Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстрований колишній співвласник вказаної квартири, брат [PERSON] - відповідач [PERSON], який з 2003 року в даній квартирі не мешкає, особистих речей [PERSON] в квартирі не має, в сплаті комунальних послуг відповідач участі не приймає. Ніякого права на дану квартиру [PERSON] не має, чим перешкоджає позивачам здійснювати право власності. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, надавши суду пояснення аналогічні викладеним в позові, додавши, що відповідач з 2003 року у вказаній квартирі не мешкає, а його реєстрація у квартирі за вказаною адресою тягне за собою додаткові витрати на оплату комунальних платежів. Пізніше надала заяву про закінчення розгляду справи за її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, на позові наполягає, просить позовні вимоги задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення та з наслідками ухвалення заочного рішення ознайомлений. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, заперечень суду не надав, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд розглядає справу в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно договору міни квартир від 06.09.2012 року відповідач [PERSON] обміняв належну йому ? частку квартири [ADDRESS] на належну позивачу [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Названий договір посвідчений державним нотаріусом третьої горлівської нотаріальної контори Шафоростовою Л.В., зареєстровано в реєстрі за № 2-3554. Право власності зареєстровано за позивачем [PERSON] в КП «Горлівське міське бюро технічної інвентаризації» 20.09.2012р. Крім того, ? частка квартири [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] таким чином: ? частка на підставі свідоцтва про право власності, виданого відділом приватизації Відкритого акціонерного товариства „Горлівський машинобудівний завод" Донецької області 29 листопада 2004 року згідно наказу від 29.11.2004 року № 534, 1/6 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої горлівської державної нотаріальної контори 23 травня 2011 року за реєстром № 3-1092, і 1/12 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої горлівської державної нотаріальної контори 23 травня 2011 року за реєстром № 3-10867, зареєстрованих у КП „Горлівське міське бюро технічної інвентаризації». Згідно технічного паспорту КП «Горлівське міське БТІ» виготовленого станом на 16.07.2012 року, співвласниками квартири [ADDRESS] зазначено [PERSON] та [PERSON] - кожному з них належить по ? частки зазначеної квартири. З акту комунального підприємства «Центральний» від 17.09.13. вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстрований колишній власник ? частки квартири - брат [PERSON]- відповідач [PERSON], який в даній квартирі не проживає, при цьому не знявся з реєстрації. Вказана обставина підтверджена поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], які кожний окремо показали, що відповідач [PERSON] не мешкає за місцем реєстрації багато років. Згідно пояснень позивача [PERSON], наданих в судовому засіданні , реєстрація відповідача в квартирі , що належить їй та позивачу [PERSON] на праві власності, впливає на розмір плати за комунальні послуги. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених позивачем. Статтями 41, 47 Конституції України закріплений принцип непорушності права приватної власності та гарантовано, що ніхто не може бути позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Статтею 155 ЖК України передбачено, що жилі квартири, що є у приватній власності громадян, не може бути у них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилою квартирою. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права власності і розпорядженні своїм майном. Згідно статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні дійсно було встановлено факт того, що реєстрація відповідача в спірному житлі на теперішній час створює перешкоди співвласникам [PERSON] та [PERSON] у здійсненні права власності на спірну квартиру і порушує їх права ,тому позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що в квартирі [ADDRESS] відповідач не проживає понад один рік без поважних причин, тобто відповідно до ст. 405 ЦК України його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved