Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти посилаючись на те, що відповідач згідно рішення Франківського районного суду м. Львова від 12 квітня 2013 зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина щомісячно починаючи з лютого 2013 року і до досягнення ним повноліття. Однак, відповідач ухиляється від сплати аліментів. Внаслідок чого станом на 01.08.2015 року допустив заборгованість, основну частину заборгованості [PERSON] було погашено після звернення [PERSON] з позовом про стягнення аліментів. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 17 березня 2015 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи Франківського ВДВС ЛМУЮ про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задоволено частково, та рішенням Апеляційного суду Львівської області від 03.07.2015 вищевказане рішення змінено в частині розміру неустойки та стягнено з відповідача на користь [PERSON] неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 20 928 грн. Відповідач ухиляється від матеріального забезпечення сина. [PERSON] зареєстрований як приватний підприємець, здійснює підприємницьку діяльність та одержує доходи , а тому має можливість належним чином виконувати свої батьківські обов'язки щодо утримання дитини. [INFO] [PERSON] виповнилось вісімнадцять років , і [INFO] поступив до Академії Сухопутних Військ ім. Петра Сагайдачного, згідно довідки №874 від 30.07.2015 він перебуває на військовій службі - являється курсантом 1- го курсу на денній безплатній формі навчання у зв'язку з чим змінився її майновий стан. Крім того у позивачки на утриманні є ще двоє малолітніх дітей, що стверджується посвідченням. Тому просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з моменту подачі позову до суду на час навчання. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, хоч належно увідомлений про час та місце судового розгляду. Суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності, згідно ст.169, 224 ЦПК України, з постановленням заочного рішення, проти чого позивач не заперечила. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і у них народився син - [PERSON] [INFO] ,який поживає разом з матір'ю. Відповідач вихованням та утриманням дитини не займається, таким чином не виконує свого прямого батьківського обов'язку. Відповідно до рішення Франківського районного суду м. Львова від 12 квітня 2013 року вирішено стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] розмірі 450 грн. на місяць починаючи з лютого 2013 року і до досягнення ним повноліття. Як вбачається з розрахунку Галицького ВДВС ЛМУЮ від лютого 2013 року заборгованість відповідача по аліментах становить 20928 гривень. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 196 СК України передбачено відповідальність за прострочення сплати аліментів. Так, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Статтею 60 ЦПК України, передбачено обов'язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Суд враховує стан здоров'я, вік платника аліментів, який не подав доказів перебування на його утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону та підлягають до задоволення. З наведених міркувань та

Outcome: approved