Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що під час спільного проживання її дочки [PERSON] з відповідачем у справі [PERSON] , в останніх [INFO] народився син [PERSON] . Після досягнення онуком двохрічного віку, відповідач залишив сім`ю, став проживати окремо, а тому, вирішення всіх питань по матеріальному забезпеченню дитини лягло на позивачку. В свою чергу відповідач взагалі не цікавиться життям сина, будь-якої матеріальної допомоги на його утримання не надає, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не спілкується з ним , не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, навіть не цікавиться його життям, не відвідує його вдома. Оскільки [PERSON] продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків, позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала із наведених у позовній заяві підстав. Окрім цього пояснила, що відповідач залишив сім`ю, коли дитині виповнилося два роки і з того часу, хоча син на даний час досяг чотирнадцяти років, взагалі не цікавиться його долею, має заборгованість по сплаті аліментів, хоча їх розмір визначений у сумі 50 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує в його задоволенні, так як дійсно байдуже ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання і навчання свого сина [PERSON] . Представник третьої особи, органу опіки і піклування, виконкому Комаргородської сільської ради Козачук Г.Д. позов підтримала, просить його задовольнити з підстав, викладених у висновку органу опіки і піклування про позбавлення батьківських прав [PERSON] що неповнолітнього свого сина [PERSON] , оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини, байдуже ставиться до її подальшої долі. Заслухавши пояснення сторін, представника органу опіки і піклування, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з пп. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. В абз. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання,підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 указаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно зі ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Згідно із роз`ясненнями наданими у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 року "Про внесення змін до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" висновок органу опіки та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрації районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських, селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою. Також до висновку органу опіки та піклування мають бути додані документи, зазначені у ч. 3 ст. 253 ЦПК України. Судом встановлено, що рішенням №4 виконкому Комаргородської сільської ради від 21.01.2016 року було вирішено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] (а.с. 11). Як убачається з довідки та довідки-характеристики виданих виконкомом Комаргородської сільської ради 25.01.2016 року на ім`я відповідача, останній проживає в [ADDRESS] , в даний час ніде не працює, підсобне господарство не утримує, веде бродячий спосіб життя, систематично зловживає спиртними напоями, має неврівноважений характер, на зауваження не реагує , з матір`ю дитини [PERSON] не проживає і участі у вихованні та утриманні сина не бере (а.с. 7-8). Оскільки, відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України позивачку звільнено від сплати судового збору, останній в сумі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved