Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що вона являється власником будинку [NUMBER] з господарськими та побутовими будівлями та спорудами по [ADDRESS] Вказаний будинок був придбаний нею 06 серпня 2014 року, відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку. За домовленістю позивача та [PERSON], [PERSON] останні будуть зареєстровані та користуватися належним їй житловим будинком, оскільки не придбали нове житло для проживання та не мають змоги зареєструватися за іншою адресою. Крім [PERSON], [PERSON] в приватному будинку позивача зареєстрована, також, [PERSON], яка була тимчасово зареєстрована з 18.04.2009 року по 03.06.2009 року та станом на сьогодні з реєстраційного обліку не знімалась, місце її фактичного проживання не відоме. Відповідач по справі [PERSON] оплату житла не проводить, її речей в житловому будинку не має, в добровільному порядку відповідачка виписатись з будинку не може, оскільки остання відсутня за зареєстрованим місцем проживання і можливе місце проживання відповідача не відоме. Відповідач залишила даний приватний будинок, але не знялася з реєстраційного обліку в якому була зареєстрована лише тимчасово. Реєстрація відповідача за вказаною адресою створює позивачеві перешкоди як власнику в користуванні та розпорядженні нерухомим майном. Зі слів продавців житлового будинку [PERSON], [PERSON], відповідач не проживала в цьому будинку ще до його продажу на її користь. Позивач просила суд визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] В відкритому судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, та просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином, через оголошення в пресі, причини неявки суду не повідомила, а тому суд, з урахуванням думки позивача, згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що позивач являється власником будинку [ADDRESS]. Вказаний будинок був придбаний нею 06 серпня 2014 року у [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку від 06.08.2014 року, серії НАВ № 278198, посвідченого державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області та зареєстровано в реєстрі за № 2-1744, а також, копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.08.2014 року, серії ЕЕЕ № 983741 та копією технічного паспорту на будинок. Будинок придбаний громадянкою [PERSON] у громадян [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до копії довідки Фурсівської сільської ради № 1476 встановлено, що на реєстраційному обліку у вказаному житловому приміщенні зареєстровані: [PERSON], але фактично не проживає, [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії довідки № 1572 від 28.08.2014 року, виданої Фурсівською сільською радою, Білоцерківського району, Київської області встановлено, що згідно даних погосподарського та паспортно-реєстраційного обліку [PERSON], [INFO], була тимчасово зареєстрована з 18.04.2009 року по 03.06.2009 року за адресою: [ADDRESS] Станом на 28.08.2014 року [PERSON] з реєстраційного обліку не знімалася, її місце проживання лишається зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] За інформацією наданою власниками будинку та вуличним комітетом вулиці Стаханова в селі Фурси [PERSON] за вищезазначеною адресою ніколи фактично не проживала. Інформацією про можливе місце проживання/перебування гр. [PERSON] Фурсівська сільська рада не володіє. Відповідач [PERSON], на даний час не проживає в указаному будинку, та з часу коли позивач стала власником будинку, тобто з 2014 року, ніколи в ньому не проживала. Вказане житло відповідач не утримує, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг не займається, утриманням житлового приміщення та оплатою комунальних послуг займається лише позивач, що підтверджується поясненнями позивача, свідка [PERSON], матеріалами справи. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 3 ст. 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території по проведенню ремонту. Згідно ст. 71 ЖК УРСР, особа втрачає право на користування житловим приміщенням у разі відсутності її без поважних на то причин понад шести місяців у даному житловому приміщенні. Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, і такими що підлягають задоволенню, оскільки факт не проживання відповідача у житловому приміщенні підтвердився під час судового розгляду справи. Відповідач безпричинно не проживає в спірному житловому приміщенні та не користується вказаним житловим приміщенням, його утриманням не займається, не сплачує комунальні послуги, і тому вона втратила право на користування ним. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, понесені нею судові витрати, а саме: 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved