Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання. В своєму позові посилається на те, що є пенсіонером за віком і отримує пенсію інших доходів немає, знаходиться у тяжкому матеріальному становищі і змушена вишукувати будь-які можливості для економії, щоб вижити. Розмір пенсії замалий, її не вистачає на життєві потреби, їй необхідно сплачувати комунальні послуги, які для неї дуже великі. Син зареєстрований за її адресою але проживає окремо, працює та має постійний заробіток. Позивач, зазначила, що постійно хворіє, змушена постійно приймати ліки. Відповідач матеріальної допомоги ненадає, що змусило позивача звернутися до суду зданим позовом. У судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов та надала пояснення аналогічні викладені в позовній заяві. Відповідач по справі в судовому засіданні проти позову не заперечував. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач своєму позові зазначив вимогу про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/4 часьтини всіх його заробітків, щомісячно з дати подачі позову і довічно. Відповідач позовні вимоги визнав. Згідно з п.4.ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, в даному випадку підставою для задоволення позову є визнання позову відповідачем та наявність законних для того підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] позивач по справі є матір'ю [PERSON] відповідача по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6) Позивач знаходиться на обліку в Фастівському об"єднаному управлінні ПФУ в Київської області та отримує пенсію за віком, що підтверджується посвідченням серія [NUMBER] та довідкою №1921 від 23 червня 2017 року виданою Фастівським ОУПФУ в Київській області (а.с.7) Згідно норм статті 51 Конституції України, повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч.1,3 статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого піклування. Статтею 202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Як встановлено у судовому засідання, позивач є непрацездатною, має захворювання та потребує постійного лікування. Отримує незначну пенсію, якої недостатньо для забезпечення її життєвих потреб оскільки витрачає кошти на придбання ліків, сплату комунальних платежів після чого сума, яка залишається їй не вистачає на харчування, тому вона потребує матеріальної допомоги. Відповідно достатті 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Разом з тим, як пояснила у судовому засіданні позивач, крім відповідача вона немає інших дітей, тому вона звернулася до суду з даним позовом до відповідача. Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, матеріальний стан позивача, суд приходить до висновку, що позов є законним та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 03.07.2017 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. так, як позивач від його сплати звільнена.

Outcome: approved