Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дитини [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 800 грн. з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач є батьком дитини, однак гроші на утримання дитини не надає. Офіційно не працює. Просить позов задовольнити та стягнути аліменти. В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, вказав, що не працює, тому не зможе сплачувати 800 грн. аліментів щомісячно. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. Позивач звернулася до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо участі того з батьків, що проживає окремо від дитини в її утриманні шляхом стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 184, 180-182 Сімейного кодексу України (далі - СК України) за змістом яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у випадку не досягнення домовленості щодо участі в утриманні дитини, рішенням суду з того з батьків, який проживає окремо може бути стягнуто кошти на утримання дитини (аліменти) в частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач і відповідач мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач своє батьківство стосовно дитини не заперечує. Позивач зазначає, що домовленості з відповідачем про добровільну сплату аліментів не досягнуто, коштів на утримання дитини не надає. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач вказав, що не працює. постійного доходу не має, тому суд вважає, що є підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Щодо розміру аліментів, суд враховуючи майновий стан боржника, сплату аліментів іншій дитині, вік сина [PERSON] та перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку, вважає, що розмір аліментів належить зменшити до 600 грн. щомісячно. Суд також роз"яснює позивачу що вона має право на звернення до суду з окремим позовом про стягнення аліментів на своє утримання. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований, а відтак підлягає частковому задоволенню в розмірі 600 грн., оскільки відповідачем надано виконавчий лист, відповідно до якого він сплачує аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та враховуючи інші обставини справи. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial