Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування на житлове приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позов мотивує тим, що є власницею вказаної квартири, що належить їй на праві власності. Відповідач по справі, колишній чоловік, прописаний за вказаною адресою, але більше ніж п»ять років не проживає, хоча залишається зареєстрованим за вказаною адресою. Жодних стосунків з відповідачем протягом цього часу вона не підтримує, бажає розпорядитись своєю власністю, але прописка відповідача перешкоджає їй в реалізації прав власника, тому вимушена звернутись в суд за захистом своїх прав, оскільки іншим способом зняти з реєстрації відповідача неможливо, а тому посилаючись на вимоги діючого законодавства просять задовольнити позов. Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялись, при цьому, представник позивачки надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, посилаючись на обставини, що в ньому викладені та просила задовольнити позовні вимоги. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належала в рівних частках [PERSON] (договір купівлі-продажу від 01.07.2003 року) та [PERSON] (рішення суду від 16.10.2009 року), яка змінила своє прізвище на [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] 17.10.2013 року. Відповідно до договору про припинення права на аліменти у зв»язку з передачею права власності на нерухоме майно від 03.12.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1202, [PERSON] передав у власність своїй дочці [PERSON], [INFO], належну йому на праві власності 1/2 частину вищезазначеної квартири, а її мати [PERSON], від імені дитини, прийняла у власність вказану частку квартири в рахунок належних до сплати аліментів на утримання дитини, без урахування заборгованості по аліментам, яка є на момент укладення договору. Право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.12.2015 року. Згідно повідомлення УДМС України в Кіровоградській області у вищезазначеному будинку зареєстрований відповідач по справі [PERSON] з 18.07.2003 року. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Вказане кореспондується і ч. 2 ст. 405 ЦК України відповідно до якої член сімї житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відсутність відповідача за вищезазначеною адресою підтверджується довідкою про склад сім»ї позивачки, виданою 24.10.2016 року КП «ЖЕО № 2 КМР» № 7345; актом про не проживання від 24.10.2016 року, складеним сусідами позивачки [PERSON], [PERSON], [PERSON] завіреного начальником КП «ЖЕО № 2 КМР» [PERSON], з яких вбачається, що в помешканні за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не проживає з 14.05.2010 року по 24.10.2016 року. Прописка відповідача за вказаною адресою створює перешкоди позивачу, як власнику у вільному користуванні та розпорядженні своєю власністю. Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного і ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved