Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом,відповідно до якого зазначила,що 14 березня 2012 року між нею та Дочірнім підприємством «Управління житлово-комунальне господарство «Добробут», в особі начальника Олійник Валентини Олексіївни, було укладено безстроковий Договір №207 про надання населенню комунальних послуг по особовому рахунку [NUMBER]. Згідно укладеного Договору відповідач зобов'язувався за визначеними тарифами надавати Позивачу перелік визначених у п. 1.1. послуг. В свою чергу, позивач зобов'язувався в повному обсязі їх сплачувати. Низкою пунктів Договору передбачено інформування позивача щодо порядку виконання відповідачем умов договору та вбачається гарантування і забезпечення ним права Позивача на інформацію по Договору, змін у ньому, в тому числі: - п.1.3. При зміні тарифів на послуги Виконавець додатково повідомляє про це Споживача через засоби масової інформації та іншими доступними методами. - п.4.7. При виникненні обставин непередбачених умовами даного договору сторони керуються діючим законодавством. На підставі відповіді від 28.12.2015 року вих.№04.12/668 Коцюбинської селищної ради Ірпінського району Київської області на звернення Позивача, було отримано інформацію, що відповідач з 01.11.2014 року припинив фактичне надання комунальних послуг за адресою Позивача (додається), а це здійснює інша юридична особа. Всупереч вимогам вищевказаних пунктів Договору та норм ЦК України, що регулюють порядок виконання зобов'язань у договірних відносинах, відповідач не здійснив жодним із зазначених у Договорі чи визначеним у законодавстві способом повідомлення Позивача про припинення виконання ним Договору, чим порушив раніше вказані нормативні акти та наніс істотної шкоди майновим і немайновим правам Позивача. В свою чергу, позивач будучи непоінформованим продовжував протягом 2014 та 2015 років здійснювати внесення коштів на розрахунковий рахунок Відповідача за послуги, які ним фактично не надавались, на підставі вищевказаного безстрокового Договору. Оскільки Позивач перебував в інформаційному обмані з вини відповідача, і лише у грудні 2015 року отримав обгрунтоване підтвердження недійсності Договору, то вирішив достроково розірвати Договір. Однак, здійснивши аналіз його змісту, виявив відсутність та невизначеність порядку розірвання чи припинення Договору у жодному разі, крім двох підстав: - п.5.2. Договір може бути розірваний достроково у випадку зміни Споживача або переходу права власності на житло до іншої особи; - п.5.3. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не заявить наміру внести зміни або розірвати його, він вважається продовженим на наступний термін на тих самих умовах, що суперечить нормам цивільного законодавства, звичаю та діловому обороту. На звернення Позивача із заявою-претензією від 30.11.2015 р. до відповідача щодо дійсності Договору, порядку його виконання та дотримання інших істотних умов Договору, відповіді не надійшло. Позивач просить розірвати безстроковий Договір від 14 березня 2012 року №207 про надання населенню комунальних послуг по особовому рахунку [NUMBER] між [PERSON] та Дочірнім підприємством «Управління житлово-комунальне господарство «Добробут», в особі начальника Олійник Валентини Олексіївни з моменту фактичного одностороннього припинення його виконання Відповідачем, а саме -з 01.11.2014. Стягнути з Дочірнього підприємства «Управління житлово-комунальне господарство «Добробут» на користь [PERSON] безпідставно одержані кошти за ненадані комунальні послуги, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, загалом 6 578, 4 грн. грн. Стягнути з Відповідача кошти за сплату судового збору. Позивач у судове засідання не з»явилась,до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з»явився,про день та час розглялу справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог стю 74 ЦПК України,у зв»язку з чим суд відповідно до ст.. 224 ЦПК України проголосив по справі заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів. У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України «Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини». У судовому засіданні встановлено,що 14 березня 2012 року між нею та Дочірнім підприємством «Управління житлово-комунальне господарство «Добробут», в особі начальника Олійник Валентини Олексіївни, було укладено безстроковий Договір №207 про надання населенню комунальних послуг по особовому рахунку [NUMBER]. Згідно укладеного Договору відповідач зобов'язувався за визначеними тарифами надавати Позивачу перелік визначених у п. 1.1. послуг. В свою чергу, позивач зобов'язувався в повному обсязі їх сплачувати.(а.с.7-8). Також,у судовому засіданні було встановлено,що відповідач з 01.11.2014 року припинив фактичне надання комунальних послуг за адресою Позивача (додається), а це здійснює ОСББ «Білицька Перлина»,що стверджується копією відповіді від 28.12.2015 року вих.№04.12/668 Коцюбинської селищної ради Київської області (а.с.15-16) . Згідно наданих до суду квитанції про оплату комунальних послуг,позивач за період з 01.11.2014р по жовтень 2015р сплатила на рахунок відповідача 4738 гр 51 коп(а.с.9-10,19). Відповідно до ст.. 901. ЦК України « За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якій о інше не встановлено договором. 2. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Відповідно до ст 902 ЦК України « Виконавець повинен надати послугу особисто. 2. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.» Відповідно до ст 525 ЦК України « Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.» Відповідно до ст 526 ЦК України « Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.» Відповідно до ст 651 ч 2 ЦК України «Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.» Відповідно до ст. 1212 ЦК України « Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. 2. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.» Відповідно до ст 1213 ЦК України « Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. 2. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.» Враховуючи викладені обставини,суд вважає за необхідне розірвати Договір від 14 березня 2012 року №207 про надання населенню комунальних послуг по особовому рахунку [NUMBER] між [PERSON] та Дочірнім підприємством «Управління житлово-комунальне господарство «Добробут» з 01.11.2014 р та стягнути із дочірнього підприємства «Управління житлово-комунального господарства «Добробут» на користь [PERSON] безпідставно отримані кошти в суммі 4738 гр 51 коп. Щодо стягнення із відповідача інфляційних втрат та 3% річних відповідно до ст.. 625 ЦК України,то дані вимоги не підлягають до задоволення поскільки суду не надано доказів тих обставин,що на час розгляду даної справи у відповідача уже існували боргові зобов»язання перед позивачем. Також суд стягує із відповідача на користь позивача судові витрати 551гр20коп. Враховуючи,що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ст. 197 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст.525,526,610,611,1212 ЦК України,

Outcome: partial