Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини. Позовні вимоги мотивувала тим, що в 14 жовтня 2011 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб від якого вони мають двох дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON] , [INFO] З березня 2017 року вона з дітьми переїхала проживати до своїх батьків, шлюбні відносини між ними припинені. Діти проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від обов"язку щодо утримання дітей, матеріальної допомоги не надає. Вона ніде не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку. Коштів, які отримує на малолітнього сина від держави не вистачає для забезпечення дітям нормального існування. Відповідач здоровий, працездатний і вона вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину починаючи з 31 липня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття, та на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу до досягнення сином [PERSON], [INFO] трирічного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилася, згідно наданої заяви прохала справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю,прохає їх задовольнити. Відповідач [PERSON] будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, також в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, в зв'язку з чим головуючий ухвалив провести заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони 14 жовтня 2011 року зареєстрували шлюб (а.с. 5). Від шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] У свідоцтвах про народження дітей батьком вказаний відповідач (а.с.6,7). Діти проживають разом з позивачкою, що підтверджується довідкою Духівської сільської ради, Лубенського району, Полтавської області від 14.07.2017 року (а.с.8). В судовому засіданні встановлено, що діти знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дітей. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Суд враховує, що позивачка несе сама основні обовязки по вихованню та матеріальному забезпеченню дітей. Позивачка неспроможна повністю матеріально утримувати дітей. Відповідач має можливість надавати допомогу на утримання малолітніх дітей, так як здоровий, працездатний, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім"ї на утриманні не має. Виходячи з критеріїв розумності та справедливості, суд вважає за необхідне з відповідача на користь позивачки стягнути аліменти, на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Стягнення проводити з моменту пред"явлення позову до суду тобто з 02.08.2017 року, постільки згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, враховуючи вимоги ст. ст. 84, 180-182 Сімейного Кодексу України, дійшов висновку про задоволення вимог позивачки про стягнення аліментів на її утримання, оскільки позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і не має змоги працювати та самостійно заробляти кошти на своє утримання. Тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача починаючи з 02.08.207 року. Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що він не має можливості сплачувати аліменти в такому розмірі. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial