Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що 13.10.2016 року помер батько позивачки [PERSON] Після смерті її батька відкрилась спадщина на земельну ділянку №165 площею 4,30 га, яка знаходиться на території колишньої Мар'янопільської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, що увійшла до складу об'єднаної територіальної громади - Новоукраїнської міської ради. Дана земельна ділянка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, який на даний час втрачено, а тому у позивача виникли труднощі з оформленням права на спадщину. Позивач [PERSON] та предствник відповідача в судове засідання не з'явились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, тому суд ухвалив про розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічним засобом, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов є підставним і підлягає до задоволення у зв'язку із наступним. Згідно ч.3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Згідно\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1\~статті 1261 ЦК України\~передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема,\~\~діти спадкодавця. Відповідно до ч.1\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК України). Судом встановлено, що 13.10.2016 року помер спадкодавець [PERSON],\~ що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). Позивачка доводиться померлому рідною донькою, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). За життя [PERSON] належала земельна ділянка №165 площею 4,30 га, яка знаходиться на території колишньої Мар"янопільської сільської ради Новоукраїнського району КІровоградської області, що увійшла до складу об"єднаної територіальної громади - Новоукраїнської міської ради, на ім'я [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-КР № 032630 виданого 30.04.2002 року. Судом встановлено, що позивач не може прийняти спадщину, так як правовстановлюючий документ на вище зазначену земельну ділянку Державний акт на право приватної власності на землю відсутній (втрачено),\~ про що було зроблено відповідне оголошення в районній газеті "Новоукраїнські новини" від 27 травня 2017 року (а.с.12). Позивач як спадкоємець не може прийняти спадщину, так як\~дублікат державного акту на право власності на земельну ділянку видати неможливо, у зв'язку зі смертю власника земельної ділянки та у зв'язку з набранням чинності ЗУ «Про державний земельний кадастр», з 01.01.2013 р. видача дублікатів державних актів унеможливлюється. Відповідно до ч.1 ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельні .ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Статтею 126 Земельного кодексу України (в редакції з 01.01.2013 р.) встановлено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно\~ із\~ ст.ст. 66-69 ЗУ Про нотаріат, пп. 4.15, 4.20 п.4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна - державного акту на право власності. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст.152 Земельного кодексу України. Частиною 2 ст.373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки оформлення позивачем своїх спадкових прав із-за втрати оригіналу Державного акту на земельну ділянку є неможливим, то вирішення вказаного спору є можливим тільки у судовому порядку, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, судові витрати суд залишає за позивачем.

Outcome: approved