Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

у листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з позовом та просить зобов`язати Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Аграрні Біотехнології»\~розірвати трудовий\~договір,\~укладений з\~ним 04.04.2017\~року згідно\~поданої заяви\~про звільнення\~з 13.02.2019,\~зобов`язати Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Аграрні\~Біотехнології» внести запис до його трудової книжки про звільнення за власним бажанням у відповідності до ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Позов мотивує тим, що відповідно до наказу директора ТОВ «Аграрні Ботехнології» О.М. Федяй № 4 від 04 квітня 2017 року позивача було прийнято за сумісництвом на посаду комерційного директора про, що було внесено запис № 5 до трудової книжки. За виконання посадових обов`язків йому було встановлено посадовий оклад у сумі 3500, 00 грн. З грудня 2018 року відповідач припинив свою трудову діяльність, а тому і сплату заробітної плати. У зв`язку з чим позивач повідомив листом від 30 січня 2019 року засновників товариства [PERSON] та [PERSON] про припинення роботи товариством та просив у разі неможливості відновлення роботи звільнити з займаної посади та додав копію заяви про своє звільнення з 13.02.2019 року, яка була попередньо подана директору товариства та зареєстрована в журналі вхідної документації. Дані документи було отримано засновниками. Відповіді на свої листи він від засновників не отримав, але йому зателефонувала з м. Харків [PERSON] , яка, як відомо позивачу з її слів, є одним з керівників ТОВ «Аграрні Біотехнології" та попросила вислати засновницькі та інші статутні документи товариства до ТОВ «АТ БІОФАРМ», яке знаходиться в буд. 56 по вул. Чугуївській в м. Харкові. 29.05.2019 року позивачем було відправлено повний пакет документів, печатку ТОВ «Аграрні Біотехнології» в тому числі і його трудову книжку з поданою заявою про звільнення з посади комерційного директора. Після направлення\~документів на\~вищевказану адресу,\~позивач наступного\~дня зателефонував\~ [PERSON] \~та попросив\~на підставі\~поданої заяви\~внести запис\~в трудову\~книжку про\~звільнення. Він неодноразово телефонував [PERSON] з проханням внести запис до трудової книжки про моє звільнення та вислати її на мою адресу. [PERSON] обіцяла, але запису так і не вносила, а тому він знову направив листи засновникам та [PERSON] якими просив звільнити його та виплатити заробітну плату за відпрацьований період роботи до моменту звільнення. Засновники цих листів не отримали, а [PERSON] отримала. 24.10.2019 у відділенні нової пошти позивач отримав посилку з ТОВ «АТ БІОФАРМ» в якій знаходилась його трудова книжка. Запису в трудову книжку про його звільнення внесено не було. У зв`язку з чим звертається до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду сповіщався в установленому законом порядку. Зі\~згоди позивача\~суд ухвалює\~рішення при\~заочному розгляді\~справи,\~що відповідає\~вимогам ст.\~280\~ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно наказу директора ТОВ «Аграрні Ботехнології» О.М. Федяй № 4 від 04 квітня 2017 року [PERSON] було прийнято за сумісництвом на посаду комерційного директора про, що було внесено запис № 5 до трудової книжки. Відповідно до\~ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Стаття 43 Конституції України\~гарантує, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно положень ст.38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. 30.01.2019 позивач подав до директора ТОВ «Аграрні Біотехнології» Федяй О.М. заяву про звільнення з роботи з 13.02.2019. Зазначену заяву з повідомленням позивачем було надіслано також і засновникам ТОВ «Аграрні Біотехнлогії». Відповіді на дані листи позивач не отримав. У зв`язку з тим, що трудові права позивача є порушеними з підстав нереагування відповідача на заяву позивача про його звільнення з посади комерційного директора, вони підлягають захисту у судовому порядку. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності,суд приходить до висновку,що вимоги позивача про розірвання трудового договору та зобов`язання внести запис\~до трудової\~книжки \~про звільнення\~за власним\~бажанням у\~відповідності до\~ч.\~3\~ст.\~38\~КЗпП України є обґрунтованими та підлягаєютьзадоволенню.

Outcome: approved