Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.11.2007 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», було укладено кредитний договір №ML-003/265/2007, відповідно до умов якого останній було надано кредит в сумі 53.287,50 дол. США строком до 06.11.2022 року зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка 5,99% та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Для забезпечення повернення кредиту за кредитним договором було укладено договір поруки від 06.11.2007 р. з поручителем [PERSON], який несе солідарну відповідальність за невиконання умов кредитного договору згідно договору поруки. Оскільки відповідачі умови договору належним чином не виконували, їх заборгованість перед позивачем станом на 30.08.2013 року становить 86.681,50 дол. США, що на момент проведення розрахунку еквівалентно 692.845,23 грн., та пені за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань у сумі 2.406.5073,58 грн., що разом складає 3.099.352,81 грн. які позивач просив солідарно стягнути з відповідачів на свою користь. В ході розгляду справи судом представником позивача - Владіміровою О.В. подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 3.174.432,30 грн., що складається з залишку заборгованості за кредитом у сумі 53.782,26 дол.США, що еквівалентно 591.502,67 грн.; суми несплачених відсотків за користування кредитом - 8.289,70 дол.США, що еквівалентно 91.170,95 грн.; та пені за прострочення виконання зобов'язань в розмірі 2.491.758,68 грн. Представником відповідача [PERSON] - [PERSON] на адресу суду поштою було направлено зустрічну позовну заяву [PERSON] до ТОВ „ОТП Факторинг Україна" про визнання договору поруки від 06.11.2007 року припиненим. Ухвалою суду від 03.06.2014 року заяву було залишено без руху. 28.11.2014 року ухвалою суду зустрічну позовну заяву було повернуто відповідачу [PERSON], у зв'язку з невиконанням вимог ст.ст.119, 120 ЦПК України. У судовому засіданні представник позивача - Владімірова О.В. уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. Згідно вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином, про що свідчать довідка адресного бюро, копії листів, повернута на адресу суду поштова кореспонденція та повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 53, 55, 57, 58, 65, 66, 83, 84, 86, 107, 123, 135, 136, 147, 168, 170). Співвідповідач [PERSON] та його представник - [PERSON] у судове засідання 28.11.2014 року не з'явились, про розгляд справи співвідповідач повідомлявся судом належним чином, про що свідчать довідка адресного бюро, копії листів та повідомлення про вручення поштового відправлення (53, 54, 57, 58, 65, 68, 83, 85, 135, 148, 149, 168). Згідно вимог ч. 4 ст. 169 ЦК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності нез'явившихся відповідачів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача - Владімірової О.В., дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягаючими частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.11.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №ML-003/265/2007, що складається з двох частин, які нероздільно пов'язані між собою, та відповідно до вимог якого остання отримала кредит в сумі 53.287,50 дол.США на споживчі цілі, із встановленням плаваючої процентної ставки у розмірі 5,99 % річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені у банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору), з кінцевим строком повернення - до 06.11.2022 року (а.с.7, 8-11). 03 лютого та 16 червня 2009 року до вказаного кредитного договору відповідними додатковими угодами №1 та №1 було внесено зміни та доповнення, зокрема про те, що сума кредиту склала 53.782,26 дол.США, на період з 16.06.2009 р. до 16.11.2009 р. для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка в розмірі 7% (п. 3.2 додаткового договору), а на період з 16.11.2009 і до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором - плаваюча процентна ставка в розмірі 7,41% + FIDR (п. 3.3 додаткового договору) (а.с.16, 21-22). З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, з відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №SR-003/265/2007 від 06 листопада 2007 року, відповідно до якого останній зобов'язався перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань (а.с.23). Згідно додаткового договору №1 від 16.06.2009 року - були внесені зміни та доповнення до договору поруки №SR-003/265/2007 від 06.11.2007 року (а.с.24). Крім того, з матеріалів справи вбачається та, що 29 червня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк», що є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк», та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до вимог якого ПАТ «ОТП Банк» були продані (переуступлені) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права на кредитний портфель, який включає в себе також укладений між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» кредитний договір № МL-003/265/2007 від 06.11.2007 року, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло такий кредитний портфель та зобов'язалось сплатити на користь ПАТ «ОТП Банк» винагороду (а.с.39-45, 46). Відповідно до умов п. 3.3 вказаного договору ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набув усіх прав вимоги за кредитними договорами, що є дійсними на дату набрання чинності, включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до боржників щодо сплати суми основного боргу; правами вимоги до боржників щодо сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу, а також правами вимоги до боржників щодо сплати штрафних санкцій. Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно вимог п.1 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлений договором. За вимогами ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Згідно вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків... Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №ML-003/265/2007 від 06.11.2007 року станом на 01.04.2014 року за [PERSON] наявна заборгованість в сумі 62.071,96 дол. США, що складається з заборгованості за кредитом - 53.782,26 дол. США та заборгованості за відсотками - 8.289,70 дол. США, а також заборгованість по пені у сумі 226.562,65 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 01.04.2014 року складає - 2.491.758,68 грн. (а.с.129-130). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно п.п.4.1.1 частини №2 укладеного кредитного договору встановлено, що за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цими договорами строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожен день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум. Відповідно до вимог ст.551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідачами добровільно не виконуються обов'язки за договором, однак враховуючи той факт, що розмір нарахованої пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків значно перевищує розмір заборгованості по кредиту та відсоткам, а тому суд вважає за можливе зменшити розмір пені та вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача пеню за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків у розмірі 682.673,62 грн., відповідно до вимог п.3 ст.611 ЦК України. Враховуючи той факт, що позивачем було надано кредит відповідачу в іноземній валюті, за таких обставин суд стягує з відповідача заборгованість за кредитом та відсотками саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Згідно ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 3.441 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial