Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12. 08. 2006 року, зареєструвавши його у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім"ї, актовий запис № 1110. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] . Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 6 394 грн. 08 коп., посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося , оскільки їх відносини вже давно перестали будуватися на почуттях взаємної любові і поваги, з серпня 2011 року не підтримують шлюбні стосунки і з цього часу проживають окремо . В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON], яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги- адвокатських послуг від 24.01. 2014 року свої вимоги підтримали та просили їх задовольнити, оскільки вважають, що збереження сім"ї та примирення не можливе. Шлюбні стосунки припинені з серпня 2011 року та з цього часу ведуть окреме господарство, проживають окремо. Крім того просить стягнути аліменти на утримання неповнолітнюьої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1 /4 частині всіх його видів звробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 21.11. 2013 року і до досягнення донькою повноліття . Також просит стягнути із відповідача на її користь понесені додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 6 394 грн. 08 коп. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 14.01. 2014 року , надавши письмові заперечення свого довірителя [PERSON] від 27.01. 2014 року, які залучені до матеріалів справи, не заперечувала проти розірвання шлюбу, та стягнення аліментів у розмірі 1 /4 частині всіх його видів звробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 21.11. 2013 року і до досягнення донькою повноліття, проти додаткових витрат заперечувала, оскільки відповідач також приймає участь у вихованні неповнолітньої доньки та додаткових витратах на утримання доньки. Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи у їх сукупності приходить до висновку, що сім"я сторін існує лише формально, між сторонами склалися ненормальні взаємовідносини, домашнє господарство ведуть окремо, проживають окремо. Наміру на примирення не мають, вважають, що збереження сім"ї неможливе, оскільки з серпня 2011 року не підтримують шлюбні відносини , домашнє господарство ведуть окремо. Майнового спору у сторін на день слухання справи про розірвання шлюбу не виникає. Тому на підставі викладеного суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході судового засідання. У відповідності з ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як вбачається з копії свідоцтва про народження ( а.с. 6) відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітнюьої доньки [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 181 СК України , кошти на утримання неповнолітніх дітей з їх батьків стягуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, оскільки відповідач являється батьком неповнолітнюьої доньки [PERSON], [INFO] від сумісного шлюбу, а тому і в цій части ні вимоги підлягають задоволення про стяггнення аліментів у розмірі 1 /4 частині всіх його видів звробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 21.11. 2013 року і до досягнення донькою повноліття, у відповідності до вимог ч.1 ст. 191 СК України. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 185 Сімейного кодексу України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Відповідно до роз'яснень п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Проте, як вбачається з матеріалів справи, суми сплачені позивачем за харчування дитини в дитячому закладі Дарницького РДА в м. Києві та суми сплачені позивачем за канцтовари, за репетитерство та на придбання велосипеда, що не можуть бути віднесені до додаткових витрат у розумінні ст. 185 СК України, а тому позовні вимоги в цій частині не грунтуються на законі і задоволенню не підлягають. Разом з тим, як вбачається з наданої квітанці від 16 червня 2013 року на суму 9 612 грн. відповідачем витрачені вказані кошти на оздоровлення доньки, що не спростовує вказаний факт і позивачка. Отже, як встановлено в судовому засіданні відповідач також приймає участь у додаткових витратах на оздоровлення неповнолітньої доньки. Також підлягає стягненню і судовий збір з відповідача у відповідності з ст. 88 ЦПК України при задоволенні позовних вимог.

Outcome: approved