Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

У поданій заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 18266 грн. 59 коп. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 03 вересня 2008 року між сторонами укладено договір, за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 29000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобовязання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості. Невиконання відповідачем умов договору дають право позивачу стягнути з нього заборгованість за кредитом у судовому порядку. Представник позивача у судове засідання не зявився, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі. Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково лише в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 2851,83 грн. та нарахованих на поточну заборгованість за кредитом відсотків, не погодившись зі зміною відсоткової ставки та переводу несплачених відсотків у суму основного боргу, на яку нараховуються додаткові відсотки. Зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Установлено судом, 03 вересня 2008 року між ЗАТ КБ ПриватБанк, правонаступником якого є ПАТ КБ ПриватБанк, та [PERSON] на підставі заяви укладено договір б/н, згідно якого банк надав позичальнику кредит у сумі 1400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 12 місяців, який автоматично лонгується на той же термін, якщо жодна із сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору (п.9.12 Умов). Банк виконав свої зобовязання, відкривши [PERSON] рахунок та надавши кредитні кошти в межах обумовлених сум, видавши кредитну карту. У відповідності до п.6.5 погоджених сторонами Умов надання банківських послуг клієнт зобов'язувався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування та сплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач передбачені кредитним договором обовязкові платежі по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не сплачувала, чим порушила умови договору. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31 січня 2017 року заборгованість за договором №б/н від 03 вересня 2008 року становить 18266,59 грн., яка складається з: тіла кредиту 2851,83 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 14306,83 грн., фіксованої частини штрафу в розмірі 250 грн. та процентної частини штрафу 857,93 грн. При цьому, суму заборгованості за процентами позивачем нараховано виходячи із розміру процентної ставки 34,8 % з 01.09.2014 року та 43,2% з 01.04.2015 року. Згідно з частиною 1 ст.651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.628 ЦК зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. З розяснень, які містяться у п.28 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" вбачається, що при вирішенні спорів щодо правомірності підвищення процентної ставки згідно зі ст.1056-1 ЦК України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку", яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суди мають виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року. Відповідно до ч.3 ст.1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. З аналізу зазначених норм можна дійти висновку про те, що якщо умовами кредитного договору передбачається право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов з додержанням установленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, то збільшення банком розміру процентної ставки за цим кредитним договором в односторонньому порядку є правомірним за умови, що рішення банку про таку зміну було прийняте до набрання чинності вказаним вище Законом. Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2355цс15 та є обовязковою до застосування судами згідно ч.1 ст.360-7 ЦПК України. Статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» також передбачено, що банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу) за винятком випадків, встановлених законом. Відповідно до ч.4 ст.1056-1 ЦК України у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною в кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобовязаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобовязаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобовязаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Згідно п.5.3 Умов надання банківських послуг банк має право здійснювати зміни Тарифів та інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати позичальника. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Належних та допустимих у розумінні положень ст.ст.57-59 ЦПК України доказів повідомлення банком [PERSON] про зміну процентної ставки суду не надано, а відповідач такі обставини заперечує. Ураховуючи викладене, проценти за період користування кредитом з 01 вересня 2014 року по 31 січня 2017 року мають нараховуватися в розмірі 30 % річних, а тому заборгованість по процентах, нарахованих на залишок поточної заборгованості за наданим кредитом становить (2847,35 грн. х 30 % : 360 х 883 : 100 %) 2095,40 грн., по процентах нарахованих на залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом становить 4,48 грн. х 30% : 360 х 883 : 100 %) 3,30 грн. З урахуванням правильно нарахованої банком суми заборгованості по процентам до 01 вересня 2014 року (221,88 грн.) загальна сума заборгованості по процентам за користування кредитом станом на 31 січня 2017 року становить 2321,05 грн. Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг банк при порушенні позичальником строків платежів по любому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120- днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. З огляду на викладене з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 2851,83 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 2321,05 грн. та 1107,93 грн. штрафів, а всього на загальну суму 6280,81 грн., тому позов підлягає частковому задоволенню. При постановлені рішення відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (34,38%) в сумі 550,08 грн. На підставі наведеного, ст.ст.526, 530, 553, 554, 610-612, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved