Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 07.09.201 вона з відповідачем зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . Взаємні відносини з відповідачем ускладнились, немає взаєморозуміння. Фактично шлюбні відносини припинені. Відновлювати шлюбні відносини не бажає. Збереження сім`ї є неможливим та недоцільним. Просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду 20.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою суду 05.05.2020 сторонам було надано строк для примирення та зупинено провадження у справі. Станом на 06.07.2020 примирення не відбулося, ухвалою суду від 06.07.2020 провадження у справі поновлено. Відзив відповідачем не подано. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримує повністю та просить його задоволити, оскільки вони з відповідачем не примирилися. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з"явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку ( за місцем реєстрації відповідача). Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.09.2012, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 07.09.2012, серія [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві ( а.с. 5). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Доказів того, що в наданий судом сторонам строк для примирення, сторони примирилися, суду не надано. Судом вичерпано всі можливості для збереження сім`ї, але оскільки один з подружжя не бажає жити у шлюбі, то суд вважає, що є всі підстави для застосування положень статті 24 СК України, згідно якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, тому вважає, що за таких обставин збереження сім`ї є неможливим. У відповідності до ч. ч. 1-3 ст. 12 та ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Суд вважає, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Відповідач, викладені позивачем в позовній заяві, підстави для розірвання шлюбу, не спростував, доказів протилежного не надав, з позивачем не примирився. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів для розгляду справи по суті та постановлення рішення, і вважає, що за даних обставин збереження сім`ї є неможливе і недоцільне, шлюб носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а тому позов підлягає до задоволення повністю. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved