Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до Прибірської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS]. Спадщину позивач прийняла шляхом спільного проживання із спадкодавцем на день його смерті. Проте, 24.05.2016 р. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно. Позивач просить визнати її право власності на спадкове майно у вигляді жилого будинку з господарськими будівлями. Після попереднього судового засідання 30.01.2017 року за заявою відповідача ухвалою суду було замінено неналежного відповідача - Прибірську сільську раду - на [PERSON] та [PERSON], яка є синами спадкодавця та позивачки. У судове засідання позивач не з*явилася, про день і час слухання справи повідомлена вчасно. Написала заяву про те, що позов підтримує, просить справу розглянути без її участі. Відповідачі у судове засідання не з*явилися. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно, надіслали суду заяви, у яких просять справу розглядати без їх участі, позов визнають. Суд, вивчивши докази, якими обгрунтовуються позовні вимоги, приходить до висновку про задоволення позову, як обгрунтованого. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 20.10.2015 року. Після його смерті відкрилась спадщина. Позивач є дружиною, а відповідачі синами спадкодавця [PERSON], тобто спадкоємцями першої черги за законом. На день смерті [PERSON] належав жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], що підтверджується записом у погосподарській книзі № 7 Прибірської сільської ради за номером обліку 01651 (довідка сільської ради № 02-26/41 від 12.01.2017 року) і був збудований ним згідно з даними Технічного паспорта на житловий будинок у 1982 році, сараї і огорожі протягом 1985-2010 років. Правовстановлюючих документів на будинок [PERSON] за життя не оформив. Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із по господарських книг. Відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач - його дружина, яка є єдиним спадкоємцем за законом першої черги (ст. 1261 ЦК України), який прийняв спадщину, претендує на спадкове майно, частково оформила спадкові права, отримавши 24.05.2016 року свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, на який і розташоване спадкове домоволодіння. Відповідачі спадщини не приймали, на спадщину не претендують, позовні вимоги матері визнали. Позивач вчинила дії, що свідчать про прийняття спадщини, як це передбачено ст. 1269 ЦК України, прийнявши спадщину шляхом спільного проживання з спадкодавцем з 1965 року по день його смерті. Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, постановою нотаріуса від 24.05.2016 року їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину. Отже, саме через відсутність правовстановлюючих документів, позивач не може оформити свої спадкові права на зазначене майно, хоча воно є об'єктом спадкового майна за законом. На даний час ніхто, крім позивача, на це майно не претендує. Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю". На підставі наведеного, ст. 1216, 1218,1223, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297, 1298 ЦК України,

Outcome: approved