Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом ДП «Черкаське лісове господарство» Черкаського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, третя особа директор ДП «Черкаське лісове господарство» [PERSON], про визнання незаконними та скасування наказів про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді доган, про скасування наказу про розірвання трудового договору та поновлення на роботі. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що працювала головним бухгалтером ДП «Черкаське лісове господарство» з 1998 року по 10 жовтня 2016 року. Під час виконання своїх обов'язків на посаді головного бухгалтера наказами директора ДП «Черкаське лісове господарство» [PERSON] «Про накладення дисциплінарного стягнення» № 181 від 05.10.2016 та № 187 від 10.10.2016 їй були оголошено догани за невиконання посадових обов'язків головного бухгалтера, на підставі яких видано наказ про розірвання трудового договору та звільнення позивача. Вказані рішення вважає неправомірними, не обґрунтованими на законі та такими, що підлягають скасуванню, оскільки наказ про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, застосоване за наказом №181 від 05.10.2016, накладалось у зв'язку з тим, що підприємством при здійсненні перевірки особисто за заявою директора було встановлено, що станом на 20.07.2016 в програмі 1-С проведено і закрито тільки 5 місяців поточного року, деякі рахунки проведено не достовірно. Виявлені порушення в роботі і функціонуванні програми. Викладене є порушенням ведення бухгалтерського обліку та фінансової дисципліни. Позивачка з вказаним формулюванням не погоджується, оскільки «виявлені порушення бухгалтерського обліку та фінансової дисципліни» не підтверджуються жодним доказом, про факт притягнення до дисциплінарної відповідальності вона дізналася лише після звільнення. Наступною підставою до притягнення до дисциплінарної відповідальності цим же наказом став звіт аудиторів про фактичні результати інформаційного та консультаційно-довідкового обслуговування, складений ПАП «ЛВВ-АУДИТ» за серпень 2016 року. Проте, вважає, що він не може слугувати законною підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності оскільки, за вказаний період, а саме протягом 2015 року - 9 місяців 2016 року жодним контролюючим органом не виявлено порушень ведення бухгалтерського та фінансового обліку на ДП «Черкаське лісове господарство» та не внесено жодного подання щодо накладення фінансових санкцій за бухгалтерські операції на підприємстві. Станом на 01.01.2016 всі бухгалтерські звіти та фінансові документи за 2015 рік були здані до ДФС в Черкаській області, про що маються в бухгалтерії підприємства квитанції про їх отримання, сплачені всі загальнообов'язкові податки, проведена перевірка достовірності поданих даних. Тому вважає, що вказаний наказ є незаконним, викладені в ньому порушення не підтверджуються письмовими доказами, що не може слугувати підставою того, що позивач порушила умови посадової інструкції. Крім того, наказ № 181 від 05.10.2016 фактично дублює наказ № 83 від 15.04.2016. Наказом №187 від 10.10.2016 дисциплінарне стягнення накладалося по причині неперерахування заробітної плати у вересні 2015 року по підприємству внаслідок підвищення заробітної плати на коефіцієнт 1,131 та у травні 2016 року - на коефіцієнт 1,28. Згадані коефіцієнти підвищення заробітної плати були встановлені наказами №192 від 25.09.2015 та №94 від 04.05.2016. Але, до її відома дані накази не були доведені, адже позивач про їх отримання не була повідомлена, підпису про ознайомлення з ними також немає. Таким чином, підстав для накладення на неї дисциплінарного стягнення насправді не було, а підставою для винесення вказаних наказів являлося лише упереджене, необ'єктивне та негативне ставлення до позивачки директора ДП «Черкаське лісове господарство» [PERSON], який поставив собі за мету звільнити її із займаної посади. Наказом ДП «Черкаське лісове господарство» №185-к від 10.10.2016 розірвано трудовий договір з [PERSON] за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків головного бухгалтера на підставі п.3 ст.40 КЗпП України. Вказаний наказ був отриманий позивачкою 10.10.2016, що засвідчено її підписом. Вважає, що даний наказ підлягає до скасування, оскільки є необгрунтованим волевиявленням її безпосереднього керівника, а саме директора ДП «Черкаське лісове господарство» [PERSON], оскільки між ними конфліктна ситуація продовжувалась тривалий час. Про складання та винесення догани їй не було відомо, а сам наказ про розірвання трудового договору вручений був лише під кінець робочого дня. Виявлені порушення в її діях та оцінені директором ДП «Черкаське лісове господарство» [PERSON], як систематичні, спростовані вище нормами закону, а тому наказ №185-к від 10.10.2016 «Про розірвання трудового договору» є завідомо незаконним та підлягає скасуванню з одночасним поновленням позивачки на посаді головного бухгалтера. Просила суд визнати незаконними та скасувати накази про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани, та визнати незаконним та скасувати наказ про розірвання трудового договору. У судовому засідання позивачка та її представник - адвокат Давигора С.А. позовні вимоги підтримали та просили суд скасувати наказ про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани головномуо бухгалтера ДП «Черкаське лісове господарство» [PERSON], розірвання та наказ про розірвання трудового договору з головним бухгалтером ДП «Черкаське лісове господарство» [PERSON], поновити її на роботі на посаді головного бухгалтера ДП «Черкаське лісове господарство», оскільки зазначені накази були винесені з численними порушеннями законодавства та порушують права позивачки. Представник відповідача - адвокат Нестеренко О.Ф. позовні вимоги не визнав та пояснив, що вимоги позивача не відповідають нормам матеріального права, безпідставні з огляду на те, що позивачем не надано доказів щодо своїх позовних вимог. За таких обставин, просив суд у задоволенні позову відмовити за його недоведеністю, необґрунтованістю та безпідставністю. Третя особа директор ДП «Черкаське лісове господарство» [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, оскільки позивачка дійсно в своїй роботі допускала численні порушення, які призвели до недонарахування працівникам підприємства заробітної плати, виплату компенсацій за лікарськи засоби без заяв працівників. лікарських висонвків тощо. Крім того, позивачкою не в повній мірі вживалися заходи для запровадження програми 1-С та її функціонування. Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоовлення з насутпних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 05.02.1998 року була прийнята на роботу в ДП «Черкаське лісове господарство» на посаду головного бухгалтера. Наказом Директора ДП «Черкаське лісове господарство» №145 від 16.07.2015 відповідальною особою за введення на підприємстві в дію програми «1-С Бухгалтерія» призначено головного бухгалтера ДП «Черкаське лісове господарство» [PERSON], терміном введення програми до 01.09.2015. У вересні 2015 року по ДП «Черкаське лісове господарство» було підвищення заробітної плати на коефіцієнт 1,131, а у травні 2016 року - на коефіцієнт 1,28, що підтверджується відповідними наказами №192 від 25.09.2015 та № 94 від 04.05.2016 директора ДП «Черкаське лісове господарство» - [PERSON] Наказом директора ДП «Черкаське лісове господарство» № 83 від 15.04.2016 про накладення дисциплінарного стягнення встановлено, що в результаті проведення аналізу стану автоматизації бухгалтерського обліку на підприємстві встановлено, що відповідно до наказів ДАЛРУ від 27.06.2013 №184, від 30.08.2013 №245, від 03.07.2014 №235, від 08.07.2015 №189, доручення Голови ДАЛРУ від 30.01.2014 року №2, від 24.04.2014року №6, а також рішення колегії ЧОУЛМГ від 26.06.2015 №12, відповідно до яких до 01.09.2015 року ставилось завдання завершити повну автоматизацію бухгалтерського обліку на підприємствах сфери управління ДАЛРУ, станом на 15 квітня 2016 року повна автоматизація бухгалтерського обліку на підприємстві не проведена, перехід на версію системи 8.2 «1-С Бухгалтерія» до цього часу незавершений. Такий стан неналежного виконання вимог відомчих наказів та вказівок керівництва став можливим внаслідок безвідповідального ставлення до своїх посадових обов'язків головного бухгалтера [PERSON], яка згідно з наказом №145 від 20.07.2015 несе відповідальність за повну автоматизацію бухгалтерського обліку. Вказаним наказом головному бухгалтеру [PERSON] оголошено догану та позбавлено премії за квітень, травень та червень 2016 року та надано термін до 01.07.2016 повністю впровадити ведення бухгалтерського обліку по підприємству у версії 8.2 «1-С Бухгалтерія». Згідно з довідкою про результати роботи програми 1-С за 1 півріччя 2016 року аудитори ПАП «ЛВВ-Аудит» провели обстеження роботи програми 1-С та виявили, що звітність за 1 півріччя зводилася в програмі Exelle ручними проведеннями. Станом на 20.07.2016 в програмі 1-С проведено і закрито тільки 5 місяців 2016 року, деякі рахунки проведені не достовірно. У зв'язку з виявленими порушеннями, головному бухгалтеру [PERSON], запропоновано надати пояснення. Враховуючи, що дана подія відбулась наприкінці робочого дня, директор надав час до наступного робочого дня головному бухгалтеру на ознайомлення із результатами вказаних перевірок та дачі письмових пояснень, до кінця робочого дня, 10 серпня 2016 року. Письмові пояснення від головного бухгалтера не надійшли, що підтверджується актом складеним головою профспілки - [PERSON], головним економістом - [PERSON], старшим інспектором з кадрів - [PERSON], скріпленим підписами вказаних осіб та печаткою ДП «Черкаське лісове господарство». Відповідно до звіту аудиторів від 08.08.2016 про фактичні результати інформаційного та консультаційно-довідкового обслуговування ДП «Черкаське лісове господарство» аудитори перевірили правильність компенсації працівникам вартості лікування з врахуванням фінансового стану підприємства та встановили, що для отримання компенсації на лікування необхідно керуватися колективним договором підприємства (ст. 8.14 п. З договору) та Податковим кодексом України (ст. 165.1.19). Для того, щоб отримати компенсацію на лікування Колективним договором передбачено компенсацію витрат за рахунок підприємства при довготривалому лікуванні працівників, або їх близьких родичів у розмірі до 50 % вартості такого лікування. Законодавством передбачено, у випадку, якщо працівник самостійно оплачує своє лікування і просить роботодавця компенсувати понесені витрати, для одержання компенсації працівник подає заяву із проханням відшкодувати вартість лікування, а також документи, які підтверджують нобхідність проведення відповідного лікування (зокрема, наявність і характеристика хвороби); акт отримання лікування (медичний висновок, договір на лікування, який ідентифікує постачальника послуг і платника податків - одержувача послуг, обсяг і вартість послуг, рахунок на оплату лікування, чеки, квитанція до прибуткового касового ордера і т. п.). ума допомоги на лікування і вартість медобслуговування (при наявності підтвердних документів) не включаються в місячний оподатковуваний дохід працівника, а значить, не підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб (пп. 165.1.19 ПК). Обмеження розміру зазначених виплат Податковим кодексом України не передбачені. Аудитори перевірили витрати на лікування працівників за 2015 та січень - липень 2016 та виявили, що відшкодування витрат здійснюється на підставі авансових звітів, в підтверджуючими документами є лише касові та товарні чеки (без печаток) про оплату лікарських засобів, в окремих випадках навіть без найменування ліків; Відсутні заява, медичний висновок або виписка з історії хвороби, лист призначення лікування від лікаря та договір на лікування. При відсутності таких документів, сума допомоги на лікування та вартість медпрепаратів є додатковим благом, та обкладається податком з доходів фізичних війським збором. У формі № 1-ДФ сума, надана працівнику не відображалася, ПД військовий збір не нараховувався і не сплачувався. Отже, матеріальна допомога на лікування видана безпідставно, а саме: відсутні медична довідка (виписка з історії хвороби), договір на лікування, призначення лікаря, заяви отримувачів коштів із проханням відшкодувати вартість лікування та інші. Директор ДП «Черкасилісгосп» звернувся з листом до Первинної профспілкової організацієї ДП «Черкаське лісове господарство» № 877/10 від 02.09.2016 про надання попередньої згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності головного бухгалтера державного підприємства «Черкаське лісове господарство» [PERSON]. Первинною профспілковою організацією ДП «Черкаське лісове господарство» 12.09.2016 повідомлено, що лист було розглянуто, проте президія постановила розглянути дане питання на засіданні профспілкового комітету первинної профспілкової організації та надати результати рішення для подальшого розгляду в присутності адміністрації та головного бухгалтера ДП «Черкаське лісове господарство». Відповідно до звіту аудиторів від 12.09.2016 про фактичні результати інформаційного та консультаційно-довідкового обслуговування ДП «Черкаське лісове господарство» аудитори ПАП «ЛВВ - Аудит», вибірковим методом перевірили правильність розрахунку середнього заробітку для оплати за час щорічних відпусток, додаткових відпусток та компенсацій за невикористані відпустки. Для розрахунку середнього заробітку для оплати часу відпусток керувались Постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 348 від 16.05.95 р., № 185 від 24.02.97 р., № 1398 від 30.07.99 р., № 1266 від 26.09.2001 р № 1132 від 30.11.2005 р., № 35 від 25.01.2012 р, № 542 від 29.07.2015 р. При перевірці розрахунку середньоденної зарплати для оплати відпусток в усіх перевірених розрахунках виявлено, що не виконувався пункт 10 статті IV Порядок розрахунку виплат у всіх випадках збереження заробітної плати Постанови № 100, яким передбачено: У випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах, як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. У вересні 2015 року по ДП «Черкаське лісове господарство» було підвищення заробітної плати на коефіцієнт 1,131, а у травні 2016 року - на коефіцієнт 1,28. Ці коефіцієнти повинні були бути застосовані у розрахунковому періоді. В результаті перевірки виявлено, що за перевірений період із січня по липень 2016 року коефіцієнт коригування 1,131 та 1,28 не застосовувався, в результаті чого заниженої суми відпускних працівникам, які в цей період знаходилися у відпустках. Наказом директора ДП «Черкаське лісове господарство» від 05.10.2016 №181 за невиконання службових обов'язків застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани до головного бухгалтера [PERSON], оскільки за результатами інформаційного та консультаційного обслуговування ДП «Черкаський лісгосп», здійсненим ПАП «ЛВВ- Аудит» встановлено, що станом на 20 липня 2016 року в програмі 1-С проведено і закрито тільки 5 місяців поточного року, деякі рахунки проведено не достовірно. Виявлено інші порушення в роботі і функціонуванні програми. Викладене є порушенням ведення бухгалтерського обліку та додержання фінансової дисципліни. Пунктами 3.2 та 3.9 посадової інструкції головного бухгалтера ДП «Черкаський лісгосп» передбачено завдання та обов'язки вказаної посадової особи щодо організації роботи бухгалтерської служби, контролю за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій та здійснення контролю за веденням касових операцій, раціональним і ефективним використанням матеріальних, трудових і фінансових ресурсів, а п. 4.6 - право щодо повідомлення керівнику про всі виявлені недоліки у діяльності підприємства та внесення пропозицій щодо їх усунення. Виявлені порушення є невиконанням посадових обов'язків головним бухгалтером [PERSON]. Згідно акту від 10.08.2016 року, [PERSON] запропоновано надати пояснення по суті, яке вона надала 26.08.2016 року у вигляді заяви. На виконання вимог ст. 252 КЗпП України, адміністрація підприємства листом від 02.09.2016 № 877/10 звернулась до Черкаської обласної організації профспілки працівників лісового господарства для отримання попередньої згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності головного бухгалтера [PERSON], яка є головою ревізійної комісії організації. 14.09.2016 року надійшла відповідь від Черкаської обласної організації ПЛГ за вих. №1-06/41 від 12.09.16 р., якою повідомлено, що вказане питання обласна організація не розглянула через перебування останньої на лікарняному. Головний бухгалтер [PERSON] відмовилася від ознайомлення з наказом № 181 про винесення дисциплінарного стягнення, що підтверджується відповідним актом від 05.10.2016. Наказом директора ДП «Черкаське лісове господарство» № 187 від 10.10.2016 за невиконання службових обов'язків застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани до головного бухгалтера [PERSON], оскільки згідно з звітом аудиторів про фактичні результати інформаційного та консультативно-довідкового обслуговування державного підприємства «Черкаське лісове господарство» за вересень 2016 року, здійсненим ПАП «ЛВВ- Аудит» від 12.09.2016, встановлено, що у вересні 2015 року по підприємству відбулося підвищення заробітної плати на коефіцієнт 1,131, а у травні 2016 року - на коефіцієнт 1,28. Зокрема, згадані коефіцієнти підвищення заробітної плати були встановлені наказами № 192 від 25.09.2015 та № 94 від 04.05.2016. Проте, в результаті перевірки встановлено, що за перевірений період (із вересня 2015 року по серпень 2016 року) вказані коефіцієнти не застосовувались, в результаті чого занижено суми середніх заробітних плат для оплати за час щорічних відпусток, додаткових відпусток та компенсацій за невикористані відпустки (відпускних), працівникам, які у вказаний період перебували у відпустках. Вказана бездіяльність є порушенням ст. ст. 8.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. ст. 15, 21, 27 Закону України «Про оплату праці», п. 10 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», що затверджена Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року. Відповідно до наказу № 186 від 07.10.2016 року проведено визначення загальної суми недонарахованих та невиплачених відпускних, працівникам, які в цей час знаходились у відпустках, яка склала 413092,54 грн. Пунктами 3.2 та 3.9 посадової інструкції головного бухгалтера ДП «Черкаський лісгосп» передбачено завдання та обов'язки вказаної посадової особи щодо організації роботи бухгалтерської служби, контролю за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій та здійснення контролю за веденням касових операцій, раціональним і ефективним використанням матеріальних, трудових і фінансових ресурсів. Головний бухгалтер [PERSON] відмовилася від ознайомлення з наказом № 187 про винесення дисциплінарного стягнення, що підтверджується відповідним актом від 10.10.2016. Директор ДП «Черкасилісгосп» звернувся з листом до Первинної профспілкової організацієї ДП «Черкаське лісове господарство» № 973/10 від 05.10.2016 про надання попередньої згоди на розірвання трудового договору із головним бухгалтером державного підприємства «Черкаське лісове господарство» [PERSON]. Первинною профспілковою організацією ДП «Черкаське лісове господарство» 06.10.2016 надано дозвіл на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, що підтверджужться листом №7 від 06.10.2016, та надано протокол №30 засідання профкому ДП «Черкаське лісове господарство» від 05.10.2016. Наказом директора ДП «Черкаське лісове господарство» - [PERSON] від 07.10.2016 було доручено бухгалтеру [PERSON] провести перерахунок відпускних всім працівникам за період з вересня 2015 по серпень 2016 року по апарату лісгоспу, бухгалтерам підрозділів провести перерахунок за аналогічний період по підрозділах. Наказом директора ДП «Черкаське лісове господарство» від 10.10.2016 №185-к про розірвання трудового договору за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків головного бухгалтера розірвано трудовий договір із [PERSON], оскільки звітом аудиторів про фактичні результати інформаційного та консультаційно довідкового обслуговування ДП «Черкаський лісгосп», здійсненим ПАП «ЛВВ- Аудит» від 08.08.2016 року встановлено, що протягом 2015 - 2016 років часткова компенсація сплаченої працівниками вартості лікування проводилась із порушенням чинного законодавства нормативних актів локальної дії. Умови отримання даної компенсації встановлено 165.1.19 Податкового кодексу та п. 8.14 Колективного договору підприємства. Перевіркою встановлено, що відшкодування витрат здійснювалось на підставі авансових звітів, до яких додано касові і товарні чеки (без печаток), у окремих випаді відсутні навіть назви лікарських засобів. Заява, виписка із історії хвороби, лист призначення тощо до чеків не додано. За 2015 рік сума такої допомоги склала 61364,30 грн. За таких умов дані суми підлягають оподаткуванню податком із доходу фізичних осіб та військовим збором. ПДФО не сплачено у сумі 9204.66 грн., військовий збір 920.48 грн. За 2016 рік загальна сума допомоги склала 12099,69 грн., не сплачено ПДФО - 2177.95 грн., військовий збір - 181,50 грн. Відтак, всі зазначені суми були виплачені за одноособовим рішенням головне бухгалтера [PERSON], без відому та рішень директора підприємства. Викладені обставини є невиконанням п., п. 3.1, 3.3,3.8 посадової інструкції головного бухгалтера щодо забезпечення ведення бухгалтерського обліку, неухильного дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів, перерахування податків зборів, передбачених законодавством, контролю за веденням касових операцій та перевищенням службових повноважень. Невиконання посадових обов'язків головним бухгалтером [PERSON] виявлялись і раніше, за що наказом №181 від 05.10.2016 року до неї застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Згідно акту від 10.08.2016 року, [PERSON] запропоновано надати пояснення суті, яке вона надала 29.08.2016 року у вигляді заяви (без дати). Крім того, наказом № 187 від 10.10.2016 [PERSON] оголошена догана за інше порушення трудової дисципліни, що здійснено нею у формі невиконання посадових обов'язків. З огляду на вищевикладене, невиконання посадових обов'язків [PERSON] носить систематичний характер. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (який надав згоду на допит його як свідка) суду пояснили, що як 05.10.2016, так і 10.10.2016 позивачка [PERSON] була запрошена до кабінету директора підприємства, де в їх присутності були оголошені накази про дисциплінарне стягнення та звільнення. Позивачка від отримання наказів про дисциплінарне стягнення відмовилась, про що були складені відповідні акти 5.10.2016 та 10.10.2016. Наказ про звільнення нею був отриманий, але від отримання трудової книжки вона відмовилася. Процедура притягнення позивачки до дисциплінарного сятгення у вигляді доган була повністю дотримана. Звільнення також відбулося відповідно до норм діючого законодавства. Крім того, в колективі проводилися збори, де під час таємного голосування, було з"ясовано про недовіру працівників до позивачки. Щодо перешкод у досутпі позивачки до службового кабінету, суду пояснили, що у приміщенні проводилися ремонтні роботи, що змусило всіх працівників бухгалтерії, в тому числі позивачку, працювати в інших приміщеннях. Ніяких дій щодо недопуску її до робочого місця не вчинялося. Відповідно до ст. 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Згідно з ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосована тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Згідно з ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 18,22 постанови № 9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом і перевіряти їх відповідність законові. У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось правопорушення, що стало приводом для звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3,4,7,8 ст.40 і п.1 ст.41 КзпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1,148,149 КзпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок і попередня робота працівника. Однією з підстав для звільнення працівника є систематичне невиконання ним без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Така підстава для звільнення працівника передбачена п. 3 ст. 40 Кодексу законів про працю України. Згідно п. 23 Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 «за передбаченими п.З ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без повалених причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП).» Обов'язки, що визначені трудовим договором та встановлені правилами внутрішнього трудового розпорядку, становлять трудову функцію працівника. Аналізуючи норми чинного законодавства, суд вважає, що для розірвання трудового договору за підставою, яка міститься у п. 3 ст. 40 КЗпП України, необхідними є умови: належним чином зафіксований факт протиправного винного невиконання або неналежного виконання працівником трудових обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку; невиконання трудових обов'язків мало систематичний характер; до працівника раніше протягом року вже застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення. Для застосування цієї підстави для розірвання трудового договору важливим є невиконання працівником обов'язків, передбачених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Систематичним може бути повторне невиконання працівником без поважних причин своїх трудових обов'язків. Тут важливо враховувати конкретні обставини і характер вчиненого працівником дисциплінарного проступку, а тому вже друге порушення може розглядатися як систематичне невиконання ним обов'язків за трудовим договором. Отже, при застосуванні п. 3 ст. 40 КЗпП України важливе значення має не кількість застосовуваних до працівника стягнень, а ступінь тяжкості проступку, заподіяна ним шкода та обставини, за яких вчинено правопорушення. Перелік дисциплінарних стягнень міститься у ст. 147 КЗпП України, зокрема цією статтею встановлено такі види дисциплінарних стягнень: 1) догана; 2) звільнення. При припиненні трудових правовідносин існує спеціальний порядок, якого роботодавець зобов'язаний дотримуватись для того, щоб звільнення було законним. Аналізуючи норми КЗпП України, можна сформулювати умови, дотримання яких є обов'язковим для того, щоб звільнення працівника було здійснене в порядку, передбаченому законом. Дотримання цих умов, з одного боку, надають право роботодавцю звільнити працівника, з іншого - виступають гарантіями для працівника від порушень його прав: при звільненні працівника за систематичне невиконання працівником своїх трудових обов'язків без поважних причин (п. 3 ст. 40 КЗпП України) необхідним є отримання роботодавцем попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Це правило встановлене ст. 43 КЗпП України і є необхідною гарантією для працівника. Подання роботодавця має розглядатися у присутності працівника, щодо якого воно подане. Розгляд подання за відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. Звільнення працівника за ініціативою роботодавця у період його тимчасової непрацездатності забороняється, відповідно до ст. 40 КЗпП України. При цьому не має значення причина непрацездатності та її тривалість, а також чи було це відомо роботодавцю. Проте необхідною умовою є те, що тимчасова непрацездатність повинна бути засвідчена у встановленому законом порядку. Забороняється звільнення працівника у період його перебування у відпустці, при цьому не має значення вид відпустки, у якій перебуває працівник. Щодо застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, що оголошена [PERSON] наказом №181 від 05.10.2016 року, суд критично оцінює твердження позивача, що їй взагалі нічого не було відомо, оскільки зміст даного наказу їй не доводився, свого підпису про ознайомлення з ним вона не ставила. Факт ознайомлення позивачки з наказом №181 від 05.10.2016 про оголошення їй догани підтверджений показами свідків, а також актом від цієї ж дати. Твердження позивача, стосовно того, що їй не пропонували надати письмові пояснення, як того вимагає ст. 149 КЗпП України, про що фактично свідчать додатки до вказаного наказу, серед яких відсутнє її пояснення. Заява про яку йде мова у наказі №181 була подана нею щодо заперечень відносно виявлення неправомірних порушень за наказом № 83 від 15.04.2016 року, спростовується тим, що [PERSON] у цей час перебувала на лікарняному, то пояснення по суті виявлених порушень її запропоновано надати у перший робочий день після її виходу із лікарняного. Проте, до кінця робочого дня - 10 серпня 2016 року від неї пояснення не надійшли. Про це був складений акт від 10.08.2016 року, а наступного дня - 11 серпня вона не з'явилась на роботу, повідомивши що перебуває на лікарняному. У зв'язку із цим, директором виданий наказ №149 від 11.08.2016, за яким міру стягнення головному бухгалтеру [PERSON] визначити при її виході із лікарняного. [PERSON], 29.08.2016 вийшла із лікарняного та в той же день подала власну заяву, яка за своїм змістом є поясненнями порушень, в тому числі - щодо пред'явленої їй для ознайомлення «довідки про результати роботи програми 1-С (8.2) за 1 півріччя 2016 року». Позивачка [PERSON] стверджує, що наказом №181 від 05.10.2016 її було повторно притягнуто до дисциплінарної відповідальності за одне і те саме порушення, за яке на неї було накладено стягнення у вигляді догани наказом №83 від 15.04.2016, чим порушено вимоги ст. 61 Конституції України, що не відповідає дійсності, оскільки вказані порушення не є однаковими і не повторюють один одного, а тому притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності згідно з наказом №181 від 05.10.2016 року є обгрунтованим. Щодо застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догами, яка оголошена [PERSON] наказом №187 від 10.10.2016. Позивачка стверджує, що накладене на неї стягнення по причині неперерахування заробітної плати у вересні 2015 року внаслідок підвищення заробітної плати на коефіцієнт 1,131 та у травні 2016 року - на коефіцієнт - 1,28 є необгрунтованим, оскільки згадані коефіцієнти були встановлені наказом керівника підприємства, однак самі накази вона не отримувала, резолюції керівника для неї на них немає. Відтак, вона не може відповідати за їх виконання та контроль. Обов'язковість винесення згаданих наказів визначена колективним договором, і самі накази погоджені із головою профспілки підприємства. Обидва накази, ґрунтуються на нормах Законів України «Про Державний бюджет на 2015 (2016) рік» та змінами до цього, а також Закону України «Про оплату праці» (ст. ст. 30. 33 та ін.)., якими позивач, перебуваючи на посаді головного бухгалтера підприємства, повинна керуватись і бути обізнаною стосовно дії норм чинного законодавства про оплату праці. Твердження позивачки, що зауваження аудиторів є спірними, деякі необґрунтованими та неграмотними. Звіт аудиторів немає номеру і дати складання, у самих аудиторів скоріш за все немає ліцензії не відповідає дійсності, оскільки звіт аудиторів про фактичні результати інформаційного та консультаційно-довідкового обслуговування державного підприємства «Черкаське лісове господарство» за вересень 2016 року» є офіційним документом, який посвідчує факти та обставини, що свідчать про певні порушення приведенні бухгалтерського обліку. Вказаний документ згідно ст. ст. 58. 59 64 ЦГІК України є належним та допустимим письмовим доказом в суді. ПАП «ЛВВ-аудит» має свідоцтво Аудиторської Палати України про включення до Реєстру аудиторських фірм та аудиторів № 0896. [PERSON] стверджує, що із наказом № 187 від 10.10.2016 її ніхто не ознайомлював, не надав можливість його прочитати. Пояснень вона щодо вказаного наказу вона не надавала, проте ці твердження не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи наявний акт про відмову від ознайомлення із згаданим наказом. Крім того, 07 жовтня 2015 року [PERSON] був вручений лист за вих. №979/05 від 07.10.2016 р. із вимогою надати письмові пояснення щодо причин незастосування коефіцієнту підвищення заробітної плати працівникам. В той же день нею надано пояснення щодо виявленого порушення. Щодо розірвання трудового договору із [PERSON] згідно з наказом №185-к від 10.10.2016 на підставі ч.З ст.40 КЗпП України. Позивачка стверджує, що наказ №185-к від 10.10.2016, відповідно до якого із нею розірваний трудовий договір на підставі ч.З ст. 40 КЗпП України є необгрунтованим волевиявленням її керівника - директора [PERSON] У той же час,як раніше зазначалося, згідно з п. 23 Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 «за передбаченими п.З ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без повалених причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП).» Через низку грубих порушень головним бухгалтером, керівник фактично втратив до неї довіру як до головної посадової особи, яка відповідає за всю фінансову діяльність підприємства, крім того 04 жовтня 2016 року за ініціативою керівника підприємства зібрані загальні збори підприємства на яких були присутні 51 працівник підприємства - апарат управління та керівники підрозділів. З метою реальної картини взаємовідносин колективу та головного бухгалтера було запропоновано провести анонімне голосування всіх присутніх. У бюлетні для голосування поставлено конкретне питання: «Як. на Вашу думку, методи роботи головною бухгалтера [PERSON] впливають на морально- психологічний стан колективу лісгоспу ?». Підкреслюю, що за результатами таємного голосування, на задане питання позитивно відповіли 6 осіб, а негативно - 42 особи, утрималось -2 особи. Отже, абсолютна більшість членів трудового колективу, які безпосередньо взаємодіють із Позивачем, висловили негативне ставлення до її трудової діяльності в колективі Враховуючи викладене, аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що в задовленні позову необхідно відмовити, оскільки відповідач при звільненні [PERSON] дотримався обов'язкових умов, передбачених нормами трудового законодавства.

Outcome: dismissed