Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем уклала шлюб 26 лютого 1993 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. 11 грудня 2014 року позивач перемістилася з м. Шахтарська Донецької області до [ADDRESS], а відповідач відмовився їхати на підконтрольну українській владі територію. З того часу подружжя разом не проживає та не веде спільного господарства. Позивач самостійно виховує дитину та забезпечує всім необхідним. Вважає подальше проживання з відповідачем неможливим. Відповідач систематично ухиляється від свого обов'язку по вихованні дитини. Просила розірвати шлюб та стягнути аліменти в розмірі 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 28 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, позбавити позивача батьківських прав. 10 листопада 2015 року ухвалою суду роз"єднано кілька поєднаних в одному провадженні вимог у самостійне провадження: позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів та позовну заяву [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої доньки [PERSON] до [PERSON] за участі третьої особи Орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Представництво інтересів здіснювала [PERSON] Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надала письмову заяву з прохання слухати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 26 лютого 1993 року року в Палаці одруження, актовий запис № 488 (а.с.12). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO].(а.с.10). Шлюбні відносини припинені через втрату взаємопорозуміння. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім'я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливо. У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені саме такі обставини, тому вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідач не працює, аліментних зобов'язань перед іншими особами не має. Відповідач не є інвалідом або з інших причин не є непрацездатною особою, тому повинен у відповідності до вимог закону утримувати свою дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально. Дитина потребує матеріальної допомоги, відповідач здатний надати таку допомогу. За таких обставин суд знаходить можливим задовольнити позовні вимоги, так як відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання в добровільному порядку, дитина потребує матеріальної допомоги. Позивач просить про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно норм статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2015 року встановлений у сумі 1218 гривень. Тому позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню повністю: стягнути аліменти з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років щомісячно, починаючи з 28 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. При поданні позовної заяви про розірвання шлюбу позивачем сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (а.с.1). Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved