Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Класік Страхування життя» (далі за текстом ПрАТ «Класік Страхування життя»/ страхова компанія) про захист прав споживачів, стягнення суми страхового відшкодування та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 05.04.2007 року її чоловіком [PERSON] було укладено договір добровільного страхування життя № 100 000 3009 (далі за текстом - договір страхування) зі страховою компанією «Чеська страхова компанія», правонаступником якої є на даний час ПрАТ «СК «Класік Страхування життя», за яким вона є Вигодонабувачем. 05 вересня 2014 року із її чоловіком стався страховий випадок, передбачений умовами укладеного договору страхування, її чоловік помер внаслідок розбійного нападу. На виконання умов договору страхування, вона 13.09.2014 року направила на адресу відповідача в електронному вигляді заяву на отримання страхової виплати, а також особисто додатково звернулась 30.12.2014 року із заявою до офісу страхової компанії на отримання страхової виплати, надавши всі необхідні документи за умовами договору страхування. У січні 2016 року відповідач повідомив її, що випадок, який стався із її чоловіком не визнається відповідачем як страховий, у звязку з чим вона має право тільки на отримання викупної суми на дату смерті чоловіка як застрахованої особи. З даними діями відповідача вона не згодна, оскільки згідно п. 3.1.2., п.3.2.1 договору страхування життя смерть внаслідок нещасного випадку відноситься до страхового випадку. Вважає, що відповідач повинен їй здійснити виплату страхової суми у розмірі 50100 гривень з урахуванням інфляційного збільшення, трьох відсотків річних відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, а також сплатити їй пеню у відповідності до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у звязку із простроченням здійснення страхової виплати. Крім того, позивач вважає, що діями відповідача їй спричинена моральна шкода, оскільки був порушений її звичний уклад життя, нормальних життєвих звязків, їй приходилося додатково приїздити до м.Київ, щоб самостійно особисто подавати заяву безпосередньо до офісу відповідача, що на її думку затягувало розгляд заяви, однак, і після цього її заява розглянута не була тривалий проміжок часу, внаслідок чого їй довелось звертатися зі скаргами до контролюючих органів. Також з боку відповідача їй надавалась неправдива інформація щодо відсутності поштового сполучення із містом Маріуполь в обґрунтування причин неподання відповіді и не здійснення дій щодо розгляду її заяви, вона вимушена була ходити по різним інстанціям, відвідувати адвоката, писати скарги, їздити до м.Київ та звертатися до суду. Зазначала, що в її родині сталася велика біда, загинули її чоловік та батько, двоє похорон одночасно, вона залишилася з двома неповнолітніми дітьми, а неправомірні дії відповідача ще більше погіршили її стан, вона стала нервовою, погіршився її стан здоровя, в неї почався сильний головний біль, безсоння, вона опинилася у стані хронічного стресу, відчувала постійний страх та хвилювання з приводу грошей, оскільки за життя чоловіка вона була домогосподаркою, а її чоловік був годувальником родини, їй прийшлось оформлювати боргові зобовязання, звертатися за допомогою до родичів. Вона розраховувала на отримання страхової суми, щоб полегшити життя собі та дітям, оскільки вони залишилися без годувальника, однак з вини відповідача гроші їй не сплачені. В процесі розгляду справи позивачка неодноразово збільшувала позовні вимоги, в остаточній їх редакції просила стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 47 725,33 гривень, пеню у відповідності до ч.5.ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 1 094 638,16 гривень; суму інфляційного збільшення (індекс інфляції) у розмірі 26351,03 гривні; 3% річних, що дорівнює 2999,01 гривень, а всього: 1 171 713,53 гривні та моральну шкоду у розмірі 100 000 гривень. Позивачка до судового засідання не зявилася, від неї до суду надійшла заява, в якій вона просила суд розглянути справу без її присутності за участю її представника адвоката [PERSON] В заяві також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник позивача адвокат [PERSON], діюча на підставі угоди про надання правової допомоги, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в остаточній редакції у повному обсязі, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяви. Додатково зазначила, що на час настання страхового випадку 05 вересня 2014 року селище Красноармійське Новоазовського району не входило в перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, даний населений пункт було включений в даний перелік розпорядженням КМ України від 30 жовтня 2014 року після настання страхового випадку, а тому відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування внаслідок спричинення смерті чоловіку позивачки діями військових або незаконних збройних сил є не обґрунтованою та безпідставною. Крім того на час настання страхового випадку на території селища Красноармійське Новоазовського району органи державної влади здійснювали свої повноваження, що спростовує причини відмови відповідача у виплаті страхового відшкодування. Селище Красноармійське Новоазовського району було включено в перелік населених пунктів, в яких органи державної влади тимчасово не здійснювали свої повноваження розпорядженням КМУ № 1085-р від 7.11. 2014 року в редакції від 18.02.2015 року, що свідчить про те, що на час настання страхового випадку, загибелі чоловіка позивачки, на території селища Красноармійське Новоазовського району діяли органи державної влади та антитерористична операція не провадилася, тому відмова у виплаті страхового відшкодування є незаконною. Просила задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON], діючий на підставі довіреності, позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. В обґрунтування заперечень посилався на те, що відмова у здійсненні виплати страхового відшкодування пояснюється тим, що відсутні правові підстави для здійснення страхової виплати, оскільки з 7 квітня 2014 року на території Донецької та Луганської областей незаконними збройними формуваннями вчиняються дії, повязані із захопленням державних та громадських будівель і споруд, незаконним заволодінням транспортними засобами, умисними вбивствами, захопленням заручників,блокуванням і пошкодженням обєктів транспортної системи тощо, що створює безпосередню загрозу життю і безпеці громадян, збереженню їх майна, обмежують свободу пересування територією зазначених областей. У звязку з чим з 07 квітня 2014 року територія Донецької області Указом Президента України визначена районом проведення антитерористичної операції, відповідно до ст. 12 Закону України «Про боротьбу з тероризмом». Згідно із ч.2 п.11) додатку до розпорядження КМ України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить с. Красноармійське, а тому заявлена страхувальником подія, яка відбулася в населеному пункті, де провадилася антитерористична операція, не може бути визнана страховим випадком, а тому не породжує обовязку страховика щодо виплати страхового відшкодування. Крім того, підтвердженням, що смерть застрахованої особи настала внаслідок подій, передбачених п.4.1.4 Правил страхування, відповідно до якого не вважається страховим випадком: війна, навала, дії іноземних ворогів, ворожі дії (незалежно від того, чи була оголошена війна), громадська війна, повстання, революція, бунт або дії військових або незаконних збройних сил; дії військової або узурпаторської сили, дії будь-якої особи від імені та у звязку з будь-якою партією або організацією, чия діяльність спрямована на силове скинення влади, юридичні або фактичні силові дії уряду, є копія кримінального провадження по факту вбивства [PERSON] та [PERSON] та викрадання [PERSON] З пояснень потерпілої [PERSON] вбачається, що вбивство застрахованої особи та її викрадання вчинили терористи так званої «ДНР». Вважає, що позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог. Крім того суду пояснив, що відповідач здійснив оплату викупної суми у розмірі 3942,70 гривень, що підтверджується платіжним дорученням, а тому немає підстав для стягнення пені або будь-яких штрафних санкцій, оскільки відповідач не порушив умови Договору страхування, у звязку з чим не прострочив грошове зобовязання. Умовами Договору страхування передбачена відповідальність Страховика за неналежне виконання умов договору, а саме за несвоєчасне здійснення страхової виплати (викупної суми) з вини Страховика, останній сплачує [PERSON] (Вигодонабувачу) пеню у розмірі 0,01% від суми сплаченої страхової виплати (викупної суми). Враховуючи зазначене, положення щодо відповідальності страховика закріплені в Законі України «Про страхування» та главі 67 ЦК України, є спеціальними нормами права, а в Законі України «Про захист споживачів» загальними. Вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивачки про відшкодування моральної шкоди, оскільки між сторонами існують договірні правовідносини, які врегульовані спеціальним Законом та ЦК, норми статей 625, 992, які не передбачають такого виду відповідальності, як відшкодування моральної шкоди. Можливість відшкодування моральної шкоди у таких правовідносинах не виключається у випадку, якщо сторони передбачили таку відповідальність в укладеному договорі. Просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 квітня 2007 року [PERSON] було складено та в подальшому подано до Закритого акціонерного товариства «Чеська Страхова компанія Україна Страхування життя» (далі за текстом ЗАТ «Чеська страхова компанія») заяву на укладення договорів добровільного страхування життя № 100 000 3009 - 1 (за основною програмою страхування) та № 100 000 3009 2 (за додатковою програмою страхування), з зазначенням його як [PERSON] особи, громадянки [PERSON] Вигодонабувачем, в якій останній пропонував застрахувати його за наступними програмами: - за основною програмою страхування «Моє багатство», варіант: «Класік»» за ризиками: «Дожиття чи смерть [PERSON] особи в результаті Нещасного випадку або Хвороби», за якою страхова сума становить 30000 гривень, та за додатковою програмою за основним ризиком «Смерть [PERSON] особи», страхова сума становить 100 гривень, за додатковими ризиками, зокрема, «Смерть в результаті Нещасного випадку», страхова сума за яким становить 20000 гривень, що підтверджується копією відповідної заяви [PERSON]. З заяви [PERSON] на укладення договорів добровільного страхування життя вбачається, що факт укладення договору добровільного страхування життя посвідчується страховим полісом, який надається [PERSON] особі після сплати страхового внеску у повному обсязі. Судом встановлено, що факт укладення договорів добровільного страхування життя № 100 000 3009 - 1 за основною програмою страхування та № 100 000 3009 2 за додатковою програмою страхування на підставі поданої заяви [PERSON] посвідчено відповідними полісами добровільного страхування життя ЗАТ «Чеська страхова компанія», згідно яких за ризиками: «Дожиття чи смерть [PERSON] особи в результаті Нещасного випадку або Хвороби» страхова сума, належна до виплати визначена у розмірі 30000 гривень, за ризиком «Смерть [PERSON] особи» - 100 гривень, за додатковим ризиком «Смерть в результаті Нещасного випадку» - 20000 гривень; ставка гарантованого інвестиційного доходу, що розраховувалась при розрахунку страхового тарифу становить 4%, дата початку дії договорів 25.04.2007 року, дата закінчення дії договорів - 24.04.2032 року. При цьому, у полісах добровільного страхування життя, що складені на підтвердження факту укладення договорів добровільного страхування за заявою [PERSON] зазначені особливі умови, посилання на які відсутні у заяві [PERSON] та у Правилах добровільного страхування життя, а саме зазначено, що за несвоєчасне здійснення страхової виплати (викупної суми) з вини Страховика, останній сплачує [PERSON] (Вигодонабувачу) пеню у розмірі 0,01% від суми невиплаченої страхової виплати (викупної суми) ( т.1а.с.24-26). З матеріалів справи вбачається, що правонаступником Закритого акціонерного товариства «Чеська Страхова компанія Україна Страхування життя» є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Класік Страхування життя», що підтверджується довідкою про правонаступництво( т.2 а.с.72.) З свідоцтва про смерть серія І-НО № 950237, виданого повторно 26.07.2016 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, вбачається, що [PERSON] помер 05 вересня 2014 року, актовий запис № 1208 (т.1, а.с. 137). Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 3292, виданого 06.09.2014 року Маріупольським відділенням Донецького облбюро судмедекспертизи та довідки про причини смерті № 3292 [PERSON] помер 05 вересня 2014 року, місце смерті: село Красноармійське Новоазовського району Донецької області; причина смерті: скрізне вогнепальне кульове поранення голови з грубим руйнуванням речовини головного мозку (т.1 а.с.30). В судовому засіданні було встановлено, що на момент смерті [PERSON] укладені договори добровільного страхування життя були діючими, при житті [PERSON] належним чином виконував свій обовязок щодо сплати за ними страхових платежів. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (т.1 а.с. 141), подружжя Мазур має двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (т.1 а.с. 139, 140). Матеріалами справи встановлено, що 30 грудня 2014 року ПрАТ «Класік Страхування життя» за вхідним № 05/7140 було зареєстровано заяву [PERSON] на отримання страхової виплати, датовану 13 вересня 2014 року, згідно якої остання просила здійснити їй як вигодонабувачу в межах укладених [PERSON] договорів добровільного страхування страхові виплати внаслідок настання страхового випадку смерті [PERSON] особи внаслідок нещасного випадку розбійного нападу на родину, в заяві позивач зазначала, що смерть [PERSON] особи настала внаслідок кульового поранення. Разом із заявою [PERSON] подані додаткові документи: копія заяви на укладення договорів добровільного страхування, копія документу, що посвідчує особу заявника, нотаріальна завірена копія свідоцтва про смерть застрахованої особи; копія довідки про причину смерті; копія лікарського свідоцтва про смерть; реквізити банку для перерахування коштів; пояснювальна записка (т.1 а.с.28-30), тобто [PERSON] були подані всі необхідні документи для одержання страхової виплати Вигодонабувачем у випадку смерті як того вимагали положення п.п. 15.3, 15.3.1., 15.3.2. Правил страхування, надання будь-яких інших документів Страховиком від позивачки не вимагалось. З матеріалів справи вбачається, що 03.04.2015 року після спливу трьох місяців з моменту подання позивачкою [PERSON] заяви на виплату страхової суми її було проінформовано, що прийняття рішення про здійснення страхової виплати відстрочено до трьох місяців до отримання підтвердження або всіх необхідних документів (т.1 а.с.37). Судом встановлено, що ПрАТ «Класік Страхування життя» листом від 07.12.2015 року проінформувало [PERSON], що відповідно до п.п. 4.1.3, 4.1.4, 14.13.4. Правил страхування, страхова компанія не визнає випадок страховим, тому виплата Страхової суми здійснюється у розмірі Викупної суми на дату смерті [PERSON] особи. При цьому, в даному листі страхова компанія зазначила, що відповідно до заяви на здійснення страхової виплати вбачається, що смерть застрахованої особи настала внаслідок кримінального злочину або дії військових або незаконних збройних сил (т.1 а.с.39) Згідно копії платіжного доручення № 1452 від 07.12.2015 року на рахунок [PERSON] було перераховано ПрАТ «Класік Страхування життя» 3942,70 гривень, призначення платежу: виплата страхової суми згідно договору страхування життя № 100 000 3009 1 від 25.04.2007 року (т.1а.с.41). Факт надходження даної суми був підтверджений представником позивачки в судовому засіданні. Судом встановлено та не заперечувалося представником відповідача, що за фактом смерті [PERSON] 06 вересня 2014 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань з зазначенням правової кваліфікації злочину: п.1.ч.2 ст. 115 Кримінального Кодексу України; у фабулі зазначено: 06.09.2014 року до чергової частини Іллічівського РВ ММУ надійшло повідомлення про те, що до моргу м.Маріуполя доставлено два трупи [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з с.Красноармійське Новоазовського району, в ході огляду трупів виявлені вогнепальні поранення характерні для насильницької смерті, що підтверджується відповідною довідкою витягом з кримінального провадження № 12014050800002415 (т.1 а.с.118). З матеріалів справи також встановлено, що 06 вересня 2014 року до чергової частини Орджонікідзевського РВ ММУ звернулася [PERSON] з повідомленням про те, що 05.09.2014 року невстановлені особи, які були одягнуті у військову комуфляжну форму, знаходячись у с.Красноармійське Новоазовського району Донецької області викрали громадянку [PERSON], [INFO], за даним фактом були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань з зазначенням правової кваліфікації злочину: ч.2 ст. 146 Кримінального Кодексу України та розпочате кримінальне провадження № 12014050790002536 (т.1 а.с. 119). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками позивачки [PERSON], родинний зв'язок підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON] та свідоцтвом про шлюб останньої, що містяться в матеріалах справи (т.1 а.с. 141, 142). Аналізуючи виниклі правовідносини суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та п. 3 ст. 20 Закону України Про страхування передбачено, що при настанні страхового випадку страховик зобовязаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно з ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно п. 3.1.2., п.3.2.1 Правил страхування, смерть внаслідок нещасного випадку є страховим випадком. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Не визнаючи нещасний випадок, що стався з [PERSON] страховим, відповідач посилався на пункти 4.1.3, 4.1.4., 14.13.4. Правил страхування. Суд не може погодитися з даними діями відповідача та розцінити їх як законні у звязку з наступним. Згідно п. 14.13.4. Правил страхування підставами для відмови Страховика у страховій виплаті та виплати викупної суми є, зокрема, ненадання документів, які підтверджують факт настання страхового випадку. В судовому засіданні встановлено та підтверджено поясненнями представника відповідача, що страховій компанії своєчасно надані документи, що підтверджують смерть застрахованої особи [PERSON]. Пункт 4.1.3 Правил страхування, на який посилається відповідач як на підставу відмови у здійсненні страхової виплати передбачає, що не вважається страховим випадком, якщо інше не передбачено договором страхування, зазначені в п.3.2.1, 3.3., 3.4. цих Правил, які відбулися із застрахованою особою внаслідок здійснення [PERSON] особою або Вигодонабувачем дій, у яких правоохоронними, слідчими або судовими органами встановлений склад кримінального злочину, дрібного хуліганства або бійки, ініціатором якої була [PERSON] особа, незалежно від того чи була притягнута ця особа до суду чи ні. Пункт 4.1.4 встановлює, що не вважається страховим випадком, якщо інше не передбачено договором страхування, зазначені в п.3.2.1, 3.3., 3.4. цих Правил, які відбулися із застрахованою особою внаслідок війни, навали, дії іноземних ворогів, ворожих дій (незалежно від того чи була оголошена війна), громадянська війна, повстання, революція, бунт, або дії військових або незаконних збройних сил; дії військової або узурпаторської сили, дії будь-якої особи від імені та у звязку з будь-якою партією або організацією, чия діяльність спрямована не силове скинення влади, юридичні або фактичні силові дії уряду. Жодних доказів того, що відносно померлого [PERSON] або позивачки [PERSON] заведено будь-яке кримінальне провадження, що смерть [PERSON] настала внаслідок дій військових або незаконних збройних сил суду не надано. Указом Президента України від 14 квітня 2914 року № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» уведено в дію відповідне рішення Ради національної безпеки і оборони України щодо проведення антитерористичної операції на сході України. Тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення АТО або переселилися з неї під час її проведення, визначено Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року №1669-У11, за змістом частини першої статті 1 якого періодом проведення АТО є час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Згідно з частиною другою зазначеної статті територія проведення АТО - це територія України, на якій розташовано населені пункти, визначені у затвердженому КМ України переліку, де провадилася АТО. У подальшому на виконання вимог абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України ««Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням КМ України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено переліки населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до яких, у тому числі, включено с. Красноармійське Новоазовського району. Судом встановлено, що страховий випадок смерть [PERSON] настав 5 вересня 2014 року. На час настання страхового випадку с. Красноармійське Новоазовського району не входило в перелік населених пунктів, де провадилася АТО, відповідно до вищевказаного розпорядження КМУ, що спростовує позицію відповідача, що смерть страхувальника настала внаслідок дій військових або незаконних збройних сил, тому суд дійшов до висновку, що заявлена позивачкою вигодонабувачем подія смерть чоловіка може бути визнана страховим випадком, та породжує обовязок страховика щодо виплати страхового відшкодування позивачці. Така позиція суду узгоджується з постановою ВСУ від 03.02.2016 року у справі № 3-1289гм15, в якій зазначено, що тільки у випадках проведення антитерористичної операції на сході України, у тому числі за місцем розташування застрахованого майна, заявлена страхувальником подія не може бути визнана страховим випадком, а тому не породжує обовязку страховика щодо виплати страхового відшкодування. Також суд вважає за необхідне зазначити, що рішення страховика не може ґрунтуватися на припущеннях, однак, як вбачається з правової позиції відповідача страхова компанія взагалі не визначилася з конкретною обставиною для відмови у здійсненні страхової виплати, оскільки навіть сама підстава для відмови сформульована суперечливо «або кримінальний злочин або дії військових або незаконних збройних сил», що є неприпустимим та на думку суду вищевказані підстави є взаємовиключними та не можуть бути застосовані одночасно. Більш того, з матеріалів справи вбачається, що за фактом смерті [PERSON] відкрите кримінальне провадження, яке кваліфіковане за п.1.ч.2. ст. 115 Кримінального кодексу України, а саме як умисне вбивство двох або більше осіб. При цьому суд критично ставиться до доводів представника відповідача в тій частині, що з пояснень [PERSON] та інших свідків, допитаних в межах кримінального провадження, відкритим за фактом викрадення [PERSON], вбивство [PERSON] було здійснене особами, одягненими у військову камуфляжну форму, та є всі підстави вважати, що смерть застрахованої особи виникла внаслідок дій військових або незаконних збройних сил, що підпадає під положення п.4.1.4. Правил страхування, оскільки зазначені факти не можуть підтверджуватися протоколом допиту, в якому фіксуються процесуальні дії та який в подальшому підлягає оцінці та перевіренню судом щодо достовірності викладених у ньому обставин шляхом допиту свідків в ході розгляду цивільної справи, пояснення яких є доказом в сенсі ст. 57 ЦПК України. Суд, оцінюючі надані докази у сукупності, вважає встановленим та доведеним в судовому засіданні, що з [PERSON] стався страховий випадок за ризиком «Смерть [PERSON] особи від Нещасного випадку», будь-які обєктивні дані, які б могли стати підставою для відмови у здійсненні страхової виплати за даним страховим випадком судом на момент розгляду справи не встановлені, а тому суд дійшов до висновку, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачці у здійсненні страхової виплати, враховуючи, що відповідач не позбавлений можливості скористатись правом, передбаченим п.14.8 Правил страхування на повернення фактично здійснених страхових виплат у майбутньому за випадками, якщо в подальшому буде чітко встановлено, що випадок є одним з перелічених у статтях 4, 5, 6 або п. 14.13 Правил страхування, а не відмовляти позивачці у здійсненні виплати,

Outcome: partial