Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона проживає з 04.04.2002 року у квартирі 2 по вул. Гостинній у м. Запоріжжя. Разом із нею мешкає рідний брат [PERSON]. Згідно з довідкою ЄАС Запорізької міської ради у цій квартирі зареєстрований син позивача [PERSON] Однак [PERSON] у цій квартирі не мешкає, так як позивач позбавлена батьківських прав. [PERSON] тривалий час мешкав за адресою колишнього опікуна [PERSON], у [ADDRESS]. Позивач, вимушена нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг на відповідача, який фактично не мешкає у квартирі. Участі в утриманні квартири він також не приймає та з заявою про продовження строку відсутності понад шість місяців до наймодавця відповідач не звертався. Просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за зазначеною адресою. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає, проти заочного розгляду не заперечує. У судові засідання по цій справі відповідач повторно не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином у зв'язку із чим, судом визнана неповажною причина неявки відповідача у вищезазначені судові засідання. Треті особи у судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Згідно із ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. При вищевикладених обставинах, на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи за відсутністю представника позивача, відповідача на підставі наявних у справі матеріалів та доказів. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно вимог ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як встановлено судом, проживає з 04.04.2002 року у квартирі 2 по вул. Гостинній у м. Запоріжжя. Разом із нею мешкає рідний брат [PERSON]. 09.11.2014 року померла мати [PERSON]-[PERSON], яка була відповідальним квартиронаймачем. Згідно з довідкою ЄАС Запорізької міської ради у цій квартирі зареєстрований син позивача [PERSON] Однак [PERSON] у цій квартирі не мешкає, так як [PERSON] позбавлена батьківських прав. Відповідно до листа районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району № ІЗ-0017-П від 13.06.2016 піклування над [PERSON] встановлено на підставі розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району від 25.02.2013 року «Про встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON] " Наразі [PERSON] не перебуває на обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування в службі (управлінні) у справах дітей міської ради у зв'язку з досягненням повноліття. На теперішній час позивач [PERSON] вимушена нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг на відповідача, який фактично не мешкає у квартирі. Участі в утриманні квартири він також не приймає та з заявою про продовження строку відсутності понад шість місяців до наймодавця відповідач не звертався. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Згідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст. 71 ЖК України, збереження за відповідачем спірного жилого приміщення судом не встановлено. Відсутність особи понад встановлений ст. 71 ЖК України строк є підставою для визнання відсутньої особи такою, що втратила право на жиле приміщення. У разі поважності причин відсутності осіб понад установлені законом строки (перебування у відрядженні, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) цей строк може бути продовжено судом (ч.2 ст.71, 72 ЖК, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судом Житлового кодексу України»). Таким чином, відповідно до аналізу зазначених норм, член сімї наймача може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням у зв'язку з його відсутністю понад шість місяців у цьому жилому приміщенні, якщо він був відсутній протягом цього строку підряд без поважних причин і саме ці факти повинні бути встановлені судом згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] не проживає у [INFO], він не несе будь-яких витрат на утримання жилого приміщення, не сплачує комунальні послуги, що підтверджується копіями квитанцій. Відомості про те, що відповідач звертався до МКП «Основаніє» з заявами про збереження за ним житла на час тимчасової відсутності, суду не надані . Відповідно до частин 3,4 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, провівши аналіз представлених сторонами доказів, з врахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про те, що в суді знайшов підтвердження факт не проживання відповідача у спірному жилому приміщенні понад встановлені ст. 71 ЖК України строки та невиконання ним зобов'язання по сплаті квартирної плати. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що [PERSON] не проживає в квартирі за даною адресою без поважних причин, домовленостей щодо збереження права на користування житлом між сторонами немає, що відповідачем будь-якими доказами не спростовано під час розгляду справи, а тому

Outcome: approved