Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

У\~ березні 2017 року позивач звернувся з вказаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 175,2 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м. розташованого за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Варовичі, вул. Університетська, 29, який залишився в порядку спадкування за законом після померлого 25 квітня 2012 року батька [PERSON]. Вказуючи на те, що 25 квітня 2012 року помер [PERSON], після смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Варовичі, вул. Університетська, 29. Він являється єдиним спадкоємцем померлого, оскільки 24 червня 2016 року померла його дружина [PERSON] Зазначене спадкове майно, житловий будинок, відповідно до Довідок КП КОР «Васильківське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 28.08.2012 №1405 та КП КОР «Західне бюро технічної інвентаризації» від 03.02.2017 року заінвентаризовано на імя [PERSON] Проте, згідно з технічним паспортом, виготовленим КП КОР «Західне бюро технічної інвентаризації», інвентаризаційна справа № 147, від 27.02.2017 року житловий будинок, цокольний поверх, прибудова - прибудовані у 1989 році, інші господарські будівлі та споруди 1991 році, [PERSON] за життя не зареєстрував право власності на це нерухоме майно. А тому, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначене нерухоме майно, Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.02.2017 року виданою приватним нотаріусом [PERSON] Київського міського нотаріального округу, позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому він змушений звернутись до суду з вказаним позовом. У судове засідання позивач не зявився, до суду надійшла заява, в якій він просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав повністю, просив його задовольнити (т.2 а.с. 47). \~\~ Представник Варовицької сільської ради Васильківського району Київської області в судове засідання не з"явилися, надіславши до суду заяви про слухання справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 25 квітня 2012 року помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей зроблений актовий запис № 7681, що підтверджує свідоцтво про смерть серії І-БК № 236103, видане\~\~26 квітня 2012 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві (т. 1 а.с.6). Відповідно до Свідоцтва про народження серії І-АВ № 316640, виданого Печерським ЗАГСом м. Києва, [PERSON], [INFO], являється сином померлого [PERSON] (т. 1 а.с. 7). Згідно до Свідоцтва про смерть серії І-БК № 380108, виданого Відділом державної реєстрації смерті [PERSON] територіального управління юстиції у місті Києві, 25.06.2016 року померла [PERSON] (т. 1 а.с. 222), яка являлась дружиною померлого [PERSON] Відповідно до довідки Комунального підприємства Київської обласної ради «Васильківське міжрайонне бюро технічної інвентиризації» житловий будинок за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Варовичі, вул. Університетська, 29, зареєстровано на ім»я [PERSON]. Право власності на який не зареєстровано ( т. 1 а.с. 8). Даний факт також підтверджується Архівною довідкою №105 від 03.02.2017 року, виданою КП КОР «Західне БТІ». На імя [PERSON], КП КОР «Західне бюро технічної інвентаризації» 27.02.2017 року, інвентаризаційна справа №147, виготовлено Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою с. Варовичі Васильківського району Київської області, вул. Університетська, 29 (т. 1 а.с. 9-12). Відповідно до інвентиризаційної справи №147 на житловий будинок № 29 по вулиці Університетській в селі Варовичі Васильківського району Київської області, будинок заінвентиризовано на імя [PERSON] Факт прийняття спадщини спадкоємцем [PERSON] після смерті спадкодавця встановлено також виданим 10 квітня 2013 року приватним нотаріусом [PERSON] Київського міського округу Свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме [PERSON] прийняв у спадщину після померлого батька [PERSON] земельну ділянку за адресою село Варовичі Васильківського району Київської області по вул. Університетська, 29, кадастровий номер якої 3221480401:01:007:0164 (т. 1 а.с. 14). Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач є, відповідно до ст. 1261 ЦК України, єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], що також підтверджується матеріалами спадкової справи №15/2012 (т.1 а.с.25-217). Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.02.2017 року, № 43/02-31, позивачу державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на вказаний будинок, посилаючись на те, що відсутня реєстрація права власності на вказаний житловий будинок на імя [PERSON] (т.1 а.с. 13). В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5\~ст. 1268 ЦК України). Пунктом 23\~ постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від, 30 травня 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування»\~передбачено, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пленум\~ Верховного Суду України Про практику розгляду судами України справ про спадкування (№ 7 від 30.05.2008 року) вирішують питання про визнання права на спадкове майно, якщо протягом шестимісячного строку заінтересована особа вступила в управління або володіння цим майном. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положення ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1233, 1247, 1248, 1251 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування може здійснюватися за заповітом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно дост. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, оскільки судом достовірно встановлено та підтверджено зібраними по справі доказами факт належності спірного житлового будинку [PERSON], який за життя не встиг оформити права власності на будинок, в звязку з чим позивач не може реалізувати своє право на оформлення спадщини те, що стало передумовою відмови нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування за законом. Позивач не просив покладати судові витрати на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved