Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На обґрунтування позову послався на те, що пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті його бабусі [PERSON], померлої [INFO], з поважних причин - у зв'язку із хворобою. Посилаючись на те, що нотаріусом йому було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини, інших спадкоємців, що прийняли спадщину немає, відповідач - [PERSON], який є його батьком та сином померлої, а, відповідно, і спадкоємцем першої черги, заяву про прийняття спадщини та відмову від її прийняття не подавав, просить про визначення додаткового строку, достатнього для звернення до нотаріальної контори із відповідною заявою. У підготовче судове засідання 24.09.2018року позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши про підтримання заявлених ним позовних вимог та зазначивши, що інших спадкоємців, окрім відповідача у справі, немає. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання 24.09.2018року не з'явився, надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визнав, просив розглядати справу за його відсутністю, вказавши, що його мати [PERSON], яка померла [INFO], за життя склала заповіт на ім'я його сина - позивача по справі [PERSON], проте, у зв'язку з тим, що [PERSON] з 2007 року хворіє, останній пропустив шестимісячний строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті його бабусі [PERSON] На підставі ч.4 ст. 200 ЦПК України судом ухвалено про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у зв'язку із визнанням відповідачем позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки позивач та відповідач не зявилися до зали судового засідання. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Новоодеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Миколаївській області, [PERSON] померла [INFO] у віці 93 років у м.Нова Одеса, Новоодеського району Миколаївської області (актовий запис № 269). Згідно з заповітом, посвідченим 18.06.2002 року державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори, [PERSON] заповіла [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,55 гектарів, яка розташована на території Новоодеської міської ради Миколаївської області, належну їй згідно Державного Акту на право приватної власності на землю від 29.10.2001р. За даним Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 53162487, виданим 04.09.2018 р. Новоодеською держаною нотаріальною конторою, у спадковому реєстрі за параметрами запиту [PERSON] знайдено наступну інформацію: 15.08.2018 року заведена спадкова справа, стан - чинний, номер у спадковому реєстрі - 62854651, інформація про спадкодавця - [PERSON], дата смерті [INFO], номер у нотаріуса: 94/2018, місце заведення - Миколаївська область, Новоодеський район, приватний нотаріус Філіпченко Д.В., дата заведення - 15.08.2018 року, місце зберігання - приватний нотаріус Філіпченко Д.В., [ADDRESS], дата та час реєстрації - 15.08.2018року, 11:42, реєстратор: приватний нотаріус Філіпенко Д.В. Згідно з даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 53162580, виданим 04.09.2018 року Новоодеською державною нотаріальною конторою, у спадковому реєстрі за параметрами запиту [PERSON] знайдено наступну інформацію: заповіт - номер у спадковому реєстрі 8241765, стан - чинний, статус - архівний до ведення Спадкового реєстру, номер в реєстрі нотаріальних дій - 1-812, дата посвідчення - 18.06.2002, місце посвідчення - Миколаївська область, Новоодеський район, Новоодеська державна нотаріальна контора, місце зберігання - Новоодеська державна нотаріальна контора, 56602, Миколаївська область, Новоодеський район, м.Нова Одеса, вул..Центральна, 177, інформація про заповідача - [PERSON], дата та час реєстрації - 18.06.2002, 15:40. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенка Д.В. №823/02-31 від 15.08.2018 року відмовлено [PERSON] у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та роз'яснено про необхідність вирішення питання щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в суді. Спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті [PERSON], померлої [INFO] немає. Довідкою Новоодеського КЗ РЦ ПМСД від 15.06.2018 р., а також витягом з амбулаторної карти хворого підтверджено, що позивач [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні в період з 08.06.2018р. по 15.06.2018 р. з діагнозом остеохондроз позвонкового хребця з больовим синдромом. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який повинен був у шестимісячний строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого бабусі, проте протягом встановленого законом шестимісячного строку не виконав дій, передбачених ст.ст.1269,1270 ЦК України, які б свідчили про прийняття ним спадщини. Проте, правилами ч.3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 р. „Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При цьому, поняття поважності пропуску вказаного строку є оціночним критерієм та питання щодо цього вирішується на загальних підставах та з врахуванням обставин справи. З наданих позивачем суду доказів вбачається, що шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважних причин, оскільки перед сплином строку для прийняття спадщини позивач хворів, що підтверджено відповідною медичною довідкою. Пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним та повязаний лише з обставини, повязаними з захворюванням позивача. З метою захисту права спадкоємця на спадщину, суд вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк в 3 місяці для подання ним и заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Саме такий строк суд вважає достатнім для звернення до нотаріальної контори із відповідною заявою. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 704,80 грн. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, тобто у розмірі 352 грн. 40 коп. З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 352 грн. 40 коп.

Outcome: approved