Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що їй належить на праві приватної власності житловий будинок, який розташований в [ADDRESS]. Вказане нерухоме майно розташоване на належній їй на праві власності земельній ділянці. У вказаному господарстві проживають відповідачі: [PERSON] (зареєстрована та проживає), [PERSON] - проживає без реєстрації. З 2012 року відповідачка [PERSON] перестала бути членом сім'ї позивачки - власника будинку, оскільки Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області шлюб, між сином позивачки [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був розірваний. Після розірвання шлюбу між [PERSON] та відповідачкою [PERSON], остання почала зловживати своїм положенням колишньої невістки, зневажливо ставитись до неї, грубити та обзивати, перестала доглядати та допомагати позивачці по господарству. Після того, як син позивачки перейшов жити до своєї громадянської дружини в її житловий будинок, життя позивачки взагалі стало нестерпним, оскільки негативне ставлення до неї відповідачки перетворилось на жорстоке поводження, зокрема, після обмеження рухливості позивачки у зв'язку з хворобою. 11 березня 2016 року представник позивачки [PERSON] - [PERSON] подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права власності (володіння, користування, розпорядження) належним їй житловим будинком, господарськими будівлями і спорудами, які розташовані по [ADDRESS] шляхом позбавлення [PERSON] та [PERSON], права користування житловим приміщенням - будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS]. На даний час позивачка змушена була перейти з свого будинку в будинок цивільної дружини свого сина, оскільки самостійно себе доглядати не має змоги та потребує сторонньої допомоги. Відповідачка [PERSON] без згоди позивачки привела в спірний будинок свою матір, яка на даний час проживає і користується вказаним майном без згоди та дозволу позивачки. 23 березня 2016 року [PERSON] подала до суду зустрічний позов до [PERSON], третя особа на стороні позивача: орган опіки та піклування Глибоцької районної державної адміністрації Чернівецької області про зобов'язання не чинити перешкоди в користуванні житловим будинком з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, встановлення безстрокового особистого житлового сервітуту відносно частини житлового будинку. В даному позові посилалася на те, що в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням. В якій зазначає, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі та з метою захисту конституційного права на житло (сервітутного права) як свого, так і неповнолітніх дітей, які перебувають на її повному матеріальному утриманні і вихованні та проживають разом з нею у спірному житловому будинку, звертається до суду із зустрічним позовом. В період з серпня 1997 року по червень 2011 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із сином позивачки [PERSON]. На підставі рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області у цивільній справі № 2-430/11 від 02.06.2011 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею у спірному житловому будинку. Її вселення у спірний житловий будинок у 1997 році відбулося, як члена сім'ї. З часом народилися діти, які також входили до складу їхньої сім'ї. Відтак, вселення членів сім'ї у житловий будинок, який належить громадянину на праві приватної власності є результатом реалізації права власника, в цих осіб виникає право на користування чужим майном, тобто, сервітутне право. Дочка [PERSON] є студенткою 3-го курсу Новоселицького медичного коледжу БДМУ. Син [PERSON] навчається у 5-б класі Корчівецької загально освітньої школи І-ІІІ ступенів. Спірний житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами є їх єдиним з неповнолітніми дітьми постійним місцем проживання, частиною яких вони користуються для задоволення власних житлово-побутових потреб як колишні члени сім'ї власника житлового будинку і у них виникло по життєве сервітутне право на користування ним для постійного проживання у спірному житловому будинку, що і змусило її звернутися до суду з цим позовом так, як вона поселилась на спірну жилу площу як члени сім'ї позивачки (власника житла) і мають право користування цим житлом на підставі ч. 1 ст. 405 ЦК України, оскільки сам факт припинення родинних стосунків між позивачем та відповідачем не є самостійною підставою для визнання відповідача та його неповнолітніх дітей, такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Доказом того, що у неї відсутнє інше житло є інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № [NUMBER] від 21.03.2016 року. Тому просить суд, встановити безстроковий особистий житловий сервітут відносно частини житлового будинку [ADDRESS] для постійного проживання в ньому [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON], [PERSON], [PERSON] у користуванні частиною житлового будинку [ADDRESS] відносно якого встановлено безстроковий особистий житловий сервітут. Просила суд у задоволенні первісного позову відмовити за безпідставністю позовних вимог, судові витрати покласти на первісного позивача [PERSON] 25 квітня 2016 року позивач за зустрічним позовом [PERSON] подала до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд, встановити безстроковий особистий житловий сервітут відносно частини житлового будинку [ADDRESS], згідно технічного паспорту - 18 на вказаний житловий будинок та поповерхового плану садибного (індивідуального) житлового будинку (поверх 1 літера «А»), а саме: коридор 1-4 площею 2,4 кв. м; коридор 1-9 площею 8,9 кв. м; коридор 1-10 площею 4,5 кв. м; житлову кімнату 1-3 площею 11,9 кв. м; житлова кімната 1-12 площею 13,5 кв. м для постійного проживання в них [PERSON], [PERSON], [PERSON] та надати їм в постійне безстрокове користування надвірну будівлю (літню кухню) літ. «Г» площею 64,5 кв. м. Зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON], [PERSON], [PERSON] у користуванні частиною житлового будинку [ADDRESS] відносно якого встановлено безстроковий особистий житловий сервітут з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Зустрічні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В задоволенні первісного позову відмовити за безпідставністю позовних вимог. Судові витрати покласти на первісного позивача [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] та представники позивачки [PERSON], [PERSON] змінені позовні вимоги первісного позову підтримали повністю, в своїх поясненнях підтвердили обставини, які викладені в зміненій позовній заяві та просили суд змінені позовні вимоги первісного позову задовольнити, а у задоволенні змінених зустрічних позовних вимог відмовити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] та їх представник - [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення змінених позовних вимог первісного позову, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, та просили відмовити в їх задоволенні, а їхні змінені зустрічні позовні вимоги просили суд задовольнити. Представник органу опіки та піклування Глибоцької районної державної адміністрації Чернівецької області Лотоцька Тетяна Михайлівна в судовому засіданні просила суд у задоволені змінених вимог первісного позову відмовити та задовольнити змінені зустрічні позовні вимоги. Представник третьої особи Глибоцького районного сектору ДМС України в судове засідання не з'явився, проте від них надійшла заява, в якій вони просять розглянути справу у відсутності їх представника. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та дослідивши інші докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні змінених позовних вимог первісного позову та у задоволенні змінених позовних вимог зустрічного позову слід відмовити, з наступних підстав. Судом встановлено, що нерухоме майно по [ADDRESS] належить позивачці [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 29 грудня 2015 року. Також судом встановлено, що на даний час у ньому проживає позивачка, також відповідачка [PERSON] з дітьми [PERSON] та [PERSON] займають кімнату, кухню, коридор житлового будинку літ. «А», а також використовують приміщення літньої кухні літ. «Г» для здійснення підприємницької діяльності. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, показами свідків та іншими матеріалами справи. Не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не підтверджені належними і допустимими доказами посилання позивачки про проживання у спірному будинку відповідачки [PERSON]. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки судом встановлено, що відповідачка [PERSON], яка була членом сім'ї позивачки, на даний час все ще користується спірним нерухомим майном, а відповідачка [PERSON] не проживає там, а приходить допомагати своїй дочці та внукам, тому відсутні правові підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням. Із позовом про виселення відповідачів позивачка в суд не зверталася. Тому, суд вважає, що у задоволенні змінених первісних позовних вимог слід відмовити. Вирішуючи змінені зустрічні позовні вимоги, суд виходить з того, що згідно ч.1 ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. На даний час позивачка [PERSON] вже користується спірним майном, тому встановлення сервітуту є неможливим, оскільки він вже існує. Більш того, [PERSON] надала суду договір про безоплатне користування житловим будинком від 08 вересня 2003 року, у якому також встановлений вказаний сервітут. Також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні ті обставини, що позивачка [PERSON] чинить, чи буде чинити відповідачці [PERSON] перешкоди у користуванні майном, оскільки не підтверджені належними і допустимими доказами. За таких обставин суд вважає, що в задоволенні змінених зустрічних позовних вимог необхідно також відмовити. На підставі викладеного, ст. 41 Конституції України, ст. 328, 391 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" та

Outcome: dismissed