Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач у листопаді 2013 року звернувся до Бердянського міськрайонного суду з позовом до Державного підприємства «Підприємство Бердянської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№77), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.08.2013 року по 30.10.2013 року в сумі 8173,44 грн. В обґрунтування позову зазначив, що наказом №114 0/с від 20.05.2013 року він був звільнений з посади головного інженера Державного підприємства «Підприємство Бердянської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№77) за власним бажанням у зв'язку з порушенням власником законодавства про працю за ч.3 ст.38 КЗпП України. Оскільки під час звільнення відповідачем були порушені норми законодавства з виплати в день звільнення всіх належних сум, внесення невірного запису до трудової книжки, він звернувся до Бердянського міськрайонного суду з позовом до відповідача, який судом був задоволений: на його користь стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 5483,87 грн., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 1422,12 грн., вихідну допомогу у зв'язку з припиненням трудового договору внаслідок порушення власником законодавства про працю в розмірі 9535,68 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.05.2013 року по 14.08.2013 року в сумі 9081,60 грн. Остаточний розрахунок за вказаним рішенням суду відповідач здійснив лише 31.10.2013 року, у зв'язку з чим він вважає, що має право на стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку за період з 15.08.2013 року (наступного дня після винесення судом рішення) по 30.10.2013 року, тобто по день, що передує здійсненню фактичного розрахунку відповідно до ст.116,117 КЗпП України з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012 року №4-рп/2012. Затримка розрахунку становить 54 робочі дні, виходячи із середньоденної заробітної плати, встановленої рішенням суду у справі №310/6045/13-ц -151,36, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 8173,44 грн. ( 151,36 х 54). У судовому засіданні позивач підтримав позов із зазначених у ньому підстав, просив задовольнити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, тому суд на підстав ст.ст.169, 224-226 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних в заочному порядку. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення. Судом встановлено, що позивач працював на Державному підприємстві «Підприємство Бердянської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№77) головним інженером, звільнившись з роботи згідно ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням у зв'язку з порушенням власником законодавства про працю. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 14 серпня 2013 року за позовом [PERSON] до Державного підприємства «Підприємство Бердянської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№77) частково задоволені вимоги позивача: з відповідача на його користь стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 5483,87 грн., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 1422,12 грн., вихідну допомогу у зв'язку з припиненням трудового договору внаслідок порушення власником законодавства про працю в розмірі 9535,68 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.05.2013 року по 14.08.2013 року в сумі 9081,60 грн., що підтверджується копією рішення суду від 14.08.2013 року. Судом встановлено та підтверджено наданими відповідачем письмовими доказами, що остаточний розрахунок з позивачем був здійснений 31 жовтня 2013 року. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівнику належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" дані роз'яснення про те, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Суд вважає, що ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати та інших належних працівникові при звільненні сум, при його невиконанні не звільняє роботодавця від відповідальності згідно зі ст. 117 КЗпП України. Таке роз'яснення цієї норми права, крім наведеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, навів і Конституційний суд України у своєму рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, де дано офіційне тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу. Враховуючи, що остаточний розрахунок належних позивачеві при звільненні сум проведений відповідачем 31.10.2013 року, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.08.2013 року по 30.10.2013 року в розмірі 8173,44 грн. підлягають задоволенню, виходячи із середньоденної заробітної плати 151,36 грн., яку приймав суд при винесенні рішення від 14.08.2013 року, за 54 робочих днів затримки: (151,36 х 54 = 8173,44). На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки позивач звільнений від його сплати при поданні позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved