Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на домоволодіння, яке знаходиться по [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що у 1965 році його бабуся [PERSON] побудувала спірне домоволодіння, а 24 травня 2011 року вона склала на його користь заповіт, яким заповіла йому вказане домоволодіння. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на домоволодіння по [ADDRESS] Він є спадкоємцем за заповітом, а спадкоємцем першої черги за законом є його батько [PERSON] - відповідач по справі. При наявності заповіту останній позбавлений своєї частки у спадщині. Крім того на спірне спадкове майно батько не претендує. Для оформлення спадщини він звернувся до Першої Ржнятівської нотаріальної контори, однак йому відмовлено в оформленні спадщини через відсутність документа про право власності на спадкове домоволодіння. За таких обставин, він не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Сторони у судове засідання не з"явилися, направили суду заяви про розгляд у їх відсутності, позивач позов підтримує, відповідач визнає. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. У [ADDRESS] знаходиться домоволодіння, яке складається з житлового будинку, літньої кухні , трьох сараїв, колодязя, воріт та огорожі, що підтверджується копією технічного паспорта виданого ПП «ОЛВІР» 6 березня 2014 року (а. с. 13-15). Власником даного домоволодіння була [PERSON] що підтверджується копією будівельного паспорта № 1225 (а. с. 7). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 9 ). Остання заповіла позивачу домоволодіння, яке знаходиться у [ADDRESS] що підтверджується заповітом, складеним [PERSON] 24 травня 2011 року (а. с. 8). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а відповідно до ст. 1223 названого кодексу, право на спадкування за заповітом мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 названого кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до статі 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Аналізуючи надані позивачем письмові докази судом встановлено, що [PERSON] була власником спірного майна, яке заповіла позивачу. Останній належним чином прийняв спадщину після смерті спадкодавця, оскільки у встановлений законом строк звернувся в нотаріальну контору з відповідною заявою. Спір між сторонами з приводу спадкового майна відсутній. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння, що підтверджується листом нотаріуса Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори № 134\\02-14 від 19 лютого 2014 року (а. с. 10) . Отже у позасудовому порядку свої спадкові права позивач захистити не може, а тому право власності на спадкове майно за ним необхідно визнати рішенням суду.

Outcome: approved