Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи тим, що 11.01.2013 року з вини Відповідачів, які проживають поверхом вище в квартирі [ADDRESS] сталося залиття їх квартири [ADDRESS], яка перебуває у їх власності. Внаслідок залиття Позивачам було завдано матеріальну шкоду на суму 1088,00грн., розмір якої визначено у висновку № 41 від 22.02.2013р., складеного експертом ФОП [PERSON], а також просять стягнути з Відповідачів 200,00грн., які вони понесли за оплату експертизи. Крім того, Позивачі вважають, що внаслідок неправомірних дій з боку Відповідачів їм було завдано моральну шкоду, яку вони оцінюють в сумі 2000 грн. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2013 року позовні вимоги задоволено частково /а.с. 97-99/. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку /а.с. 129-130/. В судовому засіданні Позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. В обґрунтування своєї правової позиції надали суду пояснення аналогічні тим, що і в позовній заяві. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, своєчасно належним чином повідомлені про дату і час слухання справи, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON], її представник [PERSON], проти позову заперечували, просили суд відмовити у задоволенні позову. Зазначили, що залиття в квартирі [ADDRESS] сталося не з вини [PERSON], а з вини третьої особи - КП «Житлово-експлуатаційна організація № 8», яка не забезпечила належним чином прочищення каналізаційних труб за викликом [PERSON]. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності /а.с. 159/. З пояснень КП «Житлово-експлуатаційна організація № 8», наданих до суду, і залучених до матеріалів справи, вбачається, що КП «ЖЕО № 8» надає послуги з утримання будинку та при будинкової території відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Так, 13 січня 2013 року до диспетчерської служби підприємства надійшла заявка від мешканця квартири [ADDRESS] на прочищення внутрішньої квартирної каналізації. Заявка була виконана того ж дня. Також до підприємства зверталися мешканці квартири [ADDRESS] з проханням здійснити обстеження квартири на предмет затоплення та виявлення причин затоплення. 29.01.2013року комісійно проведено обстеження квартири [ADDRESS] та складено акт. При проведенні обстеження встановлено, що квартири затоплена 11 січня 2013 року, а причиною затоплення слугувало засмічення внутрішноквартирної каналізації квартири [ADDRESS] у цьому ж будинку. При цьому, мешканці квартири [ADDRESS] не допустили комісію в помешкання з метою обстеження каналізаційних мереж та відмовились від підписання акту. Вважають, що позовні вимоги до [PERSON] є законними та обґрунтованими, і підлягають задоволенню /а.с. 160-161/. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона проживає в одному будинку і в одному під'їзді з [PERSON] та [PERSON], а саме в квартирі [ADDRESS]. На протязі багатьох років [PERSON] знущається над сусідами. [PERSON] неодноразово затоплювала [PERSON], а в останній раз затопила її у січні 2013року. [PERSON] покликала її (свідка), і вона бачила наслідки залиття квартири. Також [PERSON] кликала її до себе, оскільки погано себе почувала у зв'язку з залиттям квартири, та викликали декілька разів швидку допомогу. Щоб не допустити великого залиття, [PERSON] також перекрила воду. Після цього [PERSON], почала наполегливо дзвонила їй у двері. [PERSON] не відчиняла [PERSON] дверей, коли та ходила до неї. Двері [PERSON] відкрила лише слюсарям, вони прочистили забиття в трубах, і там виявили засоби жіночої гігієни. Опитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка проживає у квартирі [ADDRESS] у одному під'їзді з сторонами у справі, зазначила, що [PERSON] у січні 2013 року після того, як сталося залиття, запросила її до себе. Вона (свідок) побачила на підлозі багато води та мокру стелю. [PERSON] попросила її поговорити з [PERSON], щоб остання відшкодувала завдані збитки у розмірі 1000 грн. [PERSON] побалакала з [PERSON], на що та відповіла, що нічого нікому відшкодовувати не буде. Свідок [PERSON], судові пояснив, що є онуком [PERSON], буває у неї вдома у квартирі [ADDRESS]. Одного дня, у січні, коли він був у квартирі [ADDRESS] у бабусі, то замітив, що трубами погано проходить вода, для виправлення даної ситуації він викликав слюсарів, які почали пробивати засмічення в унітазі, спочатку вони пробивали засмічення проволокою, потім почали пробивати вантузом. І саме коли вони пробивали засмічення вантузом, то розплескали з унітазу багато води, що і стало, на його думку, причиною затоплення сусідки з низу - [PERSON] Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що одного дня на початку січня він зайшов у гості до [PERSON] на вулиці [ADDRESS]. Вдома у них був забитий унітаз. [PERSON] розповів йому, що слюсарі, які прочищали засмічення в унітазі затопили сусідку з низу. Суд, заслухавши сторони, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] /а.с. 5-6/, позивач [PERSON] фактично проживає у цій квартирі з 1991року /а.с. 15/, а відповідач [PERSON] мешкає в квартирі [ADDRESS] /а.с. 16/. У судовому засіданні позивач [PERSON], відповідач [PERSON] не заперечували адреси свого фактичного місця проживання, а саме у квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS]. Судом встановлено, що 11 січня 2013 року в квартирі позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якій фактично мешкає позивач [PERSON] сталося залиття. Згідно з Акту від 29.01.2013р., складеного працівниками КП «ЖЕО» № 8», за участі жителів квартир та свідків, та затвердженого Директором КП «ЖЕО № 8», залиття квартири [ADDRESS] відбулося з вище розташованої квартири [ADDRESS], яке сталося 11.01.2013 року у зв'язку з забрудненням квартирної каналізації в квартирі [ADDRESS] /а.с.7/. Відповідно до висновку з незалежної оцінки № 41 з визначення вартості збитку нанесеного власникам через пошкодження житла - квартири [ADDRESS] розмір відновлювального ремонту, необхідного для усунення наслідків залиття квартири, в цінах на дату оцінки складає 1 088,00грн. /а.с.8-13/. З копій журналу диспетчерської служби КП «ЖЕО № 8», в яких фіксувалися виклики аварійної служби підприємства за період з 08.01.2013р. по 13.01.2013року, досліджених у судовому засіданні, вбачається, що 12 січня 2013 року до аварійної служби ЖЕО № 8, 0 16год. 20хв. надійшов виклик від жителів квартири [ADDRESS], виклик зареєстровано за № 28169, виклик здійснено за телефоном [NUMBER]. На виклик виїхав слюсар, та здійснено прочищення каналізації в квартирі, яка була забита /а.с. 142, 143, 152, 153, 158/ Згідно з ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» утримання приватизованих квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. В силу п. 7 Правил користування приміщень житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992р. за № 572, власник та наймач (орендар) квартири, зобов'язаний, зокрема: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; проводити за власні кошти ремонт квартири, житлового приміщення у гуртожитку (наймач (орендар) - згідно з договором найму (оренди); використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян, тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка задала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61цього Кодексу. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування» від 27 березня 1992 року №6, з наступними змінами та доповненнями, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. З наведеного випливає, що у правовідносинах щодо відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди: не позивач доводить наявність вини відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини. Відповідач [PERSON] надала мінливі пояснення, не заперечувала у судовому засіданні що у квартирі позивачів сталося залиття, але доказів щодо відсутності своєї вини у залитті квартири суду не надала. Крім того, як зазначено у дослідженому акті /а.с. 7/, залиття сталося з вини мешканців квартири [ADDRESS], а факт проживання у вказаній квартирі відповідач [PERSON] також визнала. За таких обставин суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведена вина відповідача [PERSON] в неналежному використанні сантехнічних приладів у квартирі, в якій вона проживає, що призвело до засмічення квартирної каналізації та стало наслідком витікання стічних вод із мережі каналізаційної системи до квартири [ADDRESS], розташованої поверхом нижче. Вказані обставини повністю підтверджуються та узгоджуються з поясненнями позивача [PERSON], поясненнями третьої особи, показами свідків, письмовими доказами: комісійним актом, витягами з журналу диспетчерської служби КП «ЖЕО № 8», а також не спростовуються запереченнями відповідача [PERSON] Отже, суд вважає встановленим, що залиття квартири [ADDRESS] сталося у зв'язку з засмічення квартирної каналізації у квартирі [ADDRESS] того ж будинку, розташованої поверхом вище, тобто у зв'язку з халатністю мешканки квартири [ADDRESS] [PERSON]. Враховуючи, що залиття квартири [ADDRESS] сталося внаслідок дій та бездіяльності користувача квартири [ADDRESS] - [PERSON], суд приходить до висновку, що саме цей Відповідач повинен нести відповідальність за шкоду, завдану залиттям квартири. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи не скористалась правом надання доказів та не надала жодних доказів, що залиття в квартирі Позивачів сталося не з її вини. Що стосується відшкодування витрат на проведення експертизи вартості збитку, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат належать витрати за проведення судових експертиз. Враховуючи вимоги ст. 79 ЦПК України позовні вимоги Позивачів щодо стягнення витрат у розмірі 200,00грн. на проведення експертизи не підлягають задоволенню, оскільки до витрат, пов'язаних із розглядом справи такі витрати не належать. Вирішуючи спір в частині вимог щодо стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Законодавче визначення моральної шкоди, підстави для її відшкодування передбачено у ст. ст. 23, 1167 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, моральна шкода полягає в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначаються судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховується вимоги розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст.. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У той же час згідно роз'яснень даних у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з пунктом 5 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду України відповідно до загальних засад цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. При вирішенні даної категорії спорів, суд зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Позивач довів завдану йому шкоду, протиправність дій відповідача, причинний зв'язок між ними, а відповідач відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України це не спростував і не довів відсутність своєї вини. З аналізу вказаних норм випливає, що визначення моральної шкоди пов'язано безпосередньо з конкретною фізичною особою, якій було завдано таку шкоду, а тому і розмір такої шкоди має бути визначений відносно кожного з позивачів. Звертаючись з позовом, Позивачі зазначили, що постійне залиття Відповідачем [PERSON] їх квартири призводить до порушення нормального ритму життя [PERSON], яка там постійно мешкає, і спричиняє їй моральні та душевні страждання, і вона ([PERSON]) змушена була навіть звертатись за медичною допомогою після затоплення, про що надано відповідні медичні довідки /а.с. 14, 34/. За таких обставин суд приходить до висновку, що неправомірними діями відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] була спричинена моральна шкода, яка виразилося в погіршенні її побутових умов проживання, нервового струсу після затоплення, зміни звичного порядку життя та вжиття додаткових заходів для його організації, витрати часу на ліквідацію затоплення та захисту своїх порушених прав. При цьому суд враховує, що в судовому засіданні такі обставини [PERSON] доведені і підтверджені відповідними медичними довідками. Однак, суд вважає, що заявлений розмір моральної шкоди є дещо завищеним у порівнянні з завданою матеріальною шкодою, обсягу душевних хвилювань, тому суд вважає, що грошовим еквівалентом відшкодування моральної шкоди є сплата відповідачем коштів на її користь в сумі 800 грн., що виходить із засад розумності та справедливості Разом з тим, приймаючи до уваги, що позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не довели суду обставин щодо спричинення їм моральної шкоди та в чому вона виразилась особисто для них, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині. Крім того, суд вважає, оскільки вина [PERSON] у спричиненні як моральної та матеріальної шкоди не встановлена, а вона взагалі не проживає в будинку, де відбулося залиття, про що свідчили учасники процесу, то вона не може нести відповідальність за шкоду, яку вона не спричиняла. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з Відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у справі на користь Позивача [PERSON], яка їх сплатила (а.с. 1). З урахуванням викладеного,

Outcome: approved