Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

позивачка просить суд встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем [PERSON], яка померла 19 лютого 2013 року; визнати за нею в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], право власності на земельні ділянки площею 1,95 га, розташовані на території Соснівської сільської ради Дубенського району Рівненської області; право на завершення приватизації земельних ділянок та отримання правовстановлюючих документів в порядку спадкування за законом площею 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, 1,57 га - для ведення особистого селянського господарства на території Соснівської сільської ради Дубенського району Рівненської області, виданих [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 19 лютого 2013 року померла її мама [PERSON], яка на день смерті була постійною мешканкою с. Бондарі Дубенського району Рівненської області. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно. Зокрема до складу спадщини увійшли: житловий будинок в с.Бондарі Дубенського району Рівненської області; право на земельну ділянку розміром 1, 93 га, згідно наявного Державного акту на право приватної власності на землю ІV-РВ №039040 виданого [PERSON] 12 січня 2001 року; право на успадковані нею після смерті чоловіка [PERSON] земельні ділянки площею 1, 95 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІV-РВ №039041, на підставі виданого свідоцтва про право на спадщину за законом від 3 березня 2008 року, правовстановлюючі документи на який не були оформлені і отримані померлою; право на завершення приватизації земельних ділянок та отримання правовстановлюючих документів в порядку спадкування за законом площею 0, 25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, 1, 57 га для ведення особистого селянського господарства на території Соснівської сільської ради Дубенського району Рівненської області, виданих [PERSON] на підставі рішення Соснівської сільської ради від 29 листопада 1996 року. Її батько, [PERSON], помер 2 січня 2007 року. Після його смерті у спадщину вступила своєчасно мама, [PERSON], але документів на все майно не оформила. 29 травня 2007 року [PERSON] був складений заповіт, згідно якого все своє майно після її смерті вона заповіла у рівних частках своїм дітям [PERSON], [PERSON], [PERSON] та своєму внукові [PERSON]. Після її смерті ніхто не звернувся до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини і не має наміру цього робити і на даний час, крім неї. На час відкриття спадщини лише вона постійно проживала із матір"ю, без реєстрації, вела спільне господарство, доглянула її до смерті та поховала за власні кошти. Заяви про відмову від спадщини протягом б місяців до нотаріуса не подавала. При зверненні в нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], їй було відмовлено, у зв»язку із відсутністю реєстрації за місцем відкриття спадщини на день смерті матері. Враховуючи зазначені обставини, вона змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем для можливості подальшого оформлення свого права на спадщину на майно, на яке наявні правовстановчі документи, у нотаріуса, а також про визнання права власності на земельні частки на які відсутні правовстановлюючі докумети та на визнання права на завершення приватизації земельних ділянок та отримання правовстановлюючих документів в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем після смерті матері. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, показав, що він рідний брат позивачки. Вона доглядала батьків до смерті. З 2010 року проживала разом з матір`ю, яка була не ходяча, в с. Бондарі Дубенського району, похоронила її. Батько помер у 2007 році. На свою частку у спадковому майні він не претендує, не заперечує, щоб сестра оформила на себе спадкове майно. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], належно повідомлені про день та час розгляду справи, в судове засідання не з»явились, згідно поданої заяви, просять провести розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають повністю (а.с. 8). Свідок [PERSON] показала, що вона є дочкою позивачки. Бабуся [PERSON] померла у 2013 році. Мама проживала з нею з 2010 року в с. Бондарі Дубенського району. Бабуся хворіла на рак, була не ходяча, мама доглянула її до смерті і похоронила. Проте не може оформити спадкові права. Свідок [PERSON] показала, що вона племінниця позивачки. Її бабуся [PERSON] померла у 2013 році. Тітка [PERSON] проживала з нею на момент смерті в с. Бондарі Дубенського району. Бабуся хворіла на рак, лікувалась, тітка її доглядала, дивилась за господарством. Вирішили, щоб вона оформила на себе спадок. Заслухавши учасників, дослідивши докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] померла 19 лютого 2013 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ГЮ № 139301 (а.с. 24). [PERSON] помер 02.01.2007, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ГЮ № 030666 (а.с. 23). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.03.2008 [PERSON] спадкоємець після смерті [PERSON] (а.с. 26). У свідоцтві про народження позивачки її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Вони також зазначені батьками у свідоцтвах про народження відповідачів: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14, 15, 19). Після одруження позивачка змінила прізвище на «Шевчук» (а.с. 10). Згідно архівного витягу № 30 від 14.03.2018, рішенням Соснівської ради Дубенського району [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею площею 1,95 га, розташовані на території Соснівської сільської ради Дубенського району Рівненської області (а.с. 27). Як зазначено у довідці № 428 від 19.02.2018, виданій виконавчим комітетом Соснівської сільської ради, [PERSON] була зареєстрована та проживала на день смерті 19.02.2013 за адресою: с. Бондарі, Дубенського району, Рівненської області. На час відкриття спадщини разом з нею проживала постійно без реєстрації дочка [PERSON], вели спільне господарство, доглянула її до смерті та похоронила за власні кошти (а.с. 28). У довідці № 522 від 14.03.2018 зазначено, що згідно земельно-кадастрової книжки рахується земельна ділянка площею 0, 25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та 1, 57 га для ведення особистого селянського господарства, яка рахувалась за померлим [PERSON] В спадщину шляхом користування вступила [PERSON], але документів не оформила (а.с.29). [PERSON] 29.05.2007 склала заповіт, яким заповіла на випадок смерті усе своє майно дітям: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та внукові [PERSON] Заповіт посвідчено секретарем виконкому Соснівської сільської ради Дубенського району, зареєстровано в реєстрі за № 362 (а.с. 31). Державний акт на право приватної власності на землю ІV-РВ №039041 втрачений, про що розміщено оголошення в газеті «Скриня» (а.с. 32). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу [PERSON] № 80/01-16 від 27.02.2018, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину після смерті матері [PERSON] через неподання відомостей та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с. 30). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідачі позовні вимоги визнали. Реалізувати свої права на спадок в позасудовому порядку позивачка не може. Згідно п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У ст.1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Задовольняючи позовну заяву, суд бере до уваги покази свідків, які ствердили, що позивачка постійно проживала разом з матрі`ю на час відкриття спадщини, про це ж зазначено у довідках Соснівської сільської ради Дубенського району; визнання позову відповідачами, те, що метою встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту родинних відносин; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті неправомірно набула або володіла земельною ділянкою площею 1, 95 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-PB №039041,розташованою на території Соснівської сільської ради Дубенського району Рівненської області, в суді не встановлено. Враховуючи, що позивачка спадщину прийняла, а також, що приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за нею слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved