Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» [PERSON] звернулось в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 15\~107,05 доларів США заборгованість по поверненню кредитних коштів; 3\~842,13 доларів США заборгованість по процентам, а також 75\~921,95грн. пеня за прострочену заборгованість по кредиту та відсотках, 5\~000грн.- штраф за невиконання/неналежне виконання зобов»язань, передбачених п.3.3.7 договору. В обґрунтування вимог вказує, що 21.07.2008 р. між акціонерним комерційним банком «Форум», який 19.04.2010 року перейменовано на публічне акціонерне товариство «Банк Форум» та [PERSON]був укладений кредитний договір №231/08/26 СLNv, згідно з яким позичальнику відкрито відновлювальну кредитну лінію на суму 25\~000 доларів США, з кінцевим терміном повернення по 20 липня 2018року, зі сплатою за користування кредитними коштами 13,5% річних. Для забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] було укладено Договір поруки з [PERSON], яка зобов»язалась перед банком відповідати за неналежне виконання зобов»язань [PERSON] по кредитному договору. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконує, у звязку з чим є правові підстави для звернення до суду із позовом. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON]в судове засідання не зявилась, подала заяву в якій просить відмовити в задоволенні позову, а також письмове заперечення, суть якого зводиться до наступного. Підписавши кредитний договір, сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов. Відповідно до п.1.1., 1.2. кредитного договору, банк зобов»язався надати кредит в сумі 25\~000 доларів США. Оскільки надання кредиту є разовою операцією, яка полягає у відкритті кредитної лінії, обов»язок банку надати кредитні ресурси та обов»язок банку перерахувати їх на рахунок позичальника не можуть розглядатись як різні зобов»язання. Однак, у кредитному договорі надання кредитних ресурсів визначається як окрема дія банку, яку позивач замовляє окремо, та оплачує окремо. Умовою укладення кредитного договору та надання кредиту була, в тому числі, оплата нав»язливої послуги сплати комісійної винагороди за надання кредитних ресурсів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених договором. Отже, з цього слід зробити висновок, що оплатне надання послуги щодо надання кредитних ресурсів не належить до предмету кредитного договору. Також, вважає, що п.4.1 щодо сплате пені в розмірі 0,2% від простроченої суми за кожен день прострочення суперечить засадам рівності учасників цивільних відносин та принципам справедливості, добросовісності, розумності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що 21.07.2008р. між акціонерним комерційним банком «Форум», який 19.04.2010 року перейменовано на публічне акціонерне товариство «Банк Форум» та [PERSON]був укладений кредитний договір №231/08/26 СLNv, згідно з яким позичальнику відкрито відновлювальну кредитну лінію на суму 25\~000 доларів США на споживчі цілі, з кінцевим терміном повернення по 20 липня 2018року, зі сплатою за користування кредитними коштами 13,5% річних. 13 листопада 2008р. між акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON] укладено договір №3 про внесення змін до кредитного договору №231/08/26 СLNv від 21.07.2008р., відповідно до якого п.1.3. кредитного договору викладено в наступній : «Закористування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 16% річних». Також, відповідно до додаткового договору від 16 серпня 2013року до кредитного договору №231/08/26 СLNv від 21 липня 2008року п.2.3, 2.6 викладено в наступній редакції: - відповідно до п. 2.3 Кредитного договору, позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з вересня 2013року в сумі не менше, ніж сума, зазначена в Додатку №2 до Договору, що є невід»ємною частиною Договору, на відкритий йому рахунок для погашення кредиту та відсотків №2909950081051 в ПАТ «Банк Форум»; - відповідно до п.2.6 кредитного договору, проценти за користування кредитними коштами Позичальник сплачує самостійно на рахунок для погашення кредиту та процентів №2909950081051 в ПАТ «Банк Форум», щомісячно, не раніше 1-го та не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування процентів за користування кредитними коштами. Якщо 20-те число випадає на вихідний або святковий день, проценти за користування кредитом Позичальник сплачує у перший робочий банківський день після вихідних або святкових днів. Як передбачає п. 3.2.2. Кредитного договору №231/08/26 СLNv від 21 липня 2008року, [PERSON] має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобов»язань за цим договором, а також, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобов»язань за договорами, які є забезпеченням виконання зобов»язань. Згідно п. 3.2.6 Кредитного договору, [PERSON] має право стягувати з позичальника неустойку, штраф, пеню за невиконання чи неналежне виконання умов цього договору. Пунктом 4.1 Кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 відсотка за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості. Згідно п. 5.3. Кредитного договору сторони домовились, що невиконання або неналежне виконання позичальником зобов'язань по поверненню суми кредиту, сплаті процентів та інших зобов"зань, передбачених п.3.3. кредитного договору є умовами, при настанні яких припиняється кредитування Банком позичальника, а позичальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів Банку, сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами. Для цього [PERSON] надає під розписку або надсилає рекомендованим листом позичальнику письмову вимогу про повернення позичальником кредитних коштів, сплату ним процентів за користування кредитними коштами з можливим нарахуванням штрафних санкцій та пені. У випадку не погашення зазначеної у вимозі суми, [PERSON] по закінченню 15-ти денного строку з дати надіслання такої вимоги, звертає стягнення на заставлене майно у розмірі наданих кредитних коштів, заборгованості по сплаті процентів, неустойки, збитків та інших витрат банку, у порядку визначеному кредитним договором, договором застави та чинним законодавством України. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязаннні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. В силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України). Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Окрім того, для забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON] було укладено Договір поруки із [PERSON], відповідно до якого остання зобов»язалась перед банком солідарно з позичальником відповідати за належне виконання зобов»язань по кредитному договору. За нормами ч.1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором борж\-ника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання борж\-ником. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідач належним чином не виконував свої зобовязання згідно кредитного договору №231/08/26 СLNv від 21.07.2008року, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 27.07.2015 року складає, згідно розрахунку наданого позивачем, 18\~949,18 доларів США, з яких: 3\~647,33 доларів США, що в еквіваленті до української гривні становить 80\~509,41грн. прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 11\~459,72 доларів США, що в еквіваленті до української гривні становить 252\~956,36грн. поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; 3\~667,56 доларів США, що в еквіваленті до української гривні становить 80\~955,96грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 174,57 доларів США, що в еквіваленті до української гривні становить 3\~853,37грн. поточна заборгованість за нарахованими процентами, а також 75\~921,95 грн. пеня за прострочену заборгованість по відсотках, 5\~000грн. штраф за невиконання/неналежне виконання зобов»язань, передбачених п.3.3.7. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачами майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову, солідарного стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь банку заборгованості по кредитному договору №231/08/26 СLNv від 21.08.2008 р. в розмірі 15\~107,05 доларів США заборгованість по поверненню кредитних коштів; 3\~842,13 доларів США заборгованість по процентам, а також 75\~921,95грн. пеня за прострочену заборгованість по кредиту та відсотках. Не підлягає до задоволення вимога про стягнення з відповідачів штрафу у розмірі 5000,00 грн. у зв»язку із недоведеністю позивачем підстав для його стягнення. Як вказано позивачем у розрахунку, штраф у розмірі 5000,00 грн. нарахований за порушення відповідачем умов п. 3.3.7. Кредитного договору. Дійсно, п. 4.4. Кредитного договору встановлено, що за кожен випадок не виконання або не належного виконання зобовязань, передбачених п. 3.3. цього договору (крім п. 3.3.2.), позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 5000,00 грн. А п. 3.3.7. Кредитного договору передбачено обовязок позичальника протягом дії цього договору страхувати предмет застави на користь Банку в акредитованих страхових компаніях. Однак, ні позовна заява, ні матеріали справи не містять жодного обґрунтування позивачем даної позовної вимоги. У пункті 2.1, який викладений в новій редакції додаткового договору до кредитного договору №231/08/26 СLNv від 21.07.2008року, йдеться про те, що забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є іпотечний договір за реєстровим номером 2019 від 21 липня 2008року, згідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно : житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою Тернопільська область, Тернопільський район, с.Чернелів Руський, вул.Заводська,3, та договір поруки №156/26/03 від 21 липня 2008року, укладений з [PERSON]. Однак, в порушення статті 60 ЦПК України, згідно якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, позивачем не надано суду доказів укладення між сторонами договору іпотеки. А тому, вимога про стягнення із відповідачів 5000,00 грн. штрафу є не обґрунтованою, у її задоволенні слід відмовити. Посилання відповідача [PERSON], викладені в письмових запереченнях, судом до уваги не приймаються, оскільки, судом встановлено, що сторони у справі під час укладання кредитного договору №231/08/26 СLNv від 21.07.2008року досягли згоди щодо всіх істотних умов договору. (п.7.2 кредитного договору сторони фіксують свою згоду з тим, що ними узгоджені усі істотні умови, і зобов»язуються надалі ніяких претензій одна до одної з цього приводу не мати. Цей договір відображає повне розуміння сторонами його предмету та інших питань, зазначених в цьому договорі. Всі попередні заяви, домовленості чи угоди між сторонами щодо предмету цього договору анулюються з моменту набрання чинності цим договором в частині, що суперечить умовам цього договору. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, в силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідачів на користь держави судовий збір в розмірі 3 654 грн., по 1\~827грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial