Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування. На підставу своїх вимог спирається на те, що 12 травня 2003 року в смт. Маньківка Черкаської області померла позивача мати [PERSON], про що свідчить повторне свідоцтво про смерть серії І-СР №300400 від 27.06.2017 року видане відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маньківського районного управління юстиції у Черкаській області. Факт родинних відносин між позивачем та її матір'ю підтверджується свідоцтвом про її народження, яке видане 21 серпня 1959 року Маньківським районним бюро ЗАГС, свідоцтвом про її одруження виданим 11 лютого 1962 року Молодецьким сільЗАГСом та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища матері. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР-II-14-51 від 10 листопада 2000 року виданого Молодецькою сільською радою у розмірі 0,5977 га., кадастровий №7123185501:00:02:003. Даний державний акт видано на ім'я матері позивача - [PERSON]. Спадкоємцем першої черги після смерті матері за законом є позивач, її сестра [PERSON] та за заповітом брат [PERSON], що підтверджується довідкою відповідача. [PERSON], не приймав дану спадщину, оскільки 18 липня 2003 року помер на станції Москва-Білоруська. Позивач після смерті матері дану спадщину прийняла вступивши у володіння та користування спадковим майном, а саме обробляла вказану земельну ділянку в с. Молодецьке Маньківського району, яка розташована за адресою вул. 1 Травня, що підтверджується довідкою відповідача №1067 від 20.07.2017 року. Окрім позивачки дану спадщину ніхто не приймав про що свідчить витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.11.2017 року. Позивачка звернулась до Маньківської держнотконтори з відповідною заявою про оформлення спадщини та 01.08.2017 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку із відсутністю оригіналу Державного акту. Оригіналу державного акту на право приватної власності на землю у позивачки не має і вона написала про його втрату та недійсність оголошення в газету «Маньківські новини» від 30.06.2017 року. Окрім позивачки ніхто дану спадщину за законом і за заповітом не приймав та не оформляв. На даний час ніхто не може позивачці видати державний акт взамін втраченого, а тому вона не може оформити спадщину через нотаріуса і вимушена звернутися до суду з цього приводу. Представник позивача в підготовче засідання не з"явився, але згідно письмовоїзаяви просить справу розглядати у його відсутність та підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Представник Молодецької сільської ради, в підготовче засідання не зявився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності. Відповідно до ст. 200 ЦПК України суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 12 травня 2003 року в смт. Маньківка Черкаської області померла позивача мати [PERSON], про що свідчить повторне свідоцтво про смерть серії І-СР №300400 від 27.06.2017 року видане відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маньківського районного управління юстиції у Черкаській області. (а.с.5). Факт родинних відносин між позивачем та її матір'ю підтверджується свідоцтвом про її народження виданим 21 серпня 1959 року Маньківським районним бюро ЗАГС, свідоцтвом про її одруження виданим 11 лютого 1962 року Молодецьким сільЗАГСом та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища матері. (а.с.6-7). Судом встановлено, що після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР-II-14-51 від 10 листопада 2000 року виданий Молодецькою сільською радою у розмірі 0,5977 га., кадастровий №7123185501:00:02:003. Даний державний акт видано на ім'я матері позивача - [PERSON] (а.с.8). Спадкоємцем першої черги після смерті матері за законом є позивач, її сестра [PERSON] та за заповітом брат [PERSON], що підтверджується довідкою відповідача №969 від 29.06.2017 р. (а.с.9). [PERSON] та [PERSON], не приймали дану спадщину, що підтверджується інофрмаційною довідкою нотаріальної контори від 29.11.2017 року №2228/01-16, згідно якої вбачається, що по факту смерті гр. [PERSON], померлої 12.05.2003 року спадкова справа не заводилась (а.с.11). Судом встановлено, що [PERSON] помер 18.07.2003 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.36). Судом також встановлено, що заповіт який був вчинений [PERSON] 28.07.1992 р. (а.с.37) стосується лише житлового будинку з надвірними спорудами який розташований в с.Молодецьке Маньківського району. Також судом встановлено, що позивач після смерті матері дану спадщину прийняла вступивши у володіння та користування спадковим майном, а саме обробляла вказану земельну ділянку в с. Молодецьке Маньківського району, яка розташована за адресою вул. 1 Травня, що підтверджується довідкою відповідача №1067 від 20.07.2017 року (а.с.8). Факт того, що окрім позивачки дану спадщину ніхто не приймав свідчить витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.11.2017 року (а.с.11). Судом встановлено, що позивачка звернулась до Маньківської держнотконтори з відповідною заявою про оформлення спадщини та 01.08.2017 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку із відсутністю оригіналу Державного акту (а.с.12). Оскільки оригінал державного акту втрачений позивачка дала оголошеня про його втрату та недійсність в газету «Маньківські новини» від 30.06.2017 року. (а.с.13). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоєжмець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкритя спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Ч. 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов'язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved