Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 40/2007 від 26.06.2007р. у розмірі 66600 доларів США та 5837261,64 грн. Вимоги позову обґрунтовано наступним. 26.06.2007 року між ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» та [PERSON] укладено договір кредиту в іноземній валюті №40/2007 USD , за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 70000 дол. США зі сплатою 12,5 % відсотків річних від розміру кредиту за весь час користування кредитом до дня належного повернення банку кредиту. відповідач зобов`язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов`язання, згідно договору у повному обсязі. Згідно додаткової угоди №1 до договору кредиту від 14.10.2008 року, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється у розмірі 14,5 % річних. Згідно з умовами кредитного договору, кредит виданий Відповідачеві строком до 25.06.2014 року. Вказано, що Відповідач не виконав зобов`язання за Договором. Станом на 28.08.2015 року за Відповідачем наявна заборгованість в сумі 423939,26 дол. США (по курсу НБУ станом на 28.08.2015 року у гривневому еквіваленті складає 9083196,25 грн.) з яких: - прострочена заборгованість за кредитом - 66 600,00 дол. США (по курсу НБУ станом на 28.08.2015 року у гривневому еквіваленті складає 1426951,75 грн.); - пеня за несвоєчасну сплату кредиту за період до 28.08.2015 року - 357 339,26 дол. США (по курсу НБУ станом на 28.08.2015 року у гривневому еквіваленті складає 7656244,50 грн.); Посилаючись на викладене, Банк просив суд стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості. Ухвалою деснянського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року відкрити провадження в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Призначено судове засідання по названій справі (том.№1 а.с.72). 17 травня 2017 року Позивач подав письмові пояснення з клопотанням про долучення доказів до матеріалів справи (том №2, а.с.14-31). 19 липня 2017 року, Відповідач електронною поштою направив на адресу Деснянського районного суду м. Києва письмові заперечення, відповідно до яких у задоволені позовних вимог ПАТ «Комерційний Банк «Експобанк» просив відмовити, мотивуючи безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог, оскільки відсутні належні докази, що підтверджували би законність прав вимог Позивача до Відповідача, відсутністю належного розрахунку та жодного доказу, який би підтверджував факт заборгованості Відповідача. Крім того, зауважив про порушення прав споживача. Наголосив, що вимога про стягнення пені не може бути визнана судом правомірною (том.№2,а.с.44-51). 21 липня 2017 року Публічне акціонерне товариства «Комерційний банк «Експобанк» подав уточнення позовної заяви, відповідно до якої, Банк просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» заборгованість за договором кредиту в іноземній валюті №40/2007USD від 26.06.2007 року, а саме: прострочену заборгованість за кредитом - 66600,00 дол. США та пеню за несвоєчасну сплату кредиту за період з 01.09.2013 року по 28.08.2015 року - 5 837261,34 грн. (том №2, а.с.52). 21 липня 2017 року Відповідач повторно подав письмові заперечення проти позовної заяви про стягнення заборгованості (том №2, а.с.55-60). 15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. До підготовчого розгляду сторони не з`явились, про час та місце проведення були повідомлені належним чином, в поданих суду заявах просили проводити підготовчий розгляд за їх відсутності. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21 травня 2018 року закрито підготовче провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача в письмовій заяві підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, відповідно до вимог розділу І глави 7 ЦПК України. Про причини неявки до суду не повідомив, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі без фіксації судового процесу звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності положень п. 1 ч. 3 ст. 223, ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. Як вбачається з письмових матеріалів справи, [PERSON] звернувся до Директора філії «Нивки» «КБ Експобанк» з письмовою заявою від 20 червня 2007 про відкриття кредитної лінії на споживчі цілі у розмірі 90 тис. дол.. США, строком на 7 років, повернення кредиту та сплата процентів можуть бути забезпечені заставою: квартири (том №1, а.с.6). 26 червня 2007 року сторона 1: юридична особа за законодавство України «Товариство з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «Експобанк» (далі - Банк) в особі директора філії «Нивки» «КБ Експобанк» Козаченка Олександра Анатолійовича, сторона 2: фізична особа за законодавством України [PERSON] (далі - Позичальник) уклали Договір кредиту в іноземній валюті №40/2007USD. Згідно п.1.1. Договору - Банк надає Позичальнику кредит у сумі 70000 (сімдесят тисяч) доларів США 00 центів.Позичальник повертає Банку кредит і сплачує проценти за користування кредитом на умовах, що передбачені цим Договором. Згідно п.1.2. Договору - Термін повернення Позичальником кредиту - «25» червня 2014 року. Згідно п.1.3. Договору - Проценти за користування кредитом встановлюються у розмірі 12,5% (дванадцять цілих п`ять десятих процента) річних. Згідно п.1.4. Договору - Банк надає Позичальнику кредит на умовах забезпеченості кредиту, його цільового використання, строковості, повернення та платності. Згідно п.1.5. Договору - Банк може відмовити Позичальнику в кредиті та/або достроково припинити кредитування та/або розірвати цей Договір, якщо Позичальник перебуває під судом чи слідством, щодо Позичальника порушено судове чи виконавче провадження, якщо у Банку є достатні підстави і зажати, що кредит Банку не буде повернутий, або у разі недостатнього обсягу кредитних ресурсів ганку. Згідно п.1.6. Договору - Кредит надається для споживчих цілей Позичальника. Згідно п.2.2. Договору - Забезпеченням зобов`язань Позичальника за цим Договором є іпотека нерухомості (однокімнатна квартира, загальною площею 39,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ) майнового поручителя [PERSON] (далі - Поручитель"). Договори іпотеки та поруки укладаються Позичальником та Поручителем з Банком в день підписання цього Договору. У разі ухилення Позичальника та/або Поручителя від виконання цих обов`язків Банк може в судовому порядку вимагати від Позичальника та/або Поручителя забезпечення зобов`язань та/або відмовити у наданні кредиту. Згідно п.3.3. Договору - Банк відкриває Позичальнику позичковий рахунок № [NUMBER] . Згідно п.3.5. Договору - Позичальник щомісяця до 5 числа сплачує проценти за користування кредитом на рахунок Банку № [NUMBER] відповідно до цього Договору та Додаткових угод Сторін до цього Договору у випадку їх укладання. Проценти нараховуються за період користування кредитом. Остаточний розрахунок по процентах провадиться одночасно з поверненням кредиту у строки, що зазначені у цьому Договорі. Проценти нараховуються виходячи з кількості днів у році - 360 днів. Розрахунковим періодом для сплати процентів є період з першого по останнє число місяця, що передує місяцю сплати процентів. Згідно п.3.6. Договору - Розмір процентів за користування кредитом може бути змінений Банком за угодою з Позичальником внаслідок зміни кон`юнктури ринку кредитних ресурсів, або плати за кредитні ресурси, або на підставі відповідних рішень Національного банку України чи органів Банку тощо. Повідомлення про зміну процентів Банк надсилає Позичальнику засобами поштового зв`язку чи вручає особисто. Протягом наступних десяти календарних днів з дня надіслання/вручення Банком такого повідомлення (не враховуючи терміну поштового обігу) Позичальник власноручно підписує в офісі Банку Угоду про зміну процентів. У випадку незгоди Позичальника зі зміною процентів або ухилення від підписання Угоди у 10-денний термін, до закінчення цього терміну Позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит, нараховані за період користування ним проценти, неустойку тощо. Згідно п.5.1. Договору - За несвоєчасне повернення кредиту та/або несвоєчасну сплату процентів Позичальник сплачує пеню у розмірі 1% (один процент) від суми заборгованості за кожний день прострочення до повного повернення кредиту і процентів по ньому. Крім того, 14 жовтня 2008 року сторона 1: юридична особа за законодавство України «Товариство з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «Експобанк» (далі - Банк) в особі директора філії «Нивки» «КБ Експобанк» Козаченка Олександра Анатолійовича, сторона 2: фізична особа за законодавством України [PERSON] (далі - Позичальник) уклали Додаткову угоду №1 до Договору кредиту №40/2007USD, за умовами якого з 14 жовтня 2008 року процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється у розмірі 14,5% річних. Відповідачу, [PERSON] направлено вимогу про повернення грошових коштів, у зв`язку з неналежним виконанням останнім умов Кредитного договору. Згідно розрахунку заборгованості станом на 28.08.2015 року за відповідачем рахується заборгованість: прострочена заборгованість за кредитом - 66600,00 дол. США та пеня за несвоєчасну сплату кредиту за період з 01.09.2013 року по 28.08.2015 року - 5 837261,34 грн. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина третя статті 6 ЦК України визначає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, проте не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Норму статті 6 ЦК України розкриває стаття 627 цього Кодексу, в якій зазначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз`яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно умов укладеного кредитного договору, позичальник зобов`язався, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит в порядку та строки, обумовлені цим договором. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит. Уклавши з банком зазначений кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач порушив свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно ч. 1, 2ст. 533 ЦК Українигрошове зобов`язання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Правова позиція щодо можливості застосування еквіваленту іноземної валюти міститься у Постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 р. по справі 6-79цс14 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/39689407), де зазначено, що відповідно до ч. 1ст. 533 Цивільного кодексу України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом із тим, ч. 2ст. 533 Цивільного кодексу Українидопускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.» та у Постанові Верховного Суду України від 01.03.2017 р. по справі 761/1617/15-ц. Згідно укладеного договору сторони погодили встановити еквівалент суми кредиту у доларах США. Тобто, при укладенні кредитного договору відповідач вільно та свідомо погодився виконувати усі зазначені в ньому зобов`язання. В укладеному між сторонами кредитному договорі, який складається із договору, загальних умов кредитування, додаткових угод та графіків погашення кредиту, чітко визначені умови кредитування, зокрема, розмір наданого кредиту, строк, на який він наданий, порядок його надання та повернення, розмір плати за користування кредитними коштами, права та обов`язки позикодавця і позичальника, відповідальність сторін тощо. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 70000 доларів США, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені позивачем докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що Відповідач належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги Позивача про стягнення заборгованості по кредитному договору підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved