Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Представник органу опіки та піклування звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позов вмотивований тим, що відповідач зловживає спиртними напоями, не забезпечує потреби дітей в одязі, взутті, продуктах харчування. Внаслідок виявлення за місцем проживання дітей антисанітарного стану дітей тимчасово влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації в с. Хмільниця, Чернігівського району, Чернігівської області. Оскільки позбавлення батьківських прав не звільняє від виконання батьківських обов'язків позивач одночасно просить вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на користь та утримання вказаних неповнолітніх дітей. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, пояснила, що відповідач жодного разу не відвідала своїх дітей за час їх проживанн в центрі соціально-пихологічної реабілітації. З часу їх влаштування до такого центру сама виїхала в невідомому напрямку, намагання представників органу опіки та піклування виявити її місце проживання та провести з нею профілактичні бесіди не дали своїх результатів. Після пред'явлення позову до суду, матір повернулась до міста Городня, однак будь-яких спроб працевлаштуватись не зробила, будинок такий же занедбаний, життям своїх дітей не цікавиться. Родина відповідача на контролі в службі дітей перебуває з 2009 року, профілактичні бесіди з матір'ю ведуться постійно, але результатів такі бесіди не дають, матір веде розгульний спосіб життя, дітьми не цікавиться. Відповідач в судовому засіданні 25.06.2014 року , не оспорюючи обставини вказані представником органу опіки та піклуввання просила надати їй тиждень для працевлаштування та підтвердження офіційними документами її прагнення створити своїм дітями нормальні умови за місцем їх проживання. Після відкладення судового розгляду, будучи повідомленою про час та місце наступного судового засідання, 04 липня 2014 року відповідач до суду не з'явилась, виявити її місце перебування не вбачається можливим. Представник позивача надав згоду на заочний розгляд справи, оскільки своєчасний розгляд цивільної справи відповідає інтересам неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідачі у судове засідання не з'явились, а представник орану опіки та піклування Городнянської районної державної адміністрації, що діє в інтересах неповнолітніх позивачів не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних та доказів. Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, вивчивши письмові докази додані до позову, оцінивши висновок органу опіки та піклування, а також, беручи до уваги висновок представника прокуратури, виражений після повного та всебічного дослідження обставин справи та заявлених в ній доказів, визначившись із правовою нормою, що підлягає застосуванню до правовідносин сторін, суд визнає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд керується наступним. [PERSON] народився [INFO] року, [PERSON] народився [INFO] року, [PERSON] народилась [INFO] року. Їх матір'ю записана відповідач - [PERSON], що узгоджується із записами в свідоцтвах про народження серії [NUMBER] (а.с.6), [NUMBER] (а.с.8), [NUMBER] (а.с.10). За показаннями свідків [PERSON], [PERSON] встановлено, що позивач свідомо нехтує своїми материнськими обов'язками протягом значного періоду часу. Під час індивідуальних бесід з нею свідками їй вказувалось на проблеми, які необхідно вирішити: припинити вживати спиртні напої, створити належні умови у будинку, більше уваги приділяти дітям. Вказані проблеми відповідач вирішувати не бажає. Свідок [PERSON] (сестра відповідача) у судовому засіданні вказала, що діти відповідача кілька разів втікали від матері до неї, оскільки боялись залишатись вдома з матір'ю через зловживання нею спиртними напоями. Крім того свідок [PERSON] розповіла, що стан будинку, де з відповідачем проживали діти, незадовільний, антисанітарний, де дітям проживати небезпечно. Вважає, що розвиток дітей в новій родині відповідає їх інтересам, а відповідач свідомо нехтує своїми материнськими обов'язками, не здатна до виправлення. Свідок [PERSON] (фахівець соціальної роботи ЦССДМ) засвідчила, що приймала участь в роботі комісії з обстеження умов проживання сім'ї відповідача. Акти, які складались комісією за результатами обстеження таких умов час від часу не змінювались, умови, які були в будинку відповідача у 2009 році знаходили своє підтвердження в актах 2013,2014 років. Часто матір-відповідач зустрічала соціальну комісію в стані сп'яніння, поводилась агресивно. Дітей знаходили на вулиці під дощем. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини згідно із статтею 164 Сімейного Кодексу України є підставою для позбавлення батьківських прав, що є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування суд вирішує після з'ясування ставлення батьків до дитини. У судовому засіданні з'ясовано, що відповідач самоусунулась від виховання дітей, свідомо позбавляє неповнолітніх дітей материнської турботи і піклування. Згідно досліджених в судовому засіданні характеритик із Городннської ЗОШ 1-111 ступенів молодшими дітьми опікується старший братик [PERSON], [INFO] (а.с. 18-20) Обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у статті 150 Сімейного кодексу України. Визначено, зокрема, що батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною освіти, готувати до самостійного життя. На час розгляду справи в суді наміру виправитись відповідач не виразила. Згідно довідкової інформації адміністрації Центру соціально-психологічної реабілітації дітей матір-відповідач за період перебування її неповнолітніх дітей у вказаному закладі з 24.10.2013 року по 06.06.2014 року жодного разу їх не провідала, незателефонувала, у будь-який інший спосіб їх життям не цікавилась. Суд вважає, що обрана відповідачем позиція свідчить про нехтування як своїми обов'язками так і батьківськими правами. Згідно ч.4 ст. 19 Сімейного кодексу України під час розгляду справи судом щодо спорів про позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Представник органу опіки та піклування Городнянської районної державної адміністрації, підтримала у судовому засіданні висновок такого органу (а.с. 5), вказавши, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідає інтересам дітей. У відповідності до ст. 34 Закону України «Про прокуратуру» у справі взяв участь представник прокуратури. Сприяючи виконанню вимог закону про постановлення обґрунтованого рішення у справі, представник прокуратури вказав, що обставини, які стали підставою для звернення позивача до суду з позовом, знайшли підтвердження в ході судового розгляду і що сам відповідач не довів наміру відновити стосунки з дитиною. З огляду на досліджені докази в їх сукупності під час судового розгляду доведено, що відповідач в порушення вимог ст.ст.150,155,180 Сімейного кодексу України ухиляється від виконання обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітнього сина, таких як: утримувати дитину до досягнення нею повноліття, виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний і моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною освіти, що відповідно до вимог ст.164 СК України є підставою позбавлення її батьківських прав та відповідає інтересам неповнолітніх дітей. У зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору. Крім того, у відповідності до ч.2 статті 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд з урахуванням стану здоров'я відповідача, виходячи з її працездатного віку та можливості матеріально забезпечувати дітей, вважає можливим вийти за межі позовних вимог, що є правом суду у справах про аліментний обов'язок та визначити аліменти у частці від заробітку розміром ? частини доходу відповідача, що відповідає інтересам трьох неповнолітніх дітей. Одночасно суд враховує, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України, однак їх максимальний розмір відповідно до ч.3 ст. 70 Закону України „Про виконавче провадження" не повинен перевищувати 50 % заробітної плати платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів у максимальній частці суд дійшов до висновку про зайве посилання на їх мінімальний розмір. У відповідності до ч.3 ст. 193 СК України аліменти слід перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Оскільки дітей троє і частка у заробітку з доходів відповідача на їх утримання визначена спільна, присуджені аліменти слід стягувати на окремий рахунок, відкритий на ім'я найстаршої дитини у відділенні ПАТ «Ощадбанк».

Outcome: approved