Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що їй на праві власності належить житловий будинок розташований по [ADDRESS], що підтверджується витягом з державного реєстру прав власності від 29.06.2011 року. В даному житловому будинку зареєстрована але не проживає колішня невістка [PERSON] та її діти [PERSON], [PERSON]. [PERSON] після розірвання шлюбу з її сином [PERSON] у 2010 році виїхала з дітьми в с. Шипінці, Кіцманського району де ї проживає по даний час. Позивач вважає, що оскільки відповідачі на протязі тривалого часу не проживають в її житловому будинку без поважної причини, їх реєстрація їй заважає в оформленні субсидії та вільно користуватися та розпоряджатися житловим будинком просить суд в порядку ст.405 ЦК України визнати їх такими що втратили право користування житловим будинком розташований по [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та просить суд позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, по невідомим для суду причинам, хоча належним чином були повідомлені про день, місце та час розгляду справи. У зв'язку з повторною неявкою відповідачів в судове засідання суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України, справа підлягає розгляду в їх відсутності із винесеним по справі заочного рішення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку про розгляд справи у відсутності відповідача та задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Об'єктом власності особи може бути зокрема житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Наданими представником позивача доказами судом встановлено, що відповідно до витягу про державну реєстрацію прав власності від 29.06.2011 року, за реєстраційним номером [NUMBER] за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок по [ADDRESS]. Відповідно до рішення виконавчого комітету м/ради м. Новоселиця від 09.07.2014 року за №94 змінена адресна частина та житловому будинку по [ADDRESS] присвоєно адресна частина [ADDRESS]. З довідки №611 від 03.07.2017 року з КП «Новоселицька тепломережа» вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. З акту обстеження від 29.03.2017 року складеного комісією з КП «Новоселицька тепломережа» встановлено, що [PERSON], [PERSON], не проживають за адресою [ADDRESS] з 2010 року. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном якщо порушується його право на вільне користуватися і розпоряджатися соєю власністю. Частиною 2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Договору про порядок користування вказаним житловим будинком між сторонами не укладалося. Відповідно до ст. ст. 6. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення, або права користування житлом..). Громадяни України та інші особи, зобов'язані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Суд оцінюючи у сукупності викладені докази аналізуючи правові норми та враховуючи, що відповідачі добровільно покинули житловий будинок у якому зареєстровані, ніяких перешкод в проживанні у ньому їм ніхто не чинив, вони не проживає без поважних причин більше трьох років у вищевказаному будинку, їх право на проживання в даному будинку було похідним від перебування у члена сім'ї власника будинку, суд з урахування вимог ЦК України дійшов висновку, що відповідачі порушують право позивачки вільно розпоряджатися своєю власністю, а тому слід визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими що втратили право користуватися житловим будинком розташований по [ADDRESS]. Чернівецька область. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З квитанції від 03.04.2017 року вбачається, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 640 грн., які підлягають стягненню з відповідачів пропорційно на користь позивача.

Outcome: approved