Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду та, уточнивши свої вимоги в судовому засіданні, просив постановити судове рішення, яким зменшити розмір стягнутих з нього аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], з твердої грошової суми у розмірі 1000 грн. на ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що він з 14 лютого 2009 року по 13 липня 2011 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. За рішенням Жовтоводського міського суду від 06 липня 2011 року з нього утримувались аліменти на користь та на утримання [PERSON], що перебувала у відпустці по догляду за дитиною у розмірі 500 грн. на місяць, починаючи з 18 травня 2011 року до досягнення донькою трирічного віку, тобто до 16.08.2012 року. Окрім того, рішенням Жовтоводського міського суду від 02 серпня 2011 року з нього стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої догьки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця до її повноліття. Вважаючи, що при постановці рішення про стягнення з нього аліментів на утримання доньки, суд не врахував його матеріальне становище, а саме те, що він не мав постійного місця роботи, мав тимчасовий заробіток, а також посилаючись на те, що і на теперешній час він не має постійного заробітку та змінився його сімейний стан, оскільки він уклав шлюб з [PERSON], позивач просив змінити розмір аліментів, визначивши його не в твердій грошовій сумі, а в частці від його доходу, тобто в розмірі 1/4 частини щомісяця. В судовому засіданні позивач [PERSON], як і його представник - адвокат [PERSON], позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що з часу постановлення судового рішення, яким позивач забов"язаний виплачувати аліменти на утримання їх спільної доньки, у житті першого не відбулося жодної зміни, яка передбачена ч. 1 ст. 192 СК України, а тому підстав для зменьшення або зміни розміру аліментів не вбачається. Третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради - належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив. В письмовій заяві представник зазначеної особи просив розглянути справу у відсутності представника орагну опіки та піклування та відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за таких підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визнати розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Судом встановлено, що відповідно до рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2011 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Постановляючи 02 серпня 2011 року рішення про стягнення аліментів, суд при визначенні розміру аліментів враховував усі істотні обставини, передбачені ст. 182 СК України. Позивач із вище згаданим судовим рішенням погодився та не оскаржував його. Таким чином, звертаючись до суду із позовом про зміну розміру стягнутих раніше аліментів, позивач мав би довести, надавши суду відповідні докази, що на теперешній час його матеріальний, сімейний або фізичний стан змінилися, що стає на заваді виконанню раніше постановленного судового рішення. Втім, всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, в судовому засіданні позивачем [PERSON] не надано суду жодного доказу про зміну його матеріального стану, погіршення стану здоров'я або перебування на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, дружини. Сам же факт реєстрації шлюбу між позивачем та [PERSON] не є фактором, який заслуговує на увагу при вирішенні питання про зміну розміру аліментів на утримання дитини, оскільки судом встановлено, що дружина позивача є здоровою працездатною особою, яка працює та отримує власний дохід. Також, із пояснень [PERSON] в судовому засіданні судом встановлено, що останній як і раніше не має офіційного місця роботи та сталого заробітку, тому стягнення аліментів в частці від його доходу суперечитиме положенням ст. 184 СК України. Самі доводи позивача в судовому засіданні фактично зведені ним до незгоди із раніше постанвленим судовим рішенням, яке, як вже і зазначалолся вище у рішенні, ним у встановленому законом порядку не оскаржувалося. За таких обставин, позивачем не доведено відповідними доказами наявність безумовних підстав та необхідність змінювати розмір призначених судом аліментів на утримання дитини. В той же час, розмір призначених судом аліментів відповідає закону, тому у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову стягненню з відповідача не підлягають. З урахуванням наведеного, на підставі ст. 180, 181, 184. 192 СК України та

Outcome: dismissed