Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач звернулась в суд із вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 10.10.2012 року була прийнята на роботу ПАТ «Капустянський Граніт» на посаду охоронника на підставі наказу № 236к від 09.10.2012 року, а 19.10.2012 року на підставі наказу № 244к звільнена з даної посади у зв»язку із закінченням строку трудового договору. 25.03.2013 року знову прийнята на роботу до даного підприємства на посаду охоронника на підставі наказу № 47к, а 05.04.2013 року на підставі наказу № 58к звільнена з посади у зв»язку із закінченням строку трудового договору. 01.05.2013 року знову прийнята на роботу до даного підприємства на посаду охоронника на підставі наказу № 77к, а 11.06.2013 року на підставі наказу № 99к звільнена з посади у зв»язку із закінченням строку трудового договору. 15.07.2013 року знову прийнята на роботу до даного підприємства на посаду охоронника на підставі наказу № 120к, а 09.08.2013 року на підставі наказу № 130к звільнена з посади у зв»язку із закінченням строку трудового договору. За час роботи на підприємстві заробітна плата виплачувалась не вчасно та не в повному обсязі, відповідно до довідки підприємства від 01.11.2014 року станом на 01.11.2014 року заборгованість підприємства по її заробітній платі становить: за червень місяць 2013 року - 539,38 грн., за серпень 2013 року - 225,63 грн., а всього 765,01 грн. Посилаючись на вимоги діючого законодавства просить стягнути з відповідача на її користь вказану суму заборгованості та понесені нею витрати на надання юридичної допомоги в сумі 350 грн. і судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивач не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву в якій позов підтримала та просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, причини неявки суду не сповістив. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працювала в ПАТ «Капустянський Граніт» на посаді охоронника на підставі наказу № 236к від 09.10.2012 року, а 19.10.2012 року на підставі наказу № 244к звільнена з даної посади у зв»язку із закінченням строку трудового договору. 25.03.2013 року знову прийнята на роботу до даного підприємства на посаду охоронника на підставі наказу № 47к, а 05.04.2013 року на підставі наказу № 58к звільнена з посади у зв»язку із закінченням строку трудового договору. 01.05.2013 року знову прийнята на роботу до даного підприємства на посаду охоронника на підставі наказу № 77к, а 11.06.2013 року на підставі наказу № 99к звільнена з посади у зв»язку із закінченням строку трудового договору. 15.07.2013 року знову прийнята на роботу до даного підприємства на посаду охоронника на підставі наказу № 120к, а 09.08.2013 року на підставі наказу № 130к звільнена з посади у зв»язку із закінченням строку трудового договору. Статтею 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу, статтею 115 цього Кодексу передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних дів. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред"явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно довідки № 68 від 01.11.2014 року виданої ПАТ «Капустянський Граніт» станом на 01.11.2014 року заборгованість підприємства по заробітній платі [PERSON] становить: за червень місяць 2013 року - 539,38 грн., за серпень 2013 року - 225,63 грн., а всього 765,01 грн., а тому позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 79 ЦПК України до судових витрат належать витрати на правову допомогу. Позивачка надала суду довідку про понесення нею витрат на правову допомогу в сумі 350 грн., а тому ці кошти мають бути стягнуті на її користь з відповідача. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати по справі в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного і ст. ст. 94, 115, 116 КЗпП України,

Outcome: approved