Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Представник приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» 02.06.2020 року звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.01.2017 року між ПРАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту №06/17-Т/Чк-1, згідно якого ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати [PERSON] будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Volkswagen», д/н [NUMBER] . 19 грудня 2017 року на вул. Радгоспна в с. Зазим`я, Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «КРАЗ», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Дана дорожньо - транспортна пригода сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «КРАЗ», д/н [NUMBER] , [PERSON] , що підтверджується постановою суду. У зв`язку з названою подією, згідно звіту № 14829 від 27.12.2017 року, наданого ТОВ «ЕАК «Довіра», вартість відновлювального ремонту склала 109 311,06 грн. Проте, відповідно до рахунку №С4327252-1 від 27.12.2017 р., наданого ТОВ «Автодім Атлант-М» вартість відновлювального ремонту склала 100514,99 грн. У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало [PERSON] витрати на ремонт автомобіля в сумі 100514,99 грн. Розрахунок був здійснений за рахунком СТО. Позивач вказав, що оскільки, цивільно - правова відповідальність відповідача як водія автомобіля «КРАЗ», д/н [NUMBER] не була застрахована ПРАТ «СК «Арсенал Страхування.» має право зворотної вимоги до [PERSON] . Позивач зазначив, що 13.02.2019 р. на адресу [PERSON] була надіслана претензія з вимогою добровільно відшкодувати, завдані ним збитки в дорожньо-транспортній пригоді від 19.12.2017 р., але відповідач не задовольнив її в добровільному порядку. Просить стягнути з відповідача на користь позивача борг у сумі 100514, 99 грн та стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. Ухвалою суду від 09.06.2020 року в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання на 30.06.2020 року, яке було відкладено на 21.08.2020 року. 21.08.2020 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду справи по суті на 16.09.2020 року. Представник позивача в судове не з`явився, надав суду клопотання в якому просить справу розглянути без його участі на підставі наявних у ній, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав, зазначених в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України. Повідомлення про вручення рекомендованого листа з судовою повісткою повернулось з відміткою про вручення 04.09..2020 року, про що він особисто поставив свій підпис, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, без поважних причин не з`явився в судове засідання, позивач надав суду необхідні докази для вирішення справи по суті та згодний на заочний розгляд справи, суд вважає за доцільне провести розгляд справи в заочному порядку відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. За нормами частин 1, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Нормами частин 1-3 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 18.01.2017 року між ПРАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту №06/17-Т/Чк-1, згідно якого ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати [PERSON] будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Volkswagen», д/н [NUMBER] , що підтверджується копією Договору добровільного страхування наземного транспорту №06/17-Т/Чк-1 від 18.01.2017 року (а.с.6-11). 19.12.2017 року по вул.. Радгоспна в с. Зазим`я, Броварського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «КРАЗ-227», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Броварського міського суду Київської області від 24.05.2018 року в справі №361/193/18 підтверджено вину відповідача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, 124 КУпАП, та , з врахуванням того , що на момент розгляду справи судом минув трьох місячний строк, передбачений ст.. 38 КУпАП, - провадження по справі було закрито у зв"язку з закінченням строку протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення . (а.с. 18). Відповідно до звіту про визначення вартості відновлюваного ремонту автомобіля «Volkswagen», д/н [NUMBER] , № [NUMBER] від 27.12.2017 року, та протоколу огляду транспортного засобу від 22 грудня 2017 року наданого ТОВ «ЕАК «Довіра», вартість відновлювального ремонту склала 109 311,06 грн. (а.с.23-30). Згідно з розрахунку №С4327252-1 від 27.12.2017 р., наданого ТОВ «Автодім Атлант-М» вартість відновлювального ремонту склала 100514,99 грн.(а.с. 32-35). Відповідно до умов договору страхування ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало [PERSON] витрати на ремонт автомобіля в сумі 100514,99 грн., розрахунок був здійснений за рахунком СТО, що підтверджується платіжним дорученням від 05.01.2018 року. (а.с. 17). Цивільно - правова відповідальність відповідача як водія автомобіля «КРАЗ», д/н [NUMBER] не була застрахована , а тому ПРАТ «СК «Арсенал Страхування`має право зворотної вимоги до [PERSON] . 13.02.2019 р. на адресу відповідача [PERSON] була надіслана претензія з вимогою добровільно відшкодувати, завдані ним збитки в дорожньо-транспортній пригоді від 19.12.2017 р., в порядку регресу в розмірі 100514 грн. 99 коп. у зв`язку з виплатою страхового відшкодування [PERSON] (а.с. 50). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України). Відповідно до ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року №1961-ІV, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з п. 22.1. ст. 22 Закону України від 01.07.2004 року №1961-ІV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За нормами ст. 27 Закону України "Про страхування", що кореспондується зі ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. П.п.33.1.4 п.33.1 ст. 33 Закону України про «Про обов`язкове старування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Пунктом (в) підпункту 38.1.1. пункту 38.1. ст. 38 Закону України від 01.07.2004 року №1961-ІV, встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що аргументи позивача доведені матеріалами справи, останнім було виплачено страхове відшкодування потерпілій особі, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача, який не надав страховику в установлений законом термін, письмової заяви встановленого зразка про ДТП, а тому, позивач має право вимагати відшкодування такої виплати в порядку регресу. Права позивача на відшкодування виплаченого страхового відшкодування були порушені зі сторони відповідача, який відмовився добровільно сплатити таку шкоду, а тому підлягають захисту судом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданого платіжного доручення від 06.05.2020 року, позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2102 грн., виходячи з розміру, встановленого підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а.с. 5), що підлягає відшкодуванню. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved