Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просили визнати за ними право власності кожному по 12/6 часток житлового будинку [ADDRESS]., з господарськими будівлями та спорудами, житловою площею 30,1 кв.м., загальна площа 40,6 кв.м., який належить померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.02.1982 р., виданого державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори Дятловою В.І., реєстр №2-208, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], яка померла [INFO] Позивачі у наданих суду письмових заявах позов підтримали, просили справу розглядати за їх відсутності. Представник відповідача у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка постійна проживала та була зареєстрована на день смерті за адресою: [ADDRESS], після смерті відкрилась спадщина, яка складається з 4/6 частки житлового будинку [ADDRESS]., яка належить померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 06 лютого 1982 р. державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори Дятловою В.І., реєстр №2-208. [PERSON] заповідала все майно, що буде належать їй на день смерті та на що вона буде мати право в рівних частках [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивачі прийняли спадщину, подавши заяву до Лисичанської державної нотаріальної контори. Державний нотаріус Лисичанської державної нотаріальної контори Аббасов Е.І. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.02.2018 р. №78/02-31 відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.02.2018 р. №78/02-31відмовив [PERSON], постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.05.2018 р. №337/02-31 відмовив [PERSON] на підставі того, що немає можливості отримати дублікат заповіту, необхідний для вчинення нотаріальної дії. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №48234758, був посвідчений заповіт від імені [PERSON] від 10.03.1980 р., реєстр №1-1262 Лисичанською державною нотаріальною конторою, місце зберігання якого Луганський обласний державний нотаріальний архів, який знаходиться за адресою м. Луганськ, вул. Оборонна, буд. 6, який тимчасово знаходиться у м. Старобільську Луганської обл. У позивачів знаходиться лише фотокопія заповіту, на підставі чого вони звернулись із заявою про видачу дублікату заповіту Луганського обласного державного нотаріального архіву в м. Старобільськ. 01 березня 2018 р. була отримана відповідь Луганського обласного державного нотаріального архіву, що надати інформацію немає можливості, оскільки архівний фонд знаходиться на непідконтрольній Українській владі території, а саме у м. Луганську. Відповідно Глави 10 п.2.3 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», у разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту. Станом на сьогоднішній день видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не уявляється можливим, оскільки немає можливості отримати інформацію, необхідну для вчинення нотаріальної дії. Згідно ст. 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування" вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців. Суд вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову представником відповідача слід прийняти. На підставі викладеного,

Outcome: approved