Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що шлюб було зареєстровано виконавчим комітетом Великофоснянської сільської ради Овруцького району Житомирської області 02.10.2009 року, однак, відносини в сім`ї не склались, на протязі тривалого часу подружжя разом не проживає, тобто фактично шлюб не існує, а тому збереження сім`ї вважає неможливим. Сторони в судове засідання не з`явились, але надіслали до суду заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі; позивач позовні вимоги підтримує, зазначає, що на примирення категорично не погоджується, оскільки проживає з відповідачем окремо і в майбутньому має намір створити нову сім`ю; представник позивача позовні вимоги підтримала, підтверджуючи в заяві, що спільне життя в сім`ї позивача з відповідачем в останній час не склалось, на протязі тривалого часу вони разом не проживають, тобто фактично шлюб не існує, після спливу терміну на примирення, який надавав суд, її довіритель категорично наполягає на розірванні шлюбу, має стійкий намір розірвати шлюб, тому збереження сім`ї вважає неможливим і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам останнього; відповідач в своїй письмовій заяві заперечує щодо задоволення позовних вимог, пояснюючи це тим, що протягом сімейного життя у подружжя ніколи не виникало думки про розлучення, позивач періодично зустрічається як із нею, так і з їхньою дитиною. Суд, дослідивши в судовому засіданні докази, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, під час якого народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 22.08.2018 року (а.с.2), копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.08.2008 року (а.с.3). Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склались, на протязі тривалого часу подружжя разом не проживає, тобто фактично шлюб не існує, позивач в майбутньому має намір створити нову сім`ю. Відповідно до ухвали Народицького районного суду Житомирської області від 11 лютого 2019 року (а.с.43), сторонам у справі, за клопотанням відповідача, надавався двохмісячний термін для примирення, але позивач, по закінченню зазначеного терміну, в своїй заяві до суду від 26.04.2019 року (а.с.49) категорично настоює на розірванні шлюбу, оскільки в майбутньому хоче створити нову сім`ю. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, відповідачем не надано доказів на спростування твердження позивача, про погіршення відносин в сім`ї, окремого проживання подружжя на протязі тривалого часу, тобто, що фактично шлюб не існує, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Щодо заперечень відповідача стосовно розірвання шлюбу з позивачем, суд зазначає, що не вправі відмовити в задоволенні позовних вимог, з огляду на наполягання позивача на розірванні шлюбу, оскільки це може бути розцінено як примушення останнього до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. До того ж, суд звертає увагу відповідача на те, що їй та позивачу надався достатній термін для примирення, протягом якого сторони не примирились і не відновили фактичні шлюбні відносини. Питання про поділ майна подружжям не ставиться. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір".

Outcome: approved