Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2013р. апеляційну скаргу Фермерського господарства «Бурка В.В.» на постанову Сокальського районного суду Львівської області від 25.01.2013 залишено без руху. Ухвалою апеляційного адміністративного суду від 16.03.2015 апеляційну скаргу фермерського господарства «Бурка В.В.» залишено без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24.01.2013 без змін. Посилаючись на те, що судами порушені його права просить стягнути моральну шкоду в розмірі 1 000 000 грн. 18.07.2016 позивач звернувся до Уповноваженого Верховної Ради з прав людини з листом про здійснення заходів щодо захисту прав фермерського господарства «Бурка В.В.». Посилаючись на те, що нерозглядом його звернення відповідач порушив його конституційні права просить стягнути моральну шкоду в розмірі 1 000 000 грн. 30.04.2014 ухвалою Галицького районного суду м.Львова, яка залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20.06.2014 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.09.2014 відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою Фермерського господарства «Бурка В.В.» до Львівського апеляційного адміністративного суду про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Посилаючись на те, що судами порушені його права просить стягнути моральну шкоду в розмірі 1 000 000 грн. 04.01.2017 позивач звернувся до Уповноваженого Верховної Ради з прав людини з листом про здійснення заходів щодо захисту прав фермерського господарства «Бурка В.В.». Посилаючись на те, що нерозглядом його звернення відповідач порушив його конституційні права просить стягнути моральну шкоду в розмірі 1 000 000 грн. 16.06.2011 ухвалою Червоноградського міського суду, яка залищено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 10.11.2011 відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою Фермерського господарства «Бурка В.В.» до судді Сокальського районного суду Львівської області Адамовича М.Я. про відшкодування матеріальної шкоди за порушення строків розгляду адміністративного позову. 30.03.2017 ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області відмовлено у відкриття провадження за нововиявленими обставинами за заявою представника Фермерського господарства «Бурка В.В.» Бурки В.В. про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 16.06.2011. Посилаючись на те, що судами порушені його права просить стягнути моральну шкоду в розмірі 10 000 000 грн. В судове засідання позивач не з"явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність. Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, направили письмові заперечення на позов. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2013р. апеляційну скаргу Фермерського господарства «Бурка В.В.» на постанову Сокальського районного суду Львівської області від 25.01.2013 залишено без руху. Ухвалою апеляційного адміністративного суду від 16.03.2015 апеляційну скаргу фермерського господарства «Бурка В.В.» залишено без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24.01.2013 без змін. 18.07.2016 позивач звернувся до Уповноваженого Верховної Ради з прав людини з листом про здійснення заходів щодо захисту прав фермерського господарства «Бурка В.В.». 30.04.2014 ухвалою Галицького районного суду м.Львова, яка залищено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20.06.2014 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.09.2014 відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою Фермерського господарства «Бурка В.В.» до Львівського апеляційного адміністративного суду про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. 04.01.2017 позивач звернувся до Уповноваженого Верховної Ради з прав людини з листом про здійснення заходів щодо захисту прав фермерського господарства «Бурка В.В.». 16.06.2011 ухвалою Червоноградського міського суду, яка залищено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 10.11.2011 відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою Фермерського господарства «Бурка В.В.» до судді Сокальського районного суду Львівської області Адамовича М.Я. про відшкодування матеріальної шкоди за порушення строків розгляду адміністративного позову. 30.03.2017 ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області відмовлено у відкриття провадження за нововиявленими обставинами за заявою представника Фермерського господарства «Бурка В.В.» Бурки В.В. про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 16.06.2011. За положеннями ст.ст.1166,1167 ЦК України майнова, моральна шкода , завдана неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи , а також шкода , завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.3 Постанови пленуму Верховного суду України про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди) від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п.5 Постанови пленуму Оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Згідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.» Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби. Вказані положення відображені у правовій позиції, висловленій Верховним Судом України від 11.09.2013р. у справі № 6-48цс13. Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження встановлення неправомірності дій , рішень або бездіяльності вказаних ним відповідачем, в той же час не наведено обгрунтованих доводів на заподіяння шкоди з їх боку позивачу іншим чином, що дає підстави встановлені діючим законодавством на її відшкодування. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки є недоведеними, а відтак не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed