Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивачка звернулася до Заводського районного суду з позовною заявою до Дніпродзержинської міської ради, [PERSON], третя особа: департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно, приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] «про визнання права власності в порядку спадкування за законом». За даним позовом, [PERSON] просила визнати право власності на 1/3 частку квартири №36, розташованої в будинку №33 по проспекту Тараса Шевченка в м. Камянське, загальною площею 67,91 м.кв., житловою площею 48,3 м.кв., після смерті батька [PERSON], померлого 21.10.2009 року, в порядку спадкування за законом; визнати право власності на 1/3 частку квартири №36, розташованої в будинку №33 по проспекту Тараса Шевченка в м. Камянське, загальною площею 67,91 м.кв., житловою площею 48,3 м.кв., після смерті матері [PERSON], померлої 23.01.2015 року, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона та її батьки [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та фактично проживали в квартирі №36 розташованій в будинку №33 по проспекту Тараса Шевченка (Сировця) в м. Камянське загальною площею 67,91 м.кв., житловою площею 48,3 м.кв. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.05.2006 року, квартира №36 передана їй, [PERSON] та [PERSON] у приватну власність у рівних частках. Через юридичну недосвідченість співвласники, отримавши свідоцтво про право власності на житло, не зареєстрували своє право власності в Обласному комунальному підприємстві «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації». 21 жовтня 2009 року [PERSON] помер, та заповіту не залишив. Спадкоємцями за законом 1-ї черги відповідно є діти і дружина померлого: вона, її брат [PERSON] та мати [PERSON]. [PERSON] і [PERSON] відмовились від спадщини [PERSON] на її користь. Спадковим майном після смерті [PERSON] є належна на підставі вищевказаного свідоцтва про право власності на нерухоме майно 1/3 частка приватизованої квартири № 36, розташованої в будинку № 33 проспекту Тараса Шевченка (в м. Кам'янське). 4 грудня 2014 року приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] своєю постановою відмовила у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв'язку з неможливістю підтвердження родинних зв'язків між нею та батьком. 23 січня 2015 року померла [PERSON], не залишивши заповіту. Спадкоємцями за законом першої черги є вона та [PERSON] Ю В. Прийняв спадщину [PERSON], бо постійно проживала з нею на час її смерті, а [PERSON] в нотаріальному порядку відмовився від спадщини [PERSON] на її користь. Після смерті матері було успадковано 1/3 частку спірної квартири, належну на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Постановою від 30 червня 2016 року приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] відмовила у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] у зв'язку з відсутністю державної реєстрації правовстановлюючого документа на квартиру. Враховуючи вищезазначене позивачка вимушена звертатись до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позивачка в судове засідання подала заяву в якій прохала позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без її участі та не заперечувала проти розгляду справи без участі відповідачів та розгляду справи без застосування технічних засобів. Представник Дніпродзержинської міської ради, [PERSON], третя особа: представник Департаменту комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно, приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, з винесенням рішення згідно чинного законодавства. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідив матеріали справи, докази надані сторонами, приходить до наступного: Згідно свідоцтва про народження серії VІ-УР №172021 від 03.07.1963 року виданого Дніпродзержинським Горбюро ЗАГС, [PERSON] народилася 11.05.1962 року, про що зроблено актовий запис №717, де батьками записано [PERSON] та [PERSON].(а.с.11). Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу від 22.10.1983 року, виданого Палацом Щастя Красноярського Горсовета, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22.10.1983 року, про що зроблено відповідний актовий запис №2374, після укладення шлюбу позивачці присвоєно прізвища Лі.(а.с.12). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.05.2006 року, завіреного керівником органу приватизації, головою фонду [PERSON], квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], дійсно належить на праві часткової власності і в рівних частках [PERSON] та членам її сімї [PERSON] та [PERSON], загальною площею 67,91 м.кв., житловою площею 48,3 м.кв.(а.с.6). Відповідно до Технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] у Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, квартира складається із чотирьох кімнат житловою площею 48,3 кв.м., загальною площею 67,91 кв.м. (а.с.7-8). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] помер 21 жовтня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ №312268, яке видане 23.10.2009 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис № 1280. (а.с.9). Після смерті [PERSON], позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою від 04.12.2014 року про видачу свідоцтв про право на спадщину на квартиру №36 по вулиці Сировця у будинку №33 в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, Приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] винесено постанову від 04.12.2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з неможливістю підтвердження родинних зв'язків між [PERSON] та [PERSON]В.(а.с.13). Згідно з правилами статті 1220 ЦК України та статті 249 ЦПК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Як встановлено судом, [PERSON] помер 21 жовтня 2009 року і є час відкриття спадщини. [PERSON] померла 23 січня 2015 року що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ №608588, яке видане 23.01.2015 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 97. (а.с.10). Після смерті [PERSON], позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою від 30.06.2016 року про видачу свідоцтв про право на спадщину на квартиру №36 по вулиці Сировця у будинку №33 в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, Приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] винесено постанову від 30.06.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації правовстановлюючого документа на квартиру. (а.с.14). Згідно з правилами статті 1220 ЦК України та статті 249 ЦПК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Як встановлено судом, [PERSON] померла 23 січня 2015 року і є час відкриття спадщини. Відповідно відповіді на запит зробленого до Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 05.07.2016 року, про те, згідно архівних даних відомості стосовно реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна, розташований за адресою: [ADDRESS] на підприємстві відсутні. (а.с.16). Оскільки спадкодавці [PERSON] та [PERSON] заповіт не складали, то спадкування повинно відбуватися за правилами спадкування за законом. Таким чином, судом встановлено, що після смерті батька [PERSON], померлого 21.10.2009 року, відкрилася спадщина у розмір 1/3 частку квартири №36, розташованої в будинку №33 по проспекту Тараса Шевченка в м. Камянське, загальною площею 67,91 м.кв., житловою площею 48,3 м.кв., та після смерті матері [PERSON], померлої 23.01.2015 року, відкрилася спадщина у розмір 1/3 частку квартири №36, розташованої в будинку №33 по проспекту Тараса Шевченка в м. Камянське, загальною площею 67,91 м.кв., житловою площею 48,3 м.кв. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в ході судового розгляду, на час відкриття спадщини, після [PERSON] спадкоємцями за законом 1-ї черги є: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] і [PERSON] відмовились від спадщини [PERSON] на користь [PERSON] Після померлої [PERSON], спадкоємцями за законом першої черги є [PERSON]В та [PERSON] Ю В. [PERSON] прийняв спадщину [PERSON], бо постійно проживала з нею на час її смерті, а [PERSON] в нотаріальному порядку відмовився від спадщини [PERSON] на її користь. Статтями 328, 392 ЦК передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивачкиє неотримання спадкодавцем за життя правовстановлюючого документа на вказане майно, хоча право власності на спадкове майно ніким не оспорюється, а тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємців права власності на таке майно. За таких обставин,

Outcome: approved