Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 23.04.2015 року між нею та відповідачем, поновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]» та стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] витрати по оплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв'язку з чим між ними постійно виникають суперечки та сварки. За таких обставин збереження шлюбу є неможливе та суперечить їхнім інтересам. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та її представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання вдруге не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду заяви повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив. За його участі в судовому засіданні зазначив, що дружина до нього мала чоловіка до якого зі слів знайомих повернулась зустрівши останнього в Словянську. Відповідач зазначив, що не втратив почуття любові до дружини та мав намір на примирення. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін суд, ухвалює рішення в заочному провадженні, у відсутності відповідача, та у відсутність позивача, що відповідає положенню ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі із 23.04.2015 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №582. /а.с. 7/ Зі змісту позовної заяви сторони повністю припинили шлюбні відносини через те, що мають протилежні характери та різні погляди на сімейне життя, обов'язки і побут. Подальше збереження шлюбу не відповідає їх інтересам. Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з"являється з невідомих суду причин, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved