overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця. В судове засідання позивач по справі не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідача в судове засідання не з"явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідач був повідомлений за місцем реєстрації його проживання, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Особа вважається повідомленою за місцем реєстрації її проживання і в тому разі, якщо вона відсутня за такою адресою. За таких підстав, за письмової згоди позивача, суд виніс ухвалу про проведення заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 25 жовтня 2002 року. (а.с. 2) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.10.2002 року, відповідач є батьком дитини, а тому згідно ст.180 Сімейного кодексу України він зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину. (а.с. 3) В даний час батьки проживають окремо. Дитина проживає зі своєю матір'ю (а.с. 6). Враховуючи стан здоров'я, матеріальне становище дитини, позивача та відповідача по справі, суд вважає, що належить стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 10 квітня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього доньки [PERSON] [INFO], мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного обов'язку утримувати дитину і матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник позов не визнали, оскільки вважають, що дитині краще мешкати разом з батьком, який має можливість здійснювати належне матеріальне утримання. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.(а.с. 3, а.с.4) Відповідно до ст.180 СК України- батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадкв, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач не виконує своїх батьківських обовязків по утриманню дитини, доказів скрутного матеріального становища відповідачем не надано, а тому з нього необхідно утримувати аліменти. На підставі ст.ст. 180, ч.3 ст. 181-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO], мотивуючи, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину. Донька знаходиться на утриманні позивача. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки на її користь, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, щомісячно починаючи із дня пред"явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про народження серії І-КГ №027291, виданого 20.06.2006 року Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, актовий запис №207, сторони по справі є батьками дитини [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, у зв'язку з чим порушуються інтереси неповнолітньої дитини. Вказані обставини підтверджують матеріалами справи. Відповідачем доказів надання допомоги на утримання дитини не надано. Так, відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. За вказаних обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів та в силу ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що під час шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO] Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину. Син знаходиться на утриманні позивача. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина на її користь, в розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи від дня пред"явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій не заперечував проти позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 21.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис №854, сторони по справі є батьками дитини - [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, у зв'язку з чим порушуються інтереси неповнолітньої дитини. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи. Відповідачем доказів надання допомоги на утримання дитини не надано. Так, відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач у поданій заяві визнав позов. За вказаних обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 17 грудня 2010 року Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 1033. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як у них відсутнє взаєморозуміння та спільні погляди на життя, у них постійно виникають конфлікти та сварки. З квітня 2015 року сторони мешкають окремо. Позивач вважає, що збереження сім"ї не є можливим, так як родина фактично розпалась, кожен живе своїм особистим життям. Заперечує проти строку на примирення. Зазначає, що майнового спору не має. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, якою підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, ухвалити рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою просить розглянути справу у його відсутність, ухвалити рішення по справі. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 17 грудня 2010 року Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 1033. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка прізвище не змінювала (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17 грудня 2010 року). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину- [PERSON], [INFO] (свідоцтво [NUMBER] від 16 червня 2011року). Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та різні погляди на життя. Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме , що сторони не мешкають разом, не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала. Суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], що належав [PERSON], померлій [INFO], й спадщину після смерті якої вона прийняла, але оформити свідоцтво про право на спадщину на будинок не може, оскільки не виготовлено правовстановлюючі документи на зазначене майно. Сторони про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, але в судове засідання не з'явились, надали заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, представник відповідача щодо задоволення позову не заперечує, представник третьої особи про причину неявки суду не повідомив. Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], 1927 р.н., що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло №7426 від 17.04.2013 року. [PERSON], померла [INFO], при житті розпорядилась належним їй майном та заповіла його [PERSON](позивачу по справі), про що свідчать копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.12.2013 року та дубліката заповіту від 10.11.1999 року. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач у встановлений законом термін звернулась до Народицької ДНК, а інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до ДНК не звертались, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №246/02-31 від 03.09.2014 року та довідкою Народицької ДНК №286/01-16 від 29.10.2014 року. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.10 ч.2 ст.5 Закону України „Про судовий збір", а тому, в порядку ст.88 ЦПК України судовий збір, розмір якого становить 243 грн. 60 коп., слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить встановити факт належності її батьку [PERSON] , який помер [INFO] , житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] , та визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивує тим, що, як єдиний спадкоємець прийняла спадщину після смерті дружини, але оформити свідоцтво про право на спадщину на зазначене домоволодіння не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння. Сторони в судове засідання не з`явились, позивач просить справу розглядати без його участі, представник відповідача щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. З довідки Народицької селищної ради Житомирської області №545/4009 від 04 листопада 2019 року вбачається, що домоволодіння [ADDRESS] належить [PERSON] . Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У суду немає підстав не довіряти наявним в матеріалах справи документам, а тому суд вважає факт належності померлому [PERSON] домоволодіння доведеним. [PERSON] помер [INFO] , позивач у справі є дочкою померлого, про що свідчать копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04 квітня 2014 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04 листопада 1976 року, свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 03 листопада 1996 року. Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (частина 2 статті 1220 ЦК України). Позивач прийняла спадщину після смерті батька, але при зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене вище домоволодіння йому було відмовлено в зв`язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОА №239197 від 30 жовтня 2019 року, листом Народицької державної нотаріальної контори №819\\01-16 від 10 грудня 2019 року та Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №58664563 від 10 грудня 2019 року та постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №690\\02-31 від 30 жовтня 2019 року. З огляду на викладене, й враховуючи те, що [PERSON] правовстановлюючі документи на домоволодіння при житті не виготовив, а тому, позивач не може оформити спадщину, маючи на це право, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини 2 статті 5 Закону України „Про судовий збір".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що шлюб було зареєстровано Виконавчим комітетом Селецької сільської ради Народицького району Житомирської області 04 листопада 1989 року, однак, відносини в сім`ї не склались та її збереження вважає неможливим. Сторони в судове засідання не з`явились, але надіслали до суду заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач з 04 листопада 1989 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, під час якого народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] й [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією паспорта позивача (а.с. 6), копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 вересня 2007 року (а.с.3) та повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05 лютого 2008 року (а.с. 2). Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Питання про поділ майна подружжям не ставиться. Відповідно до частин 3 та 4 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього ж Кодексу. Згідно з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, позов підлягає задоволенню. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України „Про судовий збір".

Outcome: approved