Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором , в обгрунтування заявлених вимог посилаючись на те, що 21.10.2006 року між відповідачем по справі [PERSON] та ПАТ КБ » Приватбанк» було укладено договір за № DNH4КР44931031 , відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 874, 30 грв., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява, разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», складає між ним та Банком Договір. Відповідно до умов укладеного Договору погашення заборгованості відповідачем мало здійснюватися в наступному порядку, а саме щомісяця в період сплати, позичальник повинен був надавати Банку грошові кошти ( щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. В порушення ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, а тому станом на 11.09.2013 має заборгованість перед позивачем за кредитним договором у сумі 36 155, 60 грв., яка складається з : 2 874, 30 грв. - заборгованість за кредитом; 11 569, 34 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 19 514, 07 грв.- пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; 500 грв.- штраф та 1 697, 89 грв. - процентна складова штрафа. Посилаючись на ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 36 155, 60 грв. та судові витрати по справі в розмірі 361, 56 грв.. В судове засідання представник позивача Залізко В.С. не з»явився, при цьому надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги повністю підтримує та не заперечує проти заочного вирішення даної справи у разі неявки відповідача в судове засідання . Також просив стягнути з відповідача по справі суму сплачену за розміщення оголошення в газеті про виклик відповідача до суду (ас. 79, 82, 83). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не сповістив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином , шляхом опублікування оголошення у пресі про виклик в судове засідання (ас.78). Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, про що зазначив у наданій суду заяві ( ас. 79), суд знаходить можливим розглянути дану справу та ухвали заочне рішення у відсутності сторін по справі, на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов до наступного: - так, в судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем по справі виникли правовідносини споживчого кредитування, оскільки 21.10.2006 між Закритим акціонерним товариством комерційний банк » ПриватБанк» , правонаступником якого в даний час є Публічне акціонерне товариство комерційний банк « ПриватБанк» (ас.24), та фізичною особою [PERSON] було укладено кредитний договір № DNH4КР44931031 , згідно якого Банк надає Позичальнику строковий кредит в сумі 2 874, 30 грв. на строк 24 місяці по 21.10.2008 року включно, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2, 09 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків в обумовлених у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») строки, а також сплати комісії, яка зазначена в умовах. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з « 21» по « 28» число кожного місяця позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 154, 02 грв. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Відповідач був ознайомлений та згодний з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам , про що зазначив у заяві від 21.10.2006 року (ас.8). Згідно п. п. 4.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (« Розстрочка») (Стандарт), наданих позивачем до позову (ас. ас. 9 - 16 ), за користування кредитом у період з дати укладення даного договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному у тарифах та заяві. Позичальник зобов»язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов. При порушенні позичальником зобов»язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений у п.5.1 Умов за кожний день прострочки. Відповідно до п. 5.1, п. 5.3, 5.4 Умов надання споживчого кредиту у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні; при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грв .+ 5% від суми позову. Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов»язань, передбаченої п.п. 5.1, 5.3 здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов»язання повинне бути виконане позичальником . Згідно п. п. 5.5 вищезазначених Умов термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю у 5 років. Оскільки кінцевий термін повернення кредиту встановлений до 21.10.2008 року, а до суду позивач звернувся 30.09.2013 року, то строк позовної давності для звернення з зазначеним позовом позивачем не порушений. Відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв»язку з чим станом на 11.09.2013 року, згідно розрахунку позивача, має заборгованість перед позивачем за кредитним договором у сумі 36 155, 60 грв., яка складається з: 2 874, 30 грв. - заборгованість за кредитом; 11 569, 34 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 19 514, 07 грв.- пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; 500 грв.- штраф та 1 697, 89 грв. - процентна складова штрафу (ас. 5, 6). Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов»язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Згідно зі ст. ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою є штраф або пеня, та право на неї виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов»язаний сплатити неустойку відповідно до вимог ст. ст. 549 - 552 ЦК України. Згідно до положень ч.3 ст. 551 ЦК України - розмір неустойки (пеня, штраф) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 18 Закону України „ Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги те, що розмір пені перевищує розмір самої заборгованості за договором та виходячи з засад виваженості, розумності та справедливості, суд вважає, що до стягнення з відповідача підлягатиме 1 437,15 грв. пені за несвоєчасність виконання зобов»язань, як п»ятдесят відсотків від розміру отриманого кредиту. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість в сумі 18 078, 68 грв., яка складається з : 2 874, 30 грв. - заборгованість за кредитом; 11 569, 34 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 437, 15 грв.- пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; 500 грв.- штраф та 1 697, 89 грв. - процентна складова штрафа. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі у розмірі 229, 40 грв. (судовий збір) , а також витрати пов»язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача до суду в сумі 300 грв. (ас. 67, 81), а всього 529, 40 грв. На підставі викладеного,

Outcome: partial