Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області, Менської районної державної адміністрації Чернігівської області, відділу Держземагенства у Менському районі Чернігівської області про визнання права власності за [PERSON] на ? частки, а за [PERSON] на ? частку земельних ділянок (рілля) площею 3,6600 га, (пасовище) площею 0,8100 га, розташованих на території Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області, цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і належних спадкодавцю на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 835189 та серії ЯГ №834622, виданих на підставі розпорядження Менської районної державної адміністрації від 04 серпня 2006 року №314; визнання недійсних вказаних Державних актів; та про визнання права власності за [PERSON] на 3/8 частки, а за [PERSON] на 5/8 часток житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] в с. Синявка Менського району Чернігівської області. Позов мотивований тим, що [INFO] року помер їх чоловік та батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належні йому на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №835189, та серії ЯІГ №834622 земельні ділянки та на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] в с. Синявка Менського району Чернігівської області, в якому інша ? частка належить [PERSON] як члену колгоспного двору. За життя [PERSON] склав заповіт на користь доньки [PERSON]. Вона, як спадкоємиця за заповітом, а [PERSON] як особа, яка має право на обов'язкову частку у спадщині, звернулися до Менської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину. Проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та на обов'язкову частку у спадщині у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями та втратою Державних актів на право власності на земельну ділянку. Позивачі в судове засідання не з'явилися, в позовній заяві просять розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримують. Представники відповідачів - Менської районної державної адміністрації Чернігівської області, відділу Держземагенства у Менському районі Чернігівської області, Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без участі їх представників. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослiдивши матерiали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Положеннями статей 1223, 1241 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи зазначені у заповіті; непрацездатні вдова (вдівець) спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухомість. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Синявка Менського району Чернігівської області помер [PERSON], про що виконкомом Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). Із заповіту, посвідченого державним нотаріусом Менської районної державної нотаріальної контори Петрикей К.І. 15 травня 2009 року та зареєстрованого в реєстрі за №1781, вбачається, що [PERSON] все своє майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право заповів [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 215/2011, заведеної за заявами [PERSON], як спадкоємиці за заповітом, та [PERSON], як особи, яка має право на обов'язкову частку у спадщині, останні у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлого [INFO] року [PERSON]. Інших спадкоємців немає. Постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 грудня 2014 року №2852/02-31 та № 2853/02-31 нотаріусом відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та на обов'язкову частку у спадщині на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] в с. Синявка Менського району Чернігівської області, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок, та на земельні ділянки у зв'язку із втратою Державних актів (а.с.36, 37). Відповідно до роз'яснень, викладених у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленим цивільним законодавством. У разі відмови в оформленні права на спадщину нотаріусом особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З довідки №390 від 14 листопада 2014 року, виданої виконкомом Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області, вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться по [ADDRESS] в с. Синявка Менського району Чернігівської області, згідно із записами в погосподарській книзі №12 за 1991-1995 роки, житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] в с. Синявка Менського району Чернігівської області, особовий рахунок [NUMBER], станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON], який помер [INFO] року, а членами двору його дружина - [PERSON], [INFO] (а.с.34). Згідно Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968р.) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім'я по батькові глави сім'ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у постанові від 22 травня 1995 року № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 р., застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 р., мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 р. не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (п. 6). Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] в с. Синявка Менського району Чернігівської області, належав на праві власності у рівних частках [PERSON] та [PERSON] по ? частці кожному. Отже, після померлого [INFO] року [PERSON] відкрилась спадщина на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] в с. Синявка Менського району Чернігівської області. Крім того, до складу спадщини входять земельні ділянки площею 3,66 га та 0,81 га, розташовані на території Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області, які належали спадкодавцю на підставі Держаних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №835189 та серії ЯГ №834622, які були втрачені (а.с.21- 23). Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є непрацездатною вдовою спадкодавця, яка в силу положень ст. 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині після померлого чоловіка [PERSON] (а.с.17-20). З урахуванням успадкованого нею майна після померлого чоловіка її частка у спірній садибі збільшилась з ? до 5/8, а успадкована частка [PERSON] становить 3/8. Рішенням виконавчого комітету Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області №24 від 25 червня 2012 року за [PERSON] визнано право власності на 5/8 частки житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] в с. Синявка Менського району Чернігівської області. Проте у КП «Чернігівському БТІ» [PERSON] право власності на вказане нерухоме майно не зареєструвала. Зазначене підтверджується інформаційною довідкою щодо об'єкту нерухомого майна №317 від 13 листопада 2014 року, виданою комунальним підприємством «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації», згідно з якою станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] Згідно оцінки, проведеної у листопаді 2014 року КП Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації, вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] в с. Синявка Менського району Чернігівської області, становить 20273,00 грн. (а.с.38-59). З технічного паспорту на садибний одноповерховий житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що садиба за вказаною адресою станом на 07 листопада 2014 року складається з житлового будинку А-1, прибудови а-1, ґанку а1-1, гаражу Б-1, літньої кухні В-1 (збудованих в 1979 році), погреба під частиною будівлі в-1 (збудований в 1980 році), сараю Г-1 (збудований в 1979 році), сараю г-1 (збудованого в 1982 році), бані г1-1 (збудована в 1982 році). Жодних відміток про наявність самочинного будівництва у садибі, технічний паспорт не містить (а.с. 27-31). Відповідно до п. «г» ч.1 ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Судом встановлено, що Державні акти на право приватної власності на землю серії АГ №835189 та серії ЯГ №834622, видані на ім'я [PERSON], дійсно були втрачені, що підтверджується оголошенням, опублікованим в районній газеті «Наше слово» за 27 грудня 2014 року. Факт належності [PERSON] спірних земельних ділянок на підставі Державних актів на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ №835189 та серії ЯГ №834622 підтверджується повідомленням державного кадастрового реєстратора №4257 від 14 листопада 2014 року (а.с.23); Витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1179 №1180 від 08 грудня 2014 року, згідно з якими нормативна грошова оцінка земляної ділянки ріллі площею 3,6600 га становить 43613,73 грн., а пасовища площею 0,8100 га - 1108,81 грн. (а.с.24,25). За таких обставин та враховуючи, що позивачі не мають можливості оформити спадщину на нерухоме майно у зв'язку з відсутністю та втратою оригіналів правовстановлюючих документів, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту прав позивачів на спадкування шляхом задоволення їх позову та визнання за [PERSON] права власності на 5/8 часток, а за [PERSON] на 3/8 частки житлового будинку за надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] в с. Синявка Менського району Чернігівської області, та визнання за [PERSON] права власності на ? частки, а за [PERSON] на ? частку земельних ділянок (рілля, кадастровий номер 7423088000:03:000:0066) площею 3,6600 га, (пасовище, кадастровий номер 7423088000:02:000:0512) площею 0,8100 га, розташованих на території Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області, цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і належних спадкодавцю на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 835189 та серії ЯГ №834622, виданих на підставі розпорядження Менської районної державної адміністрації від 04 серпня 2006 року №314. Що ж стосується позовних вимог в частині визнання недійсними даних Державних актів, то суд вважає такі вимоги необґрунтованими, оскільки відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності на нерухоме майно та подальша видача відповідного свідоцтва про право власності здійснюється державним реєстратором на підставі рішення суду, що набрало законної сили і, при цьому, визнання недійсним попереднього правовстановлюючого документу не потребується. Отже, обраний позивачами спосіб захисту порушеного права є таким, що не відповідає вимогам ст.16 ЦК України. Кеpуючись ст.ст. 16, 328, 1216-1218, 1223, 1225, 1233, 1266, 1297 ЦК України, ст.ст.81,131 ЗК України, ст.ст. 3, 10, 57-60, 213-215 ЦПК України, суд -

Outcome: partial