Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

У лютому 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила надати судовий дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання без письмового дозволу батька малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] з одночасною реєстрацією місця проживання за адресою: [ADDRESS] ; вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування позову посилається на те, що у період з 17.06.2009 по 28.10.2015 року перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбу. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що 28.10.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний та із лютого 2015 року позивач разом із донькою проживають окремо від відповідача. Зазначає, що з 12.07.2017 року позивач разом із дитиною зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Крім того позивач зазнала, що з вересня 2016 року і по теперішній час малолітня дитина [PERSON] навчається в спеціалізованій авіаційно-технологічній школі №203 Святошинського районну м. Києва, за адресою: м. Київ, вул. Туполєва Академіка, буд.17, а тому 01 березня 2019 року, позивачем було придбано зручне житло поряд з місцем навчання дитини за адресою: [ADDRESS] . Позивача стверджує, що з березня 2019 року, вона неодноразово зверталась та просила відповідача надати письмову згоду на зняття з реєстрації та одночасну реєстрацію місця проживання їх дитини за її фактичним місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , але відповідач, у супереч інтересам малолітньої дитини не вчиняє жодних дій. 18 листопада 2019 року позивач звернулась до Центру надання адміністративних послуг Святошинської РДА міста Києва та її було знято з реєстрації за адресою: [ADDRESS] з одночасною реєстрацією місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Посилається, що 12 грудня 2019 року, позивачем також було направлено відповідачу листа з пропозицією досудового врегулювання спору, але протиправна бездіяльність відповідача призвела до порушення прав та інтересів позивача, та наслідком чого стало отримання позивачем Повідомлення від 17 грудня 2019 року №3932/26 «Про скасування реєстрації місця проживання» Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА міста Києва, яким проведено процедуру скасування зняття з реєстрації позивача за адресою: [ADDRESS] та реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . На думку позивача, такі дії відповідача свідчать про невиконання ним його батьківських обов`язків. Позивач зазначає, що із даним позовом вона звертається до суду із метою захисту своїх прав, а також в інтересах малолітньої дитини для захисту її порушених прав. Таким чином, позивач із посиланням на норми Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, Загальної декларації прав людини, Декларації п рав дитини, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» просить суд позовні вимоги задовольнити. 28.01.2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 25.02.2021 року до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.02.2020 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження. Протокольною ухвалою без виходу суду до нарадчої кімнати було залучено до участі у якості третьої особи Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.11.2021 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні. 29.03.2021 року представником позивача [PERSON] - [PERSON] подано клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів про понесення судових витрат. Відзиву відповідачем на позовну заяву подано не було. Позивач та представник позивача у судове засідання, проте у матеріалах справи наявна заява від 16.04.2020 року у якій представник позивача просить суд провести розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, про причини неявки у судове засідання суд до відома не поставили. Суд дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що 17.06.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 27). Від вказаного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 28). Відповідно до даних вказаного вище свідоцтва, батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі - [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 28.10.2015 року шлюб між сторонами був розірваний (а.с. 29). Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання особи від 25.05.2018 року, виданої виконавчим комітетом Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] із 12.07.2017 року по теперішній час (дата видачі довідки 25.05.2018 року) (а.с. 32). Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання особи від 12.07.2017 року, виданої виконавчим комітетом Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] із 12.07.2017 року, дата видачі довідки 25.05.2018 року (а.с. 33). Відповідно до Довідки Спеціалізованої авіаційно-технологічної школи № 203 Святошинського району м. Києва від 05.04.2018 року № 37, [PERSON] дійсно навчалася у 2-В класі Спеціалізованої авіаційно-технологічної школи № 203 Святошинського району м. Києва (а.с. 34). Відповідно до Довідки Спеціалізованої авіаційно-технологічної школи № 203 Святошинського району м. Києва від 22.02.2019 року № 01-23/31, [PERSON] дійсно навчалася у 3-В класі Спеціалізованої авіаційно-технологічної школи № 203 Святошинського району м. Києва (а.с. 35). Згідно із Довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 319773 від 24.07.2018 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 30). Як вбачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с. 36). Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до частини першої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першою статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Статтею 242 ЦК України встановлено, що батьки є законними представниками своїх малолітніх та/чи неповнолітніх дітей. Відповідно до пункту 2.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 листопада 2012 року №1077, відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них. Особа, яка досягла 14-річного віку, подає заяву про реєстрацію місця проживання особисто. При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. У разі якщо місце проживання другого з батьків зареєстровано в межах обслуговування адміністративно-територіальної одиниці територіального підрозділу, яким розглядається заява про реєстрацію місця проживання дитини, інформація перевіряється цим територіальним підрозділом або надається адресно-довідковим підрозділом відповідного територіального органу ДМС. Згідно з пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Отже, виходячи з вищезазначених норм закону, згода другого з батьків на реєстрацію місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, є обов`язковою. При цьому, відповідне Положення не містить посилання на те, що підствою зняття з реєстраційного обліку малолітньої дитини без згоди одного із батьків може бути рішення суду. Вказане вище Положенння містить виняток, що такі дії можуть бути вчинені, за умови, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування. Проте, позивачем не надано доказів того, що у порядку визначеному законом, місце проживання неповнолітної доньки було визначено разом з матір"ю та/чи з даного питання є розпорядження органу опіки та піклування. Разом із тим, матеріали справи не містять доказів того, що позивач зверталася до органу реєстрації із заявою про зміну реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , та позивачу було відмовлено у здійсненні зміни реєстрації місця проживання [PERSON] у зв`язку із тим, що відповідачем не було надано згоду на реєстрацію місця проживання дитини або відповідач відмовився надавати таку згоду. Крім того, позивачем також не доведено ту обставину, що остання позбавлена можливості здійснити зміну реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із ненаданням відповідачем згоди на реєстрацію місця проживання дитини. Посилання позивача на ту обставину, що Відділом із питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА було скасовано реєстрацію місця проживання позивача за адресою: [ADDRESS] у зв`язку із тим, що за попередньою адресою реєстрації місця проживання позивача залишилася зареєстрованою малолітня [PERSON] , [INFO] , не свідчить про те, що позивач позбавлена можливості здійснити зміну реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] та відповідач чинить та/чи не надає згоду на реєстрацію місця проживання дитини. Також суд не бере до уваги посилання позивача на ту обставину, що відповідачем не надано згоду на пропозицію досудового врегулювання спору, оскільки дані обставини не підтверджують того, що позивачу було відмовлено у здійсненні зміни реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із ненаданням відповідачем згоди на реєстрацію місця проживання дитини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом, тобто не будь-яким чином, а способом, встановленим договором або законом. Згідно із ст.76,77,78 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що відповідно до статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, підстави для стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, у порядку ст. 141 ЦПК України, відсутні.

Outcome: dismissed