Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на ті обставини, що у неї на праві особистої власності є житловий будинок, який розташований в сел. Васильківка, по вул. Гаркуші, 259 Васильківського району, Дніпропетровської області. 21 серпня 2014 року вона провела реєстрацію свого правнука, відповідача по справі [PERSON], [INFO], але фактично відповідач ніколи не проживав за даною адресою. Вважає, що відповідач втратив право користування житлом і без поважних причин відсутній в житловому будинку понад один рік. Просила суд визнати [PERSON], 05.11.1979 року року народження таким, що втратив право на користування житлом - житловим будинком № 259, що розташований по вул. Гаркуші в сел. Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області. В судове засідання позивачка не зявилася. Письмово просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, через засоби масової інформації газету «Урядовий кур"єр» №121 (5990) від 04.07.2017 року, про причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. На підставі ч.2 ст. 158 та ч.2 ст.197ЦПК України справа слухається у відсутність сторін, без фіксування судового процесу технічними засобами. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно витяга про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу має в приватній власності будинок який розташований по вул.Гаркуші, 259 сел. Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області (а.с.3,4). [PERSON] за адресою вул. Гаркуші, 259 сел. Васильківка зареєстрований, але фактично не проживає, що підтверджується актом складеного депутатом Васильківської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області від 16.01.2017 року (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Твердження позивача про відсутність проживання [PERSON] в житловому будинку №259, який розташований по вул. Гаркуші сел. Васильківка, Васильківського району, Дніпропетровської області, підтверджується актом депутата Васильківської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області від 16.01.2017 року. Таким чином суд встановив, що відповідач [PERSON] за адресою: вул. Гаркуші, 259 сел. Васильківка, Васильківського району Дніпропетровської області прописаний але фактично не проживає, а тому може бути визнаним такою особою, що втратив право користування зазначеним житлом. Згідно ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідач своїми діями перешкоджає позивачу у здійсненні права власності, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved