Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Приватне Акціонерне Товариство «Страхова Компанія «Українська страхова група» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу). Просить суд стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 255 138,49 грн. та судовий збір в розмірі 3 827,23 грн. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням з його підписом про вручення йому 30.01.2018 року конверту з вмістом ухвали про відкриття провадження від 09.01.2018 року, копії позовної заяви з додатками (а.с. 66) про причини неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник позивача в судове засідання не з»явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просить суд їх задоволити, крім того не заперечує щодо заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, у разі виникнення обставин викладених в ч. 1 ст. 280 ЦПК України. За таких обставин, в зв"язку із повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 06 жовтня 2015 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», надалі - Позивач та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-1810-15-00017, предметом якого є страхування транспортного засобу «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 5-6). 27 грудня 2015 року о 22 год. 15 хв. на перехресті вул. Соборна-Корольова в м. Рівне відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Фольксваген», д.н.з № [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Мітсубісі», д.н.з. № [NUMBER] під керуванням [PERSON], надалі - Відповідач. Згідно розширеної довідки ВДАІ в м. Рівне (а.с. 13) та постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2016 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась в наслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху України, а саме ст.ст. 124 КУпАП (а.с. 15-16). 08 червня 2016 року до Позивача звернувся страхувальник - [PERSON] із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування та надала при цьому усі необхідні документи (а.с. 12). 13 червня 2016 року Позивачем на підставі Звіту № 083К від 27.05.2016 року (а.с. 20-29) та заяви від 08.06.2016 року (а.с. 12) було складено страховий акт № КА-7140 та розрахунок суми страхового відшкодування, згідно яких проведено розслідування, яким підтверджено настання страхового випадку та права на виплату страхового відшкодування (а.с. 41, 42). На підставі вищевказаних документів Позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі: 305 148 грн. 49 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 10833 від 13 червня 2016 року (а.с. 43). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу винної сторони «Мітсубісі», д.н.з. [NUMBER], на момент ДТП було застраховано у СК «Уніка», за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4630380. Згідно даного полісу по постанові Вищого Господарського суду України № 910/16335/16 СК «Уніка» на рахунок Позивача було сплачено 50 000,00 грн. Сума, яка покладається на Відповідача становить 305 148,49 грн. - 50 000,00 грн. = 255 138,49 грн. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України «розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості витраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України «особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)». Відповідно до п.п. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2016 року встановлено вину відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вказана вище постанова відповідачем не оскаржувалася та є чинною. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що надані позивачем докази відповідають положенням чинного законодавства, а тому суд прийшов до висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог. Розмір страхового відшкодування об'єктивно підтверджений в судовому засіданні дослідженими належними, допустимими доказами, не спростовані відповідачем, а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 3 827,23 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved