Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

У серпні 2017 року до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся заявник, [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що вона є рідною онукою по лінії матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Ще за життя [PERSON], а саме 21 травня 1991 року, склала заповіт на користь [PERSON]. Після смерті бабусі [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме 23 грудня 2016 року заявник звернулась до приватного нотаріуса на підставі чого було заведено спадкову справу, однак 23.08.2017 року заявник отримала від приватного нотаріуса лист роз'яснення про те, що згідно внесених змін до ст.. 174 Податкового кодексу України за нульовою ставкою оподатковуються доходи, отримані родичами першого та другого ступеня споріднення, до якого входять і онуки, але з наданих заявником документів вбачається, що у свідоцтві про народження матері заявника зазначено її прізвище та прізвище її матері як [PERSON], а прізвище померлої зазначено як [PERSON], у зв'язку з чим заявник звернулась до суду для встановлення факту родинних відносин між нею та померлою 21.11.2016 року [PERSON], а саме, що вона є її рідною онукою Заявник [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заінтересована особа в судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, згідно поштового повідомлення про вручення, заяви про відкладення розгляду справи чи слухання справи за її відсутності до суду не надходило. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що заінтересована особа не прибула у судове засідання, причин неявки суду не повідомила, є належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ч. 2 ст. 169 ЦПК України за наявними в ній доказами. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, заявник зазначив, що [PERSON], яка померла [INFO] року, є її бабусею по лінії матері, після смерті якого відкрилася спадщина на підставі заповіту складеного за життя, а саме 21.05.1991 року. Однак 23.08.2017 року заявник отримала від приватного нотаріуса лист роз'яснення про те, що згідно внесених змін до ст.. 174 Податкового кодексу України за нульовою ставкою оподатковуються доходи, отримані родичами першого та другого ступеня споріднення, до якого входять і онуки, але з наданих заявником документів вбачається, що у свідоцтві про народження матері заявника зазначено її прізвище та прізвище її матері як [PERSON], а прізвище померлої зазначено як [PERSON]. Отже, встановлення цього юридичного факту має для заявника суттєве юридичне значення і необхідне їй для подальшого оформлення спадщини як онукою померлої. Захистити свої права в інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник не може. Згідно із копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 04.07.1952 року, 06 травня 1952 року народилася мати заявника - [PERSON], матір'ю якої вказано - «[PERSON]», місце народження: Подкам»яне, Ветківського району, Гомельської області. (а.с.9) 09 лютого 1974 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та після укладення шлюбу їй було привласнено прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 09.02.1974 року серії [NUMBER], як вбачається з копії свідоцтва про укладення прізвище дружина вказано як «[PERSON]» місце народження с. Подкам»яне, Ветківського району, Гомельської області. (а.с.10) [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої вказано [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 13 лютого 1975 року. (а.с. 11) 15 липня 1994 року [PERSON], [INFO] уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй було привласнено прізвище [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 15.07.1994 року (а.с.13) Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] року Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] померла [INFO] року, у віці 86 років, про що складено відповідний актовий запис № 1214.(а.с.6) Як вбачається з копії Витягу про реєстрації в Спадковому реєстрі № 46294604 від 23.12.2016 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] заведено спадкову справу під номером у реєстрі 60040593. (а.с.7) З листа роз'яснення виданого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] за вих..№199/01-16 від 23.08.2017 року вбачається, що [PERSON] звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] року [PERSON] за її заповітом від 29 травня 1991 року, посвідченим [PERSON], державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори за реєстром № 2-1125 та заявнику [PERSON] роз'яснено, що відповідно до внесених змін до ст. 174 Податкового кодексу України за нульовою ставкою оподаткуються доходи, отримані родичами першого та другого ступеня споріднення, до якого входять: до першого - подружжя, батьки та діти, до другого - онуки, дід та баба, брати та сестри, однак у зв'язку з тим, що прізвище матері заявника вказано «Свиналупова», а у прізвище померлої, зазначено у свідоцтві про смерть, зазначено як «[PERSON]». (а.с.8) Вирішуючи справу по суті, суд враховує наступні норми закону. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦПК України. Відповідно до положень ст.ст.1, 3 ЦПК України одними із завдань цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів осіб. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до приписів ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" у п. 1 роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення." Крім того, відповідно до п.7 Постанови пленуму ВСУ №5 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Встановлення означеного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право відповідно до внесених змін до ст. 174 Податкового кодексу України за нульовою ставкою оподаткуються доходи, отримані родичами першого та другого ступеня споріднення, до якого входять: до першого - подружжя, батьки та діти, до другого - онуки, дід та баба, брати та сестри. Також суд враховує те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11.09.1997 та є обов'язковою. Враховуючи вищевикладене, судом на підставі досліджених документів встановлено, що [PERSON], [INFO] є рідною онукою [PERSON], яка померла [INFO] року. Понесені заявником судові витрати в справі не відшкодовуються.

Outcome: approved