Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності на автомобіль та зняття з нього арешту. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.12.2010 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу автомобіля, згідно якого він придбав у відповідача автомобіль марки «Опель», модель «Омега Караван», 1991 року випуску, номер шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER] УНІВЕРСАЛ, р/н [NUMBER], що належний [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданий МРЕВ-4 УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 06.01.2004 року. Ним було сплачено відповідачу грошові кошти в розмірі 1 000 доларів США, про що відповідач видав йому розписку, а також надав комплект ключів до нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також видав довіреність на право розпорядження автомобілем. 17.10.2013 року автомобіль був затриманий працівником ДАІ та поміщений на спеціальний майданчик. Як з»ясувалося пізніше, підставою для затримання автомобіля була постанова про розшук майна боржника, що була видана Відділом ДВС Деснянського РУЮ в м. Києві в зв»язку із накладенням арешту на майно відповідача [PERSON] В зв»язку з тим, що він вважає себе власником автомобіля, проте був матеріально не спроможний зняти автомобіль з обліку в органах ДАІ і транспортний засіб залишився зареєстрованим за відповідачем [PERSON], на даний час порушено його право на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом. У зв'язку із чим позивач, вимушений звернутися із позовом до суду, в якому просить визнати за ним право власності на транспортний засіб та звільнити його з-під арешту. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з викладених підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову [PERSON], пояснив, що за два місяці до укладення правочину про купівлю-продаж автомобіля він на автомобілі «Опель» потрапив в ДТП, в наслідок чого, транспортний засіб 1991 року випуску зазнав дуже значних ушкоджень, саме це і спонукало його продати автомобіль. Вважає, що позивач має право на володіння, розпорядження та користування вказаним автомобілем, оскільки він сплатив за нього кошти. Представник відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в судовому засіданні просила суд про задоволення позовних вимог, оскільки Банк не має жодних вимог щодо накладення арешту на даний автомобіль та його реалізацію, продаж зазначеного транспортного засобу відбулася ще до пред»явлення Банком вимог до [PERSON] про стягнення кредитних коштів. Представник третьої особи ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві в судове засідання не з»явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне. В судовому засіданні встановлено, що 27.12.2010 року відповідач [PERSON] надав розписку позивачу [PERSON] про те, що відповідач отримав грошові кошти у розмірі 1 000 доларів США від позивача [PERSON] за продаж йому належного відповідачу транспортного засобу марки «Опель», модель «Омега Караван», 1991 року випуску. З письмових матеріалів справи вбачається, що 27.12.2010 року відповідач [PERSON] уповноважив нотаріальною довіреністю позивача [PERSON] бути його уповноваженим представником в усіх організаціях, підприємствах, установах з усіх питань щодо володіння, користування і розпорядження вказаним вище автомобілем. Як встановлено судом, на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції м. Києва перебуває виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості за кредитним договором. З акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 17.10.2013 року вбачається, що Інспектором ДПС було тимчасово затримано транспортний засіб марки «Опель», модель «Омега Караван», 1991 року випуску. В своїх позовних вимогах [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на автомобіль «Опель», у зв'язку з тим, що між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, він сплатив грошові кошти за автомобіль, а тому вважає, що має право власності на даний автомобіль, а арешт підлягає зняттю. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, встановлено єдину на території України процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачу реєстраційних документів і номерних знаків. Пунктом 7 Порядку встановлено, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представник зобов"язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Як зазначив в судовому засіданні представник позивача, останній є багатодітним батьком, має право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей, проте, після укладення з відповідачем договору купівлі - продажу автомобіля не мав коштів, щоб перереєструвати автомобіль в органах ДАІ на себе. Відповідно до п. 8 Інформаційного листа Віщого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи спори про захист права власності на майно, суди повинні виходити з того, що правовий режим майна визначається з урахуванням законодавства, яке було чинним на момент створення (набуття) відповідного майна. Подальша зміна законодавства не повинна призводити до погіршення становища володільця майна, оскільки інакше порушуватиметься конституційний принцип про незворотність дії закону у часі. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно і про звільнення його з -під арешту. Враховуючи те, що в судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу придбав у відповідача [PERSON] автомобіль марки «Опель», д/н [NUMBER], на момент вчинення правочину волевиявлення обох сторін відповідало їх внутрішній волі, було досягнуто всіх істотних умов договору, а також зважаючи на те, що представник ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в судовому засіданні зазначила, що Банк не має жодних претензій до цього майна і не ставить вимог перед виконавчою службою, щодо його арешту і реалізації в подальшому, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved