Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивачі звернулися до Бахмацького районного суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з 1991 року були членами колгоспу ім.Горького, згодом реорганізованого у КСП «Крапив»янське», з якого були звільнені згідно з рішенням загальних звітно-виборних зборів уповноважених членів сільськогосподарського підприємства пайовиків від 05.03.1996 року; відповідно до списку осіб, які мають на майновий пай у майні КСП «Крапив»янське», затвердженого зборами співвласників 12.01.2008 року їм були видані свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майнові сертифікати); разом з тим, у 1995 році КСП «Крапив»янське» одержало державний акт на право колективної власності на землю, тому вони, як дійсні на той час члени КСП, мають право і на земельні частки (паї) вказаного сільськогосподарського підприємства, проте відповідних сертифікатів не отримували, тому просять визнати за ними право на земельні частки (паї) із земель бувшого КСП «Крапив»янське», зобов»язати КСП «Крапив»янське» включити їх до додаткових списків членів, які мають право на земельні частки (паї) та зобов»язати Бахмацьку РДА видати сертифікати на земельні частки (паї). В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених у позові і просили їх задовольнити в повному обсязі, вважають, що їх звільнення з членів колгоспу відбулося незаконно, оскільки вони відповідних заяв про звільнення не подавали; про те, що вони мають право на земельну частку (пай) свідчить факт отримання ними майнових сертифікатів КСП «Крапив»янське». Окрім того, позивачі запевнили, що про порушення своїх прав вони дізналися в 2009 році, коли отримали від Управління Держкомзему листа, в якому зазначалось про їх право на земельну частку (пай) із земель КСП «Крапив»янське», однак до суду вони звернулися лише в 2016 році, оскільки весь цей час шукали юриста, який би міг скласти їм відповідний позов; спочатку позивачі запевняли, що строк позовної давності ними взагалі не пропущений, а в ході судового розгляду просили поновити строк звернення до суду, вказавши причинами його пропуску довготривалий пошук компетентної особи для складання позову. Представник відповідача ТОВ «Крапив»янське» - адвокат Ковалюх В.М. в судовому засіданні вимоги позивачів до товариства не визнав, запевнив, що отримання майнового сертифіката не свідчить про абсолютне право позивачів на земельну частку (пай) із земель бувшого КСП «Крапив»янське» і просив застосувати наслідки пропуску позивачами строків позовної давності, оскільки про порушення своїх прав вони дізналися в 2009 році, а до суду звернулися лише в 2016 році. Представник відповідача - Бахмацької РДА - Сімонова С.О. в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, вважає, що [PERSON] та [PERSON] мають право на земельну частку (пай), але видати їм відповідні сертифікати наразі неможливо, оскільки вказані документи на даний час не видаються і Бахмацька РДА не розпоряджається землями ТОВ «Крапив»янське»; щодо пропуску позивачами строку звернення до суду, то вважає, що він може бути поновлений за наявності відповідного клопотання позивачів та поважних причин його пропуску. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області - Куйдіна О.В. в судовому засіданні повідомила, що дійсно, в 2009 році управління надавало на звернення [PERSON] відповідь щодо її права на земельну частку (пай) із земель бувшого КСП «Крапив»янське», проте висновок, викладений у відповіді був зроблений виключно на тій інформації, яка була повідомлена [PERSON] у зверненні до Чернігівської ОДА; перевірити відомості щодо членства позивачів в КСП на момент одержання підприємством державного акта на право колективної власності на землю при наданні вищевказаної відповіді управління не мало можливості; представник вважає, що позивачі мають право на земельну частку (пай) лише за умови підтвердження їх членства в підприємстві на час одержання КСП вищевказаного державного акта; у вирішенні спору поклалася на розсуд суду. Належним чином уповноважений представник Кропивненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області в судове засідання не з»явився; в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи без участі представника вказаного відповідача. Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно з записами в трудових книжках позивачів [PERSON] та [PERSON], здійснених на підставі протоколу № 1 від 15.02.1992 року та протоколу № 1 від 05.03.1996 року останні були прийняті в члени КСП «Крапив"янське» та звільнені з його членів відповідно. Згідно з витягом з протоколу № 1 загальних звітно-виборних зборів уповноважених членів сільськогосподарського підприємства пайовиків «Крапив»янське» від 05.03.1996 року та довідками архівного відділу Бахмацької РДА № 05-05/29 та 05-05/30 від 30.01.2017 року, було прийнято рішення про звільнення [PERSON] та [PERSON] з членів КСПП за невиконання мінімуму вихододнів протягом двох років та систематичне порушення трудової дисципліни. 10.08.1995 року Кропивненською сільською радою, на підставі рішення Кропивненської сільської ради 3 сесії 22 скликання від 16.06.1995 року був виданий державний акт на право колективної власності на землю сільськогосподарському підприємству «Крапив»янське»» с.Кропивне Бахмацького району Чернігівської області. Відповідно до списку громадян - членів КСП, який є додатком до вищевказаного державного акта, прізвища позивачів у вказаному переліку відсутні. Згідно з протоколом № 1 від 22.12.2006 року щодо розподілу земельних часток (паїв) між членами КСП «Крапив»янське», позивачі у вказаному розподілі участі не приймали і їх прізвища у протоколі відсутні. 22 листопада 2010 року на ім»я позивача [PERSON], а 22 листопада 2011 року на ім»я позивача [PERSON] Кропивненською сільською радою були видані свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП «Крапив»янське» (майнові сертифікати). Згідно з повідомленням Головного управління Держкомзему у Чернігівській області від 22.05.2009 року № Т-113/07/1210, адресованого на ім»я позивача [PERSON], останній було роз»яснено, що вона має право на земельну частку (пай), оскільки на дату отримання КСП «Крапив»янське» державного акта на право колективної власності на землю була його членом і за захистом своїх прав рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Згідно з вимогами ст.ст. 22,23 ЗК України (в редакції 1990 року) та зазначеного Указу, особа набуває право на земельний пай за наявності таких умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта. Разом з тим, відповідно до узагальнення Верховного Муду України від 01.09.2003 року практики розгляду судами земельних спорів, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого він є. До вручення КСП державного акта на право колективної власності на землю, власником землі була держава, а після передачі його КСП (у колективну власність) земля стала належати на праві спільної часткової власності тим особам, які працювали на ній і були членами цього КСП, та працівникам інших сільськогосподарських утворень. Кожен з них став власником ще не визначеної за розміром частки землі. Всі працівники колишніх господарств (колгоспів, радгоспів, інших утворень), у тому числі й пенсіонери, які залишилися членами нових підприємств, та члени підприємств, які були живими на дату отримання державного акта про передачу землі у колективну власність КСП, починаючи із зазначеної дати стали її власниками у рівних частках. Також відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. З огляду на вищевикладене, право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту передачі державного акта на право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого вона є. Таким чином позивачі, будучи членами КСП на момент отримання державного акту на право колективної власності на землю не були позбавлені права на земельну частку (пай), не дивлячись на те, що були не включені до списку осіб, який є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю сільськогосподарського підприємства «Крапив»янське». Разом з тим, суд не вважає отримання позивачами майнових сертифікатів таким, що свідчить про їх абсолютне право на отримання сертифікатів на земельну частку (пай), оскільки майновий сертифікат та порядок його видачі мають іншу правову природу і не дають правових підстав для отримання земельного паю. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, передбачено, що правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. На момент виникнення у позивачів права на земельну частку (пай) - 1995 рік, діяв Цивільний Кодекс УРСР 1963 року, згідно з вимогами ст.71 якого загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлювався в три роки. Згідно з положеннями ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у спорах про захист прав власників земельних ділянок застосовується позовна давність тривалістю у три роки, якщо інше не передбачене законом. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. В судовому засіданні було встановлено і не заперечувалось сторонами, що обидва позивачі про порушення своїх прав на земельну частку (пай), яких вони набули в 1995 році, дізналися в 2009 році, коли на ім»я [PERSON] надійшло повідомлення Головного управління Держкомзему у Чернігівській області від 22.05.2009 року № Т-113/07/1210 і причиною пропуску позовної давності вказують довготривалий пошук компетентного юриста для складання відповідного позову до суду. Однак суд не вважає вказану позивачами причину пропуску строку позовної давності поважною. Інших поважних причин пропущення строку звернення до суду позивачі не вказали. Таким чином позивачами пропущено строк звернення до суду за захистом своїх прав і під час судового розгляду не надано доказів поважності пропуску строку позовної давності, хоча суд,

Outcome: dismissed