Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Представник Запорізької міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що будинок [ADDRESS] є власністю територіальної громади м. Запоріжжя, в особі Запорізької міської ради та знаходиться у господарському віданні та на балансі КП «Наше місто». У кімнаті [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , однак не проживає в зазначеній кімнаті більше трьох років, місце його знаходження не відоме. Особисті речі та документи Відповідача у вказаній кімнаті не знаходяться, перешкод в користуванні житловим приміщенням йому ніхто не чинив та не чинить, відповідач житловим приміщенням не користується, не проживає без поважних причин, відомості про його місцезнаходження на теперішній час відсутні. За викладених обставин позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS] та стягнути з нього понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 01.03.2019 року позов Запорізької міської ради прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідачу надано строк для подання відзиву на позов. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав, відзив на позов не надав. Представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Від представника третьої особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він зазначив, що проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] є власністю територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, знаходиться у господарському віданні та на балансі КП «Наше місто», відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.08.2016 року № 494 «Про вилучення об`єктів житлового та нежитлового фонду, об`єктів благоустрою та обладнання з господарського відання міського комунального підприємства «Основаніє» та передачу в господарське відання комунального підприємства «Наше місто» та затвердження актів приймання-передачі», що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 14977226 від 20.06.2007 року. Відповідач [PERSON] зареєстрований у кімнаті [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 25.02.2019 року № 01-17/02/1370. Довідкою в.о. начальника абонентської служби КП „Наше місто" від 18.06.2018 року підтверджено, що за [PERSON] , [INFO] , відкрито особовий рахунок [NUMBER] , та він є відповідальним квартиронаймачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до актів виходу комісії КП «Наше місто» про фактичне проживання громадян, які мешкають у гуртожитках, що є об`єктами права власності територіальної громади м. Запоріжжя від 26.01.2018 року б/н, від 19.02.2018 року б/н, від 12.03.2018 року б/н, від 24.04.2018 року б/н, від 10.05.2018 року б/н, від 08.12.2018 року б/н, [PERSON] не проживає у кімнаті [ADDRESS] більше трьох років, місцезнаходження останнього не відомо. На підставі аналізу зазначених доказів, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених позові про те, що відповідач [PERSON] не мешкає та не користується житловим приміщенням, у якому він зареєстрований, більше трьох років. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Згідно зі статтею 128 Житлового кодексу України, жила площа у гуртожитках надається за спеціальним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] не проживає у кімнаті [ADDRESS] понад шість місяців, що перешкоджає позивачу у здійсненні прав щодо належного йому майна, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та достатність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Запорізької міської ради є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 1 921,00 гривень.

Outcome: approved