Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

У поданій заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ Приватбанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 30406 грн. 74 коп. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 16 вересня 2005 року між сторонами укладено договір, за яким [PERSON] отримала кредит у розмірі 2148,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком по 13 вересня 2007 року. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобовязання не виконувала, порядку погашення кредиту не дотримувалася, що призвело до утворення заборгованості. Невиконання відповідачем умов договору дають право позивачу стягнути з неї заборгованість за кредитом та штрафні санкції у судовому порядку. Представник позивача у судове засідання не зявився з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його присутності. Представник відповідача позов не визнала, мотивуючи тим, що заборгованість за кредитним договором стягнута на користь банку відповідно до судового наказу суду від 22 січня 2007 року на час подання позову сплив строк позовної давності, який просить застосувати, подавши письмову заяву. Просить у задоволені позову відмовити. Заслухавши пояснення представника відповідача, зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом, 16 вересня 2005 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] (позичальником) укладено кредитний договір №ROH0RK15362293, згідно якого банк надав останній кредит у сумі 2148,90 грн. на строк по 13 вересня 2007 року включно на споживчі цілі: купівля ТНС, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і комісії в розмірі 1,38% щомісячно (п.1.1 договору). Банк виконав свої зобовязання та надав [PERSON] кредитні кошти шляхом перерахування їх на відкритий у РФ АКБ «Укрсоцбанк» рахунок для ТОВ «Ельдорадо-Захід», що не заперечується відповідачем, а також відкрив позичальнику рахунок для зарахування коштів у сумі 134,87 грн. (щомісячний платіж), спрямованих на погашення заборгованості. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач передбачені кредитним договором обовязкові платежі по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не сплачувала та у встановлені договором строки станом на 14 вересня 2007 року не повернула, чим порушила умови договору. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 07 жовтня 2014 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 30406,74 грн., яка складається з: тіла кредиту - 1293,53 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 9416,51 грн. та пені за несвоєчасність виконання договірних зобов'язань у розмірі 19696,70 грн. З представленого відповідачем судового наказу №2-н-5/07 від 22 січня 2007 року вбачається, що указаним судовим рішенням стягнуто з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредиту 2517, 46 грн., яка станом на травень 2008 року утримана з останньої та перерахована банку у повному розмірі, що підтверджується довідкою ВП «Локомотивне ДЕПО Здолбунів» Львівської залізниці. Належних доказів сплати заборгованих по кредитній картці коштів у сумі 2517, 46 грн. за судовим наказом від 22 січня 2007 року саме у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ROH0RK15362293 від 16 вересня 2005 року відповідач не надав, а позивач ці обставини заперечує. Указана сума стягнутих з відповідача коштів не відповідає заборгованості, наявної станом на 10 січня 2007 року за розрахунком заборгованості від 07 жовтня 2014 року. А тому наведені відповідачем докази сплати кредиту не можуть бути прийняті судом як достовірні. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України). Згідно договору застави рухомого майна №ROH0RK15362293 від 16 вересня 2005 року, яким забезпечено виконання кредитного договору №ROH0RK15362293 від 16 вересня 2005 року, актів передачі заставного майна на відповідальне зберігання та заяв [PERSON] від 22 лютого 2012 року остання передала банку у заклад предмети застави (телевізор, плейер, мобільний телефон). З указаного вище розрахунку вбачається, що прострочена заборгованість за кредитом по тілу в сумі 1770,53 грн. виникла станом на 14 вересня 2007 року, яка з 17 квітня 2012 року зменшилася за рахунок реалізації заставного майна до 1394,53 грн. і станом на 07 жовтня 2014 року становила вже 1293,53 грн. Указані дії передачі відповідачем заставного майна свідчать про визнання нею свого боргу (обовязку перед кредитором), а тому з урахуванням положень ст.264 ЦК України суд погоджується з доводами позивача, що строк позовної давності був перерваний та розпочався заново з 22 лютого 2012 року, а тому позовні вимоги предявлені до суду в межах трирічного строку. З висловленої у постанові Верховного Суду України правовій позиції (справа №6-116цс13) перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позов до суду предявлений 28 жовтня 2014 року, а тому позов підлягає частковому задоволенню в межах трирічного строку позовної заяви, тобто з 28 жовтня 2011 року. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом (тіло) в сумі 1293,53 грн., нараховані з 28 жовтня 2011 року відсотки за користування кредитом в сумі 3269,88 грн. (490,59+1249,71+411,02+462,41+76,74+579,41(5391,17грн./1405днів х 151днів)) та пеня в межах року (ст.258 ЦК України) в сумі 4510,24 грн. (2406,66+2103,58 (5464,32 грн./439днів х 169днів)), а всього на загальну суму 9073,65 грн. У решті вимог слід відмовити за спливом строку позовної заяву, про застосування якого було заявлено відповідачем. При постановлені рішення відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного, ст.ст.526, 530, 553, 554, 610-612, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved