Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON],3-я особа [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння. У послідуючому позивач подав уточнюючу позовну заяву,відповідно до якої зазначив,що на підставі довіреності від [PERSON], посвідченої 02.03.2012 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Нельзіним М.С., реєстровий № 883, він має право володіти та розпоряджатись автобусом марки IVECO модель 35-С, 2001 року випуску, держномер [NUMBER]. Вказаний автомобіль зареєстрований УДАІ ГУ МРЕВ України в місті Києві 20 липня 2007 року на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ ААС [NUMBER]. Влітку 2013 року відповідач запропонував продати йому вказаний автомобіль за 12 500 доларів США. Така сума відповідала дійсній вартості автомобіля, тому він погодився на пропозицію відповідача. Письмово він та [PERSON] свою домовленість не оформляли. Так як він добре знав відповідача і довіряв йому, то у липні 2013 року він передав автомобіль та технічний паспорт на автомобіль [PERSON] [PERSON] на виконання домовленості про купівлю-продаж автомобіля передав йому кошти в сумі 4 000 доларів США. Решту коштів відповідач повинен був сплатити йому до липня 2014 року. Разом з тим, з весни 2014 року [PERSON] перестав із ним спілкуватись. Він не відповідає на телефонні дзвінки, не сплатив решту коштів і не повертає автомобіль. Після проведеної перевірки Ірпінським МВ був складений висновок про відсутність кримінального правопорушення. Як вбачається із висновку про відсутність кримінального правопорушення від 21.08.2014 року [PERSON] визнав їхню усну домовленість про продаж автомобіля, підтвердив передачу йому коштів у сумі 4 000 доларів США. Також він частково визнав борг - 6 000 доларів США замість 8 500 доларів США та визнав отримання від нього автомобіля. Поскільки [PERSON]М, не будучи власником автомобіля, розпорядився даним автомобілем на власний розсуд,повернути йому-позивачу-автомобіль неможливо,позивач вважає,що таким чином відповідачем по справі було заподіяно йому матеріальну шкоду.Вартість автомобіля марки «IVECO 35-С», 2001 року випуску згідно ринкових пропозицій складає 10000-11000долларів США,поскільки відповідач визнавав,що вартість автомобіля становить 10000 долларів США,4000 долларів США відповідач йому повернув,то враховуючи курс долара на даний час,відповідач повинен йому сплатити 140 640 гр. Позивач просить стягнути із [PERSON] на його користь 140 640гр. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала,просила у позові відмовити 3-я особа [PERSON]О у судове засідання не з»явився,подав до суду заяву,відповідно до якої позов підтримує та просить справу розглянути за його відсутності. Суд,заслухавши пояснення учасників процесу,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що не підлягає до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України»Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини». У судовому засіданні було встановлено,що [PERSON] Олександрович-3-я особа по справі -є власником автомобіля марки «IVECO 35-С», 2001 року випуску, держномер [NUMBER]. 02.03.2012 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Нельзіним М.С., реєстровий № 883, він має право володіти та розпоряджатись автобусом марки IVECO модель 35-С, 2001 року випуску, держномер [NUMBER]. Вказаний автомобіль зареєстрований УДАІ ГУ МРЕВ України в місті Києві 20 липня 2007 року на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ ААС [NUMBER].Наведені обставини стверджуються копією довіреності та не заперечуються сторонами по справі. Також,у судовому засіданні було встановлено,що влітку 2013р між позивачем та відповідачем відбулася домовленість про купівлю-продаж автомобіля марки IVECO модель 35-С, 2001 року випуску, держномер [NUMBER] за 10000 долларів США ,при цьому відповідач передав позивачу гроші в суммі 4000 долларів США, решту грошей відповідач зобов»язався віддавати позивачу частинами протягом від півроку до року,а позивач передав відповідачу зазначений автомобіль.Наведені обставини справи стверджуються письмовими поясненнями відповідача від 20.08.2014р,наданими в Ірпінському МВ. Також,у судовому засіданні було встановлено,що на даний час зазначений автомобіль марки IVECO модель 35-С, 2001 року випуску, держномер [NUMBER] у відповідача відсутній,місце його перебування не відоме. Позивач просить відшкодувати йому матеріальні збитки відповідно до ст.. 386 та 1166 ЦК України посилаючись на ті обставини,що діями відповідача йому було спричинено матеріальну шкоду на 140 640гр. Відповідно до ст.. 386 ч 3 ЦК України «Власник,права якого порушені,має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди». Відповідно до ст.. 1166 ЦК України «Майнова шкода,завдана неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,а також шкода,завдана майну фізичної або юридичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою,яка її завдала." Ставлячи питання про стягнення із відповідача на користь позивача майнової шкоди у розмірі 140 640гр,позивач не надав до суду жодного доказу на підтвердження тих обставин,що неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю відповідача особистим немайновим правам позивача була заподіяна майнова шкода на сумму 140 640гр,або неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача майну позивача була заподіяна майнова шкода на зазначену суму. Враховуючи викладене,суд вважає позов безпідставним та таким,що не підлягає до задоволення. На підставі ст. 386,1166 ЦК України ,

Outcome: dismissed