Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення сином - [PERSON], [INFO], трирічного віку. Позивач у позові вказала, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17.03.2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (актовий запис №38). Від даного шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №115). Зважаючи на складнощі у спілкуванні, які виникли між сторонами внаслідок припинення між ними шлюбних відносин, домовленості стосовно утримання їхньої дитини та утримання позивача між ними не досягнуто. Син проживає разом з позивачем, місце реєстрації збігається з її місцем реєстрації. Позивач на даний час не може працювати, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною вона не має. Відповідач має можливість сплачувати аліменти, має стабільний заробіток, інших зобов'язань по утриманню непрацездатних та неповнолітніх осіб (крім зобов'язань по утриманню їхнього сина) немає. Позивач в судове засідання не з'явилася, була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, причини неявки до суду не пояснив, у зв'язку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 17.03.2018 року позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі (актовий запис №38). Від спільного шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданого Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №115. Малолітня дитина проживає з позивачкою, яка не працює та здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років. Судовим наказом, виданим Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області від 13.12.18 року стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON],[INFO], аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви про видачу судового наказу до суду, тобто, з 29.11.2018 року і до досягнення [PERSON] повноліття - до [INFO] року. Згідно ст.75 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, передбачене ст.84 СК України. Його особливість полягає у строковості дії - до досягнення дитиною трьох років, незалежності надання утримання від доходу дружини. Крім того, ч.4 ст. 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини, дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи до пологовий і післяпологовий догляд. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов'язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. У відповідності зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою. У зв'язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Тому є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку. Крім того, при визначенні розміру аліментів на утримання дружини, суд виходить з принципу справедливості та розумності, з урахуванням: - можливостей відповідача надавати матеріальну допомогу дружині, який є особою працездатного віку із задовільним станом здоров'я, має аліментні зобов'язання у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) на утримання малолітнього сина - [PERSON], інші особи, які б перебували у нього на утриманні - відсутні, обставин та доказів неможливості надання ним матеріальної допомоги позивачу суду не надано, - потреб дружини, яка не працює та здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує аліменти від відповідача на сина [PERSON] Враховуючи зазначене, суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення сином - [PERSON], [INFO], трьох років у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення сином трирічного віку щомісячно. Одночасно, суд приходить до переконання, що аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача будуть забезпечувати справедливе та належне утримання позивача до досягнення їх сином трьохрічного віку. Крім того, визначення аліментів у такому розмірі не буде порушувати вимоги ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" щодо загального розміру усіх відрахувань з відповідача, що не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, та буде відповідати основним соціальним гарантіям, закріпленим Конституцією України та законами України (зокрема, Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 N 2017-III, Законом України «Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999 N 966-XIV), що включають право відповідача на достатній життєвий рівень для себе не нижчий прожиткового мінімуму. Оскільки позивач подала позов 29.11.2018 року - аліменти підлягають стягненню з цієї дати. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved