Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернувся в суд із позовом , яким просить стягнути із [PERSON] на його користь - 24 806,22 грн. боргу за договором позики від 20.12.2014 року, а також понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач не виконав перед ним свої зобов»язання за договором позики від 20.12.2014 року\~ щодо повернення\~ 13 600 грн., процентів за користування позикою та штрафу в розмірі 0,2 %, так як \~ до 20 грудня 2015 року\~ борг не повернув, а відтак нараховано ним \~24 806,22 грн. боргу\~, це 13 600 грн. боргу + 5 399,02 грн. процентів за користування позикою + 5 807,20 грн. пені. В судове засідання позивач надав, через канцелярію суду,заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги підтримав, просив задовольнити\~ повністю та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач\~ в судове засідання не з»явився, повідомлявся, заперечень на позов\~ чи заяв на відкладення не подавав. Зі згоди \~ позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, із наступних підстав. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3\~ст. 10 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір ( ч. 3\~ст. 60 ЦПК України). Відповідно до ч.2\~ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 20 грудня 2014 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстром №2877 ( а.с. 4-5). Згідно п.1 вказаного договору позики від 20 грудня 2014 року позикодавець [PERSON] при укладанні цього договору передав позичальнику [PERSON], строком до 20 грудня 2015 року грошові кошти в розмірі 13 600 грн., що еквівалентно на день посвідчення договору 850 доларів США 00 центів. Передачу грошей здійснено до підписання цього договору. Сторони за цим договором домовились про те, що остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 20 грудня 2015 року. Повернення грошових коштів буде здійснюватись рівними частками у розмірі 1 134 грн. до 20 числа кожного місяця. Повернення грошових сум підтверджуватиметься відповідною розпискою позикодавця про одержання грошей, яку останній видаватиме позичальнику після відповідного платежу. Позивач, пред'явивши позов, посилався на те, що йому позика не повернута в повному обсязі, лише сплачено 25 травня 2016 року- 1 300 грн. та 08 липня 2016 року- 400 грн. Згідно\~\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.\~\~За правилами\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~\~\~ Згідно із ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1\~ст. 530 ЦК України).\~\~ Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). \~\~\~ Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно із ч. 1\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. У разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки Національного банку України\~(далі\~-\~НБУ) за\~весь\~строк\~користування позиченими\~коштами;\~три\~проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Відповідна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду України від 02 вересня 2015 р. у справі N 6-369цс15, яка з огляду на положення\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для застосування судами України. Договором від 20 грудня 2014 року сторонами не визначено розміру процентів, а відтак суд вважає, що позивач має право на одержання процентів на рівні облікової ставки НБУ. Загальний розмір процентів за користування позикою за період з 21 грудня 2014 року по 21 вересня 2016 року становить -5 399,02 грн. Разом з тим, п. 4 Договору передбачено, що при неповерненні суми позики своєчасно (тобто до двадцятого грудня дві тисячі пятнадцятого року) позикодавець вправі буде предявити цей договір до стягнення в строки і у порядку, передбачені чинним законодавством України (в тому числі звернутись до органів нотаріату за вчиненням виконавчого напису), та вимагати при цьому сплати штрафу в розмірі 0,2 (нуль цілих два десятих) відсотка від простроченої суми за кожен день прострочення, а сума несплаченої позики має бути виплачена з урахуванням офіційно встановленого індексу інфляції. В разі виникнення простроченої заборгованості по поверненню суми позики, суми, що виплачує Позичальник на погашення вказаної заборгованості, направляються спочатку на погашення сум пені, а потім на погашення основного боргу. Сплата пені та відшкодування шкоди не звільняє винувату сторону від виконання своїх зобовязань за цим договором в натурі. За правилами\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати\~\~кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Тобто штраф - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Пеня за період з 21 грудня 2015 року по 21 вересня 2016 року становить 7 507,20 грн. (13 600 х 0,2 % х 276, де 276- кількість днів прострочки за період з 21.12.2015 року по 21.09.2016 року). Враховуючи кошти, сплачені відповідачем в загальній сумі 1 700 грн., загальний розмір пені становить 7 507,20 грн. - 1 700 грн. = 5 807,20 грн. Таким чином,\~\~відповідач не виконав узятих на себе зобов"язань по договору\~ позики від\~ 20.12.2014 року, кошти не повернув,\~ а тому з останнього підлягає до стягнення на користь позивача сума боргу- 24 806,22 грн. ( 13 600 грн. + 5 399,02 грн. + 5 807,20 грн.= 24 806,22 грн. ). Враховуючи зазначене, вимоги позивача підлягають задоволенню. Разом з цим, відповідно до вимог \~ст. 88 ЦПК України, розмір визначених судом судових витрат, що підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача складає- 551,20 грн.\~\~\~\~ На підставі ст.ст. 192, 526, 533, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved