Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач, ПАТ «Фідобанк», який є правонаступником прав та зобов»язань АТ «Ерсте Банк», звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що 14.06.2012 року між банком та відповідачкою укладений договір про надання кредиту № 014/ZВ33К2/3/001 відповідно до умов банк зобов»язався надати відповідачці грошові кошти в сумі 5 450,00 грн. зі строком користування кредитними коштами 36 календарних місяців до 05.12.2014 року, зі сплатою 35 відсотків річних. Позивач виконав взяті на себе зобов»язання, передбачені п. 1.1 кредитного договору та в повному обсязі, встановивши ліміт кредитування відповідачці в розмірі 5 450 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № 30 від 14.06.2012 року та випискою по рахунку № [NUMBER]. В порушення умов договору відповідач допустила прострочення чергових платежів по кредитному договору, яке станом на 31.12.2013 року складає 5 391,17 грн. по кредиту та по відсоткам - 2 414,52 грн. В якості досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідачки з листами вимогами про необхідність погашення простроченої заборгованості, але остання залишила їх без відповіді та задоволення, а тому, посилаючись на умови договору та норми діючого законодавства просить задовольнити позов та стягнути з відповідачки зазначену вище суму заборгованості і судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не сповістила, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не подавала. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідачки та ухвалив розглядати справу заочно, про що представник позивача в своїй заяві не заперечував і що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14.06.2012 року між позивачем ПАТ «Фідобанк», який є правонаступником прав та зобов»язань АТ «Ерсте Банк», та відповідачкою [PERSON] був укладений договір про надання кредиту № 014/ZВ33К2/3/001 відповідно до умов якого банк зобов»язався надати відповідачці грошові кошти в сумі 5 450,00 грн. зі строком користування кредитними коштами 36 календарних місяців до 05.12.2014 року, зі сплатою 35 відсотків річних. В свою чергу відповідач, у відповідності з пунктом 2.2 вказаного договору, зобов»язалась здійснювати повернення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно 20 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, згідно з графіком погашення, наведеним в додатку № 2 до кредитного договору. Сума мінімального платежу згідно графіку становить 249, 58 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов»язання, передбачені п. 1.1 кредитного договору та в повному обсязі, встановивши ліміт кредитування відповідачці в розмірі 5 450 грн. Факт отримання відповідачкою зазначених коштів підтверджується в суді заявою на видачу готівки № 30 від 14.06.2012 року та випискою по рахунку № [NUMBER]. За статтями 526, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідач допустила прострочення чергових платежів по кредитному договору, яке станом на 31.12.2013 року складає 5 391,17 грн. по кредиту та по відсоткам - 2 414,52 грн. Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг, а також відсотки. Судом встановлено, що відповідач прострочила виконання грошового зобов'язання, а тому позивач має право вимагати від боржника погашення боргу та процентів. За ст. ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок. В якості досудового врегулювання спору позивач неодноразово звертався до відповідачки з листами вимогами від 06.03.2013 року, 13.06.2013 року та 02.08.2013 року про необхідність погашення простроченої заборгованості, але остання залишила їх без відповіді та задоволення Таким чином, суд встановив, що позов Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» доведений в суді, вимоги базуються на нормах чинного законодавства і підлягають задоволенню в повному обсязі. Стягненню з відповідачки підлягають і судові витрати, понесені позивачем при розгляді даної справи та підтверджені наданою суду квитанцією про сплату судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного і ст.ст. 526, 554, 611, 612, 625, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved