Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення половини сплачених коштів під час перебування у шлюбі кредитних зобов»язань. Свої позовні вимоги обґрунтували тим, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON], який було зареєстровано 20 жовтня 2012 року у відділі РАЦС Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 1689. За рішенням Тисменицького районного суду від 3 лютого 2015 шлюб було розірвано. За час перебування у шлюбі є спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати нею та перебуває на її утриманні. Однак, за час перебування у шлюбі, значну частину коштів, які перебували у спільній сумісній власності, її чоловік витрачав на погашення кредитних зобов'язань, які виникли за час перебування [PERSON] у шлюбі з [PERSON] . Так, 13.03.2008 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Форум», в особі керуючого Івано-Франківською філією - Поворозником І.Ф., укладено кредитний договір № 54/08/14 СL. Сума погашеної відповідачем за рахунок їхніх спільних коштів після розлучення з [PERSON] за період з 09.07.2012 року по даний час кредитної заборгованості згідно з долученими квитанціями становить 25 000 дол. США, що екв. по курсу НБУ станом на 25.05.2015 р.- 520 750 грн., по кредитному договору № 54/08/14- СL. від 13.03.2008 року, укладеному між [PERSON] та ПАТ « Банк Форум» на суму 79 000 дол. США у інтересах попереднього шлюбу. Також, 25.04.2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» в особі начальника управління приватних клієнтів та МСБ регіонального відділення ЗАТ «ОТП Банк» в м. Івано-Франківськ Кернякевич А.І. та начальника відділу обслуговування приватних клієнтів Сенчака А.З. укладено кредитний договір № СL-І00/021/2008. Сума погашеної [PERSON] за рахунок їхніх спільних коштів після розлучення з [PERSON] за період з 09.07.2012 року по даний час кредитної заборгованості згідно долучених квитанцій в розмірі 37 815,48 дол. США, що екв. по курсу НБУ станом на 25.05.2015 р - 787 696,448 грн., по кредитному договору № СL -100/021/2008 від 25.04.2008р., укладеному між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» на суму 42 925 дол. США, використаного на придбання машини МАZDA СХ7 р.н. [NUMBER]. Крім того, банк нарахував відсотки за користування кредитом, на даний час їх сума становить 297,05 дол. США. Також у зв'язку з простроченням зобов'язання зі сплати кредит них платежів, банком була нарахована пеня у розмірі 47 016,94 грн. 25 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, внаслідок чого відбулася зміна кредитора. В зв'язку з простроченням зобов'язання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подав позов до суду з проханням звернути стягнення на предмет застави, а саме МАZDA СХ7, реєстраційний номер [NUMBER]. Таким чином, стягнення за вищезазначеним договором факторингу відбуватиметься на майно, яке знаходиться у спільній сумісній власності нашого подружжя. Оскільки, поділ майна, що перебуває у спільній сумісній власності, проведений не був і зазначене майно перебуває у фактичній власності [PERSON], а проведення виплат по кредитних зобов'язаннях за час перебування у шлюбі з нею здійснювалось за рахунок спільних коштів нашого подружжя, то просила позов задоволити та стягнути з відповідача половину сплачених під час перебування з нею у шлюбі кредитних зобов»язань. Позивачка в судове засідання не з»явилася. Від неї надійшла заява, в якій вона просила справу розглядати без її участі, позов підтримує, просила його задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явився. Від нього надійшла заява, в якій він просив справу розглядати без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який було зареєстровано 20 жовтня 2012 року у відділі РАЦС Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 1689. Згідно рішення Тисменицького районного суду від 3 лютого 2015 шлюб було розірвано. Від даного шлюбу народилася одна дитина, син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з позивачкою та перебуває на її утриманні. За час перебування у шлюбі, значну частину коштів, які перебували у спільній сумісній власності відповідач витрачав на погашення кредитних зобов'язань, які виникли за час перебування [PERSON] у шлюбі з [PERSON] Так, 13.03.2008 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Форум», в особі керуючого Івано-Франківською філією - Поворозником І.Ф., укладено кредитний договір № 54/08/14 СL. Згідно п. 1.1. кредитного договору Банк відкриває Позичальнику відновлювану кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 79 000,00 дол. США Кредитні зобов'язання надаються строком по 12.03.2018 року (п. 1.2. кредитного договору). На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 54/08/14- СL від 13.03.2008 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Форум», в особі керуючого Івано-Франківською філією - Поворозником І.Ф., укладено іпотечний договір, згідно умов якого Позичальник передав в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: приміщення магазину загальною площею 65,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; приміщення магазину загальною площею 92,4 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] Вищезазначений іпотечний договір посвідчений 13.03.2008 року приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Магас О.Є., про що зроблено запис в реєстрі за № 637. Сума погашеної [PERSON] за рахунок наших спільних коштів після розлучення з [PERSON] за період з 09.07.2012 року по даний час кредитної заборгованості згідно з долученими квитанціями становить 25 000 дол. США, що екв. по курсу НБУ станом на 25.05.2015 р.- 520 750 грн., по кредитному договору № 54/08/14- СL. від 13.03.2008 року, укладеному між [PERSON] та ПАТ « Банк Форум» на суму 79 000 дол. США у інтересах попереднього шлюбу. Також, 25.04.2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» в особі начальника управління приватних клієнтів та МСБ регіонального відділення ЗАТ «ОТП Банк» в м. Івано-Франківськ Кернякевич А.І. та начальника відділу обслуговування приватних клієнтів Сенчака А.З. укладено кредитний договір № СL-І00/021/2008. Згідно з п. 2 кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит у розмірі 42 925,00 дол. США на купівлю автомобіля марки МАZDA СХ7. Дата остаточного повернення кредиту 27.04.2015 року. На забезпечення виконання кредитного договору № СL -І00/021/2008 від 25.04.2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» в особі начальника управління приватних клієнтів та МСБ регіонального відділення ЗАТ «ОТП Банк» в м. Івано-Франківськ Кернякевич А.І. та начальника відділу обслуговування приватних клієнтів Сенчака А.З. укладено договір застави автотранспортного засобу № РСL-І00/021/2008. згідно умов якого Позичальник передав у заставу Банку предмет застави - легковий автомобіль марки МАZDA СХ7, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску - 2008, колір - фіолетовий, тип - легковий універсал-В, правовстановлюючий документ - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], видане 1-ше МРВ ДАІ м. Івано-Франківськ 25.04.2008 року. Вищезазначений договір застави посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON], про що зроблено запис в реєстрі за № 1440. Сума погашеної [PERSON] за рахунок наших спільних коштів після розлучення з [PERSON] за період з 09.07.2012 року по даний час кредитної заборгованості згідно долучених квитанцій в розмірі 37 815,48 дол. США, що екв. по курсу НБУ станом на 25.05.2015 р - 787 696,448 грн., по кредитному договору № СL -100/021/2008 від 25.04.2008р., укладеному між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» на суму 42 925 дол. США, використаного на придбання машини МАZDA СХ7 р.н. [NUMBER]. Крім того, банк нарахував відсотки за користування кредитом, на даний час їх сума становить 297,05 дол. США. Також у зв'язку з простроченням зобов'язання зі сплати кредитних платежів, банком була нарахована пеня у розмірі 47 016,94 грн. 25 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, внаслідок чого відбулася зміна кредитора. В зв'язку з простроченням зобов'язання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подав позов до суду з проханням звернути стягнення на предмет застави, а саме МАZDA СХ7, реєстраційний номер [NUMBER]. Таким чином, стягнення за вищезазначеним договором факторингу відбуватиметься на майно, яке знаходиться у спільній сумісній власності їхнього подружжя. Згідно з ст. 51 Конституції України, кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно зі ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Стаття 61 Сімейного кодексу України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Згідно із ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 70 СК України визначено, що в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, їх частки є рівними. Відповідно до положення п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК), ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. Крім того, Конституційний суд України у своєму рішенні від 19 вересня 2012 року у справі за конституційним зверненням приватного підприємства „ІКІО" щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 Сімейного кодексу України зазначив, що рівність прав і обов'язків у шлюбі та сім'ї включає в себе також їх рівність у майнових відносинах, які регулюються положеннями Сімейного Кодексу та Цивільного кодексу України. Таким чином, кошти, які набуті сторонами під час шлюбу, використовувались на погашення вище згаданих кредитних зобов'язань. Оскільки, поділ майна, що перебуває у спільній сумісній власності, проведений не був і зазначене майно перебуває у фактичній власності [PERSON], а проведення виплат по кредитних зобов'язаннях за час перебування у шлюбі з позивачкою здійснювалось за рахунок спільних коштів нашого подружжя, то суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. ст. 60, 61, 63, 70 СК України, ст.ст. 325, 368 ЦПК України та

Outcome: approved