Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивачка, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що будинковолодіння № 67 по вул. С.Стрільців в с. Воскресинці, Коломийського району відносилось до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була [PERSON]. В будинку вона була зареєстрована та проживала одна. Крім того, [PERSON] належали земельні ділянки площею 0,0448 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,3365 га для ведення особистого селянського господарства. 28.02.2008 року [PERSON] померла, залишивши заповіт, згідно якого все своє майно заповіла їй. Прийнявши спадщину та вступивши в управління спадковим майном, не може оформити спадщину, так як свідоцтво про право власності на будинковолодіння та Державні акти на право власності на земельні ділянки на даний час втрачені. Представник позивачки просить суд, в звязку із виниклими обставинами, визнати за позивачкою право власності на вказане будинковолодіння та на земельні ділянки, а справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання свого представника не направив. Подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, а тому підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що будинковолодіння № 67 по вул. С.Стрільців в с. Воскресинці Коломийського району відносилось до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була [PERSON], про що їй було видано свідоцтво про право власності на жилий будинок від 03.01.1991 року відповідно до рішення Коломийської районної ради народних депутатів від 12.12.1990 року № 268. Наведене підтверджується випискою з інвентаризаційних матероіалів Коломийського МБТІ від 02.12.2014 року за № 51727. Однак, свідоцтво про право власності на будинковолодіння втрачене. Станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку була зареєстрована та проживала одна [PERSON], що підтверджується довідкою Воскресинцівської сільської ради за № 1163 від 02 грудня 2014 року. Крім того, [PERSON] належали на праві власності земельні ділянки площею 0,0448 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,3365 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться в с. Воскресинці, Коломийського району. Вказані земельні ділянки належали [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку від 16.11.1994 року, виданого на підставі рішення Воскресинцівської сільської ради від 25.12.1993 року. Однак, Державний акт на право валсності на землю втрачений. 28 лютого 2008 року [PERSON] померла, залишивши заповіт, посвідчений 07 грудня 2000 року секретарем Воскресинцівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 52, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] (дошлюбне прізвище Бень) [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина по заповіту на вказане будинковолодіння та земельні ділянки. Прийнявши спадщину після смерті [PERSON] позивачка звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинковолодіння та земельні ділянки. В зв"язку із втратою оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивачкою було подано оголошення в газету ЗР "Інформ", де було надруковано повідомлення про те, щоб вважажти недійсними втрачені Державний акт на право власності на землю та свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташовані по вул. С.Стрільців в с. Воскресинці та видані на ім"я [PERSON]. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ст.ст. 16, 328, 346, 391, 392, 1222, 1234, 1268 ЦК України,

Outcome: approved