Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON] про зобов'язання відповідача очистити та засипати вигрібну яму, розташовану на території домоволодіння [ADDRESS], у межі між його та належним позивачці домоволодінням [ADDRESS]; зобов'язання відповідача привести у відповідність до санітарних норм його каналізаційну систему, розташовану на території домоволодіння [ADDRESS], в тому числі обладнати каналізаційні труби оглядовими вікнами, а в каналізаційному колодязі, розташованому за межами домоволодіння відповідача, забетонувати дно колодязя. Вимоги мотивовані тим, що відповідач на території своєї садиби влаштовує туалети з вигрібними ямами, а коли вони переповнюються, він їх не вичищає, а влаштовує нові, чим порушує санітарні норми та створює позивачу перешкоди для нормального користування житлом та земельною ділянкою. По території домоволодіння постійно розповсюджуються неприємні запахи, особливо в теплий час року, а вигріб є розсадником мікроорганізмів. Одна з вигрібних ям відповідача розташована на межі обох домоволодінь. В 2002 році Феодосійська міська СЕС встановила порушення санітарних норм відповідачем та видала припис на усунення порушень. Також 27.06.2002 року була винесена постанова № 126 про заборону користуватися відповідачем вигрібною ямою. Аналогічні перевірки та реагування на дії відповідача були 28.04.2004 року, 10.02.2004 року, в січні 2005 року, 30.03.2005 року17.12.2012 року. На сьогодняшній день відповідач не очистив вигрібну яму на межі домоволодінь, вона продовжує поповнюватися каналізаційними стоками. Каналізація також не приведена у відповідність санітарним нормам, внаслідок чого вода в скважині позивача не придатна до вживання. Порушення прав позивачки стало підставою для звернення з позовом до суду. Позовні вимоги були уточнені заявою від 06.02.2014 року: позивач також просила виконати рішення Феодосійського міського суду про виконання постанови Феодосійської СЕС № 126 від 27.06.2002 року про заборону використання вигрібної ями всмоктуючого типу, очищення її і ліквідації, оскільки вона розташована на водоносних шарах, що живлять свердловини питної води. Позивач, її представник в судове засідання не з'явилися, сповіщені належно, подана заява, згідно якої вимоги позову підтримані. Відповідач в судове засідання не з'явився, сповіщений належно. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.169,224 ЦПК України. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. В силу положень ст.ст. 10 ч.3, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом з матеріалів справи встановлено, що позивачу на праві власності належить ? частина житлового будинку [ADDRESS], АР Крим (а.с.123-126). Сусідній житловий будинок [ADDRESS], АР Крим, належить відповідачу (а.с.111-115). Між сторонами склалися тривалі неприязні стосунки з приводу користування вигрібною ямою, каналізаційною системою на території житлового будинку відповідача, що підтверджується матеріалами справи (а.с.8-19, 41-46, 53-60,63-73,107-110,116-122,125-126,166-197). Згідно ч.2 ст. 31 ЦПК України судом не прийнято уточнену позовну заяву від 17.02.2014 року. Позивачка не позбавлена права реалізувати свої права шляхом подання до суду окремої позовної заяви відповідно до ст.3 ЦПК України. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожний має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. В силу положень ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ухвалою суду від 30.05.2013 року по справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза. Висновком експерта № 1485 від 25.11.2013 року (а.с.132-150) встановлено, що на межі садибних земельних ділянок домоволодінь [ADDRESS] та [ADDRESS], вигрібні ями відсутні. Біля гаражу літер «В», на відстані 12,5 м від межі садибних земельних ділянок домоволодінь [ADDRESS] та [ADDRESS], є засипана ґрунтом та будівельним сміттям вигрібна яма (таблиця зображень №№ 1-4, Додаток №1). Каналізаційна система, розташована на території домоволодіння [ADDRESS], а також каналізаційний колодязь, який розташований на території загального користування смт.Курортне, біля домоволодіння гр.[PERSON], в основному відповідає санітарним нормам та правилам, за виключенням: в місці з'єднання каналізаційної труби трубу, діаметром 50 мм, до каналізаційної труби, діаметром 100 мм, відсутній каналізаційний колодязь, що не відповідає п.4.7, п.4.14 СНіП 2.04.03-85 «Каналізація. Зовнішні мережі та споруди» (таблиця зображень №№ 1-4, Додаток №1). Враховуючі, що зазначеним висновком не підтверджено наявність вигрібної ями на межі садибних земельних ділянок домоволодінь [ADDRESS] та [ADDRESS], суд не знаходить правових підстав для задоволення вимог позивача про зобов'язання відповідача очистити та засипати вигрібну яму, розташовану на території домоволодіння [ADDRESS], у межі між його та належним позивачці домоволодінням [ADDRESS]. В той же час, аналізуючі надані докази в їх сукупності, з урахуванням Висновку експерта № 1485 від 25.11.2013 року (а.с.132-150), суд дійшов до висновку, що задоволенню підлягають вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача привести у відповідність до санітарних норм - п.4.7, п.4.14 СНіП 2.04.03-85 «Каналізація. Зовнішні мережі та споруди», каналізаційну систему, розташовану на території домоволодіння [ADDRESS], що належить позивачу. Згідно ч.2,3 ст. 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Нормами статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Що стосується вимог про виконання постанови Феодосійської СЕС № 126 від 27.06.2002 року про заборону використання вигрібної ями всмоктуючого типу, очищення її і ліквідації, оскільки вона розташована на водоносних шарах, що живлять свердловини питної води, то позивачем обраний спосіб захисту всупереч нормі ст.16 ЦК України, а також зазначені вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами у справі, у зв'язку з чим задоволенню також не підлягають. З урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судові витрати, що підтверджені матеріалами справи, розподілені відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, Закону України „Про судовий збір".

Outcome: partial