Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просила визнати майно - квартиру [ADDRESS] та автомобіль ЗАЗ- DAEWOO LANOS, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] об»єктами спільної сумісної власності подружжя та розділити їх між нею та відповідачем, визнавши за нею право власності на ? частку спільного майна та стягнути судові витрати по справі. Позов обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 06.10.1990 року, від шлюбу мають повнолітнього сина та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. За час шлюбу, на спільні кошти, внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту бюджету ними придбано спірне майно. Договір купівлі-продажу квартири від 24.09.2002 року посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Письменною Л.І. за № 2899, право власності зареєстроване Кіровоградським об»єднаним бюро технічної інвентаризації 01.10.2002 року № 4470. Автомобіль було оформлено на відповідача і він самостійно його використовує. Для придбання автомобіля ними було оформлено кредитний договір № 02012475359 від 06.06.2008 року в розмірі 46 850,00 грн. та був укладений договір застави транспортного засобу № 02012475359 від 06.06.2008 року. На даний час вона не має змоги зробити обстеження автомобіля, середня ринкова вартість становить близько 3 тисяч доларів США, що в перерахунку на національну валюту складає 80 000 грн. Вартість квартири загальною площею 56,8 кв.м складає 100 270,00 грн. Добровільно вирішити питання поділу з відповідачем вона не може, а тому просить задовольнити позов. Позивачем уточнено позовні вимоги і відповідно до вимог ст. 49 ЦПК України просить визнати автомобіль ЗАЗ- DAEWOO LANOS, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] об»єктами спільної сумісної власності подружжя та стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості ? частки автомобіля в сумі 13 500,00 грн. та ? частки суми страхового відшкодування. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та заяві про зміну позовних вимог, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, надав суду письмові заперечення та посилаючись на викладені в них обставини, просив відмовити в задоволенні позову. Пояснив, що квартира придбана за його власні кошти, отримані від продажу іншої квартири, що належала йому особисто. Автомобіль дійсно придбаний в період шлюбу, але автомобіль був проданий і вартість визначена звітом про оцінку від 10.02.2017 року і складає 27 000 грн. Позивач не врахувала пошкоджень, які зазнав автомобіль внаслідок ДТП, що значно знизило його вартість. Крім того, нею не надано доказів підтвердження витрат на правову допомогу. Ухвалою суду від 23.10.2017 року до участі в справі в якості співвідповідача було залучено [PERSON], як особу, що придбала спірний автомобіль. Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлявся, надав суду письмові заперечення, з яких вбачається, що він не знав про обтяження майна другим з подружжя і станом на 20.12.2017 року автомобіль у його власності не перебуває. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.10.1990 року, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.07.2017 року. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до договору купівлі-продажу від 24.09.2002 року, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Письменною Л.І. за реєстровим № 2899, [PERSON] придбав квартиру під номером [ADDRESS], квартира трикімнатна, загальною площею 56,8 кв.м, в тому числі житловою 40,5 кв.м, розташована на першому поверсі двоповерхового будинку, право власності зареєстроване Кіровоградським об»єднаним бюро технічної інвентаризації 01.10.2002 року за № 4470. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що ними в 2008 році було придбано автомобіль ЗАЗ- DAEWOO LANOS, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Автомобіль було оформлено на ім»я відповідача. Для придбання автомобіля ними було оформлено кредитний договір № 02012475359 від 06.06.2008 року в розмірі 46 850,00 грн. та був укладений договір застави транспортного засобу № 02012475359 від 06.06.2008 року на ім»я позивача [PERSON] Як вбачається з договору купівлі-продажу № 3541/2017/349209 транспортного засобу від 28.02.2017 року автомобіль ЗАЗ- DAEWOO LANOS, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] був відчужений [PERSON] [PERSON], за згодою сторін ціна транспортного засобу визначена 27 000 грн. Судом також встановлено, що автомобіль ЗАЗ- DAEWOO LANOS, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] зазнав механічних пошкоджень внаслідок ДТП, яка сталась 13.10.2016 року. Відповідно до повідомлення ПрАТ «Страхова група «ТАС» від 04.05.2018 року за № Г1400/1714 матеріальний збиток, завданий [PERSON], як власнику автомобіля ЗАЗ- DAEWOO LANOS, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], відповідно до його заяви від 07.02.2017 року становить 13 882, сума страхового відшкодування склала 13 372 грн. і була перерахована йому 15.02.2017 року. На підставі ч.1 та ч.2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, і не мають зворотної дії в часі. Згідно ч. 3. ст. 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Тобто на момент виникнення спірних цивільних відносин - створення сім'ї сторонами (1990 рік) та придбання квартири № 9 по вул. Арсенія Тарковського (Володарського) буд. 16, корп. 1 в м. Кропивницькому (Кіровограді) діяв акт цивільного законодавства - КпШС і ЦК України (1963 року) та ЗУ «Про власність», в подальшому з 2004 року - СК України та ЦК України. Згідно з ст. 13 КпШС України права і обов'язки подружжя породжує лише шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю, відповідно до ст. 22 КпШС України. Частина 2 ст. 112 ЦК Української РСР визначено, що сумісною власністю є спільна власність без визначення часток. Відповідно до ч. 2 ст. З СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Як передбачено ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2 ст. 60 СК України). Згідно з вимогами ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У відповідності до ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. З ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім»я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON]щодо визнання майна - квартири [ADDRESS], об»єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання за нею право власності на ? частину вказаної квартири, атакож стягнення на її користь ? вартості вказаного автомобіля (із розрахунку 27 000 : 2) та ? частки страхового відшкодування (із розрахунку 13 372 : 2), а всього в розмірі 20 186 грн. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи, до витрат, пов»язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем надано в суд розрахунок суми гонорару за надання правничої допомоги та квитанції про їх оплату на суму 13 500 грн. Відповідно до норм ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов»язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача покладаються витрати на правничу допомогу в сумі 13 500 грн. та витрати по сплату судового збору (640 Х 3 + 1002,70 грн.), підтверджені наданими квитанціями, що залучені до матеріалів справи, а всього в сумі 15 922,70 грн.

Outcome: approved