Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.10.1993 року квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON]. 12.01.1996 р. помер [PERSON], його донька [PERSON] прийняла спадщину за законом, отримавши свідоцтво про спадщину за законом АВВ №773312. 04.08.1999 року [PERSON] склала заповіт, яким все майно, у тому числі належну їй квартиру за вказаною адресою, заповіла племінниці [PERSON] 03.08.2015 року [PERSON] померла. Інших спадкоємців крім [PERSON] немає. 24.11.2015 року [PERSON] звернулась до Третьої миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. 08.09.2016 р. нтаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв*язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно. Отримати дублікат свідоцтва про право власності [PERSON] не має можливості, тому просить визнати за нею право власності за заповітом на квартиру №24 за адресою: м. Миколаїв, вул. Сінна (вул. Будьонного), 31. У судовому засіданні позивач не була присутньою, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача Миколаївської міської ради не був присутнім у судовому засіданні, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, копія якого надана представником Миколаївської міської ради, [PERSON] та [PERSON] належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], на праві спільної сумісної власності. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 10.10.1993 року №2775, яке зареєстроване в Книзі реєстрації розпоряджень, копія якої була також надана представником Миколаївської міської ради. 12.01.1996 року помер [PERSON], а його донька [PERSON] прийняла спадщину, яка складається з ? частки квартири №24 в м. Миколаєві, вул. Сінна (раніше Будьонного), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.08.1999 р. 04.08.1999 року [PERSON] склала заповіт на випадок смерті, відповідно до якого все майно, у тому числі належну їй квартиру №24, яка знаходиться в м. Миколаєві, вул. Будьонного, 31 заповіла племінниці [PERSON] 3 серпня 2015 року померла [PERSON]І, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири №24 по вул. Сінна (Будьонного), 31, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого міською слжубою приватизації державного житлового фонду в м. Миколаєві 10.10.1993 р. та свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.08.1999 року, виданого державним нотаріусом Третьої миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON] Спадкоємцем за заповітом спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], є племінниця померлої позивач [PERSON] Інших спадкоємців немає, що підтверджується копією спадкової справи №653/2015 до майна померлої 03.08.2016 р. [PERSON], яка заведена Третьою миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 24.11.2015 року. Позивач 24.11.2015 року у відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України звернулась до Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За змістом ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність свідоцтва про права на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно необхідно враховувати, що за наявності правовстановлюючих документів на нього, документального підтвердження місця, часу відкриття спадщини, підстав закликання до спадкування свідоцтво про право на спадщину на підставі статей 1296,1297 ЦК України, ст.34 Закону України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат» видається нотаріусом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Постановою державного нотаріуса Третьої миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON] від 08.09.2016 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв*язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документів (оригінали) на зазначене спадкове нерухоме майно. Зазначене свідчить про неможливість одержання позивачкою в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а тому звернення її до суду з вимогами про визнання, в судовому порядку, права власності на квартиру №24 за адресою: м. Миколаїв, вул. Сінна (Будьонного), 31, в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки [PERSON] відповідає нормам діючого законодавства. На підставі викладеного та

Outcome: approved