Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач звернулась до суд з вказаним позовом посилаючись на ту обставину , що [INFO] року помер її чоловік [PERSON] . На день його смерті залишилось спадкове майно , а саме ? частина квартири [ADDRESS] . Однак , оскільки вказана квартира перейшла у власність їй , її чоловіку та іншим членам її родини на підставі приватизації і в свідоцтві не було визначено частки кожного з співвласників , нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом. Просила суд визначити частку [PERSON] в спільному сумісному майні у розмірі ? частини квартири [ADDRESS] та визнати за нею право власності на вказану частку в порядку спадкування за заповітом. Позивач до судового засідання не з'явилась про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином . Подала суду заяву відповідно до якої підтримала заявлений позов і просила суд задовольнити його з підстав зазначених в ньому . Представник відповідача, від Херсонської міської ради за довіреністю Сергеєва І.В. , до судового засідання не з'явилась про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином . Подала суду заяву відповідно до якої не заперечувала проти розгляду справи за її відсутності, а в частині обґрунтованості доводів позивача викладених нею в обґрунтування заявлених позовних вимог покладалась на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи , суд встановив , що [INFO] року , відповідно до свідоцтва про смерть виданого Міським ВДРАЦС ГУЮ у Херсонській області від 27 червня 2011 року , помер [PERSON] , який згідно до свідоцтва про одруження виданого Дніпровським РАЗГ м. Херсона від 14 липня 1990 року уклав шлюб з позивачем . Як слідує зі свідоцтва про право власності від 25 липня 1997 року за № 5747 виданого Управлінням обліку і використання комунального майна м. Херсона ВК Херсонської міської ради [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності разом з [PERSON],[PERSON], [PERSON] отримав у власність [ADDRESS] згідно із законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». 23 грудня 2014 року позивачу приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] з тих підстав що, позивач не надав документа який би підтверджував частку померлого у праві спільної сумісної власності, крім того свідоцтво про право власності від 25 липня 1997 року за № 5747 видане Управлінням обліку і використання комунального майна м. Херсона ВК Херсонської міської ради не було зареєстровано належним чином. Як слідує з відмітки в паспорті позивача вона зареєстрована у вказаній квартирі з 15 липня 1992 року, що також співвідноситься з відомостями зазначеними у довідці ОСББ «Вікторія» від 24 грудня 2014 року де також,відповідно до витягу з реєстру про реєстрацію в Спадковому реєстрі ( щодо реєстрації спадкової справи ) був зареєстрований та мешкав на день смерті [PERSON] Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі на 11 червня 2010 року [PERSON] склав заповіт номер якого співпадає з номером у реєстрі №3206 зазначеному на заповіті від 11 червня 2010 року, згідно до якого [PERSON] все належне йому майно заповів дружині [PERSON] , позивачу в справі . За змістом ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч.1 ст.1270 ЦК України визначено що , для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України " Про приватизацію державного житлового фонду " та п.5 " Правил про порядок передачі квартир у власність громадян " ( далі Правил) передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Відповідно до свідоцтва про право власності , яке не оспорювалось відповідачем, [ADDRESS] була передана у власність [PERSON], [PERSON],[PERSON] та , [PERSON] , що також відповідало вимогам ст.112 ЦК УРСР та ч.2 ст. 15 Закону України « Про власність» які діяли на той час , та відповідно до яких не передбачалась обов'язкова реєстрація прав власності . А оскільки майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності , де спільна власність вважається частковою , якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно , а при приватизації квартири відповідно до вимог ст. 3 Закону України „ Про приватизацію державного житлового фонду " квартири передаються громадянам у спільну часткову власність то як позивачу та і іншим співвласникам [ADDRESS] належало по 1/4 частині вказаної квартири. З урахуванням положень п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України , а також обставин встановлених судом , суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню , а права позивача підлягають захисту шляхом визнання за позивачем права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved