Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, мотивуючи свої вимоги ти, що перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач не утримує дітей та не надає матеріальної допомоги на утримання сім"ї. А тому, просить вирішити питання про стягнення із нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 2000грн. щомісячно з урахуванням індексації до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на її утримання в розмірі 1000грн. до досягнення [PERSON] трирічного віку. Позивачка подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, від позовної вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на її утримання відмовляється, а решту позовних вимог підтримує. Відповідач у поданій до суду заяві просить справу розглянути у його відсутності та згідний сплачувати аліменти по 1000грн. на кожну дитину щомісячно. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З матеріалів справи вбачається, що за час перебування [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Копіями свідоцтв про народження дітей стверджується, що їх батьком являється [PERSON]. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Як встановлено в судовому засіданні шлюб між сторонами розірвано, діти повністю знаходяться на утриманні матері [PERSON] Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому аліменти слід присудити з 28.12.2016р., тобто з дня пред»явлення [PERSON] позову. Таким чином, враховуючи те, що сторони дійшли до згоди про сплату аліментів в сумі 2000грн., а також [PERSON] відмовилась від позовної вимоги щодо стягнення із відповідача аліментів на її утримання, про що свідчать долучені до матеріалів справи заяви сторін від 20.01.2017р., суд приходить до висновку, що з [PERSON]слід стягувати аліменти на користь [PERSON]на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. - в розмірі 2000грн. щомісячно з урахуванням індексації до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з положеннями ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивачка. На підставі наведеного, ст.ст.141, 180-185, 191 СК України та

Outcome: approved