Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з даним позовом просить: стягувати з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], на час її навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років. Всі судові витрати по справі покласти на відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що з 08.11.1997 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач на підставі рішення суду сплачував аліменти у період до досягнення дочкою повноліття. На даний час дочка є повнолітньою, а тому стягнення аліментів припинено. Дочка навчається на першому курсі в ДВНЗ «Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника» на денній формі навчання на умовах оплати за спеціальністю «Образотворче мистецтво, декоративне мистецтво, реставрація». Після досягнення нею повноліття відповідач відмовився надавати матеріальну допомогу на її утримання в добровільному порядку. У зв'язку із навчанням дочки, вона постійно несе витрати на її утримання, а саме: витрати на проживання, харчування, побутові потреби, проїзд до місця навчання, вартість підручників, зошитів, канцелярського приладдя, спецзасобів відповідно до кваліфікації, а також вартість самого навчання. Окрім зазначених витрат, вона також витрачає кошти на придбання сезонного одягу та взуття для неї, для її лікування, коли вона хворіє, на придбання речей побуту, не пов»язаних з навчанням, тощо. Так як вона працює медсестрою в Долинській ЦРЛ та отримує незначну заробітну плату, коштів на утримання дочки, яка продовжує навчання, недостатньо для належного її забезпечення. Відповідач, будучи здоровою, працездатною людиною, маючи можливість надавати грошову допомогу на утримання дочки, так як працює помічником бурильника в НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта», має постійний дохід, в добровільному порядку свій батьківський обов'язок не виконує, матеріальної допомоги не надає, хоча може брати участь в утриманні дочки на час її навчання, а тому вона звернулася до суду з вказаною позовною заявою. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, вказавши, що не заперечує щодо стягнення аліментів на користь дочки у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред»явлення позову до суду і до закінчення дочкою навчання щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року суд, повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до вимог ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Даними копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Долинським відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківської областівід 08.11.1997 року, встановлено, що між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний запис за №215 (а.с.5). Копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 червня 1999 року свідчить про те, що [PERSON] народилася [INFO] актовий запис № 111. Її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 4). Згідно копії договору № 0008/06-04 про надання освітніх послуг у ДВНЗ «Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника» вартість навчання [PERSON] за один рік навчання становить 11900,00 грн., а загальна кількість років навчальних в даному навчальному закладі передбачено 4 роки(а.с. 6). Про те, що [PERSON] являється студенткою першого курсу денного відділення ДВНЗ «Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника» на умовах оплати за спеціальністю «Образотворче мистецтво, декоративне мистецтво, реставрація», свідчить копія довідки, виданої цим навчальним закладом за №06-04/13-125 від 12.06.2017 року (а.с. 7). Суд встановив та не заперечили сторони в судовому засіданні про те, що [PERSON] у зв»язку із навчанням на денному відділенні, знята з реєстрації за місцем проживання батьків, що підтверджується довідкою №8757 від 14.07.2017 року про склад сім»ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб, виданою Долинською міською радою (а.с.15). Як зазначила позивач в судовому засіданні, у зв'язку з навчанням дочки, вона потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є фізично здоровою людиною, має постійне місце роботи, оскільки працює помічником бурильника в НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» та отримує постійний дохід у вигляді заробітної плати, що підтверджується довідкою про доходи за №349 від 14.07.2017 року. Загальна сума нарахованого доходу за період з січня 2017 року по червень 2017 року становить 60545,80 гривень. З матеріалів справи, зокрема довідки про доходи за №318 від 14.07.2017 року встановлено, що позивач працює медсестрою в Долинській центральній районній лікарні та отримала дохід, який за період з січня 2017 року по червень 2017 року склав 31103,88 гривень, що свідчить про виконання позивачем свого обов»язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 згаданої вище Конвенціїї ООН, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Також в судовому засіданні було встановлено, що відповідач інших дітей на своєму утриманні не має, будь-які стягнення за виконавчими листами з нього не здійснюються. У зв'язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що оскільки у відповідача інших дітей, непрацездатних батьків немає, повнолітня непрацездатна дитина знаходяться на утриманні матері та потребує матеріального забезпечення у зв»язку із навчанням, позовні вимоги він визнав та не заперечив проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред»явлення позову до суду і до закінчення нею навчання щомісячно, а тому позовні вимоги підлягають до задоволенню. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не довше, ніж до досягнення нею 23 років. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.18, 27 Конвенції ООН про права дитини, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», ст.ст. 182, 192, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved