Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

Представник Державної іпотечної установи за довіреністю - [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутого майна, а саме: отриманих грошових коштів. Представник позивача мотивує вимоги тим, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26.02.2015 року [PERSON] поновлено на роботі у Державній іпотечній установі на посаді заступника начальника Управління фінансування добудови житла. Стягнуто з Державної іпотечної установи на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 31737,86 грн. На виконання рішення суду, Державна іпотечна установа поновила на роботі відповідача та виплатила їй середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 28496,59 грн. 21.12.2016 року Державна іпотечна установа отримала від Дарницького районного центру зайнятості лист від 15.12.2016 року за вих.. 22/1778 яким повідомлено, що з 11.08.2014 року по 03.12.2014 року [PERSON] перебувала на обліку як така, що шукає роботу та отримала допомогу по безробіттю в сумі 17195,14 грн., що підтверджується копіями бухгалтерських документів про здійснення виплат, засвідчені Київським міським центром зайнятості. Враховуючи нововиявлені обставини, Державна іпотечна установа звернулася до Печерського районного суду м. Києва з заявою про перегляд рішення суду від 26.02.2015 року. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2017 року заяву Державної іпотечної установи про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у справі за позовом [PERSON] до Державної іпотечної установи, третя особа [PERSON] про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було задоволено. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 лютого 2015 р. скасовано в частині стягнення з Державної іпотечної установи на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 31737 грн. 86 коп. і ухвалено в цій частині нове рішення наступного змісту. Стягнути з Державної іпотечної установи на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 14542 грн. 72 коп. Судом було встановлено, що заборгованість Державної іпотечної установи перед відповідачкою складає 14542,72 грн. Оскільки така заборгованість була сплачена на виконання рішення суду від 26.02.2015 року, кошти в розмірі 17195,14 грн. є такими, що були набуті [PERSON] без достатньої правової підстави та підлягають стягненню на користь Державної іпотечної установи. В судовому засіданні представники позивача Державної іпотечної установи за довіреністю - [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечила, пояснивши, що вона є внутрішньо переміщеною особою, та не мала наміру щодо незаконного збагачення. Всі отриманні кошти присуджувалися за рішенням суду, а тому не вважала, що кошти були набуті нею без достатньої правової підстави. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26.02.2015 року [PERSON] було поновлено на роботі у Державній іпотечній установі на посаді заступника начальника Управління фінансування добудови житла та стягнуто з Державної іпотечної установи на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 31737,86 грн. На виконання рішення суду, Державна іпотечна установа поновила на роботі відповідача та виплатила їй середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 28496,59 грн. Згідно копій виписки по поточному рахунку Державної іпотечної установи відкритому в ПАТ ,,Ощадбанк" за 29.05.2015 року, [PERSON] отримала виплату допомоги по безробіттю в сумі 14690,91 грн. Згідно копій виписки по поточному рахунку Державної іпотечної установи відкритому в ПАТ ,,Ощадбанк" за 05.03.2015 року, [PERSON] отримала виплату заробітної плати за березень 2015 року в сумі 6282,23 грн. Згідно копій виписки по поточному рахунку Державної іпотечної установи відкритому в ПАТ ,,Ощадбанк" за 10.03.2015 року, [PERSON] отримала виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу за березень 2015 року в сумі 22214,36 грн. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2017 року заяву Державної іпотечної установи про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у справі за позовом [PERSON] до Державної іпотечної установи, третя особа [PERSON] про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було задоволено. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 лютого 2015 р. скасовано в частині стягнення з Державної іпотечної установи на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 31737 грн. 86 коп. і ухвалено в цій частині нове рішення наступного змісту. Стягнути з Державної іпотечної установи на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 14542 грн. 72 коп. Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Державної іпотечної установи підлягають до задоволення частково. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Відповідно до ст. 1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Вказана правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 02.07.2014 року №6-91цс14. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Водночас як було встановлено під час розгляду справи, відповідачу [PERSON] було відомо про отримання нею допомоги по безробіттю, однак під час розгляду справи Печерським районним судом м. Києва, відповідачем не було повідомлено суд про наявність таких виплат. Так, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2017 року було встановлено наступне: ,, як встановлено судовим розглядом , письмових доказів щодо перебування позивача на обліку як шукача роботи та отримання нею державної грошової допомоги на час безробіття , матеріали цивільної справи до постановлення рішення судом, до подання відповідачем заяви про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами, не містять. Так само письмові обґрунтування своєї думки щодо позову по суті сторін у справі до постановлення рішення від 26.02.2015 не містять посилань на такі обставини". В судовому засіданні відповідач не заперечувала факт отримання нею коштів, але при цьому наполягала, що вважала, що всі виплати здійснювалися у відповідності до судового рішення та вимог закону так як вона від працівників позивача ніяку інформацію не приховувала, а тому не вважала, що кошти були набуті нею без достатньої правової підстави. Власник, відповідно до ст. 387 ЦК України, має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової правої підстави заволоділа ним. У зв'язку з вищевикладеним з відповідача [PERSON] на користь Державної іпотечної установи підлягає стягненню виплата допомоги по безробіттю в сумі 14690,91 грн., що була отримана відповідачкою відповідно до копії виписки по поточному рахунку Державної іпотечної установи відкритому в ПАТ ,,Ощадбанк" за 29.05.2015 року, Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. По даній справі відповідач має сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 1600 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial