Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 6/4/33/2007/840-К/462 від 04.12.2007 року в розмірі 413140,97грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 3654,00грн., та інших витрат, пов'язаних з виконанням винесеного рішення - звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки № 6/4/33/2007/980-1/463 від 04.12.2007 року, а саме нерухоме майно: житловий будинок, що заходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 51,1кв.м., житловою площею 21,7кв.м., який належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], внесеного у реєстр за № 2699, укладений між іпотекодавцем та [PERSON], діючою від свого імені та за свою малолітню особу [PERSON], шляхом його продажу публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу нерухомого майна будь-якій особі-покупцеві на умовах та в порядку викладеному в ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, отриманням дублікатів правоустановчих документів на предмет іпотеки в органах нотаріату, отриманням дублікату технічного паспорту на предмет іпотеки в органах БТІ, а також наданням публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» всіх повноважень, належних продавцю, необхідних для здійснення продажу. На час реалізації вищевказаного майна передати його в управління публічному акціонерному товариству «Комерційний Банк «Надра» з правом заміни замків, обладнанням охоронними пристроями предмета іпотеки. Надати право Публічному акціонерному товариству «Комерційний Банк «Надра» отримання дублікатів правовстановчих документів у нотаріусів та у будь-яких інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримання витягу з реєстру прав власності нерухомого майна на дане нерухоме майно в Реєстраційній службі Головного управління юстиції в Харківській області, всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в тому числі, але не виключно, або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладення та нотаріального посвідчення договору купівля-продажу; скасувати реєстрацію місця проживання та виселити всіх мешканців житлового будинку, що заходиться за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що 04 грудня 2007 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON], був укладений кредитний договір № 6/4/33/2007/840-К/462, згідно з яким позивач надав, а відповідач отримав кредит в розмірі 23345.00 доларів США, строком до 12.11.2027 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором, щодо надання кредиту, виконав в повному обсязі про, що підтверджується заявою на видачу готівки № 1 від 04.12.2007 року та меморіальний ордер №1 від 04.12.2007 року. Таким чином, станом на 13.03.2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором, складає 44508,47 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 13.03.2014 року становить 413140,97 гривень, яка складається з: сума кредиту в розмірі 22975,34 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 213264,00 грн.; сума процентів за користування кредитом в розмірі 16826,75 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 156190,94 грн.; сума заборгованості за пенею 2371,88 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 22016,50 грн.; сума заборгованості за штрафом у розмірі 2334,50 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 21669,53 грн. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштовий конверт, який направлявся за місцем реєстрації відповідача: [ADDRESS] та повернутий за закінченням терміну зберігання. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій повідомляється, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 грудня 2007 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON], був укладений кредитний договір № 6/4/33/2007/840-К/462, згідно з яким відповідачу було надано кредит в розмірі 23345,00 доларів США, строком до 12.11.2027 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі. Відповідно договору погашення заборгованості [PERSON] повинен був надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно ст.ст.526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У [PERSON] станом на 13.03.2014 року мається заборгованість - 44508,47 доларів США, що по курсу НБУ становить 413140,97 гривень, яка складається з: - суми кредиту в розмірі 22975,34 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 213264,00 грн.; - суми процентів за користування кредитом в розмірі 16826,75 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 156190,94 грн.; - суми заборгованості за пенею 2371,88 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 22016,50 грн.; - суми заборгованості за штрафом у розмірі 2334,50 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 21669,53 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ «КБ «Надра» і [PERSON] 04.12.2007 року уклали договір іпотеки, згідно з яким [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що заходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 51,1кв.м., житловою площею 21,7кв.м. Майно належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 130780,00 грн. У відповідності до ст. 6 Закону України „Про іпотеку", іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку (далі - Земельна ділянка), на якій розташований Предмет іпотеки і яка належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі документу зазначеного у договорі іпотеки. Земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно з ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду відповідає вимогам ч. 2 ст. 16 ЦК України щодо способу захисту цивільних прав та інтересів. Віповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотекy» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу з основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним. Згідно ч. 5 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Аналогічні цим вимогам роз'яснення містяться і в п. 42 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частина рішення суду, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, має відповідати як статті 39 Закону України «Про іпотеку» так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України, а саме в ній повинна бути зазначена початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна). Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом. Разом з тим, ч. 1 ст. 40 цього ж Закону зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У ч.ч. 2 і 3 ст. 40 законодавець встановлює певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК України. Вимога про добровільне звільнення житлового приміщення може бути направлена разом з вимогою, передбаченою ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Згідно до роз'яснень, які містяться в п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» , примусове виселення на підставі ст. 39, 40. 109 ЖК України здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов; якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Матеріали справи не містять даних щодо письмової вимоги до відповідача про звільнення житлового приміщення. Таким чином, що стосується позовних вимог щодо виселення [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS], зі зняттям з реєстраційного обліку у органі МВС України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку, то в цій частині позову суд вважає необхідним відмовити з вищезазначених підстав. Крім того, позивач не притягнув до участі у справі у якості відповідачів інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial