Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області про визнання права власності н житловий будинок в порядку спадкування за заповітом посилаючись на те, що вона є спадкоємцем за заповітом, частки майна, а саме житлового будинку за адресою: [ADDRESS], загальною площею 45,2 кв.м., що залишилося після смерті її батька [PERSON], померлого [INFO], який з 1960 року по день смерті був зареєстрований та проживав у даному будинку. Вона звернулася до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, що залишився після смерті батька. Вказуючи на вищевикладене, а також те, що факт приналежності житлового будинку її батька підтверджується відповідними довідками Миколаївської сільської ради і просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Голова Миколаївської сільської ради надала письмову заяву, в якій позов визнала та просить розглянути справу за її відсутності. Позивачка також надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Третя особа приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] у судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивачка по справі є спадкоємицею за заповітом померлого [INFO] свого батька [PERSON] (а.с.9). Як вбачається з довідки Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області спірний житловий будинок, який належав [PERSON] був побудований в 1960 році. [PERSON] право власності не оформляв, свідоцтво про право власності на цей будинок не отримував (а.с.13,27). Однак, враховуючи,що житлові будинки, побудовані до 5 серпня 1992 року,згідно діючого на той час законодавства, не потребували вводу в експлуатацію, суд виходить з правомірності набуття померлим [PERSON] права власності на спірний будинок. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України у разі спадкування за заповітом воля спадкодавця виражається у заповіті, а також відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. А тому,

Outcome: approved