Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулася в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що з 28.07.2018 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільну малолітню доньку [PERSON] , 2019 р.н. Проте спільне життя з чоловіком не склалось через різні погляди на життя. Шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться з серпня 2020. Шлюб існує формально, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Цимбал І.К. від 22.10.2020 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 07.12.2020 справу прийнято до свого провадження у зв"язку з повторним автоматизованим розподілом справи між суддями. У судове засідання для розгляду справи по суті позивач не прибула, проте направила на адресу суду заяву, в якій вказала, що просить суд розглядати справу у відсутність позивача та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про день час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву від нього не надходив, із заявами та клопотаннями до суду не звертався. З урахуванням положень ст. 280, 281 ЦПК України та з позиції позивача, викладеної в заяві, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд розглянув справу в заочному порядку. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.07.2018 сторони зареєстрували шлюб у Дарницькому районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с. 7). Сторони мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Позивач та відповідач втратили взаєморозуміння і взаємоповагу, живуть окремим життям та своїми інтересами, проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, а отже сім`я розпалась остаточно. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved