Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

У липні 2015 року до суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «Мега-Поліс» (далі позвач) до [PERSON] (далі відповідач-1), Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (далі відповідач-2) про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 листопада 2014 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Поліс» (далі ПАТ СК) уклало з [PERSON] договір добровільного страхування наземного транспорту № 11334-10, згідно з яким застрахований автомобіль ПЕЖО 3008, державний номерний знак [NUMBER], що належить Страхувальнику на праві власності. За повідомленням від Страхувальника, про страховий випадок, 23.12.2014 року йому було виплачено ПрАТ «СК «Мега-Поліс», як власнику застрахованого автомобіля ПЕЖО днз. [NUMBER] за наслідками проведеного експертного дослідження страхове відшкодування виходячи із вартості відновлювального ремонту автомобіля, що складає 7 521, 44 грн. Вартість автотоварознавчого дослідження транспортного засобу у розмірі 640 грн. сплачено на рахунок ТОВ - (Незалежна Експертно - Асистуюча Компанія» 20 січня 2015 року. Вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 7 219,31 грн. 19 січня 2015 року Шевченківським районним судом м. Києва було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», умов Договору страхування та враховуючи заяву Страхувальника від 19.01.2015, перераховано грошові кошти у розмірі 7219,31 грн. на рахунок ТОВ «Веда-Авто-Сервіс». Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Разом фактичні витрати ПрАТ «СК «Мега-Поліс» складають суму у розмірі 7 859 (сім тисяч вісімсот п'ятдесят дев'ять) гривень 31 копійка. Цивільно-правову відповідальність власника автомобіля Міцубісі Спейс Стар, державний номерний знак [NUMBER], за шкоду, завдану майну третіх осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було застраховано в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Еталон» відповідно до полісу серії АІ № 2707575 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяв на момент настання дорожньо-транспортної пригоди. Розмір збитку, понесений ПрАТ «СК «Мега-Поліс», складається з: вартості відновлювального ремонту та вартості автотоварознавчого дослідження пошкодженого ТЗ що становить 7 219,31 грн. + 640,00 грн. = 7 859,31 грн. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Розмір судового збору, сплаченого для подачі даної позовної заяви складає 243,60 грн. Позивач посилаючись на ст.ст. 25, 27 Закону України «Про страхування», позивач просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» вартість відновлювального ремонту ТЗ у розмірі 7219 (сім тисяч двісті дев'ятнадцять) гривень 31 копійка; стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» вартість автотоварознавчої експертизи у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» та [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок пропорційно до задоволеної частини вимоги. У судовому засіданні представник позивача, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач-1 та представник відповідача-2 у судове засідання не з'явились про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, копії матеріалів адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача,суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 19 листопада 2014 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Поліс» (надалі - Позивач) уклало з [PERSON] (надалі - Страхувальник) договір добровільного страхування наземного транспорту № 11334-10. Згідно даного договору був застрахований автомобіль Пежо 3008 СРРК 16Н ВР68, державний номерний знак [NUMBER], що належить страхувальнику на праві власності. (копія Договору № 11334-10 добровільного страхування наземного транспорту від 19 листопада 2014 року додається). Відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 11334-10 від 19.11.2014 ПрАТ «СК «Мега-Поліс» зобов'язалось, при настанні страхового випадку (в тому числі в разі пошкодження чи знищення транспортного засобу та/або його додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди) відносно Пежо 3008 СРРК 16Н ВР68, державний номерний знак [NUMBER], здійснити страхову виплату. 23 грудня 201 року о 11 годині 10 хвилин, [PERSON] (відповідач-1) керуючи автомобілем Міцубісі Спейс Стар, державний номер [NUMBER], який належить йому на праві власності, в м. Києві, на перехресті вулиці В'ячеслава Черновола та вулиці Андрющенко внаслідок порушення п.13.1 Правил дорожнього руху України здійснив наїзд на автомобіль Пежо 3008, державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2015року винним в даній ДТП визнано [PERSON] (відповідач-1). Цивільно-правова відповідальність, пов'язана з експлуатацією автомобіля Міцубісі Спейс Стар, державний номер [NUMBER], була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Еталон», відповідно полісу серії АІ № 2707575 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяв на момент настання транспортної пригоди. 23 грудня 2014 року [PERSON] звернулась до позивача із повідомленням про страховий випадок. З метою визначення вартості відновлювального ремонту та розміру матеріального збитку, завданого власнику застрахованого ПрАТ «СК «Мега-Поліс» транспортного засобу Пежо 3008 СЕРК 16Н ВР68, державний номерний знак [NUMBER], було проведено експертне дослідження, за результатами якого 16 січня 2015 року складено Звіт № 902 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Пежо 3008 СРРК 16Н ВР68, державний номерний знак [NUMBER], складає 7 521 (сім тисяч п'ятсот двадцять одна) гривня 44 копійки (копія Звіту № 902 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 16 січня 2015 року додається). Вартість автотоварознавчого дослідження транспортного засобу у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок сплачено на рахунок ТОВ - (Незалежна Експертно - Асистуюча Компанія» 20 січня 2015 року. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Пежо 3008 СРРК 16Н ВР68, державний номерний знак [NUMBER], згідно рахунку-фактури ТОВ «Веда - Авто - Сервіс» № 14 від 16 січня 2015 року, становить 7 219 (сім тисяч двісті дев'ятнадцять) гривень 31 копійка. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», умов Договору страхування та враховуючи заяву Страхувальника від 19.01.2015 (вх. № СІ4090 від 19.01.2015) Позивачем розраховано розмір страхового відшкодування (копія заяви Страхувальника від 19.01.2015 та копія Страхового акту № 62662/113344-10 від 19 січня 2015 року додаються) та, з метою проведення відновлювального ремонту транспортного засобу Пежо 3008 СРРК 16Н ВР68, державний номерний знак [NUMBER], перераховано грошові кошти у розмірі 7 219 (сім тисяч двісті дев'ятнадцять) гривень 31 копійка на рахунок ТОВ «Веда-Авто-Сервіс» відповідно до платіжного доручення № 688 від 20 січня 2015 року додасться). Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як зазначалось вище, згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до Позивача, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Крім того, позивачем було сплачено вартість автотоварознавчого дослідження транспортного засобу, у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок відповідно до платіжного доручення № 682 від 20 січня 2015 року. Разом фактичні витрати ПрАТ «СК «Мега-Поліс» складають суму у розмірі 7 859 (сім тисяч вісімсот п'ятдесят дев'ять) гривень 31 копійка. Таким чином, до позивача, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно п. 1.1 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров 'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу. Пунктом п.1.3 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Пунктом 22.1 ст. 22 зазначеного вище Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду, що визначені в ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦКУ). Частиною 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що несплачений розмір збитку, понесений ПрАТ «СК «Мега-Поліс», складається з: вартості відновлювального ремонту ТЗ + вартості автотоварознавчого дослідження пошкодженого ТЗ та дорівнює: 7 219,31 грн. + 640,00 грн. = 7 859,31 грн. Отже, 7 859 (сім тисяч вісімсот п'ятдесят дев'ять) гривень 31 копійка - це сума недоплаченої страхової виплати за збитки, понесені ПрАТ «СК «Мега-Поліс» в зв'язку з виконанням ним договірних зобов'язань, що виникли при настанні страхового випадку внаслідок ДТП 23.12.2014 року о 11 годині 10 хвилин на перехресті вулиці В'ячеслава Чорновола та вулиці Андрющенко у місті Києві. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Отже, оскільки Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата вартості автотоварознавчої експертизи відповідачем-2 не передбачена, однак це є фактичні витрати Позивача, то сума у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок за проведення автотоварознавчого дослідження транспортного засобу покладається на відповідача-1. Статтею 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Проведення автотоварознавчого дослідження є необхідним для визначення розміру матеріального збитку пошкодженого в ДТП автомобіля, та є одним із документів необхідних для отримання страхового відшкодування (ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), а отже є витратами, які особа понесла для відновлення свого порушеного права. Позивачем на адресу Відповідача-2 направлявся заява вих. № 26135 від 07 квітня 2015 року про страхове відшкодування, у якій Позивач просив Відповідача-2 перерахувати суму страхового відшкодування в розмірі 7 859 (сім тисяч вісімсот п'ятдесят дев'ять) гривень 31 копійка на поточний рахунок ПрАТ «СК «Мега-Поліс», проте жодної відповіді Позивач не отримав (копія листа вих. № 26135 від 07 квітня 2015 року додається). Також Позивач направляв на адресу Відповідача-1 лист № 26452 від 07.07.2015, проте жодної відповіді не отримав (копія листа №26452 від 07.07.2015 додається). Відповідно до положень ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.ст.57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved