Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивачі звернулися до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, в якому просили: змінити умови договору житлового найму на [ADDRESS], виділивши [PERSON] та [PERSON] у користування житлову кімнату площею 11,7 кв.м, а відповідачам - [PERSON] та [PERSON] - житлову кімнату площею 19 кв.м, приміщення загального користування залишити у спільному користуванні. В обґрунтування заявлених вимог позивачі, зокрема вказали, що як члени сім"ї наймача [PERSON] (який помер) зареєстровані у [ADDRESS], в якій зареєстровані і відповідачі [PERSON] та [PERSON]. Вказана квартира складається з місць загального користування та двох окремих житлових кімнат 11,7 та 19 кв.м. В спірній квартирі склався саме такий порядок користування, який просять встановити позивачі. В судовому засіданні позивачі підтримали вказані позовні вимоги та їх обґрунтування, просили позов задовольнити. В судовому засіданні відповідачі не надали заперечень проти позову. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши та проаналізувавши наведені дані, дослідивши всі матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до довідки форми №3 від 31.07.2015 року в [ADDRESS], зареєстровані позивачі - [PERSON], [PERSON] та відповідачі - [PERSON] та [PERSON] (а.с.9), при цьому, вказана квартира складається з місць загального користування та двох окремих житлових кімнат 11,7 та 19 кв.м (викопійовка з поповерхового плану а.с.10). Проте, згідно з 104 ЖК України член сім"ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім"ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст.63 ЖК України. Згідно з ст.63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). Згідно з ч.1 ст.48 ЖК України - жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. Відповідно до п.2 та п.3 Постанови Виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів і Президії Київської міської Ради профспілок від 15 липня 1985 року N582 "Про порядок застосування в м. Києві Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР" із змінами і доповненнями, внесеними постановою виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів, президії Київської міської ради профспілок №234 від 30 квітня 1991 року, встановлено: такими, що потребують поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які мають жилу площу до 7,5 кв.м включно на кожного члена родини; жилі приміщення у м. Києві надаються громадянам у межах 13,65 кв. м жилої площі, але не більш однієї кімнати на одну особу і не менш, як 9 кв. м жилої площі; виходячи з даних статистичної звітності, визначити рівень середньої забезпеченості громадян у м. Києві, жилою площею 9,0 кв.м на одну особу. Відповідно до п.53 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень, які затверджені Постановою РАДИ МІНІСТРІВ УКРАЇНСЬКОЇ РСР І УКРАЇНСЬКОЇ РЕСПУБЛІКАНСЬКОЇ РАДИ ПРОФЕСІЙНИХ СПІЛОК від 11 грудня 1984 р. N 470: жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що позивачі просять виділити їм у користування жилу площу, яка менша як вищевказаного рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити, як у безпідставних. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі у вигляді судового збору належить зарахувати в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed