Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Представник позивача адвокат - Позненко Ю.В., 16 вересня 2021 року звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій позивач просить: встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія КР №0071639 від 01 серпня 1996 року, №1932, виданий на підставі рішення Знам`янської райдержадміністрації від 29 травня 1996 року №212-р на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за нею, як спадкоємцем за законом, після матері - [PERSON] , померлої [INFO] , право на земельну частку (пай) відповідно до вказаного вище сертифіката. Вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка постійно до дня смерті проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Проживаючи разом, останні вели спільне господарство, мали спільний побут, дочка здійснювала догляд за матір`ю. Таким чином позивач прийняла спадщину [PERSON] шляхом вступу в фактичне володіння спадковим майном, що залишилося після її смерті. За життя мати позивача мала право на земельну частку (пай) в КСП «Землероб» Казарнянської сільської ради, про що на підставі рішення Знам`янської РДА від 29 травня 1996 року №212-р було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР №0071639 від 01 серпня 1996 року, №1932. Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] отримати не встигла та виявилося, що у ньому допущено описку при зазначені її про батькові, а саме замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Розбіжності при написані по батькові матері позбавили можливості позивача оформити право власності на земельну ділянку через органи нотаріату та змусили звернутися до суду з даним позовом. 13 вересня 2021 року позивач зверталася до приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області з питання видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] та їй було відмовлено і запропоновано звернутися до суду. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача Суботцівської сільської ради у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив вирішити справу [PERSON] на власний розсуд та за відсутності представника сільради. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27 серпня 2021 року (повторно), [INFO] у селі Пишне Кропивницького району Кіровограсдкьої обалсті померла [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). З 07 травня 1996 року та по день смерті [PERSON] проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Разом з [PERSON] на день її смерті, за вказаною вище адресою проживала та була зареєстрована її дочка [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався (а.с.17). У листі відділу у Знам`янському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 08 липня 2021 року зазначено, що відповідно до додатку до Державного акта на право колективної власності на землю серії КР-3 №000020 від 03 квітня 2000 року [PERSON] включена в списки членів КСП «Землероб» під № 198. Та [PERSON] внесена в Книгу реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по КСП «Землероб» Казарнянської сільської ради, сертифікат на земельну частку (пай) серія КР №0071639 від 01 серпня 1996 року №1932, на підставі рішення Знам`янської РДА від 29 травня 1996 року №212-р. Відмітка (підпис) про отримання сертифікату на земельну частку (пай) відсутня. Державні акти на право приватної власності на землю по Казарнянській сільській раді на ім`я [PERSON] не видавалися (а.с. 18). У додатку до розпорядження Знам`янської районної державної адміністрації від 12 березня 2002 року №99-р - списку громадян, яким передаються у приватну власність земельні частки (паї) із земель колишнього КСП «Землероб» міститься прізвище [PERSON] , номер по порядку 15 (а.с. 20). З відповіді Приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Томаз В.І. від 13 вересня 2021 року, адресованої позивачу вбачається, що [PERSON] звернулася до нотаріуса з питання видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] та їй було відмовлено, оскільки не було надано документів, що посвідчують право власності на майно, яке належить померлій особі. В даних, що містяться у листі органу держгеокадастру йдеться про [PERSON] , прізвище ім`я по батькові померлої особи [PERSON] (а.с. 16). Лист Приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Томаз В.І. від 13 жовтня 2021 року та Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 12 жовтня 2021 року, свідчать про те, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилася (а.с. 32,33). У своїх письмових поясненнях, адресованих суду, [PERSON] підтвердила, що [PERSON] проживала в [ADDRESS] . Протягом всього свого життя працювала в колгоспі телятницею на фермі. В зв`язку з цим отримала земельну частку (пай), ще при житті. Вона особисто знала [PERSON] та її дочку [PERSON] . Родинний зв`язок між померлою [PERSON] та позивачем підтверджується свідоцтвом про народження останньої та свідоцтвом про укладення нею шлюбу (а.с. 14,15). Факт належності [PERSON] сертифіката на право на земельну частку (пай) серія КР №0071639 від 01 серпня 1996 року, №1932, виданого на підставі рішення Знам`янської райдержадміністрації від 29 травня 1996 року №212-р на ім`я [PERSON] підтверджується ідентичністю написання її прізвища та ім`я у досліджених документахта співзвучністю по батькові [PERSON] . Вказана розбіжність у написанні по батькові спадкодавця у відповідному сертифікаті, на думку суду, пов`язана з його рідковживаністю та певною схожістю у сприйнятті на слух. Встановлення факту про який просить заявник необхідний їй для реалізації права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або в паспорті. За змістом положення ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту про який просить позивач породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне [PERSON] для реалізації права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає за необхідне встановити: факт належності [PERSON] сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР №0071639 від 01 серпня 1996 року, №1932, виданого на підставі рішення Знам`янської райдержадміністрації від 29 травня 1996 року №212-р на ім`я [PERSON] . Згідно зі ст.524 ЦК УРСР в редакції 1963 року України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними правилами спадкування до складу спадщини входять усі права та обов`язки, а також майно, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно зі ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженанаказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14 червня 1994 року, яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця. Відповідно до ст.550 ЦК УРСР в редакції 1963 року, якщо спадкоємець в установлений ст.549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай). Позивач, є її єдиною спадкоємицею першої черги і вжила передбачених законом заходів щодо прийняття спадщини, а саме фактично проживала на день смерті разом зі спадкодавцем. Інші спадкоємці, які б заявляли свої права на спадкове майно відсутні. Відповідач не заперечує проти задоволення позову. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, з урахуванням положень ст.8 Конституції України щодо верховенства права, та необхідністю збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та дотриманням фундаментальних прав окремої людини, суд вважає, що за позивачем можливо визнати право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved