overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, мотивуючи свій позов тим, що спільне життя не склалося через різні погляди на подружнє життя та несумісність характерів. В судове засідання сторони не з"явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від сторін надійшли заяви в яких вони просять заслухати справу в їх відсутність, позивач позов підтримує, а відповідач- позов визнав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.09.2009 року зареєстрований відділом РАЦС Бродівського районного управління юстиції Львівської області, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.5). Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] (а.с.6), та [PERSON] [INFO] (а.с.7). Між подружжям відсутні почуття, на яких ґрунтуються сімейні відносини, спільне господарство не ведеться, в родині між подружжям відсутня повага, шлюбні стосунки фактично припинені більш як шість місяців, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права. Суд постановляє рішення після спливу одного місяця від дня подання заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене, враховуючи, що бажання позивача та відповідача на розірвання шлюбу відповідає їх дійсній волі, в порядку ст. 106 СК України позивач та відповідач не мають можливості розірвати шлюб, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обємі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, мотивуючи свій позов тим, що спільне життя не склалося через різні погляди на подружнє життя та несумісність характерів. В судове засідання сторони не зявились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від сторін надійшли заяви в яких вони просять заслухати справу в їх відсутність, позивач позов підтримує, а відповідач- позов визнав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.09.2011 року зареєстрований відділом РАЦС по м.Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.5). Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] (а.с.6). Між подружжям відсутні почуття, на яких ґрунтуються сімейні відносини, спільне господарство не ведеться, в родині між подружжям відсутня повага, шлюбні стосунки фактично припинені більш як шість місяців, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права. Суд постановляє рішення після спливу одного місяця від дня подання заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене, враховуючи, що бажання позивача та відповідача на розірвання шлюбу відповідає їх дійсній волі, в порядку ст. 106 СК України позивач та відповідач не мають можливості розірвати шлюб, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному об"ємі. Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 640 гривень 00 копійок (а.с. 1). \~ \~ \~ \~Приймаючи до уваги, що позивач сплатила судові витрати, заява задоволена, а тому суд присуджує відповідачеві сплатити понесені витрати.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною заявою і вказала , що з відповідачем уклала шлюб 15 .07. 2012 року . Шлюб було зареєстровано виконкомом Капітанської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 24. Сумісно з відповідачем проживали по вересень 2013 року .Причиною розірвання шлюбу є те, що між не було взаємоповаги та підтримки . Вважає , що шлюб існує формально , примирення між ними неможливе. Відповідач розлучатися через органи РАЦСу категорично відмовляється . Майнові питання між ними відсутні . Просить шлюб розірвати , Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка не з»явилася , надала суду заяву, в якій свої вимоги підтримала в повному обсязі , просить справу слухати в її відсутність та позов задовольнити . В судове засідання відповідач двічі не з"явився , про день та час слухання справи повідомлений належним чином рекомендовані листи одержав під підпис 15.12.2013 року та 27.12.2013 року . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України . Суд, дослідивши заяву позивачки та матеріали справи дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15 .07. 2012 року. Шлюб зареєстрований виконкомом Капітанської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 24. Дітей від шлюбу не мають. Сумісно сторони не проживають з вересня 2012 року . Причиною припинення шлюбних стосунків є те,що між сторонами не було взаємоповаги та підтримки . У відповідності ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу так як встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «[PERSON]» Викладене підтверджується свідоцтвом про шлюб, а/с-5, довідкою Капітанської сільської ради про склад сім»ї, а/с -5, надані суду матеріали не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною заявою і вказала , що з відповідачем уклала шлюб 29 .06. 1982 року . Шлюб було зареєстровано Йосипівською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області, актовий запис № 9. Останні роки шлюб між ними існує формально .Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач зловживає спиртними напоями , не допомагає матеріально, забирає кошти з сім»ї на придбання спиртних напоїв . Вважає , що шлюб існує формально , примирення між ними неможливе. Відповідач розлучатися через органи РАЦСу відмовляється . Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь судові витрати . В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася , надала суду заяву, в якій свої вимоги підтримала в повному обсязі , просить справу розглядати в її відсутність , позов задовольнити, після розірвання шлюбу присвоїти їй прізвище «[PERSON]» . Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з"явився , про день та час слухання справи повідомлений належним чином , перший рекомендований лист одержав під підпис 22.03. 2014 року , другий рекомендований лист - 08.04.2014 р . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України . Суд, дослідивши заяву позивачки та матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 29 .06. 1982 року. Шлюб зареєстрований Йосипівською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області, актовий запис № 9.. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, подружні стосунки припинили. Причиною припинення шлюбних стосунків є те,що відповідач зловживає спиртними напоями , не допомагає позивачці матеріально, забирає кошти з сім»ї на придбання спиртних напоїв. Відповідач розірвати шлюб через органи РАЦСу відмовився. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу так як встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам . Після розірвання шлюбу позивачці необхідно присвоїти прізвище «[PERSON]». Викладене підтверджується заявою позивачки , свідоцтвом про шлюб, а/с-7, надані суду матеріали не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з заявою в якій просить визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] року її батька - [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що через правову необізнаність та хворобу вона вчасно не звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою. Позивач в судове засідання не з"явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі. Представник відповідача - Пшеничененської сільської ради Васильківського району Київської області в судове засідання не з'явився, подавши до суду письмову заяву про можливість розгляду справи у його відсутності, вимоги позову визнав, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до положень Пленуму Верховного Суду України Постанови №14 від 18 грудня 2009 року, за змістом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняти його судом. Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи є докази фактичного, у відповідності до вимог ст.ст.1216 - 1218, 1258, 1261, 1268 ЦК України, прийняття позивачем спадщини після смерті у 2013 році її батька, та враховуючи вимоги ст. 344 ЦК України, а також визнання відповідачем вимог позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, таке визнання може бути прийнято судом. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій зазначала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 15.11.1997 року. Від шлюбу мають двоє дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Проживаючи разом чоловік коштів на утримання дітей не надає, що змусило її звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Інших утриманців відповідач не має. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з моменту зверненння до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання двічі не з"явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст.ст. 169 ч.4, 224 ч.1 ЦПК України, мав можливість ухвалити рішення у його відсутність на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 8). Згідно копій свідоцтв про народження відповідач є батьком дітей : сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 9). Згідно довідки Павелківської сільської ради до складу сім`ї позивача входять діти: син - [PERSON], син - [PERSON], дочка - [PERSON], чоловік - [PERSON]. Позивач працює у Павелківській сільській раді та отримує доходи, що підтверджуєтсья довідкою Павелківськорї сільської ради (а.с.10). Довідкою Павелківської сільської ради підтверджується, що відповідач ніде не працює з 21.03.2007 року, згідно запису в трудовій книзі (а.с. 11). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що від шлюбу з відповідачем вони мають [PERSON], [INFO], відповідач кошти на утримання дитини не надає, в зв"язку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 516,00 грн. на місяць. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Зазначив, що кошти на утримання дитини не надавав, оскільки позивач не надавала можливості йому спілкуватись з дитиною. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Оскільки відповідач є батьком дитини і нарівні з матір'ю зобовязаний утримувати її до досягнення нею повноліття, батько матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, хоча працездатний і здатний надавати таку допомогу. Домовленість сторін щодо виконання цього обовязку відсутня, а тому суд стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, судом враховано, що відповідач працездатний та здатний надавати таку допомогу, відповідач не має постійного, офіційного місця роботи, батько та матір нарівні зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, враховуючи розмір заявлених позовних вимог, суд стягує з відповідача аліменти в розмірі 516,00 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня пред»явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, оскільки відповідач добровільно допомоги на утримання дітей не надає. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, в заочному провадженні, позовні уточнила, просила стягувати аліменти до повноліття дітей. Відповідач в судове засідання не з"явився про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення в заочному провадженні, у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та у відсутність позивача, що відповідає положенню ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Зі змісту свідоцтв про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] ( а.с. 5) та [PERSON], [INFO] ( а.с 6). Оскільки відповідач є батьком дітей то нарівні з матір'ю зобов'язаний утримувати їх до досягнення ними повноліття. Діти проживають разом з матір'ю, перебувають на її утриманні, що підтверджується змістом довідки виданої виконавчим комітетом Іванівської сільської ради від 21.07.2016 року № 1401 ( а.с.7) Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються між ними. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Домовленість сторін щодо виконання цього обов'язку відсутня, а тому суд стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів, судом враховано, що батько та матір нарівні зобов»язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, відповідач працездатний та здатний надавати таку допомогу, Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно норм до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований у Смолінській селищній раді Маловисківсько району Кіровоградської області 06.01.2005 року. В обґрунтування позову вказувала, що сімейне життя між сторонами не склалося, одруження виявилось невдалим. Сімейні стосунки припинили в листопаді 2012 року.Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу вважає неможливим на примирення не згодна. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, тому суд відповідно до ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 6 січня 2005 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований у Смолінській селищній раді Маловисківсько району Кіровоградської області про що зроблено актовий запис №01. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку -[PERSON],[INFO]. Однак, шлюб фактично розпався через непорозуміння між сторонами, різними поглядами на сімейне життя, частими сварками між подружжям. Внаслідок цього сторони припинили шлюбні стосунки, вважають подальше сумісне проживання неможливим. Примирення між сторонами неможливе. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 56 ч. 3 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім"ї стали неможливими і суперечить інтересам сторін. Тому, суд вважає, що позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн. на дитину щомісяця до досягнення нею повноліття. Позивач посилається на те, що дитина знаходиться на її утриманні та дитині потрібно нормально харчуватись, лікуватись, купляти одяг та взуття, засоби гігієни та догляду, сплачувати за квартиру та інші послуги. Пояснила, що дочка здобуває освіту на контрактній формі навчання в Національному технічному університеті Харківський Політехнічний інститут на 1 курсі. Позивач надала довідки про те, що дитина має хронічні захворювання. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги, від обов'язку по утриманню дитини ухиляється. Відповідач проти позову заперечував, пояснив, що вказаний позивачкою розмір аліментів він не має можливості сплачувати, оскільки на даний час не працює, знаходиться в АТО. Також зазначив, що знаходиться у цивільному шлюбі із [PERSON], яка знаходиться на восьмому місяці стану вагітності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що сторони на даний час перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач є приватним підприємцем, однак на даний час офіційно не працює. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення для справи. Згідно з ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України , обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи стан здоров"я дитини, що вона має хронічне захворення (бронхіальна астма) та потребує постійне лікування , суд у відповідності зі ст.ст. 182,183, 184 СК України, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з 10.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в доход держави в розмірі 487 грн 20 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Бобровицької міської об`єднаної територіальної громади в особі Бобровицької міської ради про визнання права на житловий будинок загальною площею 54,6 кв.м, житловою площею 21,9 кв.м з господарським будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , по праву спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вищезазначене нерухоме майно. Спадщину після її смерті позивач фактично прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори ( спадкова справа №200/2014), під час отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок було відмовлено, так як право власності на вищевказаний будинок не зареєстроване. У судове засідання позивач не з"явився, в зачві до суду позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, справу розглянути у відсутність. Відповідач Бобровицька міська об`єднана територіальна громада в особі Бобровицької міської ради позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, та

Outcome: approved