зобов'язань,\~\~вимога\~\~про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель\~\~вправі\~\~прийняти рішення\~\~ про\~\~ звернення\~\~стягнення на предмет іпотеки\~\~шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у\~\~будь-який\~\~час\~\~за захистом\~\~своїх\~\~порушених\~\~прав\~\~до\~\~суду у встановленому законом порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як зазначено вище вимога про дострокове погашення кредиту направлялись позивачем позичальнику. З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню в повному обсязі. З довідки Камянець-Подільського міського відділу управління державної міграційної служби в Хмельницькій області(а.с.45) вбачається, що в будинку № 22 по Торговій площі в м.Камнець-Подільський крім позичальника [PERSON], зареєстрована з 10.02.2004 р. [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 40 Закону України „Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. У п. 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. З аналізу наведених норм матеріального права вбачається, що на момент звернення ПАТ КБ „Приватбанк" до суду із позовом про виселення, його права повинні бути порушені відповідачем [PERSON] шляхом невиконання вимоги про поверненню заборгованості по кредиту. Наявність письмової вимоги про звільнення житлового приміщення є обов'язковою умовою при задоволенні позову про виселення із іпотечного житла. В направленій відповідачу [PERSON] досудовій вимозі від 24.01.2015 р.(а.с.10) не ставились вимоги про виселення з будинку який є предметом іпотеки, в зазначеному листі йдеться про те, що у разі неповернення кредиту протягом 30 днів, банк розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки .На момент направлення цього листа банк не звернув стягнення на предмет іпотеки, а, відтак, даний лист не може вважатися повідомленням про виселення із іпотечного житла. Крім того, відповідачка [PERSON] взагалі не повідомлялася банком про виселення з спірного житлового будинку. З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача виселити відповідачів з будинку № 22 по пл..Торговій в м.Камянець-Подільській - задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved