Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому проситьстягнути страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу в розмірі 24804 грн. 00 коп. Вимоги обґрунтовані тим, що 14 березня 2019 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/8070187. Згідно з умовами вказаного полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 29 березня 2016 року близько 09 год. 00 хв., у місті Знам`янка Кіровоградської області по вулиці Федора Горбунова, [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер [NUMBER] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. Відповідно до вироку Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2017 року по справі №389/505/17, відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. На час скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тож, потерпіла внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особа звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МСТБУ) з заявою про виплату страхового відшкодування. В подальшому після виплати відшкодування потерпілій особі МСТБУ звернулося до відповідача з позовом про відшкодування збитків в порядку регресу. Однак, після подання позову МТСБУ до [PERSON] , стало відомо про те, що цивільно-правова відповідальність останнього була забезпечена позивачем відповідно до полісу №АЕ/8070187 від 14 березня 2016 року. Після чого МТСБУ звернулося до страхувальника-позивача із заявою про страхове відшкодування за полісом №АЕ/8070187 від 14 березня 2016 року.На підставі страхового акту №ОЦ/173/000/19/0273 від 06 грудня 2019 року, позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 24804 грн. 00 коп. що підтверджується платіжним дорученням №136 від 06 грудня 2019 року. Таким чином, загальний розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування за полісом №АЕ/8070187 від 14 березня 2016 року склав 24804 грн. 00 коп. Підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. В свою чергу ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Однак, з моменту дорожньо-транспортної пригоди і до цього часу відповідачем взагалі не було письмово повідомлено страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду. Тобто, відповідачем порушено умови договору обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності №АЕ/8070187 від 14 березня 2016 року та Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, щодо повідомлення позивача про настання страхового випадку. Таким чином у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за полісом №АЕ/8070187 від 14 березня 2016 року. Право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 06 грудня 2019 року. Ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було, а відтак, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Представник позивача - Якимович А.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказував на відсутність правових підстав для звернення із позовом до відповідача. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. Відповідач [PERSON] 29 березня 2016 року близько 09.00 хв. у місті Знам`янка Кіровоградської області по вулиці Федора Горбунова, керуючи автомобілем «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер [NUMBER] , здійсний наїзд на пішохода [PERSON] , внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження. Відповідно виписок із медичної карти стаціонарного хворого травматологічного відділення №2963, №6257, №2624, листка лікарських призначень та акта огляду МСЕК серії 12 ААА №179356, остання знаходилася на стаціонарному лікуванні з діагнозом - закритий медіальний перелом шийки лівого стегна, та з 07 вересня 2016 року їй безтерміново встановлена друга група інвалідності. Вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2017 року №1-кп/389/53/17 (ЄУН 389/505/17), [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі п.«ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року 1810-VIII, звільнено [PERSON] від призначеного основного та додаткового покарання, як особу, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Цивільний позов Знам`янської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Знам`янської центральної районної лікарні до [PERSON] задоволено в повному обсязі, а саме стягнуто з [PERSON] на користь Знам`янської центральної районної лікарні витрати на лікування потерпілої [PERSON] у сумі 1839 грн. 96 коп. Цивільний позов потерпілої [PERSON] до [PERSON] про стягнення заподіяної матеріальної шкоди, яка складалася з витрат на лікування і моральної шкоди задоволено частково, а саме стягнуто з [PERSON] на користь потерпілої [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 3734 грн. 30 коп., які підтверджена наданими квитанціями, та моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь держави витрати за проведення експертних досліджень в сумі 1496 грн. 52 коп. Вирок не оскаржувався та набрав законної сили. З метою відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП, представником [PERSON] - [PERSON] 10 серпня 2017 подано до Моторного (транспортного) страхового бюро України заяву про виплату страхового відшкодування в розмірі 24804 грн., відповідно до ст.35 та п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Наказ Моторного (транспортного) страхового бюро України від 12 вересня 2017 року №8225 та платіжне доручення від 22 вересня 2017 року №1259897 свідчать про те, що шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 24804 грн. перераховано на рахунок представника [PERSON] - [PERSON] . У подальшому Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування [PERSON] . Однак рішенням суду від 08 серпня 2019 року ухваленим у справі (провадження №2/389/454/18 ЄУН 389/2048/18) у задоволенні вказаного позову Моторного (транспортного) страхового бюро України, відмовлено, з тієї підстави, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] мав чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тобто його цивільно-правова відповідальність була застрахована. А саме, відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14 березня 2016 року №АЕ/8070187, автомобіль «ВАЗ 21063», номерний знак [NUMBER] , на момент настання страхового випадку, який мав місце 29 березня 2016 року, був застрахований у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», строк дії полісу з 00 годин 00 хвилин 15 березня 2016 року до 14 березня 2017 року включно. А відповідно до ст.41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Після сплати страхового відшкодування Моторне (транспортне) страхове бюро України має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Рішення не оскаржувалося і набрало законної сили. 20 серпня 2019 року Моторним (транспортним) страховим бюро України скеровано на адресу ПрАТ «УПСК» претензію та старховий акт №ОЦ/173/000/19/0273 від 06 грудня 2019 року про перерахування сплаченого страхового відшкодування в розмірі 24804 грн. Платіжне доручення №136 від 06 грудня 2019 року свідчить про те, що Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» перерахувало на рахунок Моторного (транспортного) страхового бюро України страхову виплату в порядку регресу за страховим актом №ОЦ/173/000/19/0273 від 06 грудня 2019 року. 21 лютого 2020 року позивачем на адресу відповідача направлялася вимога про відшкодування збитків в порядку регресу, проте збитки у добровільному порядку не відшкодовані. Стягнення з відповідача страхового відшкодування за завданні збитки в порядку регресу обумовлене тим, що останній всупереч ст.33 Закону України про обова`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та умов договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з моменту дорожньо-транспортної пригоди і до цього часу взагалі не повідомив письмово страховика - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду. А потерпіла сторона не знала, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована, тож звернулася не до його страховика, а до МТСБУ.І зазначене представником відповідача у судовому засіданні не спростовано. Розрахунок розміру страхового відшкодування, як і виплата МТСБУ, [PERSON] вказаної грошової суми, а в подальшому і перерахування цієї суми ПрАТ«Українська пожежно-страхова компанія» - МТСБУ, стороною відповідача не оспорюються, і у суду з цього приводу сумнівів не виникає. Стаття 16 ЦК України, передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту зокрема є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди. Положенням частини 1 ст.22 ЦК України, визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №196 передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.33.1.4. ст.33 Закону від 01 липня 2004 року №1961, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Статтею 38 цього ж Закону встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умови визначених у підпунктах 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Враховуючи, що відповідач не повідомив позивача письмово про настання страхової події протягом трьох робочих днів з моменту настання ДТП і до цього часу, та доказів існування поважних причин невиконання зазначеного обов`язку не надав, а також не повідомив потерпілу сторону, що його цивільно-правова відповідальність застрахована, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу. Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнутистрахове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу в сумі 24804 грн.00 коп. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір за подання даної позовної заяви до суду.

Outcome: approved