Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] треті особи: Харківська міська рада, Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області про визнання за кожним із них права власності на ? частину індивідуального житлового будинку літ. «Ж-2» з мансардним поверхом «Жм», балконами «ж» та «ж1», загальною площею 153,6 кв.м., житловою площею 71,8 кв.м., підсобною площею 81,8 кв.м., індивідуального житлового будинку літ. «З-2» з мансардним поверхом «Зм», балконом «з», загальною площею 154,8 кв.м., житловою площею 72,2 кв.м., підсобною площею 82,6 кв.м., разом із господарською будівлею - гаражем літ. «И», площею 56,2 кв.м., які знаходяться за адресою: місто Харків, вулиця Спиридонівська, номер 3. В обґрунтування позову [PERSON] та [PERSON] зазначили, що їм належало на праві спільної часткової власності по 1/2 частині кожному наступне нерухоме майно: деревяний житловий будинок літ. А-1, житловою площею 63,0 кв.м., загальною площею 98,6 кв.м., деревяний житловий будинок літ. Б-1, житловою площею 14,2 кв.м., загальною площею 15,8 кв.м. з надвірними будівлями: сарай літ В, вбиральня літ. Г, льох літ. Д, огорожа № 1-3, що знаходяться за адресою: місто Харків, вулиця Спиридонівська, № 3 та розташовані на земельній ділянці площею 0,0772 га, яке виникло на підставі договору купівлі продажу від 20.05.2011 р. Право власності на нерухоме майно було зареєстровано КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" 08.06.2011 р. Позивачами, спільно, у рівній частині та за власні кошти, із збереженням наявних у них ідеальних часток було перебудовано нерухоме майно, відповідно до якого, внаслідок перебудови було збудовано об'єкти нерухомості у вигляді наступних технічно закінчених об'єктів будівництва: житловий будинок літ. «Ж-2» з мансардним поверхом «Жм», балконами «ж» та «ж1», загальною площею 153,6 кв.м., житловою площею 71,8 кв.м., підсобною площею 81,8 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Спиридонівська, номер 3; житловий будинок літ. «З-2» з мансардним поверхом «Зм», балконом «з», загальною площею 154,8 кв.м., житловою площею 72,2 кв.м., підсобною площею 82,6 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Спиридонівська, номер 3; гараж літ. «И», площею 56,2 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Спиридонівська, номер 3. Роботи по будівництву об'єктів нерухомості виконано без розробки проекту та без отримання відповідного дозволу на початок будівельних робіт. 19.01.2015 р. між ними та [PERSON] було укладено договір № 1 купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, за яким сторони домовились про продаж майнових прав на об'єкт нерухомості технічно закінчені об'єкти будівництва. Сторони домовились про відчуження на користь відповідача права на визнання права власності на обєкти нерухомості у будь - який засіб, передбачений чинним законодавством України, зокрема, але не виключно у судовому порядку. Відповідно до п. 4.2. Договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно продаж майнових прав на об'єкти нерухомості повинно було бути вчинено за 2559759,00, які відповідач повинен був сплатити готівковим шляхом позивачам протягом 3 банківських днів з дня підписання договору. Відповідач своїм листом від 26.01.2015 р. повідомив позивачів, що через вкрай важкі фінансові обставини ним не було здійснено вказану оплату та просив продовжити строк оплати до 01.04.2015 р. Позивачі направили на адресу відповідача повідомлення від 30.01.2015 р. у якому було вказано, що пропозиція продовжити термін сплати до 01.04.2015 р. не відповідає їх інтересам та намірам таким чином договір вважається розірваним в односторонньому порядку. 06.02.2015 р. відповідачем на їх адресу було направлено листа, відповідно до якого їм було зазначено, що позиція, щодо відмови у продовженні терміну сплати суми відповідно до п. 4.2.1.Договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, є такою, , що не відповідає умовам п. 4.2.1. вказаного договору, який передбачає таку можливість. На підставі цього вважає, що зобовязання сторін за договором не припиняються, вважає договір дійсним та обов'язковим для виконання сторонами, не визнає та заперечує проти будь яких майнових прав позивачів на обєкти нерухомості. За таких обставин вважають, що будь які твердження відповідача про наявність у нього прав за Договором купівлі-продажу майнових прав на об'єкти нерухомості, у тому числі, але не виключно права на набуття, визнання ним права власності на них є такими, що не ґрунтуються на умовах Договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно та вказаних нормах закону. Договір купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно є розірваним у односторонньому порядку, зобовязання між Сторонами за Договором купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно припинені. За таких обставин просять суд позов задовольнити та визнати за ними право власності на зазначене майно. Позивачі [PERSON], [PERSON] та представник позивачів [PERSON] в судове засідання не з?явились, надавши до суду заяви про розгляд справи в її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився надав до суду письмові заперечення в яких зазначив, що вважає укладений договір чинним та діючим, просив прийняти рішення у відповідності до діючого законодавства та розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи Харківської міської ради в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності,просила рішення постановити у відповідності до вимог чинного законодавства. Представник третьої особи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області в судове засідання не зявився надавши до суду відзив на позовну заяву згідно якого просила розглядати справу за її відсутності та винести згідно до вимог чинного законодавства. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі продажу від 20.05.2011 р. посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], який зареєстрований у реєстрі за № 1199, [PERSON] та [PERSON] придбали на праві спільної часткової власності по 1/2 частині кожному наступне нерухоме майно: деревяний житловий будинок літ. А-1, житловою площею 63,0 кв.м., загальною площею 98,6 кв.м., деревяний житловий будинок літ. Б-1, житловою площею 14,2 кв.м., загальною площею 15,8 кв.м. з надвірними будівлями: сарай літ В, вбиральня літ. Г, льох літ. Д, огорожа № 1-3, що знаходяться за адресою: місто Харків, вулиця Спиридонівська, номер 3 та розташовані на земельній ділянці площею 0,0772 га, кадастровий номер 6310136900:01:006:0018. Право власності на нерухоме майно було зареєстровано КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" 08.06.2011 р. за реєстраційним номером 33697667 та підтверджується Витягами про державну реєстрацію прав № 30236853 та 30236979 від 08.06.2011 р. Позивачами, спільно, у рівній частині та за власні кошти, із збереженням наявних у них ідеальних часток на нерухоме майно, а саме по 1/2 частині за кожним,було перебудовано нерухоме майно, що підтверджується відповідною спільною письмовою заявою від 03.06.2011 р. та технічним паспортом на індивідуальний житловий будинок № 3 вул. Спиридонівська, місто Харків, виданий КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 11.12.2012 р. (інвентаризаційна справа № 19423, реєстровий номер № 673), відповідно до якого, внаслідок перебудови було збудовано об'єкти нерухомості у вигляді наступних технічно закінчених об'єктів будівництва: - житловий будинок літ. «Ж-2» з мансардним поверхом «Жм», балконами «ж» та «ж1», загальною площею 153,6 кв.м., житловою площею 71,8 кв.м., підсобною площею 81,8 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Спиридонівська, номер 3 (три); - житловий будинок літ. «З-2» з мансардним поверхом «Зм», балконом «з», загальною площею 154,8 кв.м., житловою площею 72,2 кв.м., підсобною площею 82,6 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Спиридонівська, номер 3 (три); - гараж літ. «И», площею 56,2 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Спиридонівська, номер 3 (три); (надалі за текстом позовної заяви - об'єкти нерухомості). Роботи по будівництву об'єктів нерухомості виконано без розробки проекту та без отримання відповідного дозволу на початок будівельних робіт. Згідно ч.3 ст. 376 ЦК України , право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно зі ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено законом або договором. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва. 19.01.2015 р. між [PERSON], [PERSON] та [PERSON]Г.) було укладено договір № 1 купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, за яким сторони домовились про продаж майнових прав на об'єкт нерухомості технічно закінчені об'єкти будівництва, які виражені у вигляді житлового будинку літ. «Ж-2» з мансардним поверхом «Жм», балконами «ж» та «ж1», загальною площею 153,6 кв.м., житловою площею 71,8 кв.м., підсобною площею 81,8 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Спиридонівська, номер 3; житлового будинку літ. «З-2» з мансардним поверхом «Зм», балконом «з», загальною площею 154,8 кв.м., житловою площею 72,2 кв.м., підсобною площею 82,6 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Спиридонівська, номер 3 (три);гаражу літ. «И», площею 56,2 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Спиридонівська, номер 3. Відповідно до п. 4.2. Договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно продаж майнових прав на Об'єкти нерухомості повинно було бути вчинено за 2559759,00 грн., які Покупець (Відповідач) повинен був сплатити готівковим шляхом Продавцям (Позивачам) протягом 3 (трьох) банківських днів з дня підписання вказаного договору. Відповідно до п. 4.4. вказаного договору факт сплати Покупцем (Відповідачем) повної вартості майнових прав" на Обєкти нерухомості, зазначеної у п. 4.1., 4.2. Договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно підтверджується видачею йому відповідної розписки з боку Продавців (Позивачів) за їх особистими підписами. Покупець (Відповідач) своїм листом від 26.01.2015 р. повідомив Продавців (Позивачів), що через вкрай важкі фінансові обставини ним не було здійснено вказану оплату. Відповідно до п. 4.2.1. Договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, строк оплати може бути продовженим. На підставі цього Покупець (Відповідач) просив продовжити строк оплати за п. 4.2.1. Договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно до 01.04.2015 р. Продавці (Позивачі) направили на адресу Покупця (Відповідача) повідомлення від 30.01.2015 р.(отримано Покупцем / Відповідачем, що підтверджується ним самим у повідомленні від 06.02.2015 р.) у якому було вказано, що пропозиція Покупця (Відповідача) продовжити термін сплати до 01.04.2015 р. не відповідає інтересам та намірам Продавців (Позивачів)визнати (набути) право власності на вказані об'єкти нерухомого майна. Таким чином, у відповідності до п. 4.3., 8.4.Договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, Покупцю (Відповідачу) було повідомлено, що Договір купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно вважається розірваним в односторонньому порядку та відповідно зобовязання сторін за цим договором припиняються з 23.01.2015 р., що є наступним днем після спливу строку здійснення оплати за п. 4.2. цього договору (22.01.2015 р.). Після цього, 06.02.2015 р. Покупцем (Відповідачем) на адресу Продавців (Позивачів) було направлено листа, відповідно до якого їм було зазначено, що позиція, щодо відмови у продовженні терміну сплати суми відповідно до п. 4.2.1.Договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, є такою, , що не відповідає умовам п. 4.2.1. вказаного договору, який передбачає таку можливість. На підставі цього Покупець (Відповідач) вважає, що зобовязання Сторін за цим договором не припиняються, вважає договір дійсним та обов'язковим для виконання сторонами, не визнає та заперечує проти будь яких майнових прав Продавців (Позивачів)на вказані обєкти нерухомості, зокрема, але не виключно не визнає та заперечує проти набуття, визнання Продавцями (Позивачами) права власності на обєкти нерухомості у будь який засіб та посилається на п. 5.2.3. договору у якому вказано, що Продавці (Позивачі) зобовязуються з моменту укладення цього договору та до спливу строку вказаному у п. 4.2. Договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, не вчиняти будь які дії із вказаними обєктами нерухомого майна, у тому числі, але не виключно набувати, визнавати право власності на них у будь - який засіб. . Відповідно до ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами. Сторонами було погоджено у п. 4.2.1. Договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно,що строк сплати може бути продовженим за письмовою згодою Продавців (Позивачів). Продавці (Позивачі) такої згоди Покупцю (Відповідачу) не надавали. Покупець (Відповідач) безпідставно, порушуючи умови Договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, у своєму листі від 06.02.2015 р. стверджує, що договором передбачений фактично автоматичний механізм пролонгації строку оплати вказаного у п. 4.2. Договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно та не погоджується із відмовою Продавців (Позивачів) надати згоду на продовження терміну сплати та вважає, що має право на продовження терміну сплати у порядку п. 4.2.1. Договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно. Але враховуючи механізм пролонгації терміну сплати встановлений п. 4.2.1. Договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, який передбачає наявність письмової згоди Продавців (Позивачів) та фактичну відсутність такої згоди з їх боку, тому твердження відповідача про наявність права на пролонгацію терміну сплати за п. 4.2.1. Договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно є безпідставним. Відповідно ч. 1 ст. 651 ЦКУ згідно якої зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом та ч. 3 ст. 651 ЦКУ, у якій вказано, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Таким чином умовами Договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно було передбачено розірвання договору у односторонньому порядку. Відповідач не здійснив оплату відповідно до п. 4.2. договору, про що він сам не заперечує та вказує у своєму листі від 26.01.2015 р. Зважаючи на положення ст. 629, ч. 1, 3 ст. 651 ЦКУ та п. 4.3., 8.3.1. Договору, вказаний договір є розірваним у односторонньому порядку з 23.01.2015 р., що є наступним днем після спливу строку здійснення оплати за п. 4.2. договору, який дорівнював 3 банківським дням з моменту укладення договору (не пізніше 22.01.2015 р.). Таким чином, на підставі ч. 2, 3 ст. 653 ЦКУ,які вказують на те, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Суд прийшов до висновку, що договір є розірваним та зобовязання між сторонами цього договору припинені з 23.01.2015 р. Зважаючи на це, заперечення та не визнання Відповідачем на підставі умов Договору права Позивачів на визнання ним права власності на об'єкти нерухомості є необґрунтованим. Посилання відповідача на п. 5.2.3. Договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, як на підставу заперечення та невизнання прав позивачів також є безпідставними тому, що у цьому пункті вказано, що з моменту укладення цього договору та до спливу строку вказаному у п. 4.2. Договору, Продавці (Позивачі) зобовязуються не вчиняти будь які дії із обєктами нерухомості, у тому числі, але не виключно набувати, визнавати право власності на них у будь - який засіб. Але у а. 2 п. 5.2.3. Договору вказано, що після спливу строку вказаного у п. 4.2. Договору та не здійснення Покупцем (Відповідачем) оплати у повному обсязі грошових коштів вказаних у п. 4.2. Договору, Продавці (Позивачі) звільняються від обов'язку, передбаченого а. 1 п. 5.2.3. Договору. Таким чином, як вже було зазначене Договір було розірвано у односторонньому порядку через невиконання Покупцем (Відповідачем) умов п. 4.2. Договору, тому Продавці (Позивачі) звільняється від виконання обовязку передбаченого а. 1 п. 5.2.3. Договору. Будівництво об'єктів нерухомості було здійснено на земельній ділянці площею 0,0772 га, кадастровий номер 6310136900:01:006:0018, на якому було розташоване нерухоме майно належне позивачам на праві спільної часткової власності,після перебудови якого було збудовано об'єкти нерухомості. Відповідно до ч. 1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ч. 3 ст. 375 ЦКУ, право на забудову здійснюється за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних норм і правил. Відповідно до технічного висновку експлуатація житлових будинків, гаражу за адресою: м. Харків вул. Спиридонівська № 3 (об'єктів нерухомості (об'єктів будівництва) можлива, дефектів у несучих конструкціях будівлі не виявлено. Технічний стан будівельних конструкцій житлових будинків, гаражу (об'єктів нерухомості (об'єктів будівництва) у цілому забезпечує надійну експлуатацію та безпеку для життя та здоровя користувачів. Технічні рішення, прийнятті при будівництві житлових будинків, гаражу (об'єктів нерухомості (об'єктів будівництва) відповідають вимогам діючих державних архітектурних, будівельних, санітарних норм і правил. Технічний висновок було зроблено експертом, що має кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), повязаних із створенням обєкта архітектури, виданий атестаційною архітектурно будівельною комісією міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України. Незважаючи на те, що будівництво житлових будинків, гаражу (об'єктів нерухомості (об'єктів будівництва) виконано без належно затвердженої проектної документації та дозволу на початок будівельних робіт в цій ситуації вбачається можливим введення житлових будинків, гаражу (об'єктів нерухомості (об'єктів будівництва) в експлуатацію та оформлення належним чином прав на них. Відповідно до а. 7 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про архітектурну діяльність» для створення об'єкта архітектури виконується комплекс робіт, який включає: прийняття спорудженого об'єкта в експлуатацію. Введення приміщення в експлуатацію фактично є підтвердженням Інспекцією державного архітектурно будівельного контролю відповідності нежитлової будівлі технічним (будівельним) нормам та безпеки її експлуатації. У разі коли законодавством встановлено вимогу щодо прийняття в експлуатацію обєкта нерухомого майна, державна реєстрація права власності на нього проводиться після прийняття такого обєкта в експлуатацію в установленому законодавством порядку (п. 4 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868); Таким чином законодавець встановлює обовязкову наявність факту введення нежитлового приміщення до експлуатації тільки на етапі державної реєстрації права власності на це приміщення. Конструкція ст. 376 ЦКУ не передбачає жодної вимоги щодо наявності факту введення нежитлової будівлі до експлуатації для визнання права власності у її порядку. Зазначене вище підтверджується також п. 10 постанова КМУ від 13.04.2011 р. № 461 «Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» який встановлює, що у разі коли на збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком. Тобто особа звертається за введенням обєкту до експлуатації після винесення відповідно рішення. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, ратифікованої\~Законом України від\~\~17.07.1997 року №475/97-ВР, передбачено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦКУ\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності відповідно до\~ст. 317 ЦКУ\~становлять три складові - право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.1\~ст. 321 ЦКУ\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Норма ч. 1 ст. 386 ЦКУ встановлює, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Згідно зі\~ст. 328 ЦКУ\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачей знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved