Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Гребенюк О.С., звернувся до суду 12.08.2020 з позовом, у якому просив суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 03.02.2011 станом на 16.07.2020, у загальному розмірі 15030,46 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог вказав, що 03.02.2011 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання заяви б/н, згідно з якою позичальник отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування ним. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на офіційному банківському сайті www.privatbank.ua, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Отже, підписавши заяву, у відповідності до ст. 634 ЦК України між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним і містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Свідченням приєднання відповідача до угоди та дії укладеного між банком та нею кредитного договору є факт користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що узгоджується з ч. 2 ст. 642 ЦК України. Відповідно до виявленого [PERSON] бажання, банк відкрив їй кредитний рахунок із встановленням початкового кредитного ліміту в розмірі, зазначеному в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Так, для користування кредитним картковим рахунком позичальникові було видано кредитну картку із строком дії. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких при укладенні договору відповідач надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Згідно з п.2.1.1.12.7.2 договору в разі непогашення відповідачем боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, вона сплачує банку проценти за користуванням кредитом в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на офіційному банківському сайті www.privatbank.ua. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, згідно з п.2.1.1.12.6 договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. Однак відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тим самим допустила порушення виконання покладених на неї зобов`язань. У результаті цього, станом на 16.07.2020 виникла заборгованість, розмір якої з урахуванням внесених відповідачем коштів на погашення заборгованості, становить в загальному розмірі 15030,46 грн та включає: заборгованість за простроченим тілом кредиту 11515,89 грн та заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочене тіло кредиту 3514,57 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Представник позивача правом на участь у судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.75). Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання (а.с.92), однак до суду повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, у силу ст. 280 ЦПК України. Через неявку в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», яке змінило найменування на АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.68-72) та [PERSON] 03.02.2011 (а.с. 14) укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви №1102091000195809060, у якій зазначено, що ця заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складають між нею та банком договір про надання банківських послуг (далі кредитний договір), що підтверджується підписом відповідача у заяві, а також, що вона ознайомилася та погодилася з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.38). По суті, вказаний договір є договором приєднання в розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, що може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. [PERSON] відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт в розмірі 300,00 грн на картковий рахунок емітовану банком кредитну картку. Відповідно до п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 умов та правил [PERSON] надала свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його встановлення та зміну за рішенням чи ініціативою банку. При цьому, як слідує з довідки про зміну умов кредитування, за картковим рахунком відповідача кредитний ліміт неодноразово змінювався, а саме: збільшено до 400,00 грн 07.04.2011, збільшено до 500,00 грн 06.08.2011, зменшено до 410,00 грн 24.10.2011, зменшено до 320,00 грн 21.12.2011, збільшено до 8000,00 грн 17.08.2013, збільшено до 8300,00 грн 31.01.2017 та кінцево встановлено 0 грн 16.05.2019 (а.с.36). Активно користуватись кредитними коштами відповідач почала з 06.02.2011, що слідує з виписки за договором (а.с.30-35). Згідно умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», за користування кредитними коштами встановлюється відсоткова ставка 2,5% на місяць, яка нараховується на залишок заборгованості. Також договором визначено розмір щомісячних платежів, які включають плату за використання кредитних коштів у звітному періоді 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості); пеня та штрафи за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань (а.с.39). Пунктами 1.1.3.2.3договору для АТ КБ «ПРИВАТБАНК» передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору, про що повідомляється позичальник, в тому числі шляхом отримання виписок про стан та про здійснення операцій по картковому рахунку. У разі незгоди клієнта зі зміною умов кредитування, клієнт має повідомити про це банк, інакше вважається таким, що прийняв умови кредитування (а.с.45 зворот). Отже, умовами вказаного кредитного договору передбачена можливість зміни умов кредитування, при цьому матеріали справи не містять жодних доказів неприйняття позичальником [PERSON] змінених умов договору. Згідно умов укладеного кредитного договору, сторони домовились, що договір є строковим, та відповідає строку дії картки. Кредитна картка є дійсною до останнього календарного дня зазначеного на ній місяця. По закінченню строку дії відповідна картка пролонгується банком на новий строк дії (якщо раніше, до початку місяця закінчення строку дії не надходило письмових заяв від позичальника про закриття карткового рахунку). Так, як слідує з довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК», банком здійснено випуск кредитної картки за кредитним договором №б/н від 03.02.2011із встановленням строку її дії до 09/14 року, тобто до 30.09.2014. Після цього перевипуск картки здійснювався неодноразово, востаннє 13.11.2018 із встановленням строку дії картки до 10/22, тобто до 31.10.2022, що є свідченням того, що договір є діючим (а.с.37). Пунктом 2.1.1.12.11 договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших зобов`язань за цим договором (а.с.62). Погашення заборгованості за кредитом, сплата відсотків за користування ним, комісії здійснюються позичальником шляхом поповнення картки через внесення на неї коштів в готівковому чи безготівковому порядку та зарахування їх банком на картковий рахунок позичальника, а також шляхом договірного списання грошових коштів на підставі договору (п. 2.1.1.12.3 умов та правил надання банківських послуг). (а.с.61). Відповідно до п. 2.1.1.3.3. договору відповідач доручив банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу, в тому числі з метою повного чи часткового погашення боргових зобов`язань (а.с.57 зворот - 58). Згідно з наданим банком розрахунком активно користуватися кредитними коштами відповідач почала 06.02.2011, знімаючи та частково поповнюючи свій картковий рахунок, востаннє 17.09.2018 на суму 4,00 грн. Однак, внаслідок неповного погашення клієнтом боргових зобов`язань, за кредитним договором №б/н від 03.02.2011, укладеним АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з [PERSON] , станом на 16.07.2020 виникла заборгованість в загальному розмірі 15030,46 грн, що включає: заборгованість за простроченим тілом кредиту 11515,89 грн та заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочене тіло кредиту 3514,57 грн. (а.с.10-29, 30-35). Отже, між сторонами виник спір щодо неналежного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, у даному випадку відповідно до умов договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. Як видно з матеріалів справи, сторони уклали кредитний договір, зі свого боку позивач свої зобов`язання, передбачені цим договором, виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, тоді як відповідач покладені на неї зобов`язання не виконала і в установлені договором строки грошові кошти на погашення кредиту не вносила. В результаті чого, станом на 16.07.2020 утворилася заборгованість за простроченим тілом кредиту та нарахованими на нього відсотками в загальному розмірі 15030,46 грн, яка не погашена до теперішнього часу, а тому відповідач зобов`язана її погасити. Надані представником позивача докази, а саме анкета-заява, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», умови та правила надання банківських послуг, розрахунок заборгованості та виписка за договором, суд вважає належними доказами, оскільки обґрунтовують вимоги в межах заявлених позовних вимог, де також враховано період порушення боржником умов договору, часткове погашення нею заборгованості. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. За даних обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із стягненням з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором №б/н від 03.02.2011 станом на 16.07.2020 в загальному розмірі 15030,46 грн, яка включає: заборгованість за простроченим тілом кредиту 11515,89 грн та заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочене тіло кредиту 3514,57 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 2102,00 грн в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору (а.с.74).

Outcome: approved