Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Представник заявника [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей від 07 вересня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 17, є батьком заявника [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . Мотивуючи свої вимоги, представник заявника вказує, що в свідоцтві про народження заявника її батька визначено, як « [PERSON] ». При отриманні ним в 1977 році повторного свідоцтва про народження, його ім`я визначено, як « [PERSON] ». В подальшому, батько заявниці отримав паспорт громадянина України, де його ім`я визначено, як « [PERSON] ». Викладенні обставини, перешкоджають заявниці довести факт її родиних відносин та є перешкодою для отримання нею громадянства України. Факт того, що [PERSON] є батьком заявниці підтверджується їх спільним прізвищем « [PERSON] » та « [PERSON] », місцем постійного проживання заявниці, яка з моменту проживання на території України проживала в будинку батька. Крім того, факт родинних зв`язків між заявницею та [PERSON] є загально відомим серед жителів с. Бабенківка Перша. Ухвалою судді від 02.12.2019 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами окремого провадження. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Представник заявника в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи Каланчацької селищної ради Херсонської області в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про визнання заявлених вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що в свідоцтві про народження заявника прізвище та ім`я її батька визначено, як « [PERSON] ». В подальшому, зокрема, в паспорті громадянина України ім`я батька заявниці визначено, як « [PERSON] ». Викладенні обставини, перешкоджають заявниці довести факт її родиних відносин та є перешкодою для отримання нею громадянства України. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв"язку із втратою годувальника. Факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для реалізації свого права на отримання громадянства України, тому встановлення даного факту породжує для заявника певні юридичні наслідки. Факт того, що [PERSON] є батьком заявниці підтверджується спільним прізвищем визначеним в свідоцтві про народження заявника « [PERSON] » та паспортні її батька « [PERSON] ». Визначення по-різному імені батька заявника, як « [PERSON] » та « [PERSON] », суд розцінює, як помилки допущені компетентними органами при видачі правовстановлюючих документів. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] є громадянкою Резпубліки Узбекистан, однак суд враховує роз`яснення, викладені в п. 7 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-754/0/4-13, відповідно до яких Іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи мають такий же процесуальний статус в цивільному процесі, як і громадяни України. Кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом (стаття 8 Загальної декларації прав людини). Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України (частина перша статті 26 Конституції України). На підставі статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. У Рішенні Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп роз`яснено, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене. За таких обставин, враховуючи, що розбіжності у документах, що підтверджують родинні відносини між заявником та її батьком унеможливлюють отримання останньою громадянства України, надані заявником докази на підтвердження факту родинних відносин у контексті положень статей 77-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, то суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved