Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач через свого представника звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні нежилим приміщенням посилаючись на те, що на прилюдних торгах з реалізації арештованого майна позивакою була придбана квартира [ADDRESS]. Після проведеня державної реєстрації квартири, на адресу відповідача позивачем було відправлено лист-претензія в якому позивачка вимагала негайно припинити вчиняти перешкоди та надати можливість вільно користуватись приміщенням.. Крім того позивач зверталась до Дніпровського РУ ГУ МВС України із заявою в якій просила застосувати до відповідача заходи примусу щодо припинення здійснення перешкод у користуванні вищезгаданою квартирою, у відповідь отримала лист в якому позивачці рекомендовано звернутись до суду у зв"язку із тим що вбачається цивільно-правові відносини. У зв"язку із чим позивачка звернулась із позовом до суду, в якому просить усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення [PERSON] із квартири [ADDRESS] та зобов"язати [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні вищезгаданою квартирою. В судове засідання позивачка разом із своїм представником не з"явились, про день, час, та місце розгляду справи повідомлена належним чином, але надали заяву в якій позовні вимоги підтримали та просили проводити засідання без їх участі, проти задоволення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі, але надав суду заперечення на позов в яких просив відмовити в задоволенні позову. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до протоколу № 1012718/4 від 03.12.2012 р. переможцем прилюдних торгів визнано позивача [PERSON], яка відповідно до квитанцій № 213.9 та 213.11 від 12.12. 2012 року здійснила перерахунок коштів в сумі 1 304 048, 78 грн. на депозитний рахунок виконавчої служби та 151 704, 86 грн. в рахунок винагороди організатору торгів. 30.05.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу на підставі Акта державного виконавця про продаж нерухомого майна видано [PERSON] свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів. Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, власником нежилого приміщення за адресою : [ADDRESS] є [PERSON]. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За нормою статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з технічної документації на спірну квартиру, вхід до квартири позивача проходить через квартиру відповідача. Відповідно до матеріалів справи відповідач чинить перешкоди щодо потрапляння позивача до спірної квартири. Власник, згідно ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином судом встановлено, що відповідач фактично чинить позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном. Доказів в обґрунтування зворотнього відповідачем надано не було За вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Стороною позивача не надано доказів відносно проживання або перебування відповідача [PERSON] за адресою [ADDRESS], так не зазначено чи є майно відповідача в спірній квартирі та чи проживає [PERSON] в квартирі саме позивача [PERSON] крім того порядок виселення визначено ст. 116 Житлового Кодексу України, таким чином суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги в частині виселення [PERSON] Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволеню в частині усунення перешкод.

Outcome: partial