Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовом до Лемешівської сільської ради Яготинського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, в котрому зазначено, що [INFO] помер [PERSON], що посвідчується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 14 січня 2015 року Виконавчим комітетом Лемешівської сільської ради Яготинського району Київської області. До складу спадщини входить майно та майнові права, належні спадкодавцеві за життя на праві власності. На момент смерті спадкодавець перебував в шлюбі з нею-[PERSON]., зареєстрованому 13 вересня 1961 року що посвідчується Свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим 13 вересня 1961року Годунівським с/ЗАГС Яготинського району Київської області. Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім"ю УРСР, ? майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В 1975 році, під час перебування у шлюбі, подружжям було побудовано будинок за адресою [ADDRESS], який згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім"ю УРСР був об"єктом спільної власності подружжя. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.Спадкодавець за свого життя заповіту не складав, отже має місце спадкування за законом. [PERSON], померлий [INFO]. за свого життя заповіту не складав, отже має місце спадкування за законом. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На момент відкриття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO]. вона є єдиним спадкоємцем першої черги. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У встановлений ст. 1270 ЦК України 6-місячний строк з дня відкриття спадщини вона не заявляла відмову від прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її чоловіка та не зверталася з відповідною заявою до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Таким чином, вона постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в житловому будинку [ADDRESS] а тому вважається такою, що прийняла спадщину в силу вимог ст. 1268 ЦК України. Відповідно до п.1.1 Глави 11 Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін'юсту України за № 296/5 від 22.02.2012 та зареєстрованого у Мін'юсті України 22.02.2012 за № 282/20595, ? у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з подальшим повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Вона, як спадкоємець за законом, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та отримання свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, яке є підставою для реєстрації права власності у встановленому чинним законодавством порядку, у визначений законом 6-місячний строк з дня відкриття спадщини звернулася до приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Черних О. В. з заявою про прийняття спадщини, що посвідчується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 40708482 від 18.06.2015 р. Під час перевірки правовстановлюючих документів на спадкове майно, на підставі яких виготовляється свідоцтво про право на спадщину за заповітом та свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя нотаріусом було встановлено відсутність належного правовстановлюючого документу на спадкове майно ? будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS], так як спадкодавцем за життя не було здійснено первинну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Вказана обставина позбавляє нотаріуса можливості у встановленому чинним законодавством порядку вчинити нотаріальну дію ? видати їй свідоцтво про право на спадщину та свідоцтво на право власності на частку у спільному майні подружжя. Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін'юсту від 22.02.2012 за № 296/5 та зареєстрованого у Мін'юсті України 22.02.2012 за № 282/20595, ? видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до форми 18 затвердженої Правилами ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Мін'юсту № 3253/5 від 22.12.2010 та зареєстрованих у Мін'юсті 23.12.2010 за № 1318/18613, ? у свідоцтві про право власності на частку у спільному майні подружжя указується майно, право власності на частку в якому посвідчується, його вартість, а також зазначаються … назва, реквізити правовстановлювального документа, найменування реєструючого органу, дата, номер реєстрації (кадастровий номер), характеристика щодо нерухомого майна. Відповідно до ст. 4 ЗУ № 1952-IV від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ? право власності, як речове право підлягає обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до п. 4.18 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказано Мін'юсту від 22.02.2012 за № 296/5 та зареєстрованого у Мін'юсті України 22.02.2012 за № 282/20595, ? якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином, відмова приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Черних О. В. щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, яка пов'язана з відсутністю державної реєстрації права на житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, є цілком законною та такою, що ґрунтується на нормах чинного законодавства. Так, відповідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України № 3425-XII від 02.09.1993 «Про нотаріат» та відповідно до п. 1 Глави 13 Розділу І «Загальні положення» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України ? нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо … не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до п. 3 Глави 13 Розділу І «Загальні положення» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України ? нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Вона не зверталася з вимогою до приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Черних О. В. про викладення причин відмови у вчиненні нотаріальної дії у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Разом з тим, листом приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Черних О. В. № 177/02-14 від 18.06.2015 р. їй було роз'яснено про можливість вирішення даного питання в судовому порядку, що відповідає вимогам, які встановлені в п. 4.18. Глави 10 Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до роз'яснення, що міститься в листі Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 р. «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна», ? у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинна вирішуватись у судовому порядку. Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна спадкодавцю регулюється нормами законодавства, що діяли на момент виникнення права власності на спадкове майно у самого спадкодавця. Питання спадкування майна регулюється нормами закону, що діє на час відкриття спадщини. Як вбачається з технічного паспорту, житловий будинок був побудований в 1975 році. Отже, підстави виникнення права власності на нього встановлюються чинним на момент будівництва будинку законодавством. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1967 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка була чинною до 13.12.1995 р. Відповідно до п.6 зазначеної Інструкції, ? не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах … В той самий час, відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріальними конторами Української РСР № 45/5 від 31.10.1975 р. - підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету. Виходячи з наведеного, вбачається, що підтвердженням належності жилого будинку певній особі є запис в погоподарських книгах, ведення яких передбачалось наказами Центрального статистичного управління СССР і було обов'язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди, що розташовані в сільських населених пунктах не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР № 112/5 від 13.04.1979 р., ? визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення було покладено на сільські ради. Отже, з наведеного вище вбачається, що право власності будинок по [ADDRESS] з належними до нього господарськими будівлями та спорудами не підлягало реєстрації в зв'язку з розташуванням вказаного об'єкту нерухомості в сільському населеному пункті. У випадку необхідності здійснення правочину по відношенню до зазначеного вище майна, підтвердженням належності будинку певній особі слугувала довідка виконавчого комітету, виготовлена на підставі запису в Погосподарських книгах. Як вбачається з Довідки Лемешівської сільської ради Яготинського району Київської області за № 216 від 02.07.2015 р., житловий будинок [ADDRESS] обліковувалося за померлим [PERSON] Але, відсутність державної реєстрації нерухомого майна перешкоджає їй реалізувати свої права по відношенню до даного нерухомого майна шляхом отримання відповідних свідоцтв про право на спадщину та право на частку у спільному майні подружжя. Відповідно до роз'яснення, що міститься в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 12/5-126 від 23.03.1999 р. «Щодо оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію», по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації (до врегулювання цього питання законодавчими та нормативними актами). Тобто, правовою підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки садибного типу, дачні та садові будинки з господарськими спорудами і будівлями, споруджені до 5 серпня 1992 р., є висновок про технічний стан будинку (будівлі), складений бюро технічної інвентаризації за формою, встановленою Міністерством з питань житлово-комунального господарства за погодженням з Міністерством регіонального розвитку та будівництва. Враховуючи вищевикладене, просила встановити, що [PERSON], померлий [INFO] володів на праві власності садибним (індивідуальним) житловим будинком [ADDRESS] з належними до нього господарськими будівлями та спорудами та визнати за нею право власності на вказаний будинок. В судове засіданнія позивачка та її представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені налдежним чином, представник позивачки звернувся до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову. Перевіривши матеріали справи, враховуючи, що представник відповідача позов визнав, та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved