Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-24 00:00:00

Прокурор Першотравневого району звернувся до суду, вказавши на таке: 29.08.2008 року рішенням Мелекінської сільської ради Першотравневого району за №1061 надано згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки [PERSON] у [ADDRESS] площею 0,010 га під розміщення гаражу із земель житлової та громадської забудови. 19 червня 2009 року рішенням Мелекінської сільської ради №5/26-1577 проект відведення земельної ділянки, був затверджений і вказана земельна ділянка передана у власність [PERSON] під розміщення індивідуального гаражу. Пунктом 2 даного рішення громадянин [PERSON] зобов'язаний забезпечити раціональне використання даної земельної ділянки, виконувати вимоги земельного та природоохоронного законодавства. 10.08.2009 року громадянину [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯЕ № 753588, площею 0,01 га в [ADDRESS], який зареєстрований в книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010916600318. 16.05.2013 року, інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Донецькій області, була проведена позапланова перевірка, під час якої встановлено факт самовільної забудови земельної ділянки [ADDRESS] громадянином [PERSON]. На земельній ділянці по [ADDRESS] розташований двохповерховий будинок. Відповідно до акту інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Донецькій області від 17.12.2013 року на земельній ділянці по [ADDRESS] знаходиться і капітальна будівля-душ-вбиральня. Абзацом 1 п. 2 Порядку надання дозволу на виконання підготовчих робіт, затвердженого постановою КМУ № 466 від 13.04.2011 року передбачено, що підготовчі роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію, а також після подання Держархбудінспекції або її територіальному органу (далі Інспекція) повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, крім винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень, або отримання зареєстрованої декларації про початок виконання підготовчих робіт. Абзацом 1 п. 2 Порядку виконання будівельних робіт затвердженого постановою КМУ № 466 від 13.04.2011 року передбачено, що будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та подання замовником повідомлення про початок виконання "Будівельних робіт Держархбудінспекції або її територіальному органу (далі Інспекція) за місцезнаходженням об'єкта будівництва щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, відповідно до переліку об'єктів, будівництво яких здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Факт самовільного будівництва гр. [PERSON] будівлі по [ADDRESS], підтверджується листом інспекції ДАБК в Донецькій області 7/5-09-3833 від 03.06.2013 року. Дозвільні документи, які надають право на початок виконання будівельних робіт Інспекцією ДАБК в Донецькій області не отримувались, не реєструвались. Відповідно до ст. 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт Державній архітектурно-будівельній інспекції або її територіальному органу (далі інспекції державного архітектурно будівельного контролю) за місцезнаходженням об'єкта будівництва щодо обєктів будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт,щодо об'єктів будівництва, що належать до І-IІІ категорій складності; 3) видачі замовнику відповідною інспекцією державного архітектурно будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт щодо талів будівництва, що належать до IV і V категорій складності. Виходячи зі змісту норми, яка закріплена частиною 1 статті 376 Цивільного Кодексу України, житловий будинок, будинок, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони: збудовані, або будуються без належного дозволу; без належно затвердженого проекту; з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Більш того, будівництво споруди по [ADDRESS], здійснено гр. [PERSON] взагалі без оформлення відповідної дозвільної документації, а відповідно до проекту відводу будівельної ділянки, вона надається без капітального будівництва. Крім того, згідно ст. 39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та обєктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої заявником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством випадку об'єктів будівництва забороняється. Проте, в порушення вимог чинного законодавства, будинок, самовільно збудований громадянином [PERSON] по [ADDRESS], експлуатується без прийняття його в експлуатацію, що підтверджується інспекцією ДАБК в Донецькій області № 7/5-09-3833 від 03.06.2013 року. З інформації Державної реєстраційної служби Першотравневого районного управління юстиції №4375999 від 04.06.2013р. вбачається, що дані про право власності на об'єкти нерухомості в [ADDRESS] в реєстрі справ власності на нерухоме майно відсутні. Приймаючи до уваги, що на земельній ділянці [PERSON]самовільно побудувані споруди, тому прокурор змушений був звернутися до суду з позовом, який уточнив, про зобовязання громадянин [PERSON] та [PERSON] звільнити земельну ділянку (кадастровий номер 1423984400:02:000:2512), площею 0,010 га, по [ADDRESS] від капітальної забудови шляхом знесення самовільно збудованих на ній обєктів нерухомості,а саме:двоповерхової капітальної споруди та капітальної будівлі душа-вбиральні. В судовому засіданні прокурор підтримав свої позовні вимоги та просить суд, оскільки на земельній ділянці, яка фактично належить [PERSON], самочинні споруди збудував [PERSON], зобовязати [PERSON]та [PERSON]звільнити земельну ділянку, площею 0,010 га, по [ADDRESS] від капітальних забудов шляхом знесення самовільно збудованих на ній обєктів нерухомості-двоповерхової капітальної споруди та капітальної будівлі душа-вбиральні. Представник інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Донецькій області в судове засідання не з*явився,в своїх письмових запереченнях наданих до суду,позовні вимоги прокурора підтримав та просив справу розглянути в їх відсутності. Відповідач [PERSON] позовні вимоги прокурора не визнав, оскільки він на своїй земельній ділянці, площею 0,010 га, по [ADDRESS] ніяких споруд не будував, а на ній збудував гараж та душ-вбиральню [PERSON] Це сталося із-за того, що з самого початку виділення йому і [PERSON] земельних ділянок вони вважали, що його земельна ділянка розташована по [ADDRESS], а [PERSON] по [ADDRESS]. Насправді його земельна ділянка по [ADDRESS], а [PERSON]по [ADDRESS]. Будівництвом гаражу та душу-вбиральні [PERSON], його права не порушені і він будь-яких претензій до [PERSON] не має. Відповідач [PERSON] позовні вимоги прокурора також визнав частково, бо гараж не є житловим будинком та нерухомим майном, його можливо переміщати. Не заперечує, що дійсно гараж та душ-вбиральню він встановив на земельній ділянці, яка фактично належить [PERSON] Що стосується душу вбиральні,то він є капітальною забудовою і на його знесення він згоден.Це сталося тому, що вони відразу після надання їм земельних ділянок вважали, що земельна ділянка по [ADDRESS] належить [PERSON]. Тобто, земельні ділянки вони переплутали, однак, [PERSON] до нього ніяких претензій не має і права [PERSON] не порушені. Суд, вислухавши пояснення прокурора, відповідачів, дослідивши докази, що є у матеріалах справи, приходить до наступного. Так, рішенням Мелекінської сільської ради Першотравневого району від 29.08.2008 року [PERSON] надано згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки в [ADDRESS] площею 0,01 га під розміщення гаражу із земель житлової та громадської забудови (а.с.7 ). Проект відведення земельної ділянки [PERSON] узгоджено з відповідними органами, а саме: з відділом будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства Першотравневої райдержадміністрації, державною екологічною інспекцією Азовського моря, відділом Держкомзему у Першотравневому районі (а.с. 9-12). 19 червня 2009 року рішенням Мелекінської сільської ради №5/26-1577 цей проект відведення земельної ділянки був затверджений і вказана земельна ділянка передана безоплатно у власність [PERSON] під розміщення індивідуального гаражу. Пунктом 2 даного рішення, громадянин [PERSON]зобовязаний забезпечити раціональне використання даної земельної ділянки, виконувати вимоги земельного та природоохоронного законодавства (а.с.8 ). Таким чином,[PERSON]земельна ділянка надана відповідно до чинного законодавства,він отримав державний акт на право власності на цю земельну ділянку.(а.с.) Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. В частині 2 ст. 376 ЦК України вказано, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Частиною 4 ст.376 ЦК України передбачено, що якщо власник(користувач)земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою,яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці,або якщо це порушує права інших осіб,майно підлягає знесенню особою,яка здійснила (здійснює)самочинне будівництво,або за її рахунок. Згідно акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, складеного 16.05.2013 року заступником начальника управління начальником південного відділу південно-західного управління державного контролю за будівництво обєктів інспекції державного архітектурно будівельного контролю у Донецькій області Плотніковою Л.М. на земельній ділянці по [ADDRESS] збудована двоповерхова будівля (житловий будинок), будівельні роботи виконані без документів, які надають право на початок виконання будівельних робіт, чим порушено ст. 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності (а.с.13 ). Однак, цей акт спростовується висновком будівельно-технічної експертизи, відповідно до якої споруда, яку встановив [PERSON] і яку прокурор вважає двоповерховою капітальною спорудою не є капітальною забудовою,а відноситься до гаража, як споруди сезонного використання і його можливо переміщувати.(а.с.81-88). Допитаний в судовому засіданні експерт Спиридонов В.А.висновок експертизи підтвердив. Отже,встановлена [PERSON] на земельній ділянці [PERSON]одна із споруд,а саме: гараж не є капітальною забудовою,а отже і не є нерухомим майном і тому цей гараж не можна вважати самочинним будівництвом нерухомого майна, до якого можуть бути застосовані вимоги ст.376 ЦК України. Крім того,в судовому засіданні прокурором не доведено, що на розміщення рухомого майна,яким є гараж,необхідно дозвіл і хто цей дозвіл повинен надавати. Відносно позовних вимог прокурора про знесення самовільно збудованої капітальної будівлі душа-вбиральні, то відповідачі визнали їх капітальною забудовою і не заперечують проти її знесення. Таким чином,позовні вимоги прокурора підлягають частковому задоволенню. Приймаючи до уваги,що [PERSON]не заперечує проти встановленого на його земельній ділянки гаражу,бо його права не порушені,тому позовні вимоги прокурора в частині зобов*язання [PERSON] та [PERSON]звільнити земельну ділянку від капітальної забудови(двоповерхової капітальної споруди) задоволенню не підлягають. Що стосується позовних вимог прокурора про знесення самовільно збудованого душа-вбиральні,то ці позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: partial