Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з\~зазначеним позовом, в якому просить ухвалити рішення щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі 2200,00 грн. щомісяця, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення нею двадцяти трьох років, а також, додаткових витрат у розмірі 4400,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач, яка наразі є повнолітньою і продовжує навчання у вищому навчальному закладі на денній формі на умовах повного відшкодування витрат на навчання фізичною особою і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно коштів для належного утримання доньки не надає. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона позов підтримала в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.\~ У відповідності до\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-ТП № 103421 (а.с. 8). Згідно копії довідки № 178 Житомирського національного університету від 08.09.2017 року, [PERSON] з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року є студенткою першого курсу за освітнім ступенем бакалавр факультету економіки та менеджменту денної форми навчання (а.с. 14). Відповідно до Договору про надання освітніх послуг без номеру та без дати укладання про підготовку фахівця між Житомирським національним агроекологічним університетом в особі ректора університету [PERSON] та [PERSON] навчання здійснюється за рахунок коштів замовника, яким є [PERSON] на денній формі навчання. Статтею 180 СК України\~визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Такий обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до\~ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 Сімейного кодексу України\~визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3\~„Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" викладених у п. 20, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Дочка сторін продовжує навчання на денній формі навчання на платній основі, у звязку з чим не має можливості працювати та самостійно себе утримувати, тобто [PERSON] потребує матеріальної допомоги. На час розгляду справи домовленостей з приводу надання матеріальної допомоги доньки у звязку з її навчанням між сторонами не досягнуто. Дослідивши надані документи та враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, враховуючи обовязок батька в утриманні повнолітньої доньки, що продовжує навчання, суд вважає, що розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь її слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 2200,00 гривень щомісячно з часу подання позову до досягнення [PERSON] 23 річного віку. Виходячи з аналізу норм\~ст. 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. До особливих обставин, викладених у\~ст.185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на її навчання, розвиток, тощо, та додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком, зокрема, певних її здібностей, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично понесені або передбачувані витрати,тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. З огляду на положення ст.180\~та\~185 СК України, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов»язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430\~ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки відповідач є батьком дитини, то нарівні з матір'ю зобовязаний утримувати її до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, фізично здоровим, за станом здоровя може надавати допомогу на утримання дитини, враховуючи заявлені позовні вимоги, їх потреби, суд присуджує аліменти, які підлягають стягненню з відповідача, на утримання доньки. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Як передбачено ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням положень\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved