Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 28.01.2017 між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Згурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №03, що підтверджується долученою копією свідоцтва про укладення шлюбу. У Згурівському районному суді Київської області перебуває цивільна справа №365/381/19 про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Вони з відповідачем проживають окремо. Від подружнього життя мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Дитина залишилась на її повному утриманні та вихованні. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини та не несе додаткових витрат. Її доходи складаються з щомісячної державної допомоги у вигляді щомісячної одноразової допомоги при народженні дитини у розмірі 860 грн. Відповідач офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, але більшу її частину отримує неофіційно. Стверджує, що щомісячний прибуток відповідача складає не менше 14000-15000 грн. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. З відповідача не проводяться інші стягнення. Відповідач має задовільний стан здоров?я. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не має можливості працювати. Інші джерела отримання доходу відсутні. Відповідач не надає їй матеріальної підтримки, хоч має таку змогу. Позивач є співвласником квартири, у якій проживає з дочкою, у зв`язку з чим несе витрати на оплату обов`язкових комунальних платежів. У зв`язку з тим, що позивач не може самостійно забезпечити належний рівень життя дитини та сама потребує матеріальної підтримки, просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розміні 3000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково в частині стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розміні 3000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заперечує проти задоволення вимог позивачки про стягнення аліментів на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками неповнолітньої дитини, дочки - [PERSON] , [INFO] , що встановлено з копій свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження (а.с.6-7). Неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положення ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. На даний час позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і отримує допомогу від держави в розмірі 860,00 грн. (копія свідоцтва про народження - а.с.7, довідка про склад сім"ї - а.с.8, копія довідки УСЗН Згурівської РДА - а.с.9). Доходів позивачки не вистачає для належного забезпечення дочки та себе всім необхідним. Позивачка проживає з дочкою за адресою по [ADDRESS] (а.с.8). Позивачка є власницею ј вище вказаної квартири, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.18), у зв`язку з чим несе витрати на сплату обов`язкових платежів, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями документів (а.с.10-17). Відповідач працює в ФОП [PERSON] , керівником відділення Нова Пошта та отримує визначену заробітну плату у розмірі 5000,00 грн (довідка про заробітну плату - а.с.25). Зі слів відповідача він дійсно має додаткові доходи, проте не надав суду підтверджуючих документів. Відповідач має задовільний стан здоров`я. З нього не проводяться інші стягнення. Інших утриманців не має. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. П.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно зі ст 81 СК України Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідач визнав позов в частині вимог щодо сплати аліментів на утримання дитини. Згідно з положеннями ст. 206 ЦПК відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві . До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій . У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на все вище зазначене, враховуючи положення ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" щодо максимального розміру відрахувань із заробітної плати та інших доходів боржника, суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову, оскільки прийняття такого визнання порушить права відповідача. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Суд вважає за необхідне: стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову 29.08.2019 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на її утримання як дружини, з якою проживає дитина в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову 29.08.2019 року і до досягнення дитиною трьох років. Позивачка звернулася до суду з двома вимогами майнового характеру - про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини, з якою проживає дитина. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що при подачі позову позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1536,80 грн (768,40 грн за кожну із заявлених вимог).

Outcome: partial