Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

У липні 2019 року Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» звернулися до суду з вищевказаним позовом, в якому просять стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 11 358,30 грн. за централізоване опалення, стягнути суму, що збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 2 569,34 грн., три відсотки річних в сумі 739,63 грн. та судовий збір в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позову вказував, що між відповідачем, який проживає за адресою: [ADDRESS] та позивачем 28.12.2012 року укладено договір про надання\~ послуг з централізованого опалення та підігріву води. Відповідно до ч. 1 п. 17 вказаного договору, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установленні договором строки, що останнім виконувались невчасно та не в повному обсязі. Згідно особового рахунку № 4880-0 відповідач за період з 01.10.2016 року по 01.06.2019 року має заборгованість за послуги централізованого опалення в розмірі 11 358,30 грн., яку відповідач добровільно не погашає. 30.08.2019 року судом відкрито провадження у даній справу та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Представником позивача Недоступ Т.В. 31.10.2019 року до суду подано заяву\~ про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач 31.10.2019 року звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що 28.12.2012 року між К ПБМР «Білоцерківтепломережа» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води Відповідно до п.1 договору виконавець зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. З розрахункового листа абонента по особовому рахунку № 4880-0 вбачається, що за відповідачем починаючи з 01.10.2016 року по 01.06.2019 року рахується заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг з централізованого опалення в розмірі 11 358,30 грн., оплата за надані послуги у вказаний період проводилась частково. Також, з матеріалів справи, вбачається, що позивач 31.07.2018 року в порядку досудового врегулювання спору, направляв [PERSON] лист з вимогою щодо сплати заборгованості, однак останній заборгованість не сплатив. Згідно п. 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Плата за комунальні послуги (централізоване опалення, централізоване постачання гарячої води) береться за затвердженими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в установленому поряду тарифами та вноситься щомісячно. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з центрального опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація ). Судом встановлено, що на виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги", відповідно до рішення Білоцерківської міської ради від 23.12.2005 року за № 388 виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква є КП «Білоцерківтепломережа». Отже, згідно вищенаведених правових норм\~ обов`язком відповідача, як споживача послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, є своєчасна оплата цих послуг згідно затверджених в установленому порядку тарифів. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на відповідача поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Постановою № 650 від 06.06.2014 та постановою №1171 від 31.03.2015 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, встановлено тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню такими субєктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, а саме комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа». Відповідно до ч.1, ч. 4 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Отже, згідно вищенаведених правових норм обов`язком відповідача, як власника житлового приміщення та споживачів послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, є своєчасна оплата цих послуг згідно затверджених в установленому порядку тарифів. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин,які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів на підтвердження відсутності заборгованості перед позивачем, а також заперечень щодо розрахунку боргу відповідач суду не надала. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позов обґрунтований, тому підлягає до задоволення в повному обсязі. В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі, які складаються з судового збору в розмірі 1921,00 грн. та\~ підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved