Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

У березні 2011 р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення сум заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 08.05.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «[PERSON] та [PERSON] було укладено кредитний договір № ОД09/05/2007/840-К/030, відповідно до якого Банк надавав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання 23\~850,00 доларів США. В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобовязань щодо погашення Кредиту, сплати процентів, інших передбачених Договором платежів, а також можливих штрафних санкцій між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки № ОД09/05/2007/840-К/030, згідно з яким [PERSON] поручився за виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань в повному обсязі. Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте Позичальник належним чином свої зобовязання не виконував, у звязку з чим станом на 15.11.2010 р. за ним виникла прострочена заборгованість у сумі 18\~162,16 доларів США (в яку входить тіло кредиту, відсотки, пеня та штраф), що за офіційним курсом НБУ станом на день проведення розрахунку становить 143\~857,04 грн., яку добровільно не погашено. Представник позивача неодноразово змінював предмет та розмір позовних вимог та остаточно просив стягнути з відповідачів суму заборгованості, що склалась станом на 03.12.2012 р., в розмірі - 23\~186,77 дол. США, що є еквівалентом 185\~331,79 грн., з якої: 15\~332,00 дол. США заборгованість за кредитом (еквівалент 122\~556,59 грн), 4\~577,25 дол.США (еквівалент 36\~585,92 грн.) відсотки за користування кредитом за ст.1048 ЦК України, 891,53 дол. США пеню (еквівалент 7\~125,97 грн.) та 2\~385 дол.США штраф (еквівалент 19\~063,31 грн.) (а.с. 29-31, 146-147, 185-186 т.1). Представник позивача у судове засідання 12.04.2018 р. не зявився, подав заяву про розгляд справи у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.13, 18 т.5). Відповідачі 12.04.2018 р. у судове засідання не зявились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.22 т.5). Раніше у судових засіданнях суду пояснили, що за рішенням суду вже було стягнено з них заборгованість, тому підстави для задоволення позову відсутні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 08.05.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «[PERSON] та [PERSON] було укладено кредитний договір № ОД09/05/2007/840-К/030, відповідно до якого Банк надавав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання 23\~850,00 доларів США. В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобовязань щодо погашення Кредиту, сплати процентів, інших передбачених Договором платежів, а також можливих штрафних санкцій,між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки № ОД09/05/2007/840-К/030, згідно з яким [PERSON] поручився за виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань в повному обсязі.(а.с.6-10). Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2009 р. з відповідачів стягнуто на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 145\~005,62 грн., з якої: сума позики 23 776,54 дол.США, відсотки 3 363,71 дол.США, пеня 22,54дол.США, штраф 2 385 дол.США) (а.с.32 т.1, 50-51 т.4). Фактично вказане рішення суду було виконано 06.09.2010 р. Строк дії договору по 07.05.2022 р. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.04.2017 р. судом по справі було призначено проведення судової економічної експертизи (а.с.214-215 т.4). Відповідно до висновку судово-економічної експертизи № 02/09-17 від 23.09.2017 р., за даними експертного розрахунку заборгованість у [PERSON] та [PERSON] перед ПАТ КБ «Надра» за кредитним договором № ОД09/05/2007/840-К/030 від 08.05.2007 р., укладеним між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON], з урахуванням виконання боржниками заочного рішення Ізмаїльського міськрарайонного суду Одеської області від 09.11.2009 р., сума заборгованості відповідачів за вказаним кредитним договором складає станом на 03.12.2012 р. за відсотками 6\~039,88 дол. США та у сплаті пені 1\~609,80 грн., розрахунок суми заборгованості, складений позивачем, - не є вірним (а.с.222-234 т.4). Згідно ст.1054 ЦК України по кредитному договору банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, оскільки позичальник свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2009 р. з відповідачів стягнуто на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 145\~005,62 грн., з якої: сума позики 23 776,54 дол.США, відсотки 3 363,71 дол.США, пеня 22,54дол.США, штраф 2 385 дол.США), яке фактично було виконано 06.09.2010 р., у відповідачів перед позивачем існує заборгованість за час користування сумою кредиту за період з 01.08.2008 р. по 06.09.2009 р.: за відсотками 6\~039,88 дол. США та пеня 1\~609,80 грн. Заборгованість зі сплатою тіла кредиту існувати не може через виконання рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2009 р., у звязку із чим у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тому, оскільки позивач просив суд стягнути з відповідачів еквівалент 4\~577,25 дол.США суд не може вийти за межі позовних вимог і еквівалент саме вказаної суми за відсотками має стягнути з відповідачів та суму пені в розмірі 1\~609,80 грн., відповідно до висновку експертизи. Крім того, не можу суд прийняти до уваги посилання представника позивача на неможливість ознайомлення із матеріалами справи, зокрема висновком експертизи (а.с.13 т.5), оскільки відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України, це є обовязком сторони. Крім того, згідно телефонограмі від 12.02.2018 р. (а.с.10 т.5). представником позивача було повідомлено щодо знаходження можливості ознайомлення із висновком експертизи, та відповідно до поштового повідомлення, 26.06.2018 р. копія експертного висновку від 05.10.2017 р. була отримана посадовою особою позивача за адресою листування, зазначеною у позовній заяві (а.с.21 т.5). До того ж, в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа [PERSON] проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.ч. 1,2 ст. 533 ЦК України). Станом на 12.04.2018 р. курс валют становить 2592, 5912 грн. за 100 дол. США. Отже, еквівалент 4\~577, 25 дол. США буде складати 118\~669, 38 грн. На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судові витрати підлягають стягненню зі сторін відповідно до ст.141 ЦПК України (а.с.1,2 т.1, а.с.170 т.4).

Outcome: partial