Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач просить суд, визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право на користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явився, подавши письмову заяву, в якій просить суд розгляд справи здійснювати за його відсутності, на задоволенні позову настоює. Відповідачі в судове засідання не з'явилися повторно, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки в судове засідання, суд не повідомили. Із врахуванням наведеного, на підставі п.3 ч.1 ст. 169, ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін та на підставі представлених суду доказів. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. В будинку позивача зареєстрована колишня дружина його брата - [PERSON], [INFO] та її дочка від першого шлюбу [PERSON], [INFO], які протягом останніх двох років в будинку позивача не проживають. Так, із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності виданого 11.06.2013 року вбачається, що позивачу на праві власності належить будинок [ADDRESS]. З Акту комісійної перевірки Стоянівської сільської ради Радехівського району № 1328 від 21.07.2015 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] з 2013 року не проживають. Відповідно до ст.3 СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Сім"я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах не заборонених законом. Відповідачі не являється членами сім"ї позивача, який є власником житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS], і не проживають в цьому будинку з 2013 року. Не уклали вони і договору з позивачем про безоплатне користування жилим приміщенням чи угоди про плату за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги, відповідно до ст.162 ЖК України. Не зверталися відповідачі з позовом в суд про продовження строку користування жилим приміщенням, чи визнання його таким, що не втратив права користування жилим приміщенням. Частина 1 статті 71 Житлового кодексу України визначає: «При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців». Стаття 72 Житлового кодексу України визначає: «Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку». Згідно ст.7 Закону України «Про вільний вибір місця проживання та свободу пересування» однією з підстав зняття особи з реєстрації є рішення суду про втрату права на користування житловим приміщенням. Із норм ст.317 Цивільного кодексу України вбачається, що Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частина 1 статті 321 Цивільного кодексу України визначає, що Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Підстав, з яких можна було би зробити висновок, що право відповідача користуватися спірним житлом зберігається за ними, як за тимчасово відсутніми (ст.71 Житлового кодексу України), суду не представлено. Приймаючи до уваги вищенаведене, ті обставини, що відповідачі з 2013 року в житловому будинку, що знаходиться в [ADDRESS] та належить позивачу на праві приватної власності, без поважних причин не проживають та ним не користуються, суд вважає, що відповідачів слід визнати такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, а позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved