Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Позивач звернулась з вказаним позовом до суду, який мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка за життя склала заповіт у відповідності до якого все своє майно заповіла позивачу та [PERSON] До складу спадкового майна увійшла земельна ділянка площею 1,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавиці на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Позивач спадщину прийняла, звернувшись до нотаріальної контори, проте отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості через неврегульовані відносини з іншим спадкоємцем, що є підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 02.12.2020 відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання, надавши відповідачам строк для надання відзиву. Ухвалою суду від 29.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання сторони не з"явились, від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити, відповідачі подали заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] (а.с. 4), яка за життя склала розпорядження у відповідності до якого все своє майно заповіла позивачу та відповідачу [PERSON] (а.с. 38), до складу якого увійшла земельна ділянка, що належала померлій на підставі державного акту (а.с. 5-10) Позивач спадщину після смерті матері прийняла, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою (а.с. 36), відповідач [PERSON] від прийняття спадщини відмовився, подавши про це нотаріусу відповідну заяву (а.с. 37). Спадкоємці за законом після смерті [PERSON] відсутні (а.с. 39) Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті. За вимогами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Статтею 1275 ЦК України передбачено, що якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. В судовому засіданні належними та допустимими доказами доведено, що позивач, являючись спадкоємцем за заповітом майна матері звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою та є такою, що спадщину прийняла. Відповідач [PERSON] від прийняття спадщини відмовився, подавши нотаріусу про це заяву, а тому, оскільки єдиним спадкоємцем є позивач, яка в позасудовому порядку належним чином оформити спадщину немає можливості, тому єдиним способом реалізації нею своїх спадкових прав після смерті матері є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.

Outcome: approved