Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позову посилається на те, що відповідач є її колишній чоловік і батько малолітньої дочки. Рішенням Радивилівського районного суду від 08 жовтня 2014 року шлюб розірвано. Дочку залишено на проживання та виховання з позивачкою. Дитина проживає з позивачем в с. Ситно в будинку її батьків і знаходиться на її матеріальному утриманні. На даний час позивач не працює. Змушена була залишити роботу у зв'язку з припиненням сімейних відносин з відповідачем та виїхати з м. Києва, де вони з відповідачем проживали та працювали. Позивач має статус безробітної тому її матеріальне становище на сьогодні складне. Їх з відповідачем донька [PERSON] є інвалідом з дитинства, а тому потребує покращеного догляду, лікування, харчування. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки хоча зобов»язаний це робити у відповідності до вимог ст.180 СК України до її повноліття. Він є приватним підприємцем, має власний бізнес, ряд магазинів по продажу будівельних матеріалів у Радивилівському районі, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і показала, що в останній час відповідач змінив свою поведінку, спілкується з донькою, бере участь у вихованні дитини, надає матеріальну допомогу, а також дав 1000 грн. на придбання одягу дочці. Тому вони фактично прийшли до примирення. Просить стягнути з відповідача аліменти з грудня 2014 року з врахуванням суми 1000 грн., яку він надав дитині в добровільному порядку. Відповідач подав заперечення на позов, в якому позов визнав частково в сумі 600 грн.. Подав зустрічний позов до позивача про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у її вихованні шляхом визначення днів побачень з дитиною. В обгрунтування зустрічного позову посилається на те, що позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною і він змушений був звертатися до органу опіки і піклування для встановлення днів побачень з донькою. В судове засідання позивач не з»явився з невідомих причин хоча був належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи. Заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги в частині сплати аліментів визнав в повному обсязі в сумі 1000 грн.. Показав, що на даний час сторони дійшли спільної домовленості щодо участі у вихованні дитини, відповідач згідний і має можливість сплачувати аліменти на дитину в сумі 1000 грн. щомісячно. Відповідач враховує ту обставину, що дитина хворіє, є інвалідом дитинства. Відповідач частково змінює зустрічні позовні вимоги і просить визначити способи його участі у вихованні доньки [PERSON], [INFO], шляхом побачень і спілкування наступним чином: побачення з дитиною 3(три) доби на місяць (без вказання конкретних днів); побачення у вихідні та святкові дні; побачення з дитиною 10 (десять) днів на квартал за спільним погодженням сторін; спільний відпочинок з дитиною до 1(одного) місяця кожного року без шкоди для здоров»я дитини; необмежене спілкування з донькою через засоби телефонного, мобільного, поштового зв»язку. Позивач змінені зустрічні позовні вимоги визнала в повному обсязі і показала, що вони з відповідачем практично домовилися про мирне врегулювання спору: він буде сплачувати аліменти на утримання доньки в сумі 1000 грн., а позивач не буде перешкоджати батькові в побаченнях з дитиною. Представник органу опіки і піклування в судове засідання не з»явився. Начальник служби у справах дітей Радивилівської РДА Голуб Т.М. надіслала до суду лист про розгляд справи за відсутності представника служби. Враховуючи що в судове засідання з»явився повноважний представник відповідача і заслухавши думку сторін про можливість розгляду справи без відповідача та представника органу опіки і піклування, так як сторони практично дійшли до мирного врегулювання даного спору, суд знаходить можливим розглянути справу без відповідача за участю його представника та без представника органу опіки і піклування. Заслухавши позивача, представників сторін, дослідивши письмові докази і обставини справи суд знаходить, що позови підлягають до задоволення. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.01.2009 року по 08.10.2014 року. Рішенням Радивилівського районного суду від 08.10.2014 року шлюб між сторонами розірвано і дитину залишено на проживання і виховання матері.(а.с.7) Сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що доводиться свідоцтвом про народження дитини [NUMBER], виданим Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області 22.12.2009 року ( а\\з №88 від 22.12.2009 року) (а.с.12) Дитина з часу розірвання шлюбу і на даний час проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Дане доводиться як показами сторін так і письмовими доказами - довідкою Ситненської сільської ради №1506 від 24.11.2014 року.(а.с.3) Відповідач, як батько, зобов"язаний утримувати свою малолітню дитину. Відповідач в попередньому судовому засіданні заявив, що він надає матеріальну допомогу на утримання дитини, однак позивач це заперечувала. В судовому засіданні позивач і представник відповідача показала, що після подання позову до суду відповідач дав в добровільному порядку 1000 грн. для придбання одягу дитині. Доказів, які б підтвердили їх покази, жодна із сторін суду не надала. При вирішенні даного спору суд враховує фактичні обставини справи, в т.ч. те, що сторони фактично дійшли примирення, частково змінили позовні вимоги і визнали змінені позовні вимоги в повному обсязі. Разом з тим враховуючи фактичні обставини справи суд знаходить за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON]. Зі слів сторін суду відомо, що відповідач на даний час ніде офіційно не працює, є приватним підприємцем і має мінливий дохід. Доказів про розмір його місячного доходу сторонами суду не надано. Поскільки відповідач на даний час не має сталого заробітку, а має нерегулярний, мінливий дохід, аліменти з нього слід стягнути в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З 01 грудня 2013 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 1286 грн. в місяць, а тому мінімальний розмір аліментів становить 385 грн. 80 коп.. Представник відповідача позов визнав в сумі 1000 грн. і заявив, що відповідач згідний і має матеріальну можливість сплачувати аліменти в такому розмірі. При визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення, суд враховує вік дитини, стан її здоров»я (дитина інвалід, потребує значних коштів на утримання та лікування), матеріальне становище сторін, вимоги розумності і справедливості і знаходить обгрунтованим і можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі по 1000 грн. щомісячно. Сторони також погодили участь відповідача у вихованні дитини в т.ч. шляхом побачень і спілкування з донькою у визначені дні. Визначені дні і спосіб спілкування відповідача з дитиною на думку суду відповідають інтересам дитини, не порушують прав і інтересів як самої дитини так і інших осіб.

Outcome: approved