overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач звернулася з вказаним позовом до суду, в обґрунтування своїх вимог вказала, що їй на підставі рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 22.07.2009 року на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. В цьому житловому будинку крім неї зареєстровані її донька, син, онук та племінник - відповідач по справі - [PERSON], який з 2007 року і по теперішній час у житловому будинку не проживає та не користується ним, не сплачує комунальні послуги. Поскільки відповідач у вказаному житловому будинку не проживає більше шести місяців, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інші витрати пов»язані з утриманням будинку, не є членом її сім»ї, вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням. Просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні не з»явилася, до суду надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, справу розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув поскільки відбуває призначене вироком покарання у Арбузинській ВК №83 УДПтС України в Миколаївській області , до суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю. Представник третьої особи в судове засідання не прибув. Суд, дослідивши докази, що є у справі, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: На підставі рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 22.07.2009 року та згідно Витягу про державну реєстрацію прав від 24.12.2010 року [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] Довідкою №1060 виданою 03.07.2014 року Киселівською сільською радою Білозерського району Херсонської області та згідно записів домової книги підтверджується, що [PERSON] в [ADDRESS] зареєстрований з 31.10.2001 року, однак згідно довідки №1230 від 14.08.2014 року [PERSON] у вказаному будинку з 2003 року за місцем реєстрації не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оцінив та дослідив докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, поскільки позивачем надано достатньо доказів для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду, в якому зазначає, що 27 грудня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON]. На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги не надає, аліменти за іншими виконавчими листами не сплачує. Просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років, у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з'явився, належно сповіщений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач дійсно з 27.12.2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач вказаний батьком (а.с.3). Дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою виданою Чорнянською сільською радою № 128 від 12.02.2015 року (а.с.5). На даний час [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох річного віку, що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Каховської районної державної адміністрації Херсонської області № 257 від 11.02.2015 року (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов є належним до задоволення, оскільки відповідач не утримує дружину, в зв"язку з чим з нього необхідно стягнути аліменти на утримання дружини до досягнення сином [PERSON], [INFO] року трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду і просить, з урахуванням зменшених позовних вимог, стягувати із відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що з травня місяця 2012 року сторони припинили сумісне проживання у шлюбі. Донька проживає із позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач постійної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, участі у її вихованні не приймає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків. Факт народження дитини підтверджує свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 11 лютого 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, з якого вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. Факт перебування дитини на своєму утриманні підтверджує актом обстеження побутових умов. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просить задовольнити його в повному розмірі. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі, не заперечує поти його задоволення. На підтвердження своєї позиції надав суду письмову заяву про визнання позову, з якої вбачається, що наслідки визнання позову йому роз'яснені і є зрозумілими. В силу ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок рівною мірою стосується як матері, так і батька дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі п. 4 ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.180,182,184,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернулася з названим позовом в суд і просила стягувати з відповідача - [PERSON], [INFO], уродженця смт Поліське Київської області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], працюючого у Переяслав-Хмельницькому звіроплемгоспі, на свою користь аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 1/3 частини прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дочкою повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася. Про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. В адресу суду направила заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. В адресу суду направив заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає. Судом встановлено наступне. З матеріалів справи вбачається, що сторони, перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.10.2001 року по 12.04.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні матері і потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання не надає, але позов в письмовій заяві визнав. Відповідно до вимог ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить Закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у п.24 постанови від 12.06.2009 року №2 „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача)", суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування обставин справи. За цих обставин, позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню. З відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 1/3 частини прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття. Судові витрати на користь держави, в силу ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. В силу ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць, слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач звернулася з названим позовом в суд, обгрунтувавши його тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність порозуміння між ними. Спільне господарство вони з відповідачем не ведуть, проживають окремо, мають різні бюджети, спір щодо поділу майна між ними відсутній. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї суперечитиме її інтересам та інтересам дитини. Угоди щодо утримання дитини між ними досягнуто. Примирення між ними неможливе, шлюб носить формальний характер. Просила розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в письмовій заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в письмовій заяві просив справу слухати у його відсутності, визнає позов та просить його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Подружжя перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні матері, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та довідкою виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради №2186 від 12.12.2016 (а.с.7,8). Подружжя сімейних відносин з грудня 2013 року не підтримують, сумісного господарства не ведуть та проживають окремо. Між сторонами склались правовідносини, що регулюються ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України. Відповідно до вимог ч.4 ст. 174 ЦПК України та п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача)", суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування обставин справи. Зважаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить Закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач звернулася з названим позовом в суд, обгрунтувавши його тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні інтереси та погляди на життя. Між ними почали виникати сварки. Примирення та збереження сім'ї між ними неможливе. Просила розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в письмовій заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в письмовій заяві просив справу слухати без його участі, позов визнає та згоден на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Подружжя перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Подружжя сімейних відносин не підтримують, сумісного господарства не ведуть. Між сторонами склались правовідносини, що регулюються ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України. Відповідно до вимог ч.4 ст. 174 ЦПК України та п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача)", суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування обставин справи. Зважаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач звернулася з названим позовом в суд, обгрунтувавши його тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя. Спільне господарство вони з відповідачем не ведуть, спір щодо поділу майна між ними відсутній. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, а угоди щодо утримання дитини між ними досягнуто. Просила розірвати шлюб. Позивач [PERSON] вписьмовій заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в письмовій заяві просив справу слухати у його відсутності та визнає позов в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Подружжя перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину:доньку - [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні матері, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] та довідкою виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради №2223 від 15.12.2016 (а.с.8,9). Подружжя сімейних відносин не підтримують, сумісного господарства не ведуть. Між сторонами склались правовідносини, що регулюються ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України. Відповідно до вимог ч.4 ст. 174 ЦПК України та п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача)", суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування обставин справи. Зважаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить Закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач звернулася з названим позовом в суд. Свої вимоги обгрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось. Вони є абсолютно різними людьми, у них відсутні спільні інтереси. З весни 2011 року відповідач поїхав працювати до Росії і не надає їй та їх дітям матеріальної допомоги. Сім'я між ними розпалася, чоловік зустрів іншу жінку, з якою перебуває у фактичних шлюбних відносинах. Деякий час вона намагалася зберегти сім'ю. З 2011 року вони з відповідачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Поновлення стосунків та збереження сім'ї неможливо. Просила розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Про день на час розгляду справи повідомлена належним чином. В письмовій заяві просить розгляд справи проводити у її відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення в газеті „Урядовий кур'єр". Виходячи із принципів змагальності та диспозитивності судового процесу (ст.ст. 10, 11 ЦПК України), суд зауважує, що відповідач зобов'язаний добровільно здійснювати свої процесуальні права і виконувати свої процесуальні обов'язки. Заяв, повідомлень про причини неявки чи клопотань про відкладення справи відповідач не направляв. Зважаючи на ці обставини та згоду позивача на заочний розгляд справи, згідно ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 24.10.2016 року, проведено заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Подружжя перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.01.1998 року. Від шлюбу мають малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та дочку - [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю (позивачем по справі) та перебувають на її утриманні. Подружжя разом не проживають, сімейних відносин не підтримують, сумісного господарства не ведуть з весни 2011 року. Між сторонами склались правовідносини, що регулюються ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України. Згідно вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки відповідач зустрів іншу жінку, з якою перебуває у фактичних шлюбних відносинах, а подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дітей, які після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. З врахуванням встановлених обставин, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, стягуються з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернулася з названим позовом в суд. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, між ними постійно виникають суперечки через несумісність характерів, неповаги одне до одного. Все це негативно впливає на виховання та моральний стан дитини. Шлюбні відносини у них припинились з січня 2010 року, спільного господарства вони не ведуть, мають різні бюджети. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам дітей. Просила розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилась. про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. В адресу суду направила заяву, в якій просить проводити розгляд справи за участю її представника [PERSON], який діє на підставі довіреності №10 від 12.02.2014 року, посвідченої директором Гайшинського НВО „ЗОШ І-ІІ ступенів" ДНЗ Білоусько В.М., позовні вимоги підтримує Представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав і просив розірвати шлюб між сторонами, скільки вони тривалий період не проживають разом. Відповідач погоджується на розірвання шлюбу, так як втратив почуття кохання до дружини. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.02.2001 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач надає матеріальну допомогу в добровільному порядку. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Подружжя тривалий час не проживають та починаючи з початку 2010 року спільного господарства не ведуть, сімейних відносин не підтримують. Відповідач втратив почуття кохання до дружини і наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше продовження шлюбних відносин суперечитиме інтересам його та дружини та інтересам дитини. А позивач не бажає продовжувати шлюб із-за поведінки відповідача відносно неї. Про утримання та виховання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], сторони дійшли угоди, яка не буде погіршувати умови проживання дитини, утримання та її розвитку. За вищевстановлених обставин, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернулася з позовними вимогами до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на наступні обставини. З 30 серпня 2013 року сторони перебувають у зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області шлюбі. Шлюб між сторонами не розірваний. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З 24 серпня 2014 року сторони разом не проживають, відповідач грошової допомоги на дитину не надає, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позивачем була надана заява про уточнення позовних вимог, в якій вона прохає стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу). Позивач в судове засідання не з"явилася, надала судові письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог, і що не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений СМС-повідомленням, яке отримав 02 квітня 2015р. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 30 серпня 2013 року сторони перебувають у зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області шлюбі. Шлюб між сторонами не розірваний. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що з 24 серпня 2014 року сторони разом не проживають, відповідач добровільно грошової допомоги на утримання дитини не надає, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вищевикладене приводить суд до висновку про законність та обгрунтованість позовних вимог. На підставі ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення, в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі ст. ст. 180, 181, 182 ч.1, 183 СК України та

Outcome: approved