Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача в якій просить усунути перешкоди в здійсненні її права власності шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначаєть, що згідно договору дарування на праві власності їй належить квартира [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстровані та постійно проживають вона, її мати [PERSON] та син [PERSON]. Крім них з вересня 2001 року за вказаною адресою також зареєстрований [PERSON], колишній чоловік позивача. Відповідач хоча і зареєстрований в даній квартирі, але не проживає в ній з моменту прописки. Фактично він проживає з іншою жінкою та дітьми в [ADDRESS]. На проживання в спірній житловій площі відповідач протягом зазначених років не претендував.Особистих речей та речей повсякденного використання, які б належали йому у приміщенні немає, квартплати не платив, а тому вважає, що він втратив право на користування житловою площею. Причиною звернення з даним позовом зазначає ту обставини, що вона не може здійснити своє право розпорядитися майном на власний розсуд із-за того, що відповідач значиться зареєстрованим в спірній квартирі. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає. Позивач в судове засідання не з»явилася. Від неї надійшла заява в якій позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві та просить справу розглянути без її участі. Відповідач, якому судові повістки надсилалася за останнім відомим місцем проживання, в судове засідання не з"явився. Він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.Ніяких заперечень проти позову від нього не надійшло. Тому суд прийняв рішення про розгляд справи у його відсутність з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що власником [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с.6/. Стаття 383 ЦК України визначає права власника житлового будинку, а саме його право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідач, як зазначила позивач у позові, був її чоловіком і зареєстрований в спірній квартирі за її згодою. Він спірне житлове приміщення залишив добровільно, на проживання на спірній житловій площі не претендував, вселятися не намагався, особистих речей та (або) речей повсякденного використання, які б належали гр. [PERSON] у приміщенні немає, ніякої участі в утриманні житла не приймає. Згідно довідки про склад сім'ї ЖБК «Прогресівець-4» від 26.09.2015 р. в спірній квартирі зареєстровані позивач [PERSON], [PERSON] - син позивача та відповідача, [PERSON] - мати позивача, та відповідач [PERSON], як член сім»ї позивача (а.с. 07). Позивач з посиланням на норми ст. 405 ЦК України, вимагає визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом. Відповідно до зазначеної статтічлени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частиною другою ст.405 ЦК України, передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Про те, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад один рік підтверджується, крім тверджень позивача, довідкою ЖБК «Прогресівець-4» №2 від 16.01.2015 р. /а.с.8/ та актамиобстеження квартири №18 від 05.10.2011 р., 15.09.2014 р., 22.03.2014 р. та 18.11.2015 р., складених: сусідами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та завіреними печаткою ЖБК «Прогресівець-4». В актах зазначено, що особистих речей та речей повсякденного використання, які б належали гр. [PERSON] у приміщенні немає. Аналізуючи докази, суд вважає, що в суді знайшло своє підтвердження не проживання відповідача в квартирі позивача понад один рік. Сам по собі факт реєстрації відповідача в спірній квартирі не породжує для нього права користування квартирою, оскільки власником її є позивач. Судом не встановлено, що відповідачу чинились перешкоди в проживаннні. Реєстрація відповідача в спірній квртирі заважає позивачу вільно здійснювати своє право власності Відповідно до ст. 391 ЦК України позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved