Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на свою користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], народженої у шлюбі з відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що 28 липня 2001 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу позивачці на утримання доньки. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими та у зв'язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, вона звернулася з даним позовом та просить суд розірвати шлюб, стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка та її представник не з"явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла до суду заява, в якій вона просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач своє право на участь у судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 28 липня 2001 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 28 липня 2001 року актовий запис № 351 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Спір щодо місця проживання дитини [PERSON] відсутній. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На момент розгляду справи донька сторін проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою КП "Галицьке Подільського району м. Києва " від 11.03.2015 року ( а.с. 23). Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. Згідно зі ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимога позивачки підлягає задоволенню з дня направлення позовної заяви до суду, тобто з 18 лютого 2015 року. З огляду на те, що дитина проживає з матір'ю, а відповідач не надає матеріальну допомогу матері на утримання дитини, приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved