Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаним вище позовом, який мотивують тим, що вони являються власниками земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Лознянської сільської ради Хмільницького району. У 2005 році позивачі уклали з відповідачем договора оренди зазначених земельних ділянок строком на 10 років. Незважаючи на те, що на даний час термін ії договорів закінчився відповідач продовжує користуватись їхніми земельними ділянками на підставі договорів оренди укладених у 2008 році, які позивачами не підписувались. Враховуючи викладене, оскільки на думку позивачів відповідач без належних правових підстав викорстовує належні їм земельні ділянки, тому просять позов задоволити. Ухвалою суду від 12.02.2021 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 26.02.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву у відповідності до якого відповідач заперечує щодо обставин викладених в позові. Зокрема зазначає, що 01.09.2008 року між сторонами було укладено договори оренди земельних ділянок у відповідності до яких підприємство належним чином виконувало свої обов"язки, в тому числі по виплаті позивачам орендної плати. Про вільне волевиявлення позивачів щодо укладення договорів оренди свідчить також те, що останні передали підпрємству копії державних актів на земельні ділянки, копії паспортів та ідентифікаційних кодів, а також отримання ними орендної плати протягом всього періоду користування землею. Крім того, відповідач зазначає про те, що позивачами пропущений строк позовної давності, оскільки позивачі були обізнанні про наявність спірних договорів, проте до суду у встановлений законом трирічний строк за захистом своїх порушених прав не звернулись. Ухвалою суду від 15.03.2021 закрито підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд . В судовому засіданні представник позивачів підтримує свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, що зазначені в позовній заяві. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, в судове засідання не з"явився, причини неявки не повідомив, клопотань не заявляв, що не є перешкодою для розгляду справи. Суд, дослідивши докази встановив наступне. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 965292 від 19.11.2004 року (а.с.3), [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,5938 га, кадастровий номер № 0524884200020020005. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 965293 від 19.11.2004 року (а.с.15), [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,5938 га, кадастровий номер № 0524884200020020006, призначеної для ведення особистого сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лознянської сільської ради (а.с. 4) У відповідності до копії договору оренди землі № 244/2008 Л-Х-В від 01.09.2008 року, між [PERSON] та ПАТ «Зернопродукт МХП» укладено договір про оренду земельної ділянки площею 2,5938 га, кадастровий номер № 0524884200020020005, призначеної для ведення особистого сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лознянської сільської ради, на строк 15 років. (а.с.5-6) У відповідності до копії договору оренди землі № 251/2008 Л-Х-В від 01.09.2008 року, між [PERSON] та ПАТ «Зернопродукт МХП» укладено договір про оренду земельної ділянки площею 2,5938 га, кадастровий номер № 0524884200020020006, призначеної для ведення особистого сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лознянської сільської ради, на строк 15 років. (а.с.7-10) Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 21.10.2000 року встановлено, що вище зазначені договори оренди земельних ділянок позивачами не підписувались про що свідчить висновок експерта №147 від 04.06.2020 року, а тому позовні вимоги позивачів задоволено та визнано недійсними спірні договори оренди земельних ділянок (а.с. 11-13). Постановою Вінницького апеляційного суду від 20.01.2021 року рішення суду в частині задоволення позовних вимог скасовано та відмовлено у позові у зв"язку з невірно обраним позивачем способом захисту порушених прав (а.с. 14-17) Судом за клопотанням представника позивача досліджено матеріали цивільної справи №149/1492/20 за позовом [PERSON] , [PERSON] до АТ "Зернопродукт МХП" про розірвання договорів оренди земельних ділянок. Заслухавши представника позивачів, дослідивши докази, суд приходить до такого. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених нею цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено істотні умови договору оренди землі, відсутність хоча б однієї з них, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті). У разі ж якщо сторони не досягли згоди щодо встановлення істотних умов договору, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків тощо. Судом встановлено, що договір оренди землі № 244/2008 Л-Х-В від 01.09.2008 року та договіру оренди землі № 251/2008 Л-Х-В від 01.09.2008 року, є неукладеними, оскільки не підписані позивачами, а тому земельні ділянки, що належать останнім, знаходяться у фактичному користуванні відповідача без встановлених законом підстав. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності з ч. 2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Таким чином, позивачі є власниками земельних ділянок загальною площею по 2,5938 га, з кадастровими номерами 0524884200020020005 та 0524884200020020006, а відповідач, у фактичному користуванні якого без встановлених законом підстав знаходяться вказані земельні ділянки, своїми діями не пов`язаними з позбавленням володіння, порушує права позивачів, як власників земельних ділянок та створює перешкоди у користуванні позивачами своїм майном. За наведених обставин порушене право позивачів підлягає захисту, що полягає в усуненні перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом зобов`язання відповідача повернути її власнику. Вирішуючи клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає, що до позовів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном позовна давність не застосовується, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує відповідне правопорушення. Саме до такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 653/1096/16-ц від 4 липня 2018 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2037,0 грн.

Outcome: approved