Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом обґрунтовуючи його тим, що 3 серпня 1996 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, який 9 вересня 2008 року було розірвано. За час проживання з відповідачем у шлюбі і них народилася дочка: [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає разом з позивачем. На підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 3 лютого 2003 року з [PERSON] стягувались аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно, але не зважаючи на дане рішення суду, відповідач ухилявся від сплати аліментів і станом на 24 червня 2015 року заборгованість становить 58542 грн. 68 коп. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з серпня 2012 року по червень 2015 року у розмірі 12281 грн. 71 коп. В судове засідання позивача не з'явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила справу розглядати за її відсутності, проти заочного рішення не заперечувала (а.с.50). Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подавав, силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.46,47,49,51). Враховуючи зазначене зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Судом встановлено, що з сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією відповідного свідоцтва (а.с.3). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, 9 вересня 2008 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам, виданою ВДВС Подільського районного управління юстиції у м.Києві, загальна заборгованість [PERSON] згідно з виконавчим листом №2-73/2003 від 3 лютого 2003 року, виданого Путивльським районним судом Сумської області станом на 24 червня 2015 року становить 58542 грн. 68 коп. (а.с.5). Постановою державного виконавця ВДВС Подільського районного управління юстиції у м.Києві від 24 червня 2015 року закінчено виконавче провадження щодо стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON], у зв"язку з закінченням терміну для даного виду стягнення (а.с.6). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв?язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому СК України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини, тому позовні вимоги про стягнення на її користь пені за прострочення сплати аліментів є правомірними. Разом з цим, аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом статті 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилося стягнення аліментів. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості по аліментам за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Саме така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року в справі № 6-149цс14. Як зазначено в позовній заві загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з серпня 2012 року по червень 2015 року становить 12281 грн. 71 коп. Суду відповідачем не надано доказів поважності причин несплати аліментів. З врахуванням вищенаведених обставин в сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів. В зв'язку із задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору, від сплати якого позивач була звільнена при подачі позовної заяви.

Outcome: approved