Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить стягнути з відповідача на свою користь на відшкодування майнової шкоди 42171,75 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн., посилаючись на пошкодження внаслідок ДТП його транспортного засобу - автомобілю [NUMBER], визнання [PERSON] винним у скоєнні ДТП за постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 18.08.2016 р. у справі № 661/2269/16-п. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги із зазначених вище підстав. Відповідача позов визнав частково, не оспорюючи факт своєї винності у скоєнні ДТП, заподіяну матеріальну шкоду у названому розмірі, заперечуючи суму моральної шкоди, заявленої позивачем. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 18.08.2016 р. у справі № 661/2269/16-п відповідача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за те, що він, 01.08.2016 р. о 12-20 год. по вулиці Щорса в м. Нова Каховка Херсонської області керував транспортним засобом - автомобілем Опель держномер [NUMBER] та під'їжджаючи до вул. Карла Маркса на перехресті не надав перевагу у русі автомобілю [NUMBER], який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталася ДТП, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим [PERSON] порушив п. п. 2.3. «б», 16.11. ПДР. Дана постанова набрала чинності, тому обставини, встановлені у ній, не доказуються в силу ч.3 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 36/08-16, складеного 16.08.2016 р. експертом [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого автомобілю [NUMBER] в результаті ДТП становить 42171,75 грн. Сторонами не заперечувався факт наявності у відповідача на час скоєння ДТП Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів у страхувальника ПрАТ «Страхова Компанія Україна», який ухвалою суду від 25.11.2016 року залучений до участі у справі в якості третьої особи, представник якого у судове засідання не з'явився з невідомих причин, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є, зокрема: 1) втрати, яких особа зазнала у зв»язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, яка особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); У відповідності зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст. 1187 п.2 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, або утримання якого створює підвищену небезпеку. Ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - шкода, пов»язана, зокрема: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. З огляду на це, суд вважає, що відповідачем [PERSON] повинні бути відшкодовані фактичні реальні збитки, які позивач мусить зробити для відновлення пошкодженого автомобілю відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 36/08-16, які становлять суму 42171 грн. 75 коп. Тому, в цій частині вимоги позову є цілком обґрунтованими. Виходячи з правової позиції, викладеної у Постанові Верховного суду України у справі 6-2808цс15, відповідно до якої право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. З цих підстав суд вважає належним відповідачем у цій справі саме заподіювача шкоди [PERSON], який не позбавлений права у подальшому пред'являти майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що внаслідок ДТП певним чином змінився звичайний спосіб життя позивача, який, будучи власником пошкодженого транспортного засобу та використовуючи його для задоволення власних потреб певний час позбавлений був можливості використовувати його. При цьому суд виходить з того, що внаслідок ДТП, що сталася з вини відповідача [PERSON], позивач пережив хвилювання, що безпосередньо витікає лише з самого факту вчинення ДТП. При обчисленні розміру моральної шкоди суд також враховує ту обставину, що відповідач не намагався навіть частково відшкодувати заподіяну з його вини шкоду потерпілому, проте, виходячи з принципів розумності та справедливості достатньою компенсацією заподіяної позивачу моральної шкоди є сума в розмірі 2000 грн. Згідно ст. 79 ч. 3 п. 2 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем на підтвердження витрат на правову допомогу надані Угода про надання правової допомоги № 13 від 04.10.2016 р., укладена між ним та адвокатським об'єднанням «Новокаховська колегія адвокатів», квитанція № 88 від 04.10.2016 р. про прийняття від [PERSON] Новокаховською колегією адвокатів за юридичні послуги коштів на загальну суму 2000 грн. Згідно зі ст.38 ЦПК України сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в суді, за винятком осіб, визначених у статті 41 цього Кодексу. Документи, якими мають бути посвідчені повноваження представників визначені статтею 42 ЦПК України. Статтею 56 ЦПК України передбачено, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Стягнення витрат на правову допомогу врегульовано статтею 84 ЦПК України, згідно з якою витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Виходячи з аналізу змісту ст.ст. 84,88 ЦПК України судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи. Згідно зазначених норм склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Недопустимі є документи, які не відповідають встановленим вимогам. До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати. Позивачем не надано актів виконаних робіт із зазначенням переліку виконаних робіт та витраченого часу на надання правової допомоги, належного розрахунку. Відповідно до довіреності посвідченої нотаріально від 04.10.2016 року, [PERSON] надав повноваження [PERSON] представляти його інтереси в судах будь-якої ланки, з усіма правами, які надано законом позивачу. У матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про те, що на виконання вимог ст. 42 ЦПК України [PERSON] з боку Адвокатського об'єднання «Новокаховська колегія адвокатів» надавалося доручення на надання правової допомоги [PERSON] Крім того, сторонами не представлені докази того, що [PERSON] є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги, що він надавав таку допомогу як фахівець у галузі права, а не як представник. За таких обставин, вимоги позову щодо стягнення витрат на правову допомогу є необґрунтованими, тому не підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. відповідно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial