Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача та просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] А-1 - житловий будинок, з а - 1 верандою площею забудови 5,5 кв.м., загальною площею 56,8 кв.м., в тому числі житловою 31, 6 кв.м. та допоміжною 25,2 кв.м., Б-1 - сарай площею забудови 34,6 кв.м., б-1 - сарай площею забудови 6,6 кв.м., В-1 - сарай пригребиця площею забудови 14,2 кв.м., в - погріб площею забудови 6,0 кв.м., Г - 1 - сарай площею забудови 16, 1 кв.м., № 1 - ворота з хвірткою площею забудови 6,8 кв.м., № 2 - огорожа площею забудови 17,0 кв.м., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обґрунтовується наступним. По ІІ [ADDRESS] , належний до суспільної групи - колгоспного двору, головою якого була [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Рідна сестра [PERSON] - [PERSON] фактично вступила у володіння та управління спадковим майном. [PERSON] з 2003 року була прописана в будинку [ADDRESS] та проживала там до дня смерті, а саме до [INFO] . За життя [PERSON] на ім`я позивача було складено заповіт, яким вона заповіла позивачу все своє майно. Після смерті [PERSON] позивач подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Але, у зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] , не було зареєстровано, то оформлення спадщини у нотаріуса неможливе. Ухвалою від 23 жовтня 2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити (а.с.44). Представник відповідача - Тупичівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву від 04.11.2019 за № 02-20/712 про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог (а.с.38). Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У свою чергу згідно положень ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши і оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню, а визнання даного позову стороною відповідача таким, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як убачається із дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області 29 січня 2008 року, [PERSON] померла [INFO] у віці 71-го року в селі Великий Листвен Городнянського району, Чернігівської області, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 06 від 13.02.2002 року (а.с.5). З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії [NUMBER] , суд встановив, що [PERSON] народилася [INFO] в селі Великий Листвен Городнянського району, Чернігівської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис за № 101 від 28.07.1960 року. Батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Дослідивши свідоцтво про народження серії [NUMBER] , суд встановив, що [PERSON] народилася [INFO] в селі Великий Листвен Тупичівського району, Чернігівської області, про що зроблено відповідний запис за № 32 від 19.06.1937 року. Батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , суд встановив, що громадянин [PERSON] та громадянка [PERSON] одружились 19 грудня 1968 року, про що Великолиственською сільською радою Городнянського району, Чернігівської області в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за № 8 від 19 грудня 1968 року. Прізвище дружини після одруження „ [PERSON] " (а.с.9). З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , що видане Великолиственською сільською радою Городнянського району, Чернігівської області 18 квітня 2017 року, судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 79-ти років у селі Великий Листвен Городнянського району, Чернігівської області, про що складено відповідний актовий запис за № 04 від 18 квітня 2017 року (а.с.7). З дослідженої в судовому засіданні довідки, що видана Великолиственським старостинським округом Тупичівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області від 13 серпня 2019 року, судом встановлено, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала в будинку за адрсеою: [ADDRESS] . Інших зареєстрованих осіб в будинку не значиться (а.с.17). З дослідженої в судовому засіданні довідки Великолиственського старостинського округу Тупичівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області за № 395 від 13 серпня 2019 року, суд встановив, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] вступила в управління та володіння її спадковим майном (а.с.18). Наведене свідчить, що [PERSON] , яка померла [INFO] , фактично прийняла спадщину своєї сестри, [PERSON] , яка померла [INFO] . З дослідженого в судовому засіданні заповіту, посвідченого Орел С.М., секретарем виконавчого комітету Великолиственської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області 08 лютого 2017 року, суд встановив, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було б і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті, і на що вона по закону матиме право заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с.28). Довідка за № 492 від 21 жовтня 2019 року, видана Великолиственським старостинським округом Тупичівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області, свідчить, що заповіт за реєстровим номером 14 від 08 лютого 2017 року станом на день смерті [PERSON] , а саме станом на 16 квітня 2017 року, не змінювався і не скасовувався (а.с.27). З дослідженої в судовому засіданні довідки, що видана Великолиственським старостинським округом № 2 Тупичівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області, суд встановив, що [PERSON] , станом на день смерті була постійно зареєстрована та проживала в будинку за адресою: [ADDRESS] . Інших зареєстрованих осіб в будинку не значиться (а.с.15). Наведене свідчить, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до довідки, за № 589 від 27.09.2018, виданої Великолиственським старостинським округом № 2 Тупичівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області, судом встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі за № 3 станом на 15.04.1991 домоволодіння в селі Великий Листвен Городнянського району, Чернігівської області мало статус колгоспного двору. Голова колгоспного двору - [PERSON] , якій належало ціле домоволодіння. За даною адресою в [ADDRESS] дійсно була зареєстрована та проживала [PERSON] , 1930 року народження, яка померла [INFO] та якій належало ціле домоволодіння (а.с.16). Отже, [PERSON] , за життя мала у власності житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами [ADDRESS] . До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшов житловий будинку з побутовими та господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який вона фактично успадкувала після смерті своєї рідної сестри [PERSON] . Згідно статті 120 ЦК УРСР (1963 року), колгоспний двір це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності`від 22 грудня 1995 року N20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність`застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову самочинно збудованим майном суд не вбачає. Довідка Городнянського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації від 28 березня 2018 року за № 225 свідчить, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Житловий будинок побудовано в 1937 році (реконструйовано в 1955 році). Процент готовності житла - 100 %. Самочинного будівництва та перепланувань не виявлено. Інвентаризаційна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами станом на день проведення інвентаризації (12.03.2018) становить сто дві тисячі сто п`ятдесят шість гривень (а.с.14). Суд також бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано до 05 серпня 1992 року в системі колгоспного двору. Зокрема, ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень`від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Як встановлено у судовому засіданні позивач зверталася до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . (а.с.50-54). Відповідно до копії спадкової справи № 456, наданої Городнянською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області, суд встановив, що [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.55-63). Враховуючи, що за життя спадкодавця не зареєстроване право власності на вказане нерухоме майно, це унеможливлює реалізацію спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов об`єктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved