Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання посилаючись на те, що 13.03.2008 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського РУЮ Черкаської області зроблено запис за № 21. Від шлюбу мають повнолітню доньку: [PERSON], яка на даний момент навчається на III курсі у Національному Педагогічному університеті ім. М.П.Драгоманова ([INFO]), де навчається на бюджетній основі. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те, що згідно законодавства зобов»язаний це робити. Вона не в змозі самостійно утримувати їхню доньку, у зв»язку з тим, що їй необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду. Про відповідача повідомляє наступні дані: [PERSON] [INFO], проживає по [ADDRESS], на даний час їй не відомо місце його роботи. В обгрунтування позову посилається на ст.ст. 198-201 СК України. Просить стягнути з [PERSON], [INFO] на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дочкою 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, просить його задоволити та пояснила, що [PERSON] є їх з відповідачем спільною донькою. На даний час донька досягла повноліття, але продовжує навчання на 3 курсі Національного педагогічного університету ім. М.П. Драгоманова. З місця реєстрації в с. Коритня Монастирищенського району донька виписана та зареєстрована в установленому законом порядку в м. Київ, в гуртожитку. Донька не проживає разом ні з нею, ні з відповідачем у справі. Відповідач, будучи батьком дитини, не надає допомогу на її утримання хоча за законом повинен це робити. Вона самостійно не має можливості утримувати дитину, яка продовжує навчання оскільки їй потрібні кошти на проїзд, одяг, харчування та інше. В зв"язку з цими обставинами вона змушена звернутися в суд з позовом про стягнення аліментів. Донька її не уповноважувала на звернення з позовом про стягнення аліментів до суду. З даним позовом вона звернулася особисто, як позивач. Крім цього їй відомо, що донька не бажає звертатися з даним позовом до суду про стягнення аліментів. Просить позов задоволити повністю. В судове засідання відповідач [PERSON]\- повторно не з"явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку ( за місцем реєстрації). Клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і повторною неявкою до суду без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а ст.169 ЦПК України дає право суду у разі повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), суд вважає можливим розгляд справи за наявними матеріалами, в зв'язку з чим відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення повністю та виходить з наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON], відповідач у справі, є батьком - [PERSON], [INFO], позивач у справі [PERSON], є її матір"ю, що підтверджується свідоцтвом про народження від 17.05.1995 року, актовий запис № 8, серія [NUMBER] виданого виконкомом Коритнянської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області (а.с. 5). Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 21 від 13.03.2008 року, серія [NUMBER] (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Дочка сторін, [PERSON], навчається в Національному педагогічному університеті ім. М.П. Драгоманова, студентка 3 курсу, держбюджетна форма навчання, термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2016 року, що підтверджується довідкою № 565/14 від 01.10.2014 року (а.с. 6). Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 3). У заяві, поданій до суду, позивач зазначив своє місце проживання за адресою: [ADDRESS] ( а.с.1). [PERSON], яка має право на утримання у зв'язку із продовженням навчання, та її мати [PERSON], яка звернулась до суду із вказаним позовом, проживають за різними адресами, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 СК України позбавляє останню права звернення до суду із вказаним позовом. Тимчасовість проживання [PERSON] в гуртожитку самого факту окремого проживання із матір'ю [PERSON] на час навчання не спростовує, тому правового значення не має. Доказів того, що [PERSON] уповноважувала [PERSON] на звернення до суду у своїх інтересах, матеріали справи не містять. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року " Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" ЦПК не передбачає можливості заміни позивача за ініціативою суду. Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд вважає, що позивач [PERSON] не довела в суді наявність правових підстав, передбачених ч. 3 ст. 199 СК України на право звернення з даним позовом до суду, не довела суду наявність своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які підлягають захисту судом, наявність представницьких повноважень від повнолітньої доньки [PERSON], а тому суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України відносяться за рахунок держави. На підставі вище викладеного ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. ст. 198-201 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: dismissed