Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Представник заявника [PERSON] звернувся до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою. В обґрунтування вимог заяви зазначив, що в кінці 1999 року [PERSON] , [INFO] , уродженець та житель [ADDRESS] , який є його рідним братом виїхав в Португалію як гравець футбольної команди, та до цього часу не повернувся. В той час працювала схема перевезення громадян України (як вболівальників) за кордон на заробітки. Через деякий час з Португалії йому вдалося переїхати в Іспанію і там працевлаштуватись. В червні місяці 2001 року заявник [PERSON] спілкувався по телефону із своїм братом [PERSON] , який на той час перебував на роботі в Іспанії. В телефонній розмові [PERSON] повідомив що найближчим часом має намір виїхати на роботу в іншу країну, та сказав що хоче придбати паспорт за допомогою якого він поїде на роботу в Ірландію. Також, [PERSON] повідомив, що деякий час він буде знаходитись без телефонного зв`язку. З того часу а ні [PERSON] , а ні близькі родичі з [PERSON] не спілкувались, місце його знаходження невідоме. [INFO] помер [PERSON] , батько заявника [PERSON] . [INFO] померла мати заявника [PERSON] . Після їхньої смерті відкрилась спадщина на все належне їм майно. З метою прийняття спадщини заявник [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Оскільки на момент смерті батька та матері його брат - [PERSON] був зареєстрований разом з спадкодавцями в одному будинковолодінні по [ADDRESS] , то за законом йому праві власності належить 1/3 частка квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 20 червня 2006 року. Однак місце його перебування невідоме вже протягом багатьох років. Померла [PERSON] ще за життя неодноразово зверталась із заявами до поліції про зникнення свого сина, однак всі звернення були марними. Її сина оголошено в державний розшук. Проте проведеними заходами його місце знаходження встановити не вдалося. [PERSON] не зверталася до суду з позовом про визнання її сина, [PERSON] помер так як надіялася, що він повернеться додому, але про нього вже близько 19 років не невідомо. Всі його пошуки закінчувались марно і протягом всього цього часу він жодного разу не давав про себе чути. Просив суд постановити рішення, яким оголосити [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Івано-Франківськ, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] - померлим. Заявник та його представник у судовому засіданні підтримали заяву та просили її задовольнити з підстав, які в ній викладені. Представник заінтересованої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні при вирішенні справи покладалася на розсуд суду. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] підтвердила, що більше 14 років не бачила [PERSON] за місцем його постійного проживання. Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 15.08.2005 року серії [NUMBER] (а.с.9). З копії свідоцтва про право власності від 20.06.2006 року, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях (а.с.8). На підставі заяви [PERSON] від 16.12.2013 року Івано-Франківським ВП ГУНП України в Івано-Франківській області внесені відомості до ЄРДР за № 12013090010003431 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (а.с.4). 08.08.2017 року директором КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» була завірена заява гр. [PERSON] та [PERSON] , які ствердили, що [PERSON] фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.26). [INFO] померла мати заявника [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 16.01.2018 року серії [NUMBER] (а.с.10). Старшим слідчим СВ Івано-Франківського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області Койляк Р.М. були відібрані пояснення від гр. [PERSON] , про що складено протокол допиту свідка 06 березня 2019 року (а.с.27-28). За змістом листа Івано-Франківського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області від 05.09.2019 року № 3431/108/46/02-2019 вбачається, що слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за фактом зникнення безвісті [PERSON] , [INFO] , внесеного до ЄРДР за № 12013090010003431 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. В ході досудового розслідування проводилися заходи, спрямовані на встановлення місця знаходження [PERSON] . Однак на даний час встановити місце перебування безвісті зниклого не представилося можливим. (а.с.78-79). Згідно ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у звязку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Як роз`яснено у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, суд вважає що [PERSON] слід оголосити померлим, оскільки з 2001 року, в місці його постійного проживання за адресою: [ADDRESS] не має відомостей про місце його перебування. Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. За змістом ч. 2 ст. 308 ЦПК України після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.

Outcome: approved