Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому за зміненими вимогами просить стягнути з відповідача борг за договором позики у розмірі 2 000 доларів США по курсу валют, встановлених Національним банком України на день ухвалення рішення суду, судові витрати за надання правової допомоги у сумі 2 800 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. 3, 4, 26, 27). Вимоги заяви мотивує тим, що у листопаді 2013 року він позичив [PERSON] гроші у розмірі 2 000 дол. США, які відповідач зобов»язувався повернути до 03 грудня 2013 року, проте в указаний строк борг не повернув. 24.01.2014 року відповідач письмово підтвердив факт позики грошей у розмірі 2 000 дол. США та запевнив, що поверне кошти до кінця січня 2014 року у повному обсязі, однак незважаючи на сплив терміну повернення коштів відповідач своє зобов»язання не виконав. В даний час відповідач ухиляється не тільки від зустрічі, а й від розмов по телефону. Оскільки [PERSON] відмовляється від добровільного виконання свого зобов»язання повернути взяті в борг гроші він змушений звернутися до суду. Позивач також просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. та витрати на правову допомогу за загальну суму 2 800 грн., згідно трьох квитанцій на 1000 грн., 1000 грн. та 800 грн. В судове засідання позивач не з»явився, представник позивача [PERSON] суду подала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, в заяві вказала, що позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, у зв"язку з чим суд з урахуванням заяви представника позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до положень ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлене наступне. Як вбачається із тексту розписки, датованої 28 січня 2014 року, відповідач позичив у позивача кошти в сумі 2 000 дол. США в середині листопада та зобов"язувався повернути до 3 грудня 2013 р. (а.с. 5). Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. З пояснень позивача борг по розписці від 28.01.2014 р. в сумі 2 000 дол. США по даний час не повернутий. Згідно ст. 533 ЦК України, грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. На день постановлення рішення офіційний курс валют, встановлений Національним банком України складає за 1 дол. США - 11,752057 грн. У зв»язку з цим, борг за договором позики в сумі 2 000 дол. США в еквіваленті національної валюти становить 23 432 грн. 29 коп. В спростування зазначеного будь-яких доказів відповідачем суду не надано. Враховуючи викладене, позов про стягнення боргу за договором позики знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у зв»язку з чим підлягає задоволенню. Вимоги в частині стягнення з відповідача коштів на правову допомогу слід задовольнити частково, а саме в сумі 800 грн., на підтвердження чого надана квитанція № 36 від 03.02.2014 року видана Адвокатським об»єднанням «Колегія адвокатів Оболонського району м. Києва» із зазначенням оплати за складання заяви (а.с. 6). В частині стягнення правової допомоги у розмірі 2000 грн. слід відмовити, оскільки суду не надано розрахунку даних витрат із зазначенням годин участі особи, яка надавала таку правову допомогу, що позбавляє можливості суд дійти висновку щодо підставності таких стягнень, згідно положень Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial