Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 08.04.09 р. було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання спільних дітей сторін: дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно з 17.03.09 р. і до досягнення дітьми повноліття, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За рішенням апеляційного суду Волинської області від 16.07.09 р. вищезазначене рішення суду було скасовано та стягнуто з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 17.03.09 р.. Шлюб, що був укладений з відповідачем, розірваний. Сторони проживають окремо. Неповнолітні дочки проживають з нею, а син - з відповідачем. відповідач неналежно виконує обов»язки по сплаті аліментів. Зазначає, що з часу присудження аліментів діти підросли і витрати на їх утримання збільшились. Просить позов задовольнити та змінити розмір аліментів, збільшивши його до 1 320 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні 08.09.14 р. відповідачем подано письмове заперечення проти позову, мотивоване тим, що він належно виконує свої обов»язки по утриманню дітей сторін, його матеріальне становище не покращилось, він не працює, у 2013 р. поховав батька, проживає з неповнолітнім сином, матір»ю - інвалідом 2 гр., підстав для задоволення позову немає. Просить у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами. Позивач суду додатково пояснила, що вона в даний час перебуває у іншому шлюбі, народила п»яту дитину, її чоловік працює та має доход. Вона не володіє інформацією про доходи відповідача на даний час, доказів того, що з часу стягнення на її користь з відповідача аліментів на утримання трьох дітей сторін, матеріальне становище відповідача змінилось в кращу сторону, в неї немає. Зокрема, на час присудження аліментів у 2009 р. вона була підприємцем, в даний час вона - непрацююча, перебуває у декретній відпустці. Зазначає, що матір відповідача останній не утримує, так як цим займається його сестра, яка проживає у Німеччині. Однак, зазначає, що отримуваних аліментів їй не вистачає на утримання трьох дітей сторін. Просять позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позову не визнали. Відповідач суду пояснив, що він має на утриманні неповнолітнього сина сторін, матір - інваліда 2 гр., яку утримувати йому допомагають його рідні брат та сестра, яка мешкає у Німеччині. Він не працює і віднайти роботу за сприяння центру зайнятості намагався ще до розірвання шлюбу з позивачем. Має тимчасові підзаробітки, як то: вантажником, на будівництві тощо. Зазначає, що його майновий стан з часу присудження судом аліментів у 2009 р., не покращився. Він маж також боргові зобов»язання з часу шлюбу з позивачем, у вирішенні яких позивач участі брати не забажала. У зв»язку із складним майновим становищем він перебуває у депресивному стані, відмовляє собі у придбанні одягу тощо. Просять у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до часткового задоволення. Як вбачається з пояснень сторін та стверджується копією паспорта позивача серії [NUMBER], виданого 19.12.11 р. Ковельським МВ У МВС України у Волинській обл., позивач з 19.10.11 р. перебуває у шлюбі з іншим чоловіком - [PERSON]. Як вбачається з копій свідоцтв про народження дітей повторних, на даний час сторони, дійсно, мають трьох спільних вищезазначених дочок. Як стверджується копіями рішень: Ковельського міськрайсуду Волинської області від 08.04.09 р., апеляційного суду Волинської області від 16.07.09 р. у справі № 2 - 653/09 (22ц - 716/09) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, з відповідача стягнуто на користь позивача на утримання трьох вищезазначених неповнолітніх дочок аліменти у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з 17.03.09 р.. Однак, відповідно до довідки № 991 від 03.09.14 р., виданої В ДВС Ковельського МРУЮ Волинської області, за станом на 01.09.14 р. на виконанні у вказаній установі перебуває виконавчий лист № 2 - 653 від 31.08.09 р., виданий Ковельським міськрайсудом Волинської обл., про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей сторін у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно, починаючи з 17.03.14 р., заборгованості за яким немає, що спростовує посилання позивача на неналежне виконання відповідачів обов»язків по сплаті аліментів за рішенням суду. Цією ж довідкою побічно стверджується і та обставина, що троє спільних неповнолітніх дітей сторін в даний час проживають у складі сім»ї позивача. Із змісту довідки № 171 від 05.09.14 р., виданої РЖКП - 1 (м. Ковель), слідує, що у складі сім»ї відповідача є лише одна неповнолітня дитина. Як вбачається з копії посвідчення [NUMBER], виданого 05.09.95 р., [PERSON], [INFO], є інвалідом 2 гр.. Однак, тієї обставини, що на його утриманні як член сім»ї перебуває також мати - інвалід, відповідач суду жодним чином не довів. Крім того, він же зазначив, що у його матері, крім нього ще є двоє дітей, які не цураються виконання обов»язку по наданню їй тієї чи іншої допомоги як матері та інваліду. Протилежного відповідач суду не довів, а тому суд вважає, що у складі сім»ї відповідача є лише один утриманець. Та обставина, що відповідач не працює, стверджується довідкою № 199 від 03.09.14 р., виданою РЖКП - 1 (м. Ковель), однак, суд враховує, що відповідач в даний час є працездатного віку і доказів того, що він шукає роботу, він суду не надав. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як зазначено у ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення здоров»я. Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, судом встановлено, що на утриманні позивача на даний час є троє вищезазначених спільних неповнолітніх дітей сторін - троє дочок, а на утриманні відповідача - один з спільних дітей - син. Аліменти на утримання дочок з відповідача на користь позивача стягнуто в судовому порядку за рішенням суду у 2009 р. у твердій грошовій сумі. Згадане рішення суду набрало законної сили і виконується за вищезазначеним виконавчим листом. В даний час, відповідач, як і на час ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів, також є особою, яка має нерегулярний, мінливий доход, офіційно не працює, та іншого позивач суду не довела. Позивач зазначає, що вона на час присудження аліментів була само зайнята, згодом - працювала, в даний час є непрацездатною у зв»язку з народженням дитини у новому шлюбі з чоловіком, який працює та має доход і в даний час - обов»язок по її утриманню. Разом з тим, будь - яких доказів покращення матеріального стану відповідача чи погіршення свого матеріального стану, стану свого здоров»я, тощо позивач суду не надала. Суд враховує, що, дійсно, з часу присудження аліментів, діти сторін зросли та на час звернення з розглядуваним позовом до суду, одній з дочок сторін виповнилось 17 р., іншій - 14, третій - 13, синові - 15, а тому суд вважає, що і витрати на утримання вказаних вище дітей сторін, на утримання яких стягнуто аліменти з відповідача на користь позивача, дещо збільшились, відповідно, як для категорії дітей відповідного віку, визначених законодавчо. А тому позов слід задовольнити частково, врахувавши, що 30 % прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 р. у 2014 р. складає суму 396 грн. на дитину. Тобто, слід збільшити розмір аліментів до розміру, що відповідав би положенням СК України та з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на 2014 р., встановленому законодавчо. Суд враховує, що відповідач має на утриманні одну дитину, є працездатним, працездатного віку, не шукає роботу та не вживає заходів до належного матеріального забезпечення трьох своїх дітей, які проживають з позивачем, хоча на його утриманні з чотирьох спільних дітей залишилась одна дитина - син. Суд вважає, що посилання відповідача на наявність на його утриманні матері - інваліда, того, що він одноосібно виконує спільні грошові зобов»язання сторін, є голослівними та будь- якими доказами не підтверджені. В решті позову слід відмовити. Крім того, вимога позивача про стягнення аліментів з дня пред»явлення позову до суду, не ґрунтується на чинному законодавстві, так як положення ст. 191 СК України, стосуються питання присудження аліментів на дитину, а не зміни їх розміру. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Судовий збір слід стягнути з відповідача на доход держави у повному обсязі.

Outcome: partial