overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач посилається на те, що 03.06.2010 [PERSON] була написана розписка в якій останній зобов»язувався до 31.12.2010 року погасити заборгованість за здану сільськогосподарську продукцію ( пшениця продовольча) громадянином [PERSON] у сумі 86537 грн. До сьогоднішнього дня відповідач не виконав свого обов»язку, незважаючи на спробу позивача врегулювати спір не в судовому порядку. Однак, відповідач уникає зустрічі з позивачем, на телефонні дзвінки не відповідає, від виконання свого обов»язку уникає. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь суму боргу у розмірі 86537 грн. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з»явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, через «Нашу Газету». Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідача вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності зі ст. 610 ЦК України порушення зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. Згідно приписів ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов»язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом встановлено, що 03.06.2010 [PERSON] була написана розписка в якій останній зобов»язувався до 31.12.2010 року погасити заборгованість за здану сільськогосподарську продукцію ( пшениця продовольча) громадянину [PERSON] у сумі 86537 грн. (а.с.4). Відповідач не виконав своїх зобов"язань до тепер, борг на даний час не повернуто. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 86537 грн. боргу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Позивач посилається на те, що 06.09.2013 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір на суму 3500,00 грн. зі сплатою 55 % річних, з кінцевим терміном погашення до 06.09.2014 року, забезпечений договорами поруки. Однак відповідач не виконує умови договору, суму кредиту та нараховані відсотки не сплачує в строк, вимогу про дострокове повернення усієї заборгованності проігнорував, тому позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку 968,97 грн. - суму основного боргу за кредитом станом на 22.01.2015 рік, 121,19 грн. - відсотки за користування кредитом, а разом 1090,16 грн., та стягнути сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн., а разом 1333, 76 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутностю, позов визнала. Відповідач [PERSON], - поручитель за договором кредиту, в судовому засіданні позов визнала повністю, вказала, що боржник [PERSON] прохала суд розглянути справу за її відсутності, позов визнала. Вивчивши справу, вислухавши представника позивача та відповідача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі ст.ст. 625, 1048,1050,1054 ЦК України, що передбачають обов'язок позичальника повернути кредит та сплатити відсотки за його користування та право кредитора на отримання від боржника, який прострочив виконання грошового забовя"зання, відсотків від суми позики, розмір і порядок отримання яких встановлюється договором і обов'язок боржника при порушенні договору за грошовим зобов'язанням сплатити 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором. Відповідно до приписів ч 1-2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що сторони у справі є кредитодавцем і позичальником згідно крединтного договору № 265 від 06.09.2013 року на суму 3500,00 грн. зі сплатою 55 % річних, з кінцевим терміном погашення до 06.09.2014 року (а.с.3). Позичальникові видана обумовлена договором сума грошей (а.с.5). В забезпечення виконання вказаного зобов'язання укладено договор поруки № 265 від 06.09.2013 року, поручителям є відповідач у справі - [PERSON] (а.с.4). Згідно розрахунку (а.с.6) сума боргу за кредитом станом на 22.01.2015 року становить - 1090,16 грн., що й підлягає стягненню солідарно з відповідачів. Сплачений позивачем судовий збір в сумі 243,60 грн. (а.с.1) підлягають стягненню з відповідачів у рівних долях на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач посилається на те, що 11.10.2011 року між ним та відповідачем був укладений договір № б/н, згідно якого відповідачу надався кредит (овердрафт) на умовах повернення, строковості, платності, а також забезпеченості з встановленням кредитного ліміту у розмірі 5000 грн., на строк дії платіжної картки, але не більше одного року, на споживчі потреби. Плата за користування кредитним лімітом встановлюється у розмірі 30% річних. Відповідач не виконує умови договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту (овердрафту) та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлений договором термін. Тому позивач просить стягнути з відповідача, станом на 30.09.2014 року, - 6645,52 грн. суму боргу та 243,60 грн. судових витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, зазначив що не виконував кредитні зобов"язання належним чином. Вивчивши справу, вислухавши відповідача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі ст.ст. 625,1048,1050,1054 ЦК України, що передбачають обов'язок позичальника повернути кредит та сплатити відсотки за його користування та право кредитора на отримання від боржника, який прострочив виконання грошового забовя'зання, відсотків від суми позики, розмір і порядок отримання яких встановлюється договором і обов'язок боржника при порушенні договору за грошовим зобов'язанням сплатити 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором. Судом встановлено, що відповідач є клієнтом позивача, згідно договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № б/н від 11.10.2011 року (а.с.9-32), відповідачу надався кредит (овердрафт) з встановленням кредитного ліміту у розмірі 5000 грн. на строк дії платіжної картки, але не більше одного року, на споживчі потреби. Плата за користування кредитним лімітом встановлюється у розмірі 30% річних. Відповідач не належним чином виконує умови договору. Згідно розрахунку, (а.с.5-6) заборгованість, станом на 30.09.2014 року, складає: - 3798,15 грн. заборгованість за кредитом; - 1754,73 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 300,00 заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 292,64 грн. штраф (процентна складова), а разом - 6645,52 грн., що й підлягає стягненню з відповідача. Документально підтверджені судові витрати - судовий збір в сумі 243,60 грн. (а.с.1), підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач посилається на те, що 15.04.2013 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № 27 кр на суму 3000,00 грн. зі сплатою 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, строком дії даного договору 12 фактичних місяців від дати отримання кредиту, забезпечений договором поруки. Однак відповідач не виконує умови договору, суму кредиту та нараховані відсотки не сплачує в строк, вимогу про дострокове повернення усієї заборгованності проігнорував, тому позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку 2624,29 грн. - суму боргу за кредитом станом на 14.04.2015 року та стягнути сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідачі в судове засідання не з»явилися про розгляд справи були повідомлені належним чином. Враховуючи наведене, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі ст.ст. 625, 1048,1050,1054 ЦК України, що передбачають обов'язок позичальника повернути кредит та сплатити відсотки за його користування та право кредитора на отримання від боржника, який прострочив виконання грошового забов"язання, відсотків від суми позики, розмір і порядок отримання яких встановлюється договором і обов'язок боржника при порушенні договору за грошовим зобов'язанням сплатити 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором. Відповідно до приписів ч 1-2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів , неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що сторони у справі є кредитодавцем і позичальником згідно кредитного договору № 27 кр від 15.04.2013 року на суму 3000,00 грн. зі сплатою 70 % річних, з строком укладення 12 фактичних місяців та позичальникові видана обумовлена договором сума грошей (а.с.4-5). В забезпечення виконання вказаного зобов'язання укладено договори поруки № 27 кр1 від 15.04.2013 року, поручителем є відповідач у справі - [PERSON] (а.с.6). Відповідач не виконує умови договору, суму кредиту та нараховані відсотки не сплачує в строк, вимогу про дострокове повернення усієї заборгованності проігнорував (а.с.3). Згідно розрахунку (а.с.8) сума боргу за кредитом станом на 14.04.2015 року становить 2624,29 грн., що й підлягає стягненню солідарно з відповідачів. Сплачений позивачем судовий збір в сумі 243,60 грн. (а.с.1) підлягають стягненню з відповідачів у рівних долях на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач посилається на те, що [INFO] помела її матір [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, загальною площею 0,4386 га, та земельного паю, загальною площею 5,9454 га, які знаходяться на території Невської сільської ради. Вона є спадкоємицею матері за заповітом. Проте при зверненні до нотаріальної контори у місті Кремінна з заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено, так як нею пропущено встановлений законом шестимісячний строк для звернення за прийняттям спадщини. Строк прийняття спадщини нею було пропущено з причини отримання не достовірної консультації юриста, про те, що на оформлення спадщини потрібні значні кошти, які на той період часу у неї були відсутні. Вважає причину пропуску строку поважною та просить суд визначити їй додатковий строк - три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивач в судовому засіданні просила задовольнити її позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, надав заяву, в якій не заперечує проти задоволення вимог позивача та просить розглянути справу за його відсутності. Суд вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі ч.3 ст 1272 ЦК України, що передбачає право суду призначити спадкоємцю, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, додатковий строк, достатній для її прийняття. Судом встановлено, позивач - [PERSON], [INFO] (л.с.5,11-12), є донькою [PERSON], яка згідно свідоцтва про смерть (а.с.6) померла [INFO]. Крім того, позивач є спадкоємцем померлої за заповітом (а.с 4). Нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском строку для її прийняття (а.с.3). Враховуючи викладене, суд визнає поважною причину пропуску позивачем терміну для подачі заяви нотаріусу для прийняття спадщини, а тому вважає необхідним позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач посилається на те, що [INFO] року померла його рідна бабуся [PERSON]. Ще при житті вона склала заповіт, яким заповіла спадкове майно, а саме: житлову квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] саме позивачу. Позивач не має можливості у встановленому законом порядку оформити спадщину на вищевказану житлову квартиру, оскільки квартира не була зареєстрована у встановленому законом порядку його померлою бабусею, а він бажає прийняти спадщину, тому просить визнати за ним, як спадкоємцем, право власності на житлову квартиру. У судове засідання позивач не з»явився, надав заяву в якій наполягала на задоволенні позовних вимог та просив справу розглянути в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Вивчивши справу, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню на підставі ч 1 ст 328 ЦК України, яка передбачає, що право власності набувається на підставах не заборонених законом. Згідно ч1 ст 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, вимога ч 1 ст 1270 ЦК України. Відповідно до приписів ч1 ст 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст 1270 цього Кодексу. Згідно приписів ст 1297 ЦК України передбачено, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Судом встановлено, що відповідно до заповіту (а.с.5) [PERSON], яка [INFO] року померла (а.с.4), ще при житті заповіла житлову квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] позивачу - [PERSON] (а.с.3). Даний заповіт не змінений та не скасований. Померлій [PERSON] дійсно належала житлова квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.9,10-11), вартістю 71000 грн. (а.с.12-13). Таким чином, встановлено, що спадкодавець не встиг за життя зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на житлову квартиру, яка залишилася після його смерті, а нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з вищезазначених підстав (а.с.23-24). Враховуючи викладене та оскільки зареєструвати право власності на померлого не можливо, а позивач має право і бажає прийняти спадщину після смерті рідної бабусі, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач посилається на те, що в будинку [ADDRESS] власником якого він є зареєстрований відповідач - колишній співмешканець його матері. Але відповідач за вищевказаною адресою не проживає з травня 2014 року, а виїхав у невідомому йому напрямку. Жодних перешкод до мешкання в [ADDRESS] він відповідачеві не чинив. В даний час він проживає в даному будинку, має намір оформити субсидію, що не можливо, оскільки в будинку зареєстрований відповідач, у зв'язку з чим просить суд визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняти її з реєстрації. У судове засідання позивач не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, на задоволенні позову не заперечував. Представник третьої особи не заперечує проти задоволення вимог позивача, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши справу, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі ст. 71 ЖК України, що передбачає, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагатиусунення перешкод в здійсненні свого права користування і розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що власником будинку [ADDRESS] є позивач (а.с. 9-13). Відповідач - [PERSON], згідно пояснень наданих позивачем та домової книги (а.с.7-8) дійсно зареєстрований за вищезгаданою адресою, проте в помешканні не проживає (а.с.6), його особистих речей та майна в будинку не має. Таким чином, суд вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки відсутній за місцем реєстрації понад шість місяців та заважає здійсненню прав власника домоволодіння і підлягають зняттю з реєстрації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивач посилається на те, що в будинку [ADDRESS], власником якого вона є внаслідок прийняття спадщини від свого батька, зареєстровані відповідачі, хоча за даною адресою з дати реєстрації і до теперішнього часу не мешкають. В даний час вона має бажання продати свій будинок, що не можливо, оскільки в будинку зареєстровані відповідачі, у зв'язку з чим просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняти їх з реєстрації. У судове засідання позивач не з»явилася, повідомила суд телеграмою, щоб справу розглянули без неї. Відповідачі у судове засідання не з"явилися, були повідомлені належним чином, повідомлень про причини неявки та заперечень за позовом не надіслали. Представник третьої особи не заперечує проти задоволення вимог позивача, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи наведене, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Вивчивши справу, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі ст. 71 ЖК України, що передбачає, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагатиусунення перешкод в здійсненні свого права користування і розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що власником будинку [ADDRESS] є позивач (а.с. 6,7). Відповідачі - [PERSON] та [PERSON], згідно довідки (а.с.7) дійсно зареєстровані за вищезгаданою адресою, проте в помешканні не проживають (а.с.9), їх особистих речей та майна в будинку не має. Таким чином, суд вважає, що відповідачі втратила право користування житловим приміщенням, оскільки відсутні за місцем реєстрації понад шість місяців та заважають здійсненню прав власника домоволодіння і підлягають зняттю з реєстрації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач посилається на те, що в будинку [ADDRESS] власником якого вона є зареєстрований відповідач - колишній співмешканець її матері. Але відповідач за вищевказаною адресою не проживає понад п»ять років, а виїхав у невідомому їй напрямку. Жодних перешкод до мешкання в [ADDRESS] вона відповідачеві не чинила. В даний час вона проживає в даному будинку, має намір оформити субсидію, а в подальшому й продати будинок, що не можливо, оскільки в будинку зареєстрований відповідач, у зв'язку з чим просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації відповідача. У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимогах наполягав. Відповідач у судове засідання не з"явився, повідомлений про розгляд справи був належним чином. Представник третьої особи не заперечує проти задоволення вимог позивача, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи наведене, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Вивчивши справу, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі ст. 71 ЖК України, що передбачає, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагатиусунення перешкод в здійсненні свого права користування і розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що власником [ADDRESS] є позивач (а.с. 5). Відповідач - [PERSON], згідно пояснень наданих позивачем та довідки (а.с.6) дійсно зареєстрований за вищезгаданою адресою, проте в помешканні не проживає, його особистих речей та майна в будинку не має. Таким чином, суд вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки відсутній за місцем реєстрації понад шість місяців та заважає здійсненню прав власника домоволодіння і підлягають зняттю з реєстрації.

Outcome: approved