Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач ПАТ „ВіЕс Банк" звернувся з позовом до суду про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості у розмірі 174 394.43 грн., за кредитним договором № 06-2/20Ф від 16.03.2007 року, та просить стягнути з солідарно з відповідачів судовий збір в розмірі 1743.94 грн., та 121.80 грн. за подання заяви про забезпечення позову. В позовній заяві позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № 06-2/20Ф від 16.03.2007 року відповідачу [PERSON] було відкрито кредитну лінію в сумі 140 000 доларів США, під 13 % річних. Позивач виконав умови кредитного договору, що підтверджується на видачу готівки № 207 від 16.03.2007 року. 06.07.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаток № 2 до кредитного договору № 06-2/40Ф згідно якого позивач зобов'язався відкрити позичальнику кредитну лінію в сумі 173 698.68 доларів США, під 12 % річних. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 06-2/40Ф від 16.03.2007 року з [PERSON], та [PERSON] були укладені договори поруки, згідно з якими вони являються поручителями зобов'язань [PERSON] Відповідачі станом на 24.07.2014 року порушили умови договору і мають прострочену заборгованість, в розмірі 14 796.71 доларів США, що становить 174 394,43 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 13 979.93 доларів США, що становить 162 787.55 гривень, заборгованість по відсоткам -902.04 доларів США, що становить 10 503.69 гривень, пеня - 94.74 доларів США, що становить 1 103.19 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує та просить задоволити не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце судового розгляду були належним чином повідомлені, що стверджено поштовими повідомленнями при матеріалах справи. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні просив в задоволення позову в частині стягнення з нього як поручителя коштів відмовити, подав до суду письмове заперечення проти позову в якому зазначив, що оскільки він не давав згоди на зміну істотних умов кредитного договору про які зазначено в додатковій угоді №8 від 31.03.2009 року, а саме на збільшення відсоткової ставки та строку кредиту до 15 років, тому дана порука вважається припиненою. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтею 554 ЦК України визначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та інших витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що: Відповідно до укладеного кредитного договору між ВАТ «Електрон банк» правонаступником якого був ВАТ «Фольксбанк» і правонаступником якого є на даний час ПАТ «ВіЕС Банк» (а.с.36-37) та [PERSON] № 06-2/20Ф від 16.03.2007 року відповідачу [PERSON] було відкрито кредитну лінію в сумі 140 000 доларів США, під 13 % річних. (а.с.5-6) 06.07.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаток № 2 до кредитного договору № 06-2/40Ф згідно якого позивач зобов'язався збільшити позичальнику кредитну лінію до суми 173 698.68 доларів США, під 12 % річних. (а.с.10) В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 06-2/40Ф від 16.03.2007 року з [PERSON], та [PERSON] були укладені договори поруки від 16.03.2007 та 06.07.2007 року, згідно з якими вони являються поручителями зобов'язань [PERSON] (а.с.19-22). Копією додаткової угоди від 31.03.2009 року № 8 до кредитного договору збільшено строк користування кредитом з 10 до 15 років та змінено відсоткову ставку . (а.с.16) Згідно копії розрахунку заборговансті у відповідача перед ПАТ "ВіЕс Банк" виникла заборгованість в розмірі 14 796.71 доларів США, що становить 174 394,43 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 13 979.93 доларів США, що становить 162 787.55 гривень, заборгованість по відсоткам - 902.04 доларів США, що становить 10 503.69 гривень, пеня - 94.74 доларів США, що становить 1 103.19 гривень. (а.с. 4). Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні. В п.22 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року із змінами «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Оскільки в умовах договорів поруки, що підписувалися поручителями [PERSON] та [PERSON] не передбачено умови про збільшення обсягу відповідальності поручителя без їх згоди, що мала місце при підписанні [PERSON] 31.03.2009 року додаткової угоди №8, якою збільшено строк користування кредитом з 10 до 15 років, а в матеріалах справи відсутні відомості про їх згоду на внесення таких змін до договору кредиту, тому даний позов слід задовольнити частково та стягнути із [PERSON] всю суму заборгованості та судові витрати, а з приводу стягнення даних коштів з поручителів [PERSON] та [PERSON], слід відмовити. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому з [PERSON] в користь ПАТ "ВіЕс Банк" слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 1743.94 грн. та судовий збір в розмірі 121.80 грн. На підставі вище наведеного та

Outcome: partial