Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Представник позивача звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до відповідача про стягнення боргу, в якому просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] борг в сумі 44504,10 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 06 червня 2013 року між [PERSON] та відповідачем було укладено Договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від [PERSON] позику в розмірі 40 000,00 грн. Згідно з умовами Договору позики від 06.06.2013 року, сума позики відповідачем повинна була повернута не пізніше першого робочого дня липня 2013 року. Однак, відповідач порушив умови договору та у визначений договором строк кошти не повернув. Посилаючись на викладенні в позовній заяві обставини представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте був належним чином повідомлений про день час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 06.06.2013 року відповідачем отримано від позивача кошти у сумі 40 000,00 грн., про що свідчить Договір Позики № 03/06/2013. Згідно з умовами вказаного договору, строк повернення коштів сторонами було визначено до першого робочого дня липня 2013 року. Виходячи з викладеного, між сторонами мають місце договірні правовідносини, що походять з договору позики, нормативне регулювання яких визначене параграфом 1 глави 71 Цивільного кодексу України, а саме відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно зі ст.525 ЦК України заборонено односторонню відмову від виконання зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір являється обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики, на який посилається позивач, як на доказ своїх вимог, підписаний позичальником [PERSON] та відповідає вимогам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Крім того, відповідно до Договору Позики № 03/06/2013, якщо сталося невиконання зобов'язань, Позичальник на вимогу Позикодавця сплачує неустойку в розмірі 15% річних з суми Позики протягом періоду, коли такий випадок продовжує діяти. Таким чином, починаючи з 01 липня 2013 року та до дня звернення позивача до суду загальна сума неустойки склала 4504,10 грн. (липень - грудень 2013 року та січень - по 31 березня 2014 року = 274 дня (40 000,00 грн. х 15 % = 6000, 00 грн. : 365 = 16,4383562) х 16,4383562=4504,10 грн.). Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежне виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення . Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] борг в сумі 44504,10 грн. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в зв"язку з чим, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 445,05 грн.

Outcome: approved