Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивачка у липні 2014 р. звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 29.07.2004 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний 22.09.2009 р. Від цього шлюбу позивачка народила [INFO] дочку [PERSON]. Далі зазначає, що лютого 2008 р. відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки витрат по утриманню дочки не несе, участі у її вихованні не приймає, розвитком дитини не цікавиться та уникає зустрічей з нею, останній раз відповідач бачив доньку у січні-лютому 2013 р., у зв'язку з чим позивачка просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно дочки [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі ? частини його заробітку щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином (а.с. 27, 29, 33), а тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути та вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, постановивши заочне рішення по справі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду листа відповідно до якого просив розглянути справу за його відсутності, просив ухвалити рішення в інтересах та на користь дитини, а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього. Суд, заслухавши позивачку, її представника та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 22.09.2009 р. (а.с. 6). Судом встановлено, що позивачка 17.05.2014 р. уклала шлюб з громадянином [PERSON], у зв'язку з чим змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони - [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 7). В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає та зареєстрована разом з своєю матір'ю позивачкою по справі за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Судом встановлено, що відповідно до висновку від 05.11.2014 р., Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація вважає недоцільним на даний час позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у зв'язку з неможливістю його виклику для проведення бесіди, оскільки останній проживає за адресою: [ADDRESS]. Встановлено, що відповідно до мотивувальної частини рішення Київського районного суду м. Сімферополя від 04.12.2013 р. щодо розгляду позовних вимог [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, судом встановлено, що відповідач [PERSON], який до суду також не з'явився, належним чином своїх обов'язків щодо догляду за дитиною та її виховання не виконує. У зв'язку з чим суд не приймає до уваги висновок від 05.11.2014 р., складений Святошинською районною у м. Києві державною адміністрацією. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як встановлено в судовому зсіданні, відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню неповнолітньої доньки, витрат по її утриманню не несе, участі у її вихованні не приймає, розвитком дитини не цікавиться та уникає зустрічей з нею. Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Таким чином, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що на думку суду буде відповідати інтересам останньої. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Таким чином, оскільки доходи позивачки є недостатніми для утримання малолітньої дитини, при цьому, відповідач, який повідомлявся судом належним чином, не надав суду своїх заперечень на позов, у разі їх наявності, відомостей про його доходи, а тому, з урахуванням матеріального становища сторін, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, давши оцінку зібраним матеріалам справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні відповідно до ст. 60 ЦПК України доведено, а тому підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 136, 141, 164, 165, 182 СК України,

Outcome: approved