Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з указаним позовом, в обгрунтування вказує, що вони з відповідачем перебувають в шлюбі зареєстрованому 27 січня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №06. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалось, з 2016 року виникали непорозуміння та суперечки, навіть нескладні поточні проблеми породжували сварки. Позивачка вказує, що відносини між сторонами зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах, поглядах на життя, а тому спільне проживання з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим. Просила розірвати шлюб і стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти. Сторони в судове засідання не з?явилися. До розгляду справи по суті від позивачки надійшла заява про слухання справи у її відсутність, наполягає на позовних вимогах. Просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до повноліття доньки. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 27 січня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №06. (а.с.8) На даний час подружжя проживає окремо один від одного, жодна із сторін не прагне до збереження сімї та шлюбу. За змістом ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989року (редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року) \Конвенцію ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91\, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України - Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Сторонами не надано доказів, що свідчать про обставини, що мають істотне значення та дають суду право звільнити відповідача від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір?ю і знаходиться на її утриманні. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає можливим задовольнити вимоги\~ позивача\~ та стягнути\~ з відповідача аліменти\~ на утримання\~ неповнолітньої [PERSON], [INFO]\~ в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до повноліття доньки. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved