Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На підставу своїх вимог спирається на те, що позивач з 18 листопада 2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем який зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім?ї, про що 18.11.2009 року складено відповідний актовий запис №2600. [INFO] відповідчка народила сина [PERSON] , батьком якого є позивач. Дитина проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Відповідачка фактично не проживає разм із сімє'ю з 30 квітня 2017 року. Відповідачка з квітня місяця 2017 року не бере участі в утриманні їх спільної дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини надавати не бажає, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач до суду не з`явився, але надав суду письмову заяву, згідно якої позов підтримує та просив справу слухати в його відсутності. Відповідачка згідно повідомлення Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації зареєстрована по [ADDRESS] , в судове засідання не з?явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик сторін місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи яких невідоме" (порядок публікації оголошень до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи). Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини: позивач з 18 листопада 2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем який зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім?ї, про що 18.11.2009 року складено відповідний актовий запис №2600. [INFO] відповідчка народила сина [PERSON] , батьком якого є позивач. Дитина проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Відповідачка фактично не проживає разом із сімє'ю. Відповідачка не бере участі в утриманні їх спільної дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини надавати не бажає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про належність та обгрунтованість позовних вимог, в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved