Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду із позовом і просить визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,920 га, що розташована на території Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 204253 від 08 серпня 2003 року. Посилається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на вищезазначену земельну ділянку. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги. Інших спадкоємців, в тому числі тих, що мають право на обов`язкову частку у спадщині, немає. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за земельну ділянку в зв`язку з тим, що ним не було надано витягу з Державного земельного кадастру. Зареєструвати дану земельну ділянку в даний час неможливо у зв`язку із смертю її власника. Факт належності померлій [PERSON] вищезазначеної земельної ділянки підтверджує копією державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 204253 від 08 серпня 2003 року; копією листа Відділу у Переяслав-Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 28 лютого 2020 року; звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки. Право позивача на спадщину підтверджує копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 04 вересня 1961 року; копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] ; копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 10161646 від 25 червня 2007 року; копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21 травня 2007 року Державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Воробей О.М.; довідкою Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 51 від 01 квітня 2020 року; актом депутата Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області від 30 березня 2020 року; копією паспорта позивача; матеріалами спадкової справи відносно померлої [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник відповідача, Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в підготовче судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Розгляд справи здійснюється відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , суд дійшов висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин положень Цивільного кодексу Української РСР ( в редакції від 18 липня 1963 року). Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до ст.524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч.1 ст.529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ч.2 ст.529 ЦК Української РСР). Статтею 548 ЦК Української РСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п.п.9, 10 Розділу VII „Прикінцевих і перехідних положень" Закону України „Про Державний земельний кадастр" №3613-VI від 07 липня 2011 року „ до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними". Право власності спадкодавця [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,920 га, що розташована на території Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, представник позивача підтверджує копією державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 204253 від 08 серпня 2003 року (а.с.14). Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п.10 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 вищезазначеної статті ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України. Питання судових витрат вирішити відповідно до ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК України, ст. 125 ЗК України,

Outcome: approved