Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Посилається на те, що вона є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу квартири від 05.04.2016 року. Після укладення договору купівлі-продажу квартири та реєстрації права власності на неї їй стало відомо про реєстрацію в придбаній квартирі членів сім'ї попереднього власника квартири, а саме: [PERSON] та [PERSON]. В даній квартирі вони не проживають та місцезнаходження їхнє їй не відоме. Вона придбала вищевказану квартиру для особистого проживання та проживання членів своєї сім'ї. Той факт, що в квартирі досі зареєстровані члени сім'ї попереднього власника квартири заважає їй повноцінно нею користуватись, адже вона зі свєю сім'єю не мають до них жодного відношення та не зобов'язані узгоджувати з ними в майбутньому угоди щодо користування та розпорядження квартирою. Окрім того, не виключено, що через певний час відповідачі повернуться в квартиру та можуть вимагати надати їм місце для проживання. 12.04.2016 р. вона звернулася із заявою до Відділу ведення реєстру територіальної громади міста Чернівців з проханням зняти з реєстрації осіб, які зареєстровані в придбаній нею квартирі. Проте 20.04.2016 р. я отримала відповідь, що зняття з реєстрації можливе лише за рішенням суду. Реєстрація місця проживання відповідачів в квартирі створює їй ряд незручностей та порушує її право власності. Зокрема, через реєстрацією відповідачів вона змушена платити зайві кошти за комунальні послуги, що впливає на її фінансове становище. Просить визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання представник позивачка не з'явилась, проте від її представника за дорученням [PERSON] надійшла заява, відповідно до якої просила розглянути справу у їх відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не з'явилися повторно, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, відомостей про поважність причини неявки суду не надали, у зв'язку з чим суд вважає за можливим розглянути справу у їх відсутності. На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому судом постановлено провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення на підставі поданих до суду доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 05 квітня 2016 року позивачці [PERSON] на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.6-9). Відповідно до довідки №50/04 від 26.04.2016 року житлово-будівельного кооперативу №31 вбачається, що в квартирі за адресою: [ADDRESS], житлова площа якої складає 39,8 кв.м. зареєстровано троє осіб, а саме: [PERSON]І, [INFO], яка є власником квартири, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].(а.с.10). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в квартирі по [ADDRESS], не проживають, у зв'язку з чим позивачка 14.04.2016 року звернулася із заявою до Відділу ведення реєстру територіальної громади міста Чернівців з проханням зняти з реєстрації осіб, які зареєстровані в придбаній нею квартирі. (а.с.11) Проте 20.04.2016 р. листом за №20/01-20/22 Відділом ведення реєстру територіальної громади міста Чернівців позивачці було відмовлено (а.с.12). Так, згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як було встановлено матеріалами справи, після укладення позивачкою договору купівлі-продажу квартири, попередній її власник - [PERSON] втратив право власності на квартиру, а оскільки права членів сім'ї колишнього власника є похідними від прав власника, то з припиненням для власника права власності на жиле приміщення члени його сім'ї також втрачають право користування цим приміщенням. Ухвалою Верховного Суду України від 6 листопада 2002 року, опублікованою у щорічнику „Рішення Еіерховного Суду України" за 2003 рік також встановлено, що після переходу права власності на жиле приміщення усі члени сім'ї колишнього власника цього приміщення підлягали виселенню. Відповідно до 4.2 ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Таким чином, суд вважає, що позов слід задовольнити, відповідачів [PERSON] та [PERSON] необхідне визнати такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] На підставі викладеного та ст. ст. 317, 319, 383. ч.2, 386, 405 ЦК України та

Outcome: approved