Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24 березня 2015 року близько 21 години 40 хвилин в місті Славута Хмельницької області, [PERSON], керуючи мотоциклом марки «Geon X ROAD 200», державний реєстраційний номер [NUMBER], з пасажиркою [PERSON], яку не забезпечив захисним шоломом, рухаючись по вулиці Кн. Сангушків в напрямку до вулиці Острозька, проявив необережність, не вибрав безпечної для руху швидкості, не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив наїзд на залізобетонний бордюр, що відмежовує край проїжджої частини, внаслідок чого, втратив керування мотоциклом, після чого мотоцикл виїхав на тротуар та узбіччя, де зіткнувся з розташованою залізобетонною електроопором повітряної лінії електропередач, що призвело до травмування пасажирки [PERSON] Вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 червня 2015 року, який набрав законної сили 23 липня 2015 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Внаслідок ДТП позивачка [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження та тривалий час перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, понесла матеріальні збитки, повязані з придбанням медичних препаратів та проходженням медичного обстеження, крім того, зазнала моральної шкоди, яка полягає в перенесенні моральних та фізичних страждань, які спричинили негативні зміни в житті позивачки. Зокрема, [PERSON] зазначає, що переживала фізичний біль, емоційний стрес, змінилися звичні умови її життя, в звязку з отриманими травмами потребувала стороннього догляду, пропустила навчання, внаслідок отриманих ушкоджень має погіршення зору, на даний час продовжуються проблеми зі здоровям, що супроводжується душевними переживаннями та нервовими стресами. Враховуючи часткове відшкодування матеріальної шкоди відповідачем [PERSON], просить стягнути на її користь матеріальну шкоду в розмірі 7656,10 гривень, 100000 гривень моральної шкоди та судові витрати по справі в розмірі 1000 гривень по сплаті судового збору та 1500 гривень витрат на правову допомогу. Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2016 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено ТДВ Страхова Компанія «Кредо», оскільки дана компанія є страховиком транспортного засобу, яким керував відповідач на час ДТП, а саме мотоцикла марки «CEON X- ROAD 200», державний реєстраційний номер [NUMBER], за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності (поліс № АІ/7291482 від 11 березня 2015 року). В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, згідні на відшкодування моральної шкоди в розмірі 9500 гривень, 760,22 гривень в частині відшкодування витрат на придбання ліків, 1500 гривень витрат на правову допомогу. Зокрема, зазначили, що розмір заподіяної моральної шкоди позивачкою належним чином не обґрунтований та не підтверджений належними та допустимими доказами, а що стосується відшкодування матеріальної шкоди на придбання медичних препаратів, то надані квитанції та чеки купувалися та використовувалися для відновлення її здоровя. Представник співвідповідача ТДВ Страхова Компанія «Кредо» у судове засідання не зявився. У своїх запереченнях вказують про те, що оскільки ні потерпіла сторона ні страхувальник не зверталися до страхової компанії з заявою про страхове відшкодування, підстав для задоволення позовних вимог немає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 червня 2015 року, який набрав законної сили 23 липня 2015 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вказаним вироком встановлено, що потерпіла [PERSON], внаслідок ДТП, отримала тяжкі тілесні ушкодження. Як слідує з вироку суду, в судовому засіданні обвинувачений [PERSON] свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся і дав суду показання, які повністю відповідають обставинам справи, встановленим цим вироком. Згідно положень ч.4\~ст.61 ЦПК України\~вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, вказаний вирок для суду, який розглядає дану справу про цивільно-правові наслідки дій\~[PERSON] є обов'язковим в частині чи мали місце ці дії та чи вчинені вони саме [PERSON], дані обставини доказуванню не підлягають. Відповідно до ч.1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2\~ст.1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до\~ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ТДВ Страхова Компанія «Кредо» згідно полісу серії № АІ/7291482. Строк дії договору з 11 березня 2015 року до 11 березня 2016 року. Таким чином правовідносини, які виникли між сторонами регулюються, зокрема, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~. Згідно\~ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової\~\~відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до\~ст.6 цього Закону\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно ст.5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу . Статтею 9 цього ж Закону\~встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір\~\~ страхової\~\~суми\~\~за\~\~шкоду,\~\~заподіяну\~\~майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно ст.12 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров'ю потерпілих, не застосовується. Відповідно до\~ст.22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст.23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є, в тому числі, шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого, та моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Відповідно до статті 24 Закону,у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Відповідно до статті 16-1 Закону, страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Стаття 979 ЦК України\~зобов`язує виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до умов договору обов'язкового страхування ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну здоровю складає 100000 гривень, франшиза нуль. Відповідно до ч.3\~ст. 23 ЦК України\~розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 3,9 своєї постанови №4 від 31 березня 1995 року, із відповідними змінами, „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, в порушенні стосунків з оточуючими людьми. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Як слідує з матеріалів кримінального провадження [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди згідно даних судово- медичної експертизи № 55 від 12 травня 2015 року отримала тяжкі тілесні ушкодження, в зв'язку з чим перебувала на лікуванні з 24 березня 2015 року по 26 березня 2015 року в реанімаційному відділенні Славутської ЦРЛ, з 26 березня 2015 року по 08 квітня 2015 року перебувала на лікуванні у нейрохірургічному відділенні Хмельницької обласної лікарні, з 08 квітня 2015 року по 14 квітня 2015 року лікувалася в неврологічному відділенні Славутської ЦРЛ з подальшим амбулаторним лікуванням. Під час лікування [PERSON] на придбання ліків та проходження медичного обстеження було витрачено грошові кошти в розмірі 12656,10 гривень, частину яких, а саме 5000 гривень, було відшкодовано [PERSON], вказані витрати підтверджені квитанціями, товарними та фіскальними чеками. Необхідність в придбанні зазначених препаратів для лікування та проходження медичного обстеження підтверджено медичними закладами Славутською ЦРЛ та Хмельницькою обласною лікарнею. Вчиненням злочину, заподіяними тілесними ушкодженнями та завданням фізичного болю потерпілій завдано страждання, що змінило звичний спосіб її життя та потребувало додаткових зусиль для його влаштування. Потерпіла лікувалася та продовжує лікування, втратила частину здоров`я, до цих пір не веде повноцінний спосіб життя, відчуває дискомфорт і незручності, вимушена докладати додаткові зусилля для організації свого життя, витрачає власний час у зв'язку із систематичними зверненням за допомогою до медичних закладів, пропустила навчання, погіршився зір. З урахуванням ступеню вини [PERSON], наслідків, що настали, понесених [PERSON] фізичних та моральних страждань, суті позовних вимог, характеру діяння особи, що заподіяла шкоду, беручи до уваги інфляційні процеси в державі, розмір цього відшкодування слід визначити в розмірі 75000 гривень. Суд вважає, що зазначена сума за своїм розміром є адекватною спричиненій шкоді і компенсує понесені моральні втрати. З урахуванням наведеного, вказаних у страховому полісі лімітів відповідальності страховика, часткового відшкодування [PERSON] позивачці матеріальної шкоди в розмірі 5000 гривень, в силу зазначених вище норм чинного законодавства України, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, з ТДВ Страхова Компанія «Кредо» підлягає стягненню на користь позивачки матеріальна шкода в розмірі 7656,10 гривень (12656,10 гривень 5000 гривень). Таким чином розмір відшкодування моральної шкоди страховою компанією становить 632,80 гривень (12656,10 гривень х 5%), а відповідно з [PERSON] на користь позивачки підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 74367,20 гривень (75000 гривень 632,80 гривень). До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»\~\~передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Таким чином, при визначенні\~\~розміру витрат на правову допомогу, суд враховує, що\~\~склад та розмір витрат, пов'язаних із сплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на правову\~\~допомогу позивачка надала квитанцію до прибуткового касового ордера від 18 січня 2016 року про сплату 1500 гривень та розрахунок вартості виконаних робіт адвокатом. Відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України\~\~з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачкою.

Outcome: partial