Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивачка просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок) щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Свої вимоги мотивує тим, що з 29 липня 2000 року вона, [PERSON] , перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, [PERSON] , який рішенням Долинського районного суду від 28 вересня 2015 року було розірвано. Від даного шлюбу мають двох спільних дітей: повнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина- [PERSON] , [INFO] , які перебувають на її утриманні і проживають разом з нею та її батьками. Її колишній чоловік самоусунувся від виховання та утримання дітей, не цікавиться їх здоров`ям, вихованням та розвитком. В даний час вона поставлена у важке матеріальне становище. Працювати немає можливості, так як через серйозну хворобу сина (перебуває на обліку у медичному закладі з діагнозом міопія - це патологічний стан, при якому рефракція ока поза нормою), вона повинна постійно знаходитись біля нього. Він часто перебуває на стаціонарному лікуванні в медичному закладі, проходить додаткові огляди в окуліста та приймає ліки. Таким чином вона несе додаткові витрати, які в середньому на місяць становлять 500-700 грн. Крім того, дитина росте, розвивається і відповідно постійно зростає не лише розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але й інші реальні витрати на утримання і виховання дитини. Добровільно про сплату аліментів домовитися з відповідачем не вдається, тому змушена звертатися з даного питання до суду. Їй відомо, що відповідач аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей немає, батьки та інші непрацездатні особи на його утриманні не перебувають. Також знає, що відповідач не працює, офіційних доходів в Україні не отримує. Враховуючи, що відповідач є здоровим чоловіком працездатного віку, має можливість працювати та отримувати доходи, вважає за необхідне просити суд присудити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок) щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення дитини повноліття з дня звернення до суду з цим позовом. Позивачка [PERSON] , в судове засідання не з"явилася, однак її представники за довіреністю- [PERSON] та [PERSON] подали заяву, згідно якої просять справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини розглядати у їхній відсутності. Позов підтримують в повному обсязі (а.с.29-30). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причину своєї неявки суд не повідомив, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с. 28). Від нього не поступив відзив на позов. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції , передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. У відповідності до вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Про те, що у сторін за час спільного проживання [INFO] народився син, [PERSON] , свідчить копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 24.03.2012 року (а.с.5). Згідно копії рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 28.09.2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 29.07.2000 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №92 - розірвано (а.с.7-9). Син проживає разом з матір`ю, знаходяться на повному її утриманні, що підтверджується згаданим вище рішенням та довідкою про склад сім"ї №946 від 18.02.2020, виданою Долинською міською радою (а.с.6). З позовної заяви встановлено, що батько участі у матеріальному забезпеченні сина не бере та ухиляється від покладеного на нього обов"язку систематично його утримувати та допомагати. Як встановлено також з метеіалів справи відповідач на даний час офіційно не працює та не має стабільного доходу. Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований, немає постійного доходу та регулярного заробітку, то суд, враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і роз`яснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу. Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки [PERSON] , матеріальне становище відповідача [PERSON] , те, що він тимчасово не працює, не має стабільного доходу, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, стан здоров?я їхнього сина [PERSON] , те що він перебуває на обліку у медичному закладі з діагнозом міопія, що підтверджується копіями виписки з історії хвороби, догоспітального клінічного протоколу та скеруванням, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1500,00 гривень, щомісячно. Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 141, 166, 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved