Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду із позовом і просить визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки [NUMBER] загальною площею 4,9669 га, яка складається із трьох ділянок: площею 0,7776 га, площею 2,0544 га, площею 2,1349 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] його баби -[PERSON], якій вони належали відповідно до державного акту на право приватної власності серії [NUMBER]. Посилається на те, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на вказані земельні ділянки, що розташовані на території Пристромської сільської ради Київської області. Позивач прийняв спадщину за заповітом від 09 листопада 2000 року, посвідченим секретарем Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області і зареєстрованим в реєстрі за № 27. Інший спадкоємець за заповітом - [PERSON] спадщину не прийняв, помер [INFO]. Спадкоємець за законом - [PERSON] спадщину не прийняла, померла [INFO]. Інших спадкоємців які мають право на обов'язкову частку, не має. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищезазначені земельні ділянки в зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру. Факт володіння померлою [PERSON] земельними ділянками підтверджується: копією державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 08 січня 2004 року; висновком ФОП [PERSON] від 11 вересня 2017 року про вартість нерухомого майна - земельних ділянок загальною площею 4,9669 га, що розташовані на території Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Своє право позивач підтверджує копіями свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 23 травня 2002 року; довідок Пристромської сільської ради №131, №132 від 22 лютого 2017; заповіту від 09 листопада 2000 року №27; свідоцтв про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 03 березня 1993 року та [PERSON] серії [NUMBER] від 01 грудня 1986 року; витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №49119063 від 15.09.2017; рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 11 серпня 2009 року; листа Держгеокадастру; свідоцтв про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 16 січня 2006 року та [PERSON] серії [NUMBER] від 21 лютого 2003 року; матеріалами спадкової справи відносно померлої [PERSON] До суду представник позивача не з'явився. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача, Пристромської сільської ради, в засідання не з'явився, повідомлений належним чином, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, заперечень не має, наслідки визнання позову роз'яснені та зрозумілі, просить повністю задовольнити позовні вимоги. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до положень ст. 549 Цивільний кодекс Української РСР, який діяв на момент смерті [PERSON], визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п.п.9, 10 Розділу VII „Прикінцевих і перехідних положень" Закону України „Про Державний земельний кадастр" №3613-VI від 07 липня 2011 року„ до 01.01.2013 державна реєстрація земельних ділянок здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. Документи, яким було посвідчено право власності земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим законом, є дійсними". З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії серії [NUMBER], виданого 08 січня 2004 року на ім'я [PERSON], вбачається, що право власності останньої на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,9669 га, що розташовані на території Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 774. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. За правилами ч.3 ст.3 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01.07.2004 речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.130 ЦПК України, для врегулювання спору до судового розгляду суд з'ясовує, зокрема, чи визнає позов відповідача. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. В силу ч.4 ст.174 цього Кодексу, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.4 ст. 130 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 328, 1218, 1261 ЦК України,

Outcome: approved