Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

У серпні 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до ПАТ "Новоодеський райагрохім про визнання недійсним договору оренди землі. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що у позивача у власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 11,58 га, яка знаходиться на території Новоодеської міської ради. В 2002 році позивач уклала договір оренди земельної ділянки з відповідачем строком на 4 роки. Після завершення дії даного договору, вона нових договорів не укладала. В листопаді 2014 р. вона дізналась, що її земельна ділянка перебуває в оренді у відповідача, хоча ніяких договорів вона ні з ким не укладала. Відпвідачч помі довив про укладення договору оренди в 2006 році. Вище вказаний договір оренди зареєстрований в Новодеському РО Миколаївської регіональної філії ДП «ЦДЗК» при державному комітеті України по земельним ресурсам 20.03.2007 року за № 040701900596. Відповідно до зазначеного договору оренди землі позивач орендну плату не отримувала. Позивач зазначає, що він не підписував зазначеного договору, не виявляв власної волі щодо його укладення, не вів ні яких переговорів з відповідачем щодо умов надання в оренду його земельну ділянку. Посилаючись на викладені обставини, позивача просить визнати договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення розміром 11,58 га ріллі, яка розташована на території Новоодеської міської ради Новоодеського району Миколаївської області укладеного між [PERSON] та ВАТ «Новоодеський райагрохім» підписаного 01 грудня 2006 року, зареєстрованого в Новоодеському РО Миколаївської регіональної філії ДП «ЦДЗК» при державному комітеті України по земельним ресурсам 20 березня 2007 році за №040701900596. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, але надали заяву в якій просии суд справу розглядати без їх участі та вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач, в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Надав суду письмові заперечення на позовну заяву, та зазначив, що позовні вимоги не визнає, і вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що договір було підписано ще у 2006 році, і позивачка знала про його існування. Однак, звернулась з заявою про його розірвання лише у 2015 році. Весь цей час, позивачка щороку отримувала орендну плату, про що свідчать відомості про отримання плати. Тому, просить відмовити в задоволенні позову. Дослідивши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами судом встановлено наступне. Відповідно до копії державного акта на право власності на земельну ділянку серія МК, який зареєстрований за № 65 від 29.10.2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, [PERSON], на підставі рішення 20 сесії 23 скликання Новоодеської районної ради наодних депутатів від 20.09.2001 року № 19 є власником земельної ділянки площею 11,58 га., що розташована на території Новоодеської міської ради, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Підставою звернення позивача до суду з позовом до відповідача є те, що даною земельною ділянкою тривалий час, з 2006 року, без укладення договору оренди землі, користується відповідач. Однак, як вбачається, з відповіді директора ПАТ «Новоодеський райагрохім» земельна ділянка перебуває в оренді відповідно до договору оренди укладеного на 10 років 20.03.2007 року за № 040701900596. З досліджених матеріалів справи вбачається, що 01.06.2011 року за між [PERSON] та ВАТ «Новоодеський райаррохім» в особі голови [PERSON] було укладено договір оренди землі для вирощування товарної сільськогосподарської продукції площею 11,58 га строком на 4 роки. В подальшому 01.12.2006 року було укладено договір оренди землі між [PERSON] та ВАТ «Новоодеський райагрохім» строком на 10 років, зареєстрований в Новоодеському РО Миколаївської регіональної філії ДП «ЦДЗК» при державному комітеті України по земельним ресурсам 20 березня 2007 році за №040701900596. В судовому засіданні позивач зазначив, що договір оренди від 01.12.2006 року вона не підписувала, та вважала, що її земельна ділянка бальше не в оренді відповідача. За правилами статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 57 ЦПК передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому позивач зазначив, що зазначений договір оренди він не підрисував так, як між ними була усна домовленість. Пояснення позивача підтверджуються висновком експерта № 1316 судово-почеркознавчої експертизи по матеріалам справи № 482/1596/15-ц виконаної 11.01.2016 р., зі змісту якої випливає, що підпис від імені [PERSON] у розділі договору «Реквізити сторін» після тексту «01» 12 2006» в графі «Підпис» договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 20.12.2006 року, укладеного між [PERSON] та Ват «Новодеський райагрохім», виконаний не самою [PERSON], а іншою особою. Ч .1 ст. 215 ЦК України передбачає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 203 Цк України передбачає, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За таких обставин справи суд приходить до висновку, що наявність оспорюваного договору оренди укладений від імені позивача, але як було доведено у судовому засіданні ним не підписаний, порушує його законні права щодо земельної ділянки, а тому позов слід задовольнити, а договір оренди землі слід визнати недійсним. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по справі в сумі 1500 грн. за надання правової допомоги, 243,60грн. судового збору та 3548 грн. 16 коп. за проведення криміналістичної експертизи, а разом 5291,76 грн.

Outcome: approved