Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі - 79653,34 грн. та судові витрати у розмірі - 1600,00 грн. Позивач посилається на те, що згідно Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 04.12.2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 35996,48 грн. на 12 місяців, тобто з 04.12.2004 по 31.12.2015 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,833% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, тому утворилася прострочена заборгованість по кредитному договору, яка станом на 20.11.2016 становить - 79653,34 грн., з них: заборгованість за кредитом - 35996,48 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 7179,29 грн., заборгованість по комісії - 30236,85 грн., штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди - 6240,72 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але направив письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, справу просить розглянути у відсутності представника банку. Відповідач у судове засідання не з'явився, з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового розгляду був повідомлений завчасно, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причини неявки в судове засідання. У зв'язку з цим, суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 04.12.2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 35996,48 грн. на 12 місяців, тобто з 04.12.2004 по 31.12.2015 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,833% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 9-34). Згідно Умов держатель картки зобов"язався погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування ним та комісію на умовах, пердбачених даним Договором. У своїй письмовій заяві [PERSON] погодив, чим підтвердив своїм підписом, що ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Також відповідач виразив згоду з тим, що підписана ним заява разом із Пам"яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.9). Судом встановлено, що відповідач у порушення взятих на себе зобов"язань умови договору не виконує, у зв'язку з чим утворилася заборгованість по кредитному договору, яка станом на 20.11.2016 становить - 79653,34 грн., з них: заборгованість за кредитом - 35996,48 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 7179,29 грн., заборгованість по комісії - 30236,85 грн., штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди - 6240,72 грн. (а.с. 7). Відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1050 ЦК України передбачено право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних процентів у випадку прострочення повернення чергової частини позики, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повертати позику частинами. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 04 грудня 2014 року в сумі 79653,34 грн. Задовольняючи таким чином позовні вимоги, згідно ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1600,00 грн. судових витрат, понесених позивачем при сплаті судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved