Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] на їх користь матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири у розмірі 24 360,72 грн., моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири у розмірі 10 000 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 5 300 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мохонько В.В. для розгляду справи. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.10.2020 року позовну заяву залишено без руху, надавши строк для усунення недоліків /а.с. 28-30/. 06.11.2020 року до суду надійшла заява на виконання вимог ухвали суду та позовна заява в новій редакції, якою позивач [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок залиття квартири у розмірі 24 360,72 грн., моральну шкоду, заподіяну внаслідок залиття квартири у розмірі 10 000 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 6 140,80 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно відомостей, які містяться в архівних даних реєстрових книг Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», станом на 01.01.2013 року право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . При цьому, [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] хоч і є співвласником, але не проживає в квартирі. Квартира [ADDRESS] належить відповідачу та знаходиться поверхом вище (тобто над) квартирою, співвласником якої є позивач. 15 грудня 2019 року з вини відповідача стався витік гарячої води, внаслідок чого затоплено квартиру [ADDRESS] , розміщеної поверхом нижче, співвласником якої є позивач. В результаті затоплення було пошкоджено підлогу, стелю, стіни, меблі, які потребують відновлювального ремонту. Також було пошкоджено електромережу квартири. Через появу високої вологості та вогкості утворився грибок на стінах та між стіною й гіпсокартоном, від вологи сформувався випуклий тиньк. Крім того, по всій кімнаті розповсюдився грибок. Позивач звернулась до КП «ЖЕО №4» з приводу обстеження своєї квартири після залиття та квартири відповідачки для встановлення причини залиття. 17.12.2019 року комісією КП «ЖЕО №4» у складі заступника начальника КП «ЖЕО № 4» Восьмак Т.В., майстра Невмержицького С.І. , слюсаря сантехніка Комара A.M. , було складено акт. Також, судовим експертом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Укрспецбудекспертиза» Хомутенко Денисом Геннадійовичем , який здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва №1576 від 31.07.2015 року, виданого на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, складено висновок про вартість збитку оцінки, у зв`язку з залиттям квартири [ADDRESS] , яким встановлено вартість збитку - 20 300,60 грн., а із врахуванням ПДВ - 24 360,72 грн. (двадцять чотири тисячі триста шістдесят тисяч 72 копійки). До даного висновку експертного дослідження долучено фотознімки квартири, де візуально видно наслідки залиття квартири та відповідно акт про залиття, складений 17.12.2019 року в складі комісії: заступника начальника КП «ЖЕО № 4» Восьмак Т.В., майстра Невмержицького СІ. та слюсаря сантехніка Комара A.M . В результаті затоплення квартири позивачу спричинено певні незручності, порушення усталеного ритму життя, що потягло за собою необхідність затрати додаткових зусиль на організацію свого життя. Зокрема, залиття квартири призвело до пошкодження належного позивачу майна, що зумовило моральні переживання, порушення звичного способу життя, яке завдало душевних страждань, з огляду на незручності проживання в пошкодженій квартирі, потребу здійснення ремонту та залучення коштів для відновлення стану квартири, унаслідок чого відчувала емоційну напругу, нервозність, переживання, що погіршувало її стан здоров`я. Також зазначила, що протягом тривалого часу позивач перебувалп в напруженому емоційному стані, порушився її звичний ритм життя, що в будь-якому разі негативно вплинуло на психоемоційний стан. До того ж випадок із залиттям квартири не є одноразовим, а носить регулярний характер, і тому позивач вирішила звернутися до суду. Враховуючи ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, розмір відшкодування моральної шкоди позивач оцінила в 10 000,00 грн. /а.с.34-35, 36-39/. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.11.2020 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання/а.с. 43-44/. Згідно ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.01.2021 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні /а.с. 58-59/. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначивши про відсутність коштів, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалась. В судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору вказав, що позовні вимоги вважає такими, що підлягають задоволенню, обставини викладені в позові правильно та відповідають дійсності. Суд, заслухавши виступи позивача, відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15 грудня 1997 року, архівної довідки за №65533 від 29.09.2020 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /а.с.10, 12/. [PERSON] померла [INFO] /а.с. 11/. 15.12.2019 року близько о 3.00 год. сталося залиття квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] на системі центрального опалення, що підтверджується актом комісії у складі заступника КП «ЖЕО №4» Восьмак Т.В., майстра Невмержицького С.І. , слюсаря сантехніка Комара А.М. від 17.12.2019 року, в якому вказано, що в результаті пошкоджено: кв. № 74- передпокій пошкоджена стеля S = 7,3м2 (гіпсокартон), стіни шпалери S=19,0m2, кімната пошкоджена стеля S=15m2 (гіпсокартон), стіни шпалери S=39m2, кухня зруйнована стеля S= 4,3м2 (матеріал пластик вагонка) , стіни шпалери S=28m2, ванна кімната пошкоджена стеля S=2,7m2 (пластик вагонка), балкон має сліди затікання на стінах і на стелі (фарбування), також в кімнаті, кухні, передпокої, балконі пошкоджений лінолеум, двері в санвузлі, в ванній кімнаті та міжкімнатні від замокання не зачиняються. Кв. [ADDRESS] - кухня пошкоджена стеля S=11m2 (пластик вагонка), стіни шпалери S=30m2. Крім того в кв. [ADDRESS] пошкоджена внутрішньо квартирна електропроводка, відсутнє світло, а також пошкоджені меблі, побутова техніка та одяг. При цьому, вищезазначеною комісією у складі заступника КП «ЖЕО №4» Восьмак Т.В. , майстра Невмержицького С.І. , слюсаря сантехніка Комара А.М. встановлено, що причиною залиття є те, що в кв. [ADDRESS] (поверхом вище) в кімнаті трапився порив на опалювальному приладі (а саме зірвана чавунна пробка на різбленні батареї). Комісія вважає, що причиною аварійної ситуації є неналежне ставлення до приладів системи опалення, обслуговування яких повинні виконувати власники квартири [ADDRESS] /а.с. 13/. Крім того, комунальним підприємством "Аварійно-диспетчерська служба" Міської ради-міста Кропивницького" надано 18.12.2019 року за вих..№249/01-03 інформацію про те, що 15 грудня 2019 року о 02 год. 35 хв. надійшов виклик до аварійно-диспетчерської служби, що за адресою [ADDRESS] стався порив радіатора в квартирі зверху. Черговою бригадою КП "АДС", які прибули на місце о 02 год. 48 хв. було встановлено аварійність - протікання різьблення на радіаторі в квартирі [ADDRESS] . Бригадою слюсарів КП «АДС» було перекрито опалення на будинок /а.с.12/. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Частиною 3 статті 386 ЦК України визначено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. Збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, системний аналіз норм чинного законодавства щодо відшкодування шкоди свідчить про те, що предметом доказування у справі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири є обставини щодо: - факту залиття квартири; - особи - завдавача шкоди; - причинного зв`язку між діями завдавача та наслідками у вигляді шкоди; - вини завдавача шкоди у завданні збитків; - розміру збитків, заподіяних внаслідок залиття квартири. Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт. Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій встановлено форму згаданого акта. Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Зазначається присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін. В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та особами з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин. У статті 12 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права. Так, особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини. Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні указаних фактів досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, суд повинен всебічно і повно з`ясувати усі обставини, що складають предмет доказування, дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів окремо та всі докази у їх сукупності у порядку, передбаченому нормами ЦПК України , що відображається у судовому рішенні. Відхилення того чи іншого доказу, перевагу одного доказу над іншим має бути мотивованим. Згідно довідки КП «ЖЕО №4» № 25378 від 05.10.2020 року, [PERSON] зареєстрована та є власником квартири [ADDRESS] /а.с. 14/. Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків. Так, судом встановлено, що відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , а отже, зобов`язана утримувати майно, що їй належить, а невиконання цього обов`язку тягне за собою відшкодування власником збитків. Факт залиття квартири, співвласником якої є позивач, з вини відповідача підтверджується актом від 17.12.2019 року, складеним комісією /а.с.13/. Зазначений акт в силу статей 76-79ЦПК України є належним і допустимим доказом, містить причини залиття квартири позивача і його наслідки. Крім того, на замовлення позивача 06.03.2020 року було судовим експертом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Укрспецбудекспертиза» Хомутенко Денисом Геннадійовичем , який здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва №1576 від 31.07.2015 року, виданого на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, складено висновок за №269 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження, відповідно до якого розмір завданої матеріальної шкоди нанесеної внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , яке сталося 15.12.2019, станом на 06.03.2020, складає: 20300,60 грн. (двадцять тисяч триста гривень 60 копійок) без врахування ПДВ; 24360,72 грн. (двадцять чотири тисячі триста шістдесят гривень 72 копійок) з врахуванням ПДВ, у тому числі ПДВ 4060,12 грн. (чотири тисячі шістдесят гривень 12 копійок) /а.с. 15-21/. При цьому, відповідач не спростувала належними та допустимими доказами наявність своєї вини у залитті квартири, не надала інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди. За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири. Разом з цим, до розміру відшкодування не може бути включено ПДВ вартості ремонтних робіт, як складову частину розміру шкоди, оскільки такі витрати позивачем не понесено. Таким чином, суд приходить до висновку щодо частково задоволення вимог позивача в цій частині, а відтак до стягненню із відповідача підлягає матеріальна шкода, заподіяна внаслідок залиття квартири у розмірі 20 300,60 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У відповідності до частини 2 статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 3) в інших випадках, встановлених законом. Вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що залиття квартири (приміщення) дійсно призводить до змін в житті позивача, оскільки цим викликається необхідність проведення робіт по відновленню, докладання додаткових зусиль для нормалізації свого життя та захисту порушених прав. Зважаючи на характер страждань, обсяг заподіяної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд відповідно до вимог статей 23, 1167 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами й доповненнями) суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню і сума в 3000 грн. буде достатньою і співрозмірною грошовою компенсацією завданої позивачу моральної шкоди. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення матеріальна шкода, заподіяна внаслідок залиття квартири у розмірі 20 300,60 грн. та моральна шкода в розмірі 3 000 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( Проніна проти України, № 63566 / 00, § 23, Європейського суду з прав людини , від 18 липня 2006 року ). В порядку ст. 141 ЦПК України, стягнути із відповідача на користь позивача витрати за будівельно-технічне дослідження в розмірі 4 000 грн. /а.с. 8, 9/ та 1 681,60 грн. /а.с. 22, 33/ сплаченого судового збору, а щодо стягнення коштів на оплату за отримання архівної довідки із БТІ в сумі 459,40 грн. /а.с. 8-зворотня сторона/- відмовити, як таких, що не відносяться до судових витрат. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial