Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 28.08.2020 позов [PERSON] , [PERSON] до Немирівської районної державної адміністрації Вінницької області, [PERSON] , Ковалівської об`єднаної територіальної громади Немирівського району про визнання договору оренди землі недійсним, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, задоволено, та визнано недійсним договір оренди землі, укладений між Немирівською районною державною адміністрацією та гр. [PERSON] 27 лютого 2006 року і зареєстрований у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 16 лютого 2007 року за № 040786000001. Постановою Вінницького апеляційного суду від 12.01.2021 апеляційну скаргу представника позивачів залишено без задоволення, а рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 28.08.2020 без змін. 12.02.2021 від представника позивачів [PERSON] , надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої останні просив суду, ухвалити додаткове рішення у вищевказаній цивільній справі, та визнати за [PERSON] та [PERSON] у рівних частках право власності на спадщину за законом після смерті їх батька [PERSON] , а саме: фермерське господарство «Джерело» (с. Обідне, Немирівського району, код СДРПОУ 23056121) та земельну ділянку, що розташована на території Обідненської сільської ради, площею 29,4 га для ведення сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею від 28 червня 1992 року, виданого на підставі рішення VIII сесії 21 скликання Немирівської районної Ради народних депутатів Вінницької області. Мотивуючи заяву тим, що у мотивувальній частині постанови Вінницького апеляційного суду від 12 січня 2021 року зазначено, що "Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійсно не вирішив позовні вимоги в частині визнання права власності за [PERSON] та [PERSON] у рівних частках на фермерське господарство «Джерело». Так, на момент ухвалення судового рішення та з урахуванням ухвали Немирівського районного суду від 24.01.2011 про залишення без розгляду позову в частині вимог про визнання у рівних частках права власності на спадщину за законом - на земельну ділянку, а також відповідно до ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 26.04.2011 про закриття провадження у справі в частині вимог про визнання протиправним та скасування рішення 9 позачергової сесії 24 скликання Обідненської сільської ради Немирівського району та скасувати розпорядження першого заступника голови Немирівської районної державної адміністрації № 246 від 29 серпня 2005 року залишилися невирішеними дві позовні вимоги - визнання договору оренди землі недійсним та визнання права власності в порядку спадкування на спадкове майно - фермерське господарство «Джерело». На думку позивачів, судом першої інстанції не ухвалено рішення з приводу позовних вимог, з приводу яких Сторони подавали докази і давали пояснення, а саме: - визнати за [PERSON] та [PERSON] у рівних частках право власності на спадщину за законом після смерті їх батька [PERSON] , а саме: фермерське господарство «Джерело» (с. Обідне, Немирівського району, код ЄДРПОУ 23056121) та земельну ділянку, що розташована на території Обідненської сільської ради, площею 29,4 га для ведення сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею від 28 червня 1992 року, виданого на підставі рішення VIII сесії 21 скликання Немирівської районної Ради народних депутатів Вінницької області. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] , свою заяву підтримав в повному обсязі та провив суд її задовольнити. Інші учасника справи до зали судового засідання не з`явилися про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, «… Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви». Так, суд заслухавши представника позивачів, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що при ухваленні рішення від 28.08.2020 у справі № 2-11/11 судом дійсно не було вирішено одну позовну вимогу, а саме «Визнати за [PERSON] та [PERSON] у рівних частках право власності на фермерське господарство «Джерело» (с. Обідне Немирівського району, код ЄДРПОУ 23056121) за правом на спадкування після смерті батька [PERSON] », про що і було вказано в постанові Вінницького апеляційного суду від 12.01.2021. У відповідності з пунктом 1 частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Однак, суд не погоджується з твердженням представника позивача, що судом не було ухвалено рішення з приводу позовної вимоги про «Визнання за [PERSON] та [PERSON] у рівних частках право власності на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована на території Обідненської сільської ради, площею 29,4 га для ведення сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею від 28 червня 1992 року, виданого на підставі рішення VIII сесії 21 скликання Немирівської районної Ради народних депутатів Вінницької області, після смерті їх батька [PERSON] ». Так, в рішенні Немирівського районного суду Вінницької області від 28.08.2020 вказано що, «Ухвалою від 24 січня 2011 року задоволено заяву представника позивачів [PERSON] та залишено без розгляду вимогу про визнання за [PERSON] та [PERSON] у рівних частках право власності на земельну ділянки площею 29,4 га, розташовану на території Обідненської сільської ради Немирівського району, Вінницької області за правом на спадкування після смерті батька [PERSON] (т. 1 а.с 127-128)». Що стосується вимоги про визнання за [PERSON] та [PERSON] у рівних частках право власності на фермерське господарство «Джерело» (с. Обідне Немирівського району, код ЄДРПОУ 23056121) за правом на спадкування після смерті батька [PERSON] , суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (т.1, а.с. 8). Після його смерті відкрилась спадщина, на фермерське господарства «Джерело» ( с. Обідне, Немирівського району, код ЄДРПОУ 23056121), у якому він був засновником і єдиним членом господарства, що підтверджується статутом фермерського господарства «Джерело» та довідкою № 146 про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (т.1. а.с. 17-27) У разі відкриття спадщини до 01.01.2004 до вирішення спірних правовідносин, пов`язаних зі спадкуванням, застосовується законодавство, чинне на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР 1963 року. Спадкування здійснюється за законом і за заповітом (ч.1 ст.524 ЦК УРСР). Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, після смерті [PERSON] , є його діти [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (т.1, а.с. 11) та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (т.1, а.с. 9), яка після одруження змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] (т.1, а.с. 10). Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст.548 ЦК УРСР). У ч.1 ст.549 ЦК УРСР визначено дії, що свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. 30.08.2001 [PERSON] , протягом 6-ти місяців з дня смерті [PERSON] подала в Немирівську державну нотаріальну контору від імені її, на той час малолітнього, сина [PERSON] заяву про прийняття спадщини (Т.1, а.с. 50). Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 08.12.2008 року [PERSON] визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її батька (т. 1 а.с. 12). 23 січня 2009 року нею подано до Немирівської державної нотаріальної контори належну заяву і спадщину прийнято (т.1, а.с. 51). Так, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (стст.534, 553, 555 кодексу). Відповідно до положень ст.561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення 6 місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане й раніше закінчення 6 місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, які заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає. Аналогічні положення містяться й у п. 112 Наказу № 18/5 від 14.06.1994 Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в редакції від 17.10.200 (у редакції, чинній на момент відкриття спадщини). При цьому ЦК УРСР не обмежував строку для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом. У п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.83 №4 судам роз`яснено, що відповідно до гл.4 закону від 25.12.74 «Про державний нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається громадянам, організаціям, державі нотаріальними конторами за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у встановленому чинним законодавством порядку. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визначення права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду по захист своїх спадкових прав за правилами позовного провадження. Як встановлено в судовому засідання та підтверджується матеріалами справи, позивачам не видавалася постанова нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальних дій. Таким чином, зверненню до суду з указаним позовом мало передувати вирішення питання про видачу нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій. Також, в матеріалах справи відсутні відомості про коло спадкоємців та перелік майна, яке входить до спадщини померлого [PERSON] . Відповідно до ст. 1 ЦПК України, в редакції від 01.01.2010, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відомостей про вчинення таких дій позивачем суду не надано, відповідно, матеріали справи їх не містять, а отже суд приходить до висновку про відмову у задоволення вказаної позовної вимоги, як такої яка подана передчасно. На підставі вище викладеного, керую сить ст. 270 ЦПК України,

Outcome: dismissed