Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Житлового кооперативу «Спортивний», в якому просить суд визнати право власності у порядку спадкування за закономна квартиру [ADDRESS] загальною площею 53,7 кв.м., житлова площа 29,9 кв.м., після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначив, що при житті дружині позивача [PERSON] , належала квартира [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. В установлений законом термін позивач звернувся до 12-ї державної нотаріальної контори м. Харкова з відповідною заявою про бажання вступити у спадщину після смерті, була заведена спадкова справа № 639/2018. Позивач вказав, що вони з дружиною дітей не мали, тому єдиним спадкоємцям за законом є тільки позивач. Коли він звернувся у нотаріальну контору, щоб оформити до кінця спадщину, якою є квартира, отримав постанову про відмову у видачі свідоцтва про право власності, в зв*язку з тим, що у позивача відсутній оригінал право установчих документів, а саме відсутня довідка про сплату внесків в повному обсязі, яка знаходиться в матеріалах інвентарної справи в КП « Харківське міське БТІ» ХМР. На підставі зазначених фактів, просив суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач не надав заперечень щодо позову, надійшла заява голови правління Житлового кооперативу «Спортивний» - Хилобокової К.Р. про розгляд справи за відсутності відповідача, позовні вимоги визнає, просить позов задовольнити. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді про відкриття провадження у справі і прийняття справи до розгляду від 21 березня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначити підготовче судове засідання. 11.04.2019 року надійшла заява голови правління Житлового кооперативу «Спортивний» - Хилобокової К.Р. про розгляд справи за відсутності відповідача, позовні вимоги визнає, просить позов задовольнити. Ухвалою від 15.04.2019 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів. Ухвалою від 30.05.2019 року повторно задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів. Ухвалою суду від 6 серпня 2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. У ході судового розгляду позивач [PERSON] та представник позивача - адвоката Стрельнікова І.Г. до суду не з*явилися про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, надали суду заяву, якою позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача - голова правління Житлового кооперативу «Спортивний» - Хилобокова К.Р.у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку про розгляд справи за відсутності відповідача, надала суду заяву, якою позовні вимоги визнає, просить позов задовольнити. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом. У судовому засіданні встановлено наступне. Згідно реєстраційного посвідчення виданого Харківським міським бюро технічної інвентаризації 18 лютого 1992 року , реєстровий № 57963 - кооперативна квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві особистої власності на підстав справки кооператива «Спортивний» від 14.12.1992 року. Відповідно до довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради від 11.02.2018 р. № 1053897 - станом на 31.12.2012 року право власності на квартира [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , підстава виникнення права власності - довідка ЖБК «Спортивний» від 14.02.1992 р., № 27, власність приватна, загальна площа 53.7 кв.м., житлова площа 29,9 кв.м. Крім того на виконання ухвали суду про витребування доказів КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради від 07.05.2019 р. № 4889/04-12/19 надало завірену копію довідки ЖБК «Спортивний» від 14.02.1992 за № 27 на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , з якої вбачається, що [PERSON] яка мешкає за адресою [ADDRESS] є членом ЖБК «Спортивний» та сплатила повну вартість квартири з урахуванням поверхового коефіцієнта у розмірі 8799 руб., заборгованості по комунальним платежам немає. Як вбачається з копії паспорту серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (знятий з реєстраційного обліку 31 липня 2018 року і на цей час, ніде не зареєстрований). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.01.1977 р. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб в Палаці одруження «Орджонікідзевський» м. Харкова, актовий запис № 128. [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , актовий запис № 7588 від 15 травня 2018 року (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 15.05.2018 року). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] , спадкоємцем першої черги після померлої став її чоловік [PERSON] , який звернувся для оформлення своїх спадкових прав 30.08.2018 року до державного нотаріуса Харківського міського нотаріального округа Стрельникова А.С. та було заведено спадкову справу за № 639/2018. Постановою державного нотаріуса Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори Стрельниковим А.С. від 12.03.2019 р. встановлено, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] заведена спадкова справа № 639/2018. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 53128011 від 30.08.2018 р., заповітів від імені [PERSON] виявлено не було. [PERSON] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадщину прийняв як спадкоємець 1- ї черги відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, подав заяву до нотаріальної контори згідно зі ст. 1269 Цивільного кодексу України. Заяв від інших спадкоємців про прийняття або відмову від спадщини не надходило. [PERSON] документів, що посвідчують право власності на нерухоме майно що розташоване за адресою: [ADDRESS] , не надано. В зв*язку з зазначеним, державним нотаріусом відмовлено [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (знятий з реєстраційного обліку 31 липня 2018 року і на цей час, ніде не зареєстрований), у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] на нерухоме майно, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, у шість місяців, він не заявив про відмову від неї. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] виготовленого станом на 13.02.2019 р., замовником технічної інвентаризації є [PERSON] - загальна площа квартири складає 53,7 кв.м., житлова площа складає 29,9 кв.м., допоміжна (підсобна) складає 20,3 кв.м. Норми права, що підлягають застосуванню. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Зі змісту ст. 328 ЦК України вбачається, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 5.1 постанови від 18 вересня 1987 р. № 9 "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи", член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, відповідно до ст. 15 Закону "Про власність" набувають права власності на квартиру і тому вправі заповісти, продати, подарувати її або обміняти на приміщення в іншому ЖБК, у державному чи громадському житловому фонді або на будинок (частину будинку), належний громадянинові і вчиняти відносно неї угоди, що незаборонені законом. Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності. У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1,3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позиція суду. Враховуючи вищенаведене, суд вважає що [PERSON] , який є спадкоємцем дружини, [PERSON] , спадщину, яка відкрилась після її смерті, прийняв у порядку ч.1 ст.1269 ЦК України, шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а наявність (обсяг) спадкового майна підтверджується матеріалами справи. Крім того, при винесенні рішення суд приймає до уваги правову позицію, яка викладена в п. 23 ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № "7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в свій час листом № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснив, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З вищевикладеного суд дійшов висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Внаслідок відсутності оригіналів документів на спадкове майно, не має можливості реалізувати своє право на спадщину, а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] . У положеннях ст. 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, як підтверджені належними доказами, та такі, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства. На підставі викладеного,

Outcome: approved