Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 74183,03 грн. , витрат з проведення оцінки нанесеного збитку у розмірі 2000 грн., витрати на відправку телеграм у розмірі 118,20 грн., пені у розмірі 4885,69 грн., 3% річних у розмірі 1188,96 грн. , індексу інфляції у розмірі 2853,51 грн. та моральної шкоди у розмірі 5000 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що 25 листопада 2020 року о 16\~ годині\~23\~хвилин,\~ [PERSON] \~ керуючи\~автомобілем \~Mersedes\~Benz\~,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] \~ \~,\~ по\~ \~ \~пр.\~Гагаріна ,\~ \~39\~Б в\~м.\~Харкові \~,\~ \~ \~ \~не \~вибрав \~безпечну \~дистанцію \~ та\~ здійснив\~ \~зіткнення \~ \~з автомобілем\~Toyota\~Corolla\~,\~державний \~реєстраційний \~номер \~ [NUMBER] ,\~що стояв\~ попереду\~і який\~належить позивачу\~.\~При \~дорожньо-\~транспортній пригоді\~ \~ автомобілі\~ \~отримали механічні\~пошкодження \~ та\~завдано матеріальні\~ збитки. Постановою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 25 січня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Постанова набрала законної сили. Цивільна відповідальність [PERSON] застрахована ТДВ « Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ».Згідно полісу ліміт відповідача за шкоду заподіяну майну складає 130 000 грн., франшиза 2000 грн. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №28С складеного судовим експертом Бочаровим С.М. від 05.01.2021 року вартість матеріального збитку складає 82708,89 грн. Отже враховуючи п. 36.2. ст. 36 Закону, висновки висновку №28С від 05.01.2021 р., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Toyota Corolla, д.н.з. [NUMBER] , 2011 року виготовлення, номер кузова [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 25.11.2020 року без врахування ПДВ на складові частини які підлягають заміні при проведенні ремонтно-відновлювальних робіт складає 74183,03 грн. = 12375,00 + 19178,72 + (63713,55 *(1 - 0,57)) / 1,2 + (23758,34 * (1 -0))/ 1,2 .У березні 2021 року позивач отримав лист від відповідача за вих. №51-2018 від 16.03.2021 р. згідно якого відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з тим, що водій [PERSON] не надав відповідачу копію діючого на момент ДТП протоколу обов`язкового технічного контролю автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] . Ознайомившись з листом відповідача, умовами Полісу та Законом позивач зрозумів, що відмова відповідача є не правомірною, оскільки підстава для відмови на яку посилається відповідач не передбачено спеціальним Законом. Крім того у тексті умов поліса зазначається: що ТЗ підлягає обов`язковому технічному контролю 16.08.2021 р., тобто на дату укладання поліса 14.08.2020 р. страхувальник пред`явив представнику Страховика діючий протокол ОТК, що і стало підставою укладення полісу з зазначенням у ньому наступної дати проведення огляду технічного контролю транспортного засобу Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] . Слід також зазначити, що відповідно до відкритої бази даних Моторно Транспортного Страхового Бюро України(далі - МТСБУ) Поліс №200930447 від 14.08.2020 р. на момент ДТП і до дати дії його закінчення є діючим. 29 квітня 2021 року позивач направив заяву до відповідача щодо неправомірності прийнятого ним рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування та наполягав на виплаті страхового відшкодування. Разом з заявою направив Відповідачу: \~ \~ \~ \~копію постанови\~ Комінтернівського\~районного суду\~м.\~Харкова від\~25\~січня 2021\~р.,\~завірену копію\~висновку експертного\~автотоварознавчого дослідження\~№28С\~від 05\~січня 2021\~року . Відповідач проігнорував заяву позивача з додатком від 29.04.2021 р., відповіді не надав. 29 квітня 2021 року позивач направив до МТСБУ скаргу на неправомірні дії відповідача щодо відмови позивачу у виплаті страхового відшкодування. У червні та вересні 2021 р. позивач отримав відповідь від МТСБУ за електронним підписом, згідно якого пропонують звернутися за захистом порушених прав до суду. Враховуючи положення ст. 29, 34, 36 Закону та умов Поліса відповідач зобов`язаний сплатити Позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 74183,03 грн., витрати з проведення незалежної оцінки по визначенню нанесених збитків в наслідок ДТП у розмірі 2000,00 грн, вартість відправки телеграм у розмірі 118,20 грн. а разом 74301,23 грн.74301,23 = 74183,03 + 2000,00 + 118,20 - 2000,00. Крім того, з відповідача підлягає стягненню сума пені за період з 05.03.2021 року по 15.04.2021 року у розмірі 1121,65 грн. , за період з 16.04.202021 року по 22.07.202021року 2980,67 грн., з 23.07.2021 року по 15.09.2021 року 783,37 грн. № відсотка річних за період з 05.03.2020 по 15.09.2021 року складає 1188,96 грн. ; індекс інфляції за цей період складає 2853,51 грн. Нанесену моральну шкоду відповідачем у зв,язку з прийняттям неправомірного рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування , позбавленням позивача можливості відновлення свого автомобіля позивач оцінює у розмірі 5000 грн. Ухвалою судді від 29 вересня 2021 відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також даною ухвалою суду визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Копія ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення сторін була направлена учасникам справи . У встановлений судом строк відповідач не надав відзив на позовну заяву. Дана справа є незначної складності, тому при відкритті провадження вирішено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч.1 п.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Відповідно до ч. 7 ст.277 ЦПК України, частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що 25 листопада 2020 року о 16 годині 23 хвилин, [PERSON] керуючи автомобілем Mersedes Benz , державний реєстраційний номер [NUMBER] , по пр. Гагаріна , 39 Б в м. Харкові , не вибрав безпечну дистанцію та здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Corolla , державний реєстраційний номер [NUMBER] , що стояв попереду і який належить позивачу . При дорожньо- транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Постановою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 25 січня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Постанова набрала законної сили. Цивільна відповідальність [PERSON] застрахована ТДВ « Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ». Згідно полісу ліміт відповідача за шкоду заподіяну майну складає 130 000 грн., франшиза 2000 грн. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №28С складеного судовим експертом Бочаровим С.М. від 05.01.2021 року вартість матеріального збитку складає 82708,89 грн. Отже враховуючи п. 36.2. ст. 36 Закону, висновки висновку №28С від 05.01.2021 р., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Toyota Corolla, д.н.з. [NUMBER] , 2011 року виготовлення, номер кузова [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 25.11.2020 року без врахування ПДВ на складові частини які підлягають заміні при проведенні ремонтно-відновлювальних робіт складає 74183,03 грн. = 12375,00 + 19178,72 + (63713,55 *(1 - 0,57)) / 1,2 + (23758,34 * (1 -0))/ 1,2 . За змістом\~статті 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.\~Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Таким чином, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені у статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з пунктом 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 758/16044/16-ц (провадження № 61-913св17) вказано, що: «при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Крім того, у пункті 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно зі статтею 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. За несвоєчасну виплату страхового відшкодування страховик має сплатити на вимогу страхувальника (чи вигодонабувача) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла за період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON] , що підтверджується постановою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 25 січня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили. . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , застрахована в ТДВ « Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» ». Відповідно до поліса №200930447, ліміт страхового відшкодування на одну особу становить 130\~000 грн. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №28С складеного судовим експертом Бочаровим С.М. від 05.01.2021 року вартість матеріального збитку складає 82708,89 грн. Отже враховуючи п. 36.2. ст. 36 Закону, висновки висновку №28С від 05.01.2021 р., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Toyota Corolla, д.н.з. [NUMBER] , 2011 року виготовлення, номер кузова [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 25.11.2020 року без врахування ПДВ на складові частини які підлягають заміні при проведенні ремонтно-відновлювальних робіт складає 74183,03 грн. = 12375,00 + 19178,72 + (63713,55 *(1 - 0,57)) / 1,2 + (23758,34 * (1 -0))/ 1,2 . 26 листопада 2020 року позивач звернувся до ТДВ « СК «Ю.ЕС.АЙ» про виплату відшкодування оціненої шкоди заподіяної внаслідок дорожньо- транспортної пригоди . Відповідно до листи від ТДВ « СК «Ю.ЕС.АЙ» за вих. №51-2018 від 16.03.2021 р. згідно якого відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з тим, що водій [PERSON] не надав відповідачу копію діючого на момент ДТП протоколу обов`язкового технічного контролю автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] . 29 квітня 2021 року позивач повторно звернувся до ТДВ « СК «Ю.ЕС.АЙ» про виплату відшкодування оціненої шкоди заподіяної внаслідок дорожньо- транспортної пригоди , а також направив до Моторно Транспортного бюро України скаргу щодо неправомірних дій ТДВ « СК «Ю.ЕС.АЙ» . Згідно відповіді МТСБУ позивачу роз,яснено , що у випадку незгоди з прийнятим ТДВ « СК «Ю.ЕС.АЙ» рішенням , спір між позивачем та страховою компанією може бути вирішений в судовому порядку. Станом на день подання позовної заяви сума страхового відшкодування позивачу не виплачена. З врахуванням вищезазначеного, позовні вимоги про виплату страхового відшкодування в розмірі 74183,03 \~000 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до п.36.5. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Строк виплати страхового відшкодування, визначений п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сплив 05 березня 2021 року, а тому наявні підстави стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних за період з 05 березня 2021 року по 15 вересня 2021 року в розмірі 1140,18 грн., та інфляційні витрати в сумі 2853,51 грн. за цей же період, а також пені в розмірі 4885,69грн. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування матеріального збитку обґрунтовані та підлягають задоволенню. Ч.1\~ст.1167 ЦК України\~передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За\~статтею 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з пункту 1 частини 2\~статті 1167 ЦК України\~моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади АР Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з п.3 постанови Пленуму ВС України від 31.05.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. За\~пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до пункту 9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4\~зі змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до роз`яснень, викладених в\~Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4\~„Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Визначаючи розмір моральної шкоди по даній справі суд враховує, що в результаті неправомірних дій відповідачем, позивачу дійсно було завдано моральних , оскільки, з огляду на його похилий вік він зазнав стресу та був позбавлений можливості своєчасно відремонтувати за рахунок страхового відшкодування та використовувати автомобіль у своєму повсякденному житті , що вплинуло на його нормальну життєдіяльність та погіршило якість його життя . Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги обставини скоєного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 2000,00 грн., що, на думку суду, з урахуванням наявних у справі доказів, - є співмірним та достатнім відшкодуванням завданих позивачу моральних страждань. Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved