Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення боргу, в якому зазначив, що між позивачем, в особі його агента ТОВ «Тез Тур Рітейл», відповідачем та гр. [PERSON] було укладеного договір на туристичне обслуговування №14784842 від 27.12.2014 року (далі договір). Відповідно до умов договору, позивач взяв на себе зобов'язання надати відповідачу та гр. [PERSON] комплекс туристичних послуг загальною вартістю 12746,40 грн.. На виконання умов договору, через касу агента позивача 30.12.2014 року відповідачем було сплачено 6373,20 грн., а інша частина коштів було сплачено відповідачем на власний розсуд 30.12.2014 року через відділення ПАТ «Дельта Банк». В зв'язку із наданням відповідачем копії квитанції про сплату іншої частини коштів, позивач виконав взяті на себе зобов'язання та надав визначені умовами договору комплекс туристичних послуг. Однак, на момент звернення до суду із позовом кошти, які було сплачено відповідачем через відділення ПАТ «Дельта Банк» на рахунок позивача не надходили. У зв'язку із вищенаведеним позивач вважає, що відповідач не в повному обсязі виконав взяті на себе договором зобов'язання та не сплатив іншу частину коштів, тому на момент звернення позивача до суду, у відповідача наявний борг за отримані туристичні послуги в розмірі 6373,20 грн., які підлягають стягненню на користь позивача, разом із судовими витратами. Представник позивача у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглядати справу за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заперечень проти позову не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 27.12.2014 року між позивачем, в особі його агента ТОВ «Тез Тур Рітейл», відповідачем та гр. [PERSON] було укладеного договір на туристичне обслуговування №14784842. Відповідно вказаного договору, позивач взяв на себе зобов'язання щодо надання відповідачу та гр. [PERSON] комплекс туристичних послуг до яких, згідно додатку №1 до договору належать: авіаперевезення за маршрутом Київ Хургада (Єгипет) Київ, виліт з Києва 05.01.2015 року, виліт з Хургади 12.01.2015 року; розміщення в готелі Jewels Sahara Boutique Resort з 05.01.2015 року по 12.01.2015 року; трансфер у Єгипті : аеропорт готель аеропорт; медичне страхування та страхування від нещасного випадку на період туру. З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав взяті на себе договором зобов'язання в повному обсязі, надавши повний обсяг замовлених туристичних послуг (а.с.9-15). Згідно із п. 4.1 договору загальна вартість туристичних послуг становить 12746,40 грн.. Відповідно до п.2.2.2 договору туристи зобовязані оплатити туроператору через турагента до початку туру вартість замовленого туристичного продукту протягом 2 банківських днів з моменту укладення договору. Згідно із прибутковим касовим ордером №509 від 30.12.2014 року відповідач сплатив передоплату за турустичні послуги згідно договору в розмірі 6373,20 грн.. Іншу частину коштів в розмірі 6373,20 грн., відповідач 30.12.2014 року сплатив через відділення ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується копією квитанції №ПН1224971, копія якої було надано на підтвердження виконання відповідачем своїх зобов'язань. З довідки №05/2015/01 від 07.05.2015 року вбачається, що станом на 07.05.2015 року оплата за квитанцією №ПН1224971 від 30.12.2014 року в сумі 6373,20 грн. на розрахунковий рахунок «Тез Тур Рітейл» не надходила. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що виконавши взяті на себе договором зобов'язання, позивач не отримав визначених договором кошти, що є порушенням його прав. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою, а згідно з пунктом 8.1 статті 8 цього Закону банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. При цьому порушення банком, що обслуговує платника (боржника), строку перерахування коштів до банку, який обслуговує кредитора, або несвоєчасне зарахування банками коштів на рахунок кредитора, в зв'язку з чим сталося прострочення виконання грошового зобов'язання, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання цього зобов'язання, однак надає боржникові право звернутися до банку, який його обслуговує, з вимогою щодо сплати пені відповідно до пункту 32.2 статті 32 названого Закону. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а кошти, які повинні бути зараховані на його рахунок зі сторони відповідача так і не надійшли, з причин не залежних від позивача. Відповідно до п. 1.3 договору туристи виконують свої обовязки перед туроператором, як солідарні боржники. Згідно із ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Отже, зважаючи на наведене вище, суд прийшов до висновку, що позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Жодних доказів, які б спростовували висновки суди відповідачем надані не були та в матеріалах справи не містяться. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved