overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

у листопаді 2017 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем у нього не склалось через різні погляди на шлюбні відносини та майбутнє сім'ї. Вони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подальше сумісне життя вважає недоцільним. У судове засідання позивач не з"явився, надав клопотання про судовий розгляд без його участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ст. 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 листопада 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9). У шлюбі з позивача з відповідачем народився син - [PERSON], [INFO]. У позовній заяві позивач зазначив, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, примирення між ними неможливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривні 00 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, не вбачається за необхідне змінювати прізвище відповідача на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 884 000 грн. позики . У травні 2018 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову. В своїй заяві [PERSON] вказує на те, що відповідач вживає заходів для відчуження майна аби зробити стягнення боргу неможливим і утруднити виконання рішення суду. Таким чином, з метою забезпечення реального виконання рішення суду, прийнятого судом за результатами розгляду позову [PERSON] в даній справі, позивач просить суд вжити заходи забезпечення, а саме: накласти арешт на все майно та кошти, що належать [PERSON] на праві власності та заборонити останній виїзд за межі України. Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи. З огляду на зазначене, в судове засідання сторони не викликались. При цьому, дослідивши матеріали позову та поданої заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. При цьому, у порядку забезпечення позову не можна забороняти вчиняти дії, які під час розгляду спору прямо дозволені законом. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено обґрунтування забезпечення, захід забезпечення позову який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості необхідні для забезпечення позову. Подаючи до суду заяву про накладення арешту на все майно та кошти, що належать [PERSON] на праві власності та заборони останній виїзд за межі України заявником не подано відповідних відомостей про яке майно і грошові кошти йдеться, де вони знаходяться. В заяві не обґрунтовано необхідності саме таких видів забезпечення позову, причини, у зв»язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність в цьому. В заяві не зазначено доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а обґрунтування заяви зводиться лише до власних тверджень заявника. Згідно ч.2 ст.6 ЗУ „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. У відповідності до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України гарантується свобода пересування, право вільно залишати територію України. Заявником не надано жодного доказу на підтвердження наявності у боржника закордонного паспорту, її наміру виїхати за кордон з метою невиконання рішення суду.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

У листопаді 2017 року[PERSON] пред'явив в суд позов до[PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначив, що з відповідачем по справі шлюб зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області 15 серпня 2013 року, актовий запис №226. Спільне життя з відповідачем не склалось, так як у них різні характери та погляди на життя. Їхня сім'я розпалась остаточно, примирення неможливе. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, причина її неявки в судове засідання невідома, хоча про день слухання справи була повідомлена належним чином - через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. (а.с.13) Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Шлюбні відносини подружжя не підтримує. Заходи для збереження сім"ї сторонами не вживалися. Шлюбні стосунки фактично припинені. Від шлюбу спільних дітей немає. З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі статей 105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

\~ У листопаді 2017 року заявник звернулась в суд із заявою, якою просить\~\~ встановити факт родинних відносин, а саме, що вона є племінницею [PERSON], який помер 31 грудня 2012 року. Посилається на те, що з метою отримання нею спадщини після смерті дядька виникла необхідність у встановленні родинних зв'язків, оскільки відрізняються написання їх прізвищ. В судове засідання заявник надала заяву про підтримання вимог та розгляд справи у її відсутності. Заінтересована особа Журавлинська сільська рада Голованівського району Кіровоградської області, її представник також не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити заяву, з наступних підстав. Глава 6 Розділу IV ЦПК України розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії. Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов»язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Факт родинних відносин між фізичними особами ( п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК ) встановлюється в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв»язку з втратою годувальника. Зясовано, що згідно копії витягу з господарської справи Журавлинської сільської рада Голованівського району Кіровоградської області здійснено запис- Загородний [PERSON], [INFO] ( голова- по відношенню до сім'ї), [PERSON], [INFO] (жінка), [PERSON], [INFO] (син), [PERSON], [INFO] (син) (а.с.8). 22 серпня 2017 року начальником Голованівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області [PERSON] на запит повідомлено, що у відділі є актові записи про народження на [PERSON] -----, складений Журавлинською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області 27.06.1958 року №14 та на [PERSON] -----, складений Журавлинською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області 01.02.1952 року №4 (а.с. 9). [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 7). 04 серпня 2005 року помер [PERSON] (а.с. 18). [PERSON] помер 31 грудня 2012 року (а.с. 19). Як вбачається із відповіді завідуючої Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 [PERSON] від 28 грудня 2017 року із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 31 грудня 2012 року до нотаріальної контори спадкоємці не зверталися. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Суд вважає, що із наданих суду письмових доказів, у їх сукупності, вбачається, що заявлені вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

У листопаді 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. У судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги та просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача у судовому засіданні змінені позовні вимоги визнала. Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи представник відповідача визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-06 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернулась до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до КП «ЖИТЛО-СЕРВІС» про порушення прав споживача. Дарницьким районним судом м.Києва 24 квітня 2018 ухвалено заочне рішення, яким позов позивача задоволено. Але під час ухвалення рішення, судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. Дарницьким районним судом м.Києва 24 квітня 2018 ухвалено заочне рішення, яким позов [PERSON] до Комунального підприємства з експлуатації та ремонту житлового фонду «ЖИТЛО-СЕРВІС» про порушення прав споживача - задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Комунального підприємства з експлуатації та ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», щодо неознайомлення [PERSON], яка є власниом квартири [ADDRESS] під час складання акту про аварію від 22.06.2015 року.Визнано протиправною бездіяльність Комунального підприємства з експлуатації та ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», щодо не занесення до акту про аварію від 22.06.2015 року розділу: "3 актом ознайомлені мешканці квартир", відповідно до додатку 4 п.п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства, затверджених наказом №76 від 17.05.2005 року, зареєстрованого Міністерством юстиції України 25.08.2005 року за №927/11207 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" Однак, в резолютивній частині рішення суду не вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно ч.1 п.3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати пов"язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи, що позов задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 640 грн. грн.за вимогу немайнового характеру.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

У листопаді 2017 року спільної заяви [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявники посилались на те, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально. Свої вимоги заявники обґрунтовують тим, що в зареєстрованому шлюби вони перебувають з 19.11.1999 року. Від шлюбу подружжя має дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу заявники зазначають непорозуміння та різі життєві прагнення. Спільне господарство не ведеться з жовтня 2016 року. В судовому засіданні заявники підтримали подану ними заяву, яку просили задовольнити. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Розірвання шлюбу відповідає волі заявників, між ними укладено угоду щодо утримання спільних дітей, визначення їх місця проживання та порядку участі у їх вихованні. В тому числі вирішені майнові питання. Приймаючи до уваги викладене, суд визнає заяву подружжя такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що він та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.10.2015 р. Від шлюбу вони мають сина [PERSON],[INFO] Подружнє життя з відповідачем не склалося, з березня 2018 року припинили вести спільне господарство та проживати разом. Сім"я існує формально, примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, оскільки суперечить їх інтересам. Спору про поділ спільного майна між сторонами не має. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.12.2018 р. прийнято позовну заяву до провадження та викликано сторін в підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у підготовчому судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо розірвання шлюбу з позивачем. Враховуючи, що відповідач визнала позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, не ведуть спільне господарство та не проживають разом з березня 2018 року, що не заперечувалося сторонами в підготовчому судовому засіданні. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнала позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.09.2008 р. Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства, вони втратили почуття взаємної любові та поваги. Вони припинили вести спільне господарство та проживати разом з травня 2018 року. Сім"я існує формально, примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, оскільки суперечить їх інтересам. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.12.2018 р. прийнято позовну заяву до провадження та викликано сторін в підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у підготовчому судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав та не заперечував щодо розірвання шлюбу з позивачем. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, не ведуть спільне господарство та не проживають разом з травня 2018 року, що не заперечувалося сторонами в підготовчому судовому засіданні. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

у листопаді 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 листопада 2018 року відкрито провадження у даній справі.(а.с.20) У судове засідання позивач не з"явилася. Просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання надав заяву, в якій зазначив, що він не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 листопада 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с. 12) Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. (а.с. 14) З позовної заяви вбачається та не заперечувалось у судовому засіданні, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При укладенні шлюбу [PERSON] змінила прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved