Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просив стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» достроково заборгованість за кредитним договором №014/0046/74/43482 від 09 серпня 2006 року в розмірі 32 183,85 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ на дату розрахунку 865 355,02 грн. В рахунок погашення заборгованості в розмірі 32 183,85 дол. США за кредитним договором №014/0046/74/43482 від 09 серпня 2006 року звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, загальною площею 36,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на квартиру, виданого Личаківською районною адміністрацією Львівської міської ради 25.06.2001 року згідно з розпорядженням №769, квартира зареєстрована в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 15277700 - шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. А також просив вирішити питання про розподіл судових витрат шляхом стягнення з відповідачів на користь Банку судового збору в розмірі 12980,33 грн. Позов мотивує тим, що 09 серпня 2006 року між Акціонерним поштово - пенсійним банком «Аваль» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариства «Райффайзен Банк Аваль», а в подальшому Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір №014/0046/74/43482, згідно якого позичальнику було надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії у сумі 30 000 доларів США строком до 09 серпня 2026 року зі сплатою 12% річних, а позичальник в свою чергу зобов`язувався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором 10 серпня 2006 року між Акціонерним поштово - пенсійним банком «Аваль» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариства «Райффайзен Банк Аваль», а в подальшому Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») та відповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки, предметом якого було нерухоме майно - квартира, загальною площею 36,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на квартиру, виданого Личаківською районною адміністрацією Львівської міської ради 25.06.2001 року згідно з розпорядженням №769, квартира зареєстрована в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 15277700. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором Банк виконав в повному обсязі надавши позичальнику кредитні кошти проводилося згідно вимог п 3.2 кредитного договору, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника, що підтверджується Випискою по рахунку. Однак, відповідач [PERSON] взятих на себе згідно кредитного договору зобов`язань не виконав, оскільки не здійснював щомісячної сплати кредиту, в зв`язку з чим станом на 21.03.2017 р. виникла заборгованість по кредиту в розмірі 24 834,81 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 667 755,02 грн., з яких прострочена сума боргу складає 2 534,03 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 68 134,66 гривень. Крім того, відповідачем [PERSON] в порушення вимог ч.1 ст.1048 ЦК України та умов кредитного договору не виконуються умови щодо сплати відсотків та станом на 21.03.2017 р. заборгованість по сплаті відсотків становить 7 349,04 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 197 600,00 гривень. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] взятих на себе згідно кредитного договору зобов`язань прозивач просить стягнути з відповідача на його користь загальну суму заборгованості в розмірі 32 183,85 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ на дату розрахунку 865 355,02 грн., оскільки таку заборгованість в добровільному порядку відповідач відмовляється погасити. У відповідності до положень п.п.6.1,6.2 договору іпотеки та положень ст.33 Закону України «Про іпотеку» позивач просить в рахунок погашення заборгованості в розмірі 32 183,85 дол. США за кредитним договором №014/0046/74/43482 від 09 серпня 2006 року звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, загальною площею 36,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . З метою захисту своїх порушених прав, як Кредитора, позивач звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задоволити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, передбачених в позові, та просив такі задоволити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив. Пояснив суду, що протягом кількох років сплачував Банку взятий кредит та повністю його сплатив в сумі більше 31 тис. доларів США, а тому вважає, що банку нічого не винен. В подальшому в своїх поясненнях зазначив, що жодних коштів від Банку не отримував. Вважає, що банком не представлено належних документів на підтвердження факту надання кредиту, а саме: оригіналу заяви на видачу готівки. Зазначив, що не знає чи на договорі його підпис. Однак вимоги про визнання кредитного договору недійсним з цієї підстави не заявляв та клопотань про призначення почеркознавчої експертизи по справі не подавав.Просив надати йому безоплатного адвоката. Ухвалою судді від 14.04.2017 року відкрито провадження по справі. Ухвалою судді від 04.08.2017 року справу прийнято до свого провадження. Ухвалою суду від 13.07.2018 року закрито підготовче провадження по справі, а справу призначено до судового розгляду по суті. Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.265 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 серпня 2006 року між Акціонерним поштово - пенсійним банком «Аваль» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариства «Райффайзен Банк Аваль», а в подальшому Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір №014/0046/74/43482, згідно якого позичальнику було надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії у сумі 30 000 доларів США строком до 09 серпня 2026 року зі сплатою 12% річних, а позичальник в свою чергу зобов`язувався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором (т.1 а.с.7-9). Згідно додатку №1 до кредитного договору було встановлено графік погашення кредиту, який підписано сторонами (т.1 а.с.10-12). З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором№014/0046/74/43482 10 серпня 2006 року між Акціонерним поштово - пенсійним банком «Аваль» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариства «Райффайзен Банк Аваль», а в подальшому Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») та відповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки, предметом якого було нерухоме майно - квартира, загальною площею 36,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на квартиру, виданого Личаківською районною адміністрацією Львівської міської ради 25.06.2001 року згідно з розпорядженням №769, квартира зареєстрована в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 15277700 (т.1 а.с.13-22). Встановлено, що взяті на себе зобов`язання за кредитним договором Банк виконав в повному обсязі надавши позичальнику кредитні кошти згідно вимог п 3.2 кредитного договору, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника, що підтверджується Випискою по рахунку (т.1 а.с.31). Покликання відповідача [PERSON] про те, що коштів від Банку не отримував, суд вважає хибними та такими, що спрямовані на уникнення від сплати боргу. Його покликання на відсутність оригіналу заяви про видачу готівки (яка знищена за давністю), на думку суду, не доводить факту неотримання коштів від Банку, оскільки, як зазначив суду, сплатив більше 31 тис. доларів США в погашення кредиту, що свідчить про отримання такого. З цих же причин суд критично тлумачить твердження відповідача про непідписання кредитного договору. Згідно матеріалів справи та пояснень представника позивача, даних в судовому засіданні, судом встановлено, що відповідач [PERSON] взятих на себе згідно кредитного договору зобов`язань не виконав, оскільки не здійснював щомісячної сплати кредиту, в зв`язку з чим станом на 21.03.2017 р. виникла заборгованість по кредиту в розмірі 24 834,81 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 667 755,02 грн., з яких прострочена сума боргу складає 2 534,03 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 68 134,66 гривень. Крім того, відповідачем [PERSON] в порушення вимог ч.1 ст.1048 ЦК України та умов кредитного договору не виконуються умови щодо сплати відсотків та станом на 21.03.2017 р. заборгованість по сплаті відсотків становить 7 349,04 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 197 600,00 гривень. Вказана сума заборгованості стверджується долученим до матеріалів справи розрахунком заборгованості (т.1 а.с.24-30), який складено у відповідності до вимог чинного законодавства та укладеного кредитного договору. ІВідповідач свого розрахунку не представив. Крім того, з представленого Банком суду розрахунку заборгованості судом встановлено, що відповідачем [PERSON] протягом семи років здійснювалось часткове погашення заборгованості по тілу кредиту, що відтак спростовує пояснення відповідача про те, що кредиту не брав. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підставі пункту 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того, частиною 2 статті 1050 ЦК встановлено, що коли договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. У відповідності до положень ст. 611, 615 ЦК України у випадку порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно п. 6.5. кредитного договору Позивач має право вимагати від Позичальника достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інних платежів у випадку невиконання умов кредитного договору, тобто зазначений пункт договору містить норму про відповідальність Відповідача у вигляді дострокового повернення кредиту, в тому числі й при порушені зобов`язань по щомісячній сплаті кредиту та відсотків. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] взятих на себе згідно кредитного договору зобов`язань, що стверджується долученими до матеріалів справи та досліджених судом письмових документів, а тому суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь Банку слід стягнути загальну суму заборгованості в розмірі 32 183,85 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ на дату розрахунку 865 355,02 грн., що являє собою заборгованість по кредиту в розмірі 24 834,81 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 667 755,02 грн., з яких прострочена сума боргу складає 2 534,03 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 68 134,66 гривень, а також заборгованість по сплаті відсотків становить 7 349,04 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 197 600,00 гривень. Відповідно до положень ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст..572 ЦК України). На підставі ст. 589 ЦК України у разі невиконання обов`язків, забезпечених заставою, заставодержатель отримує право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотека є видом застави. Аналіз положень п. 6.1., 6.2. договору іпотеки свідчить про те, що Банк, як Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобов`язання на момент звернення стягнення, у т.ч. суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою незалежно від настання строку виконання основного в`язання. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (Статтею 33 Закону України «Про іпотеку»). Пунктом 6.4 укладеного договору іпотеки від 10.08.2006 року передбачено позасудове врегулювання задоволення вимог Іпотекодержателя із вартості предмета іпотеки - іпотечне застереження. Відповідно до умов ст. 38 Закону України "Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. У відповідності до положень п.п.6.1,6.2 договору іпотеки та положень ст.33 Закону України «Про іпотеку» в рахунок погашення заборгованості в розмірі 32 183,85 дол. США за кредитним договором №014/0046/74/43482 від 09 серпня 2006 року суд вважає, що слід звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, загальною площею 36,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Зважаючи на вищенаведене суд вважає заявлений позов обґрунтованим та підставним, а відтак задовольняє його в повному обсязі. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, то з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення в рівних частках судовий збір на загальну суму 12980,33 грн.

Outcome: approved