Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши в обґрунтування позовних вимог наступне. Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 21.01.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 14349,45 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом і зобов»язався повернути кредит, сплатити проценти в строк по 31.01.2014 року, погашаючи заборгованість щомісячно, з 1 по 25 число, в розмірі щомісячного платежу 1262,45 грн. Але умови договору відповідачем не виконуються і станом на 25.03.2014 року заборгованість його перед позивачем становить 27507,44 грн., з яких: 11969,93 грн. - заборгованість за кредитом; 1307,12 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 14230,39 грн. - несплаченого штрафу за п.2.2. генеральної угоди. У зв*язку з цим позивач просить стягнути з відповідача вищевказані суми, а також судові витрати,понесені ним при звернені з цим позовом до суду. Представник позивача - Мощінська Н.В., яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилася, надавши заяву, в якій підтримуючи позовні вимоги, просить справу розглянути за її відсутності і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 21.01.2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 14349,45 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,833 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом в указані в Заяві , умовах та правилах строки. Згідно п.2.1. Генеральної угоди, [PERSON] зобов»язався повернути кредит та сплатити проценти в строк по 31.01.2014 року, погашаючи заборгованість щомісячно, з 1 по 25 число, в розмірі щомісячного платежу 1262,45 грн. Відповідно до п.2.2. при порушення позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в Генеральній угоді, Умовах та правила, більш ніж на 31 день, за зобов»язаннями, строк яких не настав, Сторони погодили, що строк повернення кредиту вважається 32-1 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 14230,39 грн. П.2.5. Генеральної угоди передбачено, що позичальник зобов»язався повернути суму кредиту, процентів, винагороди згідно Генеральної угоди та Умов та правил. Відповідно до п.2.8 Генеральної угоди, при порушенні позичальником зобов»язань по погашенню кредиту. Позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах за кожний день прострочки. Відповідач підтвердив підписом у заяві свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими банком умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком кредитний договір. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ", а відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором. На підставі ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як встановлено із розрахунку заборгованості (а.с.3) відповідач порушив зобов»язання за договором, у зв»язку з чим станом на 25.03.2014 року, перед позивачем, має заборгованість у розмірі 27507,44 грн., яка складається з наступних сум: 11969,93 грн. - заборгованість за кредитом; 1307,12 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 14230,39 грн. - несплаченого штрафу за п.2.2. генеральної угоди. Дослідивши письмові докази, які маються у справі, суд приходить вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст..10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст..57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст..60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідно до п.2.3 Генеральної угоди від 21.01.2013 року (а.с.5) для надання послуг, Банк видав позичальнику (відповідачу - [PERSON]) платіжну карту, згідно п.2.1. Генеральної угоди. Вказана карта, відповідно до п.2.4 Генеральної угоди є власністю Банку та видається в тимчасове користування. Будь-які письмові докази, які б свідчили про те, що позивачем відповідачу ([PERSON]) при укладенні вказаної угоди про надання кредиту в розмірі 14349,49 грн., була видана платіжна карта, на підставі п.2.3. вказаної угоди, судом не досліджувалися, оскільки такі докази у справі відсутні. При цьому суд зазначає, що підпис відповідача Генеральної угоди від 21.01.2013 року, ще не свідчить про те, що останньому дійсно була видана платіжна карта, передбачена п.2.3. вказаної угоди. Враховуючи те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а також те, що кожна із сторін повинна надати усі докази, які підтверджують всі обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, які сторони повинні були подати до початку розгляду справи по суті (враховуючи те, що попереднє судове засідання у справі не проводилось), суд вважає, що позивачем не доведено, що відповідачу дійсно був наданий кредит в сумі 14349,49 грн., а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed