Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

позивач звернулася до суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Житомирській області, [PERSON] за участю третьої особи Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про звільнення майна з-під арешту та визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги мотивувала тим, що 01 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір міни гаражних боків, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко А.І. та зареєстрований в реєстрі за № 4039, відповідно до якого у власність позивача перейшов гаражний бокс [NUMBER] в Гаражно-будівельному кооперативі «Березняки-3», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] а у власність відповідача [PERSON] - гаражний бокс [NUMBER] в Гаражно-будівельному кооперативі «Березняки-3», що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25 червня 2018 року постановою старшого слідчого ОВС СВ ПМ ДПА у Житомирській області Андрійчука Р.Б. б/н від 30 квітня 2010 року накладено арешт на гаражний бокс [NUMBER] в Гаражно-будівельному кооперативі «Березняки-3», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] який належить на праві власності [PERSON] . 19 червня 2018 року рішенням про відмову у державний реєстрації прав та їх обтяжень № 41675731 позивачу відмовлено у реєстрації права власності на гаражний бокс [NUMBER] в Гаражно-будівельному кооперативі «Березняки-3», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з накладенням арешту. У зв`язку з чим просить зняти арешт з гаражного боксу [NUMBER] в Гаражно-будівельному кооперативі «Березняки-3» по [ADDRESS] , накладений на підставі постанови про накладення арешту на майно № б/н ОВС СВ ПМ ДПА у Житомирській області від 30 квітня 2010 року, визнати право приватної власності на гаражний бокс [NUMBER] в Гаражно-будівельному кооперативі «Березняки-3» по [ADDRESS] на підставі договору міни гаражних боксів, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко А.І., зареєстрованим в реєстрі за № 4039. Позивач уточнила позовні вимоги та остаточно звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Житомирській області, [PERSON] за участю третіх осіб Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Гаражно-будівельного кооперативу «Березняки-3» про звільнення майна з-під арешту та визнання права власності на нерухоме майно та просить зняти арешт з гаражного боксу [NUMBER] в Гаражно-будівельному кооперативі «Березняки-3» по [ADDRESS] , накладений на підставі постанови про накладення арешту на майно № б/н ОВС СВ ПМ ДПА у Житомирській області від 30 квітня 2010 року, визнати право приватної власності на гаражний бокс [NUMBER] в Гаражно-будівельному кооперативі «Березняки-3» по [ADDRESS] на підставі договору міни гаражних боксів, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко А.І., зареєстрованим в реєстрі за № 4039. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 травня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження. 09 вересня 2019 року ухвалою суду витребувано у Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська 4-В) належним чином завірені матеріали щодо реєстрації права власності на гаражний бокс [NUMBER] в Гаражно-будівельному кооперативі «Березняки-3», який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 25 листопада 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представництво інтересів здійснювала [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Головного управління Державної фіскальної служби України у Житомирській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Судова повістка про виклик відповідача [PERSON] в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - "за закінченням встановленого строку зберігання". Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Представники третіх осіб Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Гаражно-будівельного кооперативу «Березняки-3» в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки не повідомили. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності сторін в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 01 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір міни гаражних боків, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко А.І. та зареєстрований в реєстрі за № 4039, відповідно до якого у власність позивача перейшов гаражний бокс [NUMBER] в Гаражно-будівельному кооперативі «Березняки-3», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] а у власність відповідача [PERSON] - гаражний бокс [NUMBER] в Гаражно-будівельному кооперативі «Березняки-3», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-15, 79). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25 червня 2018 року постановою старшого слідчого ОВС СВ ПМ ДПА у Житомирській області Андрійчука Р.Б. б/н від 30 квітня 2010 року накладено арешт на гаражний бокс [NUMBER] в Гаражно-будівельному кооперативі «Березняки-3», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] який належить на праві власності [PERSON] (а.с. 17). Згідно інформаційного листа Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області Державної фіскальної служби України від 22 серпня 2018 року вбачається, що кримінальна справа № 079010/10 щодо [PERSON] за ознаками складу злочинів, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України направлена за підсудністю до Слідчого управління ДПА України (а.с. 18). Згідно інформаційного листа Державної фіскальної служби України від 11 квітня 2019 року, відповідно до наявної статистичної звітності у провадженні слідчих підрозділів органів ДФС відсутня кримінальна справа № 079010/10, порушена 20 квітня 2010 року щодо [PERSON] за ознаками складу злочинів, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України (а.с. 19). Позивач просить зняти арешт з гаражного боксу [NUMBER] в Гаражно-будівельному кооперативі «Березняки-3» по [ADDRESS] Києві, накладений на підставі постанови про накладення арешту на майно № б/н ОВС СВ ПМ ДПА у Житомирській області від 30 квітня 2010 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила про укладення договору міни гаражних боксів та посилається на помилкове накладення арешту на гаражний бокс через недостовірність інформації щодо її власника. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом. Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Згідно п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до положень статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту вказаної норми, в цивільному законодавстві діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Правовий аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що право власності на спірний гараж належить позивачу, оскільки відповідно до положень статті 328 ЦК України вона набула це право з підстав, що не заборонені законом. Судом встановлено, що згідно з даними реєстрових книг Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» на праві власності зареєстрований за [PERSON] на підставі договору міни гаражних боків від 01 жовтня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко А.І. та зареєстрований в реєстрі за № 4039 (а.с. 78). За змістом п. 1.3 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07 лютого 2002 року, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація прав проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць, обслуговування на території яких здійснюється БТІ, створеними до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно. З 01 січня 2013 року державна реєстрація прав на нерухоме майно здійснюється органами Державної реєстраційної служби України - головного органу у системі центральних органів виконавчої влади з питань реалізації державної політики у сферах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. 25 червня 2018 року постановою старшого слідчого ОВС СВ ПМ ДПА у Житомирській області Андрійчука Р.Б. б/н від 30 квітня 2010 року накладено арешт на гаражний бокс [NUMBER] в Гаражно-будівельному кооперативі «Березняки-3», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] який належить на праві власності [PERSON] (а.с. 17). Однак договір міни гаражних боків від 01 жовтня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко А.І. та зареєстрований в реєстрі за № 4039, є чиним на день розгляду справи, тому за встановлених обставин у власність позивача перейшов гаражний бокс [NUMBER] в Гаражно-будівельному кооперативі «Березняки-3», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Отже, з урахуванням викладеного суд приходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до Головного управління Державної фіскальної служби України у Житомирській області, [PERSON] за участю третіх осіб Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Гаражно-будівельного кооперативу «Березняки-3» про звільнення майна з-під арешту повністю: зняти арешт з гаражного боксу [NUMBER] в Гаражно-будівельному кооперативі «Березняки-3» по [ADDRESS] Києві, накладений на підставі постанови про накладення арешту на майно № б/н ОВС СВ ПМ ДПА у Житомирській області від 30 квітня 2010 року. Крім того, позивач просить визнати право приватної власності на гаражний бокс [NUMBER] в Гаражно-будівельному кооперативі «Березняки-3» по вул. Березняківська , [ADDRESS] , на підставі договору міни гаражних боксів, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко А.І., зареєстрованим в реєстрі за № 4039. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на відмову державного реєстратора проведенні реєстрації права власності позивача на гаражний бокс [NUMBER], в Гаражно-будівельному кооперативі «Березняки-3», що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На підтвердження заявлених вимог позивач надала суду рішення про відмову у державний реєстрації прав та їх обтяжень № 41675731 від 19 червня 2018 року, відповідно до якого позивачу відмовлено у реєстрації права власності на гаражний бокс [NUMBER] в Гаражно-будівельному кооперативі «Березняки-3», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з накладенням арешту (а.с. 16). Відповідно до частини першої статті 16 ЦК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. При цьому за змістом статей 4, 265 ЦПК України позов може бути задоволений лише у випадку встановлення факту порушення, не визнання або оспорення відповідачем (відповідачами) прав, свобод чи інтересів позивача. Якщо такого факту не встановлено, позов не підлягає задоволенню. Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Факт придбання позивачем гаражного боксу [NUMBER] в Гаражно-будівельному кооперативі «Березняки-3», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у відповідача [PERSON] і користування ним відповідачем не оспорюється. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони у справі на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов`язками щодо предмета спору (стаття 13 ЦПК України), а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти здійсненню таких прав та виконанню обов`язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом. Згідно з частиною першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Оскільки позивач в обґрунтування заявлених вимог не зазначала про не визнання або оспорювання відповідачем [PERSON] її права власності на гаражний бокс та таких обставин судом не встановлено, тому підтвердження у судовому порядку вказаного права не відповідає вимогам законодавства, а встановлені статтею 392 ЦК України правові підстави для задоволення позову в частині визнання за позивачем права власності на гаражний бокс відсутні. З урахуванням викладеного суд приходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до Головного управління Державної фіскальної служби України у Житомирській області, [PERSON] за участю третіх осіб Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Гаражно-будівельного кооперативу «Березняки-3» про визнання права власності не нерухоме майно. За встановлених обставин позовні вимоги [PERSON] до Головного управління Державної фіскальної служби України у Житомирській області, [PERSON] за участю третіх осіб Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Гаражно-будівельного кооперативу «Березняки-3» про звільнення майна з-під арешту та визнання права власності не нерухоме майно підлягають задоволенню частково: зняти арешт з гаражного боксу [NUMBER] в Гаражно-будівельному кооперативі «Березняки-3» по [ADDRESS] Києві, накладений на підставі постанови про накладення арешту на майно № б/н ОВС СВ ПМ ДПА у Житомирській області від 30 квітня 2010 року. В решті вимог відмовити. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за одну позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 768,40 грн., та за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 1336,00 грн. відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги немайнового характеру задоволено повністю, тому відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі по 384,20 грн. з кожного. Крім того, оскільки позовні вимоги майнового характеру задоволенню не підлягають, тому витрати зі сплати судового збору у розмірі 1336,00 грн. стягненню з відповідачем не підлягають.

Outcome: partial