Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що вона працювала в Головному управлінні Держкомзему у Запорізькій області з червня 2000 року на посаді головного бухгалтера (начальника Відділу бухгалтерського обліку, фінансів та звітності тощо), її було звільнено з займаної посади та припинено державну службу відповідно до наказу Головного управління Держкомзему у Запорізькій області від 28.02.2011 № 51/08-09к. (правомірність та законність якого в даний час оскаржуються в судовому порядку справа № 2а-0870/7582/11). Після її звільнення, на запит Управління Служби безпеки України в Запорізькій області Головним управлінням Держкомзему у Запорізькій області складено характеристику на начальника Відділу бухгалтерського обліку, фінансів та звітності Головного управління [PERSON] від 20.04.2011 № 08-08-13/1598 (далі - характеристика), фотокопія якої додається. Далі позивачка зазначила, що характеристика є предметом оскарження в порядку цивільного судочинства, оскільки порушена процедура підготовки, складання, внесення до неї недостовірних відомостей, підписання, затвердження та ознайомлення [PERSON] з нею. Недостовірними висновками (відомостями), зазначеними в характеристиці посягнуто та завдано шкоди (приниження) на її честь, гідність та ділову репутацію. Характеристика підлягає скасуванню та відкликанню у зв'язку з протиправними діями Відповідача (Головного управління Держкомзему у Запорізькій області), посадові особи якого складали, вносили недостовірну інформацію (висновки) та підписували вказану характеристику, направили її до правоохоронних органів (УСБУ в Запорізькій області) тощо. Так, на даний час єдиним нормативно-правовим актом, який регулює порядок складання характеристик на працівників, є постанова Кабінету Міністрів України від 28.12.2000 № 1922 «Про затвердження Положення про проведення атестації державних службовців» (далі - Положення № 1922). Згідно з п. 9 Положення № 1922 визначено, що «На кожного працівника, який підлягає атестації, складається службова характеристика, що підписується його безпосереднім керівником, затверджується керівником вищого рівня і подається до комісії не пізніше ніж за тиждень до проведення атестації… Тобто чинним законодавством встановлено, що характеристики складаються на державних службовців лише під час їх роботи - проходження публічної (державної) служби. Складання ж характеристик на колишніх державних службовців (тобто після їх звільнення, за період попередньої роботи) чинним законодавством не передбачено. Що обумовлено наданням державними органами за запитами уповноважених органів фактично підписаних і затверджених характеристик на державних службовців, складених у попередніх періодах (роках), оскільки оцінка (аналіз) повноти та якості виконання державним службовцем його посадових обов'язків, ділові якості (ініціативність, відповідальність), стосунки з колегами та інш., повинна проводитись виключно виходячи із висновків безпосереднього керівника та уповноваженої посадової особи вищестоящого органу (залежно від займаної посади), а також з урахуванням пояснень та обґрунтувань (застережень чи заперечень) самого державного службовця. Зокрема, за запитом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області посадовими особами Головного управління Держкомзему у Запорізькій області від 15.04.2011 № 14/1134 від Головного управління вимагалось надати характеристики з місця роботи [PERSON], яка раніше працювали в Головному управлінні. Оскільки на час складання посадовими особами Головного управління Держкомзему у Запорізькій області характеристики від 20.04.2011, вона вже не була працівником (державним службовцем) цієї установи, складання вказаної характеристики не відповідає вимогам абз. 1 п. 9 Положення № 1922, та звичайної практики що запроваджено вищестоящою установою (Державним агенством земельних ресурсів України) відносно колишніх державних службовців (працівників). При складанні, підписанні та затвердженні характеристики від 20.04.2011 всупереч абз. 1 п. 9 Положення № 1922 не дотримано вимоги, щодо її складання і підписання безпосереднім керівником, а також щодо її затвердження керівником вищого рівня. При цьому, ачальника Головного управління Держкомзему у Запорізькій області [PERSON] було призначено на посаду 08.11.2010 року. У зв'язку з тим, що до часу його призначення на посаду, я з 04.10.2010 до дати мого звільнення 28.02.2011 з різних поважних причин (перебування у учбовій відпустці, знаходження на лікарняних тощо, та інш.) не виконувала та не мала можливості виконувати посадові обв'язки за посадою через відсторонення (тобто не отримувала від нього завдань чи доручень та відповідно не виконувала їх), через що у нього не має жодних етичних підстав та власного досвіду щодо особистого оцінювання повноти та якості виконання мною посадових обов'язків, моїх ділових якостей (ініціативність, відповідальність), стосунків з колегами та інш. Так, згідно з її посадовою інструкцією на час її роботи (до звільнення 28.02.2011) на посаді начальника Відділу бухгалтерського обліку, фінансів та звітності моїм безпосереднім керівником був - начальник Головного управління Держкомзему у Запорізькій області; а також керівником вищого рівня був Голова Державного комітету України із земельних ресурсів. Тобто, складання вказаної характеристики заступником начальника Відділу кадрової політики, професійної підготовки та підвищення кваліфікації [PERSON] та її підписання начальником Головного управління [PERSON] без її затвердження керівником вищого рівня, також не відповідає вимогам абз. 1 п. 9 Положення № 1922, посадовим інструкціям та Положенню про Головне управління Держкомзему у Запорізькій області. В порушення абз. 3 п. 9 Положення № 1922 службова характеристика від 20.04.2012 не відповідає вимогам по структурі та переліку відомостей, які мають обов'язково міститись у характеристиці, натомість вона містить окремі безпідставні та некоректні висновки та відомості (висловлювання), наявність (зазначення) яких не передбачено чинним законодавством та документально (у формі висновків уповноважених органів чи спеціалістів) не підтверджено. Тобто, висновки (відомості) викладені в характеристиці не підтверджені оформленими документально висновками (актами, довідками чи іншими процесуальними документами) уповноважених органів чи посадових осіб. Тобто, всупереч ст. 3 Конституції України та ст. 11 Закону № 3723-ХІІ посадовими особами Головного управління Держкомзему у Запорізькій області, а саме заступником начальника Відділу кадрової політики, професійної підготовки та підвищення кваліфікації [PERSON] та її підписання начальником Головного управління [PERSON] безпідставно порушено її права на повагу особистої гідності, справедливе і шанобливе ставлення до себе з боку керівників, співробітників і громадян. Позивачка не згодна та вважає недостовірною більшість висновків (відомостей), викладених в характеристиці, а саме: «[PERSON] …звільнена з займаної посади згідно п.2 ст. 30 ЗУ «Про державну службу» недотримання пов'язаних із проходженням державної служби вимог, передбачених ст. 16 цього Закону». [PERSON] відповідно до наказу Головного управління Держкомзему у Запорізькій області від 28.02.2011 № 51/08-09к згідно п. 2 ст. 30 Закону України «Про державну службу» було припинено державну службу. Оскільки ст. 30 Закону України «Про державну службу» визначено виключно підстави припинення державної служби. «За останній час роботи зарекомендувала себе негативно…» Не зазначено конкретно протягом якого часу та за які саме факти [PERSON] зарекомендувала себе негативно. «За останній час роботи …завдання керівництва вирішувались складно…» Не зазначено конкретно які саме завдання керівництва вирішувались [PERSON] протягом останнього часу складно. Невже [PERSON] всі завдання поставлені керівництвом Головного управління Держкомзему у Запорізькій області вирішувались складно. У зв'язку з тим, що вона, [PERSON], особисто або через інших працівників від нового начальника Головного управління [PERSON] не отримувала жодного завдання (доручення) - тобто не мала можливості вирішувати складно або не складно. «За останній час роботи … результати роботи приходилось постійно принципово виправляти…» Не зазначено конкретно які саме результати роботи [PERSON] приходилось постійно принципово виправляти. Крім того, не зазначено у який спосіб і ким здійснювалось виправлення результатів роботи виконаної безпосередньо [PERSON] і наскільки такі виправлення є правомірними або законними. «За останній час роботи …виявляла байдужість та безвідповідальність…» Не зазначено конкретно до чого виявляла байдужість та безвідповідальність [PERSON] «За останній час роботи … мали місце порушення виконавської дисципліни…» не зазначено конкретно, які порушення виконавчої дисципліни мали місце. Навпаки, вона постійно перебування на робочому місці з дотриманням вимог розпорядку дня, на шкоду власним інтересам вона навіть виконувала посадові обов'язки під час учбової відпустки з 04.10.2010 до 15.10.2010 р. З метою недопущення порушення вимог фінансової та бюджетної дисципліни, податкового законодавства, що полягають у майже непереривному дотриманні платіжної дисципліни та майже постійному перерахуванні обов'язкових платежів, зборів, податків, внесків та інших виплат, вона в свій вільний час, оскільки це не заборонено чинним законодавством, іноді знаходилась на робочому місці та виконувала свої посадові обов'язки, деякі з яких, крім неї ніхто інший не міг виконувати. «За останній час роботи … мали місце недбале відношення до документів» Не зазначено конкретно до яких саме документів виявляла [PERSON] недбале відношення. Аналогічно вищевикладеному не додано жодного документу яким би підтверджувалось що саме [PERSON] «Нові завдання сприймались повільно, постійно проявлялось незадоволення у разі зміни завдання або звичайних обставин. За час роботи виявлявся низький рівень планування робочого часу, допускалися прояви безсистемних кроків щодо виконання роботи». Висновки викладені в характеристиці відносно [PERSON] «Професійні знання поверхові, не системні, потребувала постійної сторонньої допомоги» взагалі безпідставні та необґрунтовані - тобто недостовірні, як і всі згадані вище. В будь-якому разі до компетенції заступника начальника Відділу кадрової політики, професійної підготовки та підвищення кваліфікації [PERSON] не входить повноваження визначення професійних знань та навичок [PERSON], оскільки вона не має відповідної кваліфікації та досвіду роботи за вказаним фахом. Твердження відносно [PERSON] що «Рівень культури поведінки і спілкування з людьми низький, постійно допускала нетактовне грубе відношення до оточуючих, неввічлива, зухвала» так само не доведено будь-яким письмовим доказом. Зокрема за час фактичної роботи [PERSON] до листопада 2010 року будь-яких письмових зауважень або нарікань з боку керівництва або працівників Головного управління, працівників вищестоящої установи (Держкомзему України) до [PERSON] низького рівня культури поведінки і спілкування з людьми, постійного нетактовного грубого відношення до оточуючих, неввічливості або зухвалості не було, вона жодного разу не притягувалась до дисциплінарної відповідальності за будь-які порушення виконання посадових обов'язків, порушення трудової дисципліни чи з інших питань. У зв'язку з чим вказані твердження є безпідставними та необґрунтованими - тобто недостовірні, як і всі згадані вище. Зауваження викладені в характеристиці відносно [PERSON] що «В процесі своєї роботи постійно проявляла некомпетентність, порушувались правила внутрішнього трудового розпорядку, пияцтво» є безпідставними та необґрунтованими. В Головному управлінні Держкомзему у Запорізькій області відсутній жодний документ яки би засвічував мою некомпетентність, порушення правил внутрішнього трудового розпорядку або пияцтво [PERSON], а так само жодного висновку уповноважених органів (посадових осіб тощо) чи спеціалістів щодо пияцтва або її нетверезого стану. Більше того, вона , згідно з висновками МСЕК ,визнана в 2010 р. інвалідом ІІІ групи та в 2011 році інвалідом ІІ групи загального захворювання. Тобто можливо її незадовільний стан здоров'я та постійне вживання ліків помилково (або навмисно) викривлено посадовими особами відповідача як пияцтво. Так само, помилково (або навмисно) викривлено факти постійних затримок на робочому місці у в'язку з тим, що згідно з посадою та посадовими обов'язками, які обіймала та виконувала [PERSON], на неї розповсюджується режим ненормованого робочого часу, оскільки міра праці що виконувалась [PERSON], як начальником Відділу бухгалтерського обліку, фінансів та звітності і як головним бухгалтером, визначається не тільки тривалістю робочого часу, а й колом обов'язків, відповідальності і обсягом виконаних робіт (навантаженням), що вимагало майже постійних затримок на робочому місці у зв'язку з невідкладністю виконання окремих ділянок роботи, як то пов'язаних з виплатою заробітної плати, сплатою відповідних обов'язкових платежів, зборів та податків, виконанням термінових, особливо важливих, складних та об'ємних доручень керівництва Головного управління Держкомзему у Запорізькій області. «Мала низький рівень авторитету у колективі була відсутня довіра з боку керівництва». В колективі Головного управління Держкомзему у Запорізькій області вона мала відповідно займаній посаді авторитет, а також належну довіру. Виключно показаннями свідків можна спростувати твердження що «[PERSON] не мала уваги та чуйності до працівників Головного управління... Організовуючи роботу відділу негативно впливала на підлеглих». Також, твердження відносно [PERSON], що організовуючи роботу відділу негативно впливала на підлеглих є безпідставними та необґрунтованими оскільки не підтверджено жодним документом або доказом в матеріалах справи, а [PERSON] та [PERSON] не були в її підпорядкуванні, через що у них не може бути жодних уявлень щодо вказаних питань. Щодо складеного протоколу № 77-Бза ознаками п. «г» ч.З.ст.5 Закону України «Про боротьбу з корупцією» відносно [PERSON], позивачка зазначає, що факти, вказані в протоколі є недостовірними, перекрученими та на даний час нею оскаржуються через органи прокуратури та Європейський суд з прав людини. В порушення абз. 4 п. 9 Положення № 1922, посадовими особами Головного управління Держкомзему у Запорізькій області до 21.12.2011 не було ознайомлено її з характеристикою від 20.04.2011.Відповідно до чинного законодавства офіційні документи (до яких належить службова характеристика) відноситься до нормативно-правових актів індивідуальної дії. У зв'язку з чим посадовими особами Головного управління Держкомзему у Запорізькій області було незаконно (неправомірно) позбавлено її права в установленому порядку (абз. 5 п. 9 Положення № 1922) на подачу відповідної заяви, обґрунтувань, додаткових відомостей щодо своєї службової діяльності щодо викладених в ній недостовірних відомостей та висновків, та оскарження в установленому порядку (ст. 55 Конституції України) незаконних дій, рішень та бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб. У зв'язку з тим, що позивачка дізналась про порушення своїх прав, свобод та інтересів лише 21.12.2011, після ознайомлення з вищевказаною копією характеристики від 20.04.2011, висвітленими в ній недостовірними та необґрунтованими фактами та припущеннями та порівнявши ці відомості з наявними у неї документами та вивчивши норми чинного законодавства, що регулюють порядок надання службових характеристик, проходження публічної служби тощо, позивачка вважає (за фактами та обґрунтуваннями викладеними вище) що Головним управлінням Держкомзему у Запорізькій області та його посадовими особами грубо порушено Конституцію України, Закони України та інші нормативно-правові акти, чим порушено їїї конституційні права, свободи та інтереси, через що посадові особи Головного управління Держкомзему у Запорізькій області вищевказаними діями та бездіяльністю посягнули на її честь, гідність та ділову репутацію, внесли недостовірну інформації (висновки) до характеристики на начальника Відділу бухгалтерського обліку, фінансів та звітності Головного управління [PERSON] від 20.04.2011 № 08-08-13/1598, через що така характеристика підлягає визнанню недійсною а висновки викладені в ній незаконними та неправомірними через їх недостовірність та необґрунтованість. Вказаними діями, бездіяльністю, рішеннями та актами (характеристикою) їй завдано шкоди (приниження) моїй діловій репутації, честі та гідності, а також маральної шкоди, яка полягає у її суттєвих моральних стражданнях, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя, чого за більше ніж 10 років роботи на державній службі вона не заслуговує, оскільки за час роботи мала лише неодноразові заохочення та нагородження. Зокрема, згідно з висновками щорічної оцінки за 2009 рік позивачка отримала високу оцінку своєї роботи, а згідно з трудовою книжкою мала нагородження у 2003 та 2004 роках грамотою Держкомзему України та грамотою Запорізького обласного управління земельних ресурсів. Так, тривалий час вона не може знайти собі принагідну роботу через поширення посадовими особами Головного управління Держкомзему у Запорізькій області, посилаючись на характеристику, недостовірних відомостей про неї, а також направлена до УСБУ у Запорізькій області характеристика включена до матеріалів кримінальної справи та буде використовуватись та враховуватись при прийнятті рішень щодо неї, крім того, включення цієї характеристики до її особової справи державного службовця та поширення викладених в ній висновків серед працівників Головного управління Держкомзему у Запорізькій області стало наслідком того, що від неї відвернулись та з нею майже не спілкуються її колишні колеги, а також знайомі, приятелі та друзі. Позивачка просить суд визнати незаконними (неправомірними) дії щодо зазначення Головним управлінням Держкомзему у Запорізькій області в характеристиці на начальника Відділу бухгалтерського обліку, фінансів та звітності Головного управління [PERSON] від 20.04.2011 недостовірних відомостей (інформації) не підтверджених документально або висновками уповноважених органів чи спеціалістів. Визнати недостовірними відомості, зазначені в характеристиці на начальника Відділу бухгалтерського обліку, фінансів та звітності Головного управління [PERSON] від 20.04.2011 щодо: -«[PERSON] …звільнена з займаної посади згідно п.2 ст. 30 ЗУ «Про державну службу» недотримання пов'язаних із проходженням державної служби вимог, передбачених ст. 16 цього Закону». -«За останній час роботи зарекомендувала себе негативно…» -«За останній час роботи …завдання керівництва вирішувались складно…» -«За останній час роботи … результати роботи приходилось постійно принципово виправляти…» -«За останній час роботи …виявляла байдужість та безвідповідальність…» -«За останній час роботи … мали місце порушення виконавської дисципліни…». -«За останній час роботи … мали місце недбале відношення до документів» -«Нові завдання сприймались повільно, постійно проявлялось незадоволення у разі зміни завдання або звичайних обставин. За час роботи виявлявся низький рівень планування робочого часу, допускалися прояви безсистемних кроків щодо виконання роботи». -«Професійні знання поверхові, не системні, потребувала постійної сторонньої допомоги». -«Рівень культури поведінки і спілкування з людьми низький, постійно допускала нетактовне грубе відношення до оточуючих, неввічлива, зухвала». -«В процесі своєї роботи постійно проявляла некомпетентність, порушувались правила внутрішнього трудового розпорядку, пияцтво». -«Мала низький рівень авторитету у колективі була відсутня довіра з боку керівництва». -«[PERSON] не мала уваги та чуйності до працівників Головного управління... Організовуючи роботу відділу негативно впливала на підлеглих». Скасувати характеристику, складену Головним управлінням Держкомзему у Запорізькій області від 20.04.2011 на начальника Відділу бухгалтерського обліку, фінансів та звітності Головного управління [PERSON] через включення до неї недостовірних відомостей. Зобов'язати Головне управління Держкомзему у Запорізькій області відкликати у Управління Служби безпеки України в Запорізькій області характеристику на начальника Відділу бухгалтерського обліку, фінансів та звітності Головного управління [PERSON] від 20.04.2011р., направлену супровідним листом від 20.04.2011 № 08-08-13/1595. Зобов'язати Головне управління Держкомзему у Запорізькій області публічно вибачитись перед нею нею за поширення відносно неї недостовірної інформації. Відшкодувати моральну шкоду в розмірі 500 гривень та стягнути на її коисть судові витрати.. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позов. Представник відповідача позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив суд у задоволенні позову, як необгрунтованому та безпідставному, відмовити повністю, надав суду письмові заперечення проти позову, які підтримав у судовому засіданні, а саме: у випадку притягнення особи до кримінальної відповідальності, відповідний правоохоронний орган наділений правом витребувати відомості, що характеризують особу з місця роботи чи останнього місця роботи. Характеристика на [PERSON] була складена на виконання листа УСБУ у Запорізькій області від 15.04.2011 № 14/1134 нг, яке проводило досудове слідство по кримінальній справі. Характеристика на [PERSON] була складена начальником (станом на 20.04.2011) Головного управління Держкомзему у Запорізькій області [PERSON], який був призначений на цю посаду 08.11.2010 року, і був єдиним дійсним керівником Головного управління та безпосереднім керівником [PERSON] до її звільнення, тобто до 28.02.2011 року. Посилання позивача на недодержання вимог Положення про проведення атестації державних службовців, затвердженого постановою КМУ від 28.12.2000 № 1922 є безпідставними, оскільки зазначена постанова встановлює порядок проведення атестації, під час якої оцінюються результати роботи, ділові та професійні якості, виявлені працівниками при виконанні службових обов'язків. Характеристика на [PERSON] складалася не під час проведення атестації державних службовців, а тому вимоги зазначеної постанови на таку характеристику не розповсюджуються. Характеристика від 20.04.2011 року складена відповідно до вимог ділової української мови та містить: короткі анкетні дані про [PERSON], відомості про трудову діяльність особи, оцінка ділових і моральних якостей, ставлення до колег, риси характеру тощо. При складанні характеристики посадові особи Головного управління керувалися наступними фактами та обставинами. Наказом Держкомзему від 16.09.2010 № 663-кт [PERSON] призначено з 17.09.2010 року на посаду першого заступника начальника Головного управління Держкомзему у Запорізькій області. Наказом Держкомзему від 17.09.2010 № 667-кт на [PERSON] покладено виконання обов'язків начальника Головного управління Держкомзему у Запорізькій області. Таким чином, з 17.09.2010 року керівником Головного управління був в.о. начальника [PERSON] Проте, позивачем не було вжито заходів по оформленню тимчасової картки із зразками підпису на ім'я в.о. начальника Головного управління [PERSON] для підписання платіжних та інших розрахункових документів, хоча це є прямим обов'язком начальника відділу бухгалтерського обліку, фінансів та звітності. Позивач з 27.09.2010 р. по 05.11.2010 р. перебувала в офіційній учбовій відпустці, проте періодично знаходилася на своєму робочому місці та продовжувала виконувати свої посадові обов'язки (службова [PERSON] від 15.10.2010), чим в тому числі порушувала трудову дисципліну та правила внутрішнього трудового розпорядку. В період з 27.09.2010 по 15.10.2010 позивачем нараховувалась заробітна плата працівникам, позивач вела фінансово-господарську діяльність Головного управління, самостійно підписувала фінансові документи, при цьому жодного документа на підпис в.о. начальника [PERSON] за період з 17.09.2010 по 15.10.2010 р. не подавала (листи ГУ від 01.10.2010 № 02-01 -17/3495, № 02-01 -17/3496). Вказаними діями позивач порушила п. 1.2 посадової інструкції начальника відділу бухгалтерського обліку, фінансів та звітності, згідно якого начальник відділу є підзвітним та підконтрольним начальнику Головного управління, та п. 5.2 посадової інструкції, згідно якого начальник відділу бухгалтерського обліку, фінансів та звітності представляє підготовлені матеріали начальнику Головного управління. Крім того, позивачем порушено п.4.1 Положення про систему преміювання працівників Головного управління земельних ресурсів у Запорізькій області, затвердженого наказом Головного управління від 25.01.2008 №8, згідно якого, підставою для виплати премії працівникам управління є наказ начальника управління, а в разі його відсутності - особи, виконуючої обов'язки начальника управління. Відповідно до п. 4.2 Положення про преміювання начальником відділу бухгалтерського обліку узгоджується сума премії за поточний місяць в межах затвердженого кошторису та плану асигнувань з начальником управління та складається відповідний наказ про преміювання з урахуванням результатів роботи кожного відділу. У березні 2010 року працівникам Головного управління не була виплачена премія відповідно до наказу Головного управління № 19 від 10.03.2010 р. з нагоди святкування професійного свята - Дня землевпорядника, відповідно до якого деяких працівників Головного управління було нагороджено грамотою, та відповідно до Положення про заохочувальні відзнаки Головного управління кожному належить виплата премії в розмірі 100 грн. (колективне звернення працівників Головного управління від 01.10.2010). На неодноразові звернення працівників про виплату належної суми, на день написання колективного звернення, вона виплачена не була. Зазначену ситуацію [PERSON] пояснювала тим, що премії, передбачені наказом Головного управління від 10.03.2010 №19 виплачені не були у зв'язку з ненадходженням вказаного наказу до відділу бухгалтерського обліку, фінансів та звітності. Дане твердження спростовується тим, що даний наказ був оголошений на колегії Головного управління Держкомзему у Запорізькій області 10.03.2010 року, на якому була присутня і позивач. Наказ неодноразово надавався до відділу бухгалтерського обліку, фінансів та звітності особисто [PERSON] та головному спеціалісту відділу [PERSON] (службова [PERSON] від 18.10.10). Таким чином, позивач, як начальник відділу бухгалтерського обліку, фінансів та звітності, була обізнана про існування такого наказу, знала про обов"язок виплатити премії зазначеним у наказі особам, але не вжила відповідних заходів. Це свідчить про неналежне ставлення позивача до своїх посадових обов'язків, яка, відповідно до п.2.8 Посадової інструкції начальника відділу бухгалтерського обліку, фінансів та звітності, затвердженого начальником Головного управління в липні 2008 року, зобов язана здійснювати контроль за видатками, наданими на оплату праці, встановленням посадових окладів, дотримання штатної та касової дисципліни, положень про оплату праці та преміювання. У вересні 2010 року деякі працівники ГУ отримали матеріальну допомогу на оздоровлення до щорічної відпустки не в повному обсязі (службові [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON].). Матеріальна допомога зазначеним особам була виплачена двома частинами: у вересні при виплаті заробітної плати за вересень та при виплаті авансу за жовтень. [PERSON] матеріальну допомогу виплачено разом з авансом за жовтень 2010 р. Позивач пояснювала таку ситуацію недостатністю коштів для виплати заробітної плати у вересні 2010 р. Таким чином, порушено розділ 5 Положення про систему надання матеріальної допомоги працівникам Головного управління, затвердженого наказом Головного управління від 25.01.2008 №8, згідно якого виплата матеріальної допомоги у поточному місяці працівникам управління проводиться разом із заробітною платою поточного місяця. Але, не зважаючи на недостатність коштів для виплати заробітної плати у вересні, деяким працівникам Головного управління надавалися премії. Так, у вересні 2010 року працівникам Головного управління була виплачена премія на загальну суму 39504,65 грн. Таким чином, позивач надала перевагу по виплаті премій з фонду заробітної плати працівникам управління, порушивши право [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на отримання матеріальної допомоги на оздоровлення, які згідно ст. 35 ЗУ «Про державну службу», мають право на виплату допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу до щорічної відпустки. Деяким працівникам взагалі не виплачувалася матеріальна допомога на оздоровлення при наданні основної щорічної відпустки, що є порушенням вимог ЗУ «Про відпустки» та постанови КМУ від 09.03.2006 №268, зокрема провідному спеціалісту відділу кадрової політики, професійної підготовки та підвищення кваліфікації [PERSON] в грудні місяці 2009 року (доповідна [PERSON] від 08.09.2010, службова [PERSON] від 18.10.2010). На неодноразові звернення до позивача з приводу виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, така допомога виплачена не була. Проте, замість матеріальної допомоги на оздоровлення [PERSON] у вересні 2010 р. було запропоновано замість належної матеріальної допомоги на оздоровлення здійснити виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Таким чином, позивачем порушено ст. 35 ЗУ «Про державну службу», відповідно до якої державним службовцям надається щорічна відпустка з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу. Позивачем порушено п. 1.3 Положення про систему надання матеріальної допомоги працівникам Головного управління, затвердженого наказом Головного управління від 25.01.2008 №8, згідно якого надання працівникам матеріальної допомоги проводиться протягом календарного року. Порушено п.3.3 Положення, згідно якого, якщо в поточному місяці фонд оплати праці для виплати матеріальної допомоги недостатній, матеріальна допомога може бути виплачена частками, тобто друга частина може бути виплачена за рахунок фонду оплати праці наступного місяця. Порушення правил внутрішнього трудового розпорядку [PERSON] було зафіксовано черговим у приміщенні ДП «Інститут землеустрою», в якому Головне управління орендує приміщення, про що свідчить доповідна чергового [PERSON] та в.о. директора ДП [PERSON] (копії доповідних додаються - додаток). У лютому 2011 р. в Головному управлінні проводилася перевірка звітності про хід безоплатного оформлення та видачі громадянам державних актів на право власності на земельні ділянки згідно постанови КМУ від 05.08.2009 № 844, яка надавалася до Держкомзему України. За результатами перевірки 18.02.2011 року було складено довідку. Мета перевірки полягала у перевірці достовірності наданої до Держкомзему України звітності по Запорізькій області, шляхом звірки статистичних даних між Головним управлінням та його територіальними органами. У результаті перевірки було встановлено, що [PERSON] були сфальсифіковані показники, що призвело до суттєвого завищення показників у звітності, яку надавало Головне управління до Держкомзему від фактичних (реальних показників). При цьому, [PERSON] ігнорувала об'єктивну інформацію, яка надходила від територіальних органів Держкомзему, та вимагала від них надання показників, які не відповідали дійсності (завищені). Вищевказані факти свідчать про некомпетентність [PERSON], необхідність виправлення результатів роботи та усунення допущених порушень. Відповідно до наказу Головного управління від 04.10.2010 № 170/02-12, [PERSON] було надано додаткову оплачувану учбову відпустку терміном на 40 календарних днів з 27.09.2010 по 05.11.2010 (довідка-виклик на сесію від 18.02.2010 № 164). Учбова відпустка була оплачена [PERSON] в повному обсязі. Проте, листом Харківського національного аграрного університету ім..[PERSON] від 10.12.2010 №1592 Головне управління було повідомлено, що студентка [PERSON] в лабораторно-екзаменаційній сесії участі не приймала, а довідка - виклик №164 була відмічена помилково. Крім того, деякі дії [PERSON] призвели до того, що відносно неї 08.10.2010 року УСБУ було складено протокол за ознаками п. «г» ч.З ст. 5 ЗУ «Про боротьбу з корупцією», після чого постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2010 № 3-4083/10, яка набула законної сили, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. «г» ч.З ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією».Суд дійшов зазначеного висновку, внаслідок встановлення наступних обставин: «[PERSON], перебуваючи на посаді головного бухгалтера Головного управління Держкомзему Запорізької області, будучи суб'єктом корупційних діянь, вчинила правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене п. «г» ч. З ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією», а саме: у травні 2010 року підписала фінансові документи щодо зайвого зарахування матеріальної допомоги на оздоровлення співробітникам управління». Таким чином, [PERSON] не було дотримано вимоги, пов'язані із проходженням державної служби, передбачені статтею 16 Закону України "Про державну службу", в частині вчинення дій, передбачених статтями 1 і 5 Закону України "Про боротьбу з корупцією". В підтвердження того, що [PERSON] перебуваючи на посаді головного бухгалтера Головного управління, яка відповідно до своїх функціональних обов'язків повинна була здійснювати контроль за фінансовими операціями нарахуванням та виплатою грошових коштів, вчинила правопорушення, яке слідчим слідчого відділу СБУ у Запорізькій області було кваліфіковано за ч. 1 ст. 364, ч. З ст. 365 КК України за матеріалами ревізії Контрольно-Ревізійного Управління в Запорізькій області згідно акта від 11.02.2011. Відносно [PERSON] було порушено кримінальну справу, а Головне управління Держкомзему у Запорізькій області у даній справі було визнано цивільним позивачем. 21.03.2014 постановою Жовтневого районного суду вищезазначену кримінальну справу закрито, а [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності в зв'язку з пропущенням строків притягнення до кримінальної відповідальності. Згідно Постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 24.01.2012 у справі № 2а-0870/7582/1 1, якою [PERSON] було відмовлено повністю у наступних позовних вимогах «...визнати незаконним рішення відповідача-2 (в особі начальника Головного управління [PERSON].) оформлене наказом Головного управління Держкомзему у Запорізькій області від 28.02.2011 № 51/08-09 щодо звільнення з 28.02.2011 р. [PERSON] з посади начальника відділу бухгалтерського обліку, фінансів та звітності, припинивши державну службу відповідно до п. 2 ст. 30 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ та у зв'язку з порушенням вимог ст. 16 цього Закону; -визнати незаконними дії відповідача-3 (в особі начальника відділу кадрової політики, професійної підготовки та підвищення кваліфікації Головного управління Держкомзему у Запорізькій області [PERSON].) щодо здійснення запису у трудовій книжці за № 20 від 28.02.2011 щодо звільнення з 28.02.2011 [PERSON] з посади начальника відділу бухгалтерського обліку, фінансів та звітності, припинивши державну службу відповідно до п. 2 ст. ЗО Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ та у зв'язку з порушенням вимог ст. 16 цього Закону на підставі наказу Головного управління Держкомзему у Запорізькій області від 28.02.2011 № 51/08-09; -визнати бездіяльністю відповідача (в особі начальника Головного управління [PERSON].) щодо не зажадання від [PERSON] перед накладенням дисциплінарного стягнення будь-яких пояснень щодо можливих фактів порушень, щодо не забезпечення видачі [PERSON] у день звільнення копії наказу про звільнення з роботи; -зобов'язати відповідача-1 поновити її на посаді (внаслідок незаконного звільнення) та виплатити середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі 177 196,80 грн.; -стягнути документально підтверджені судові витрати на правову допомогу у розмірі 30 000,00 грн. з відповідача-1: зобов'язати відповідача-1 відшкодувати іншу моральну в розмірі 2000,00 грн. та матеріальну шкоду (збитки) згідно фактично понесених витрат в розмірі 6 948,00 грн. зобов'язати відповідача-1 (Головне управління Держкомзему у Запорізькій області) звільнити [PERSON] за її заявою з посади (після поновлення на посаді внаслідок незаконного звільнення) за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця, в т.ч. за інвалідністю; -зобов'язати відповідача-1 (Головне управління Держкомзему у Запорізькій області) у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця призначити, нарахувати та виплатити грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів та присвоїти черговий ранг поза межами відповідної категорії посад державного службовця; стягнути з відповідача-1 (Головного управління Держкомзему у Запорізькій області) збитки (шкоду) понесені (завдану) позивачем (у) внаслідок захисту порушених прав, свобод та інтересів в сумі 10 000,00 грн.; -зобов'язати відповідача-1 (Головне управління Держкомзему у Запорізькій області) відшкодувати іншу моральну та матеріальну шкоду (збитки) згідно фактично понесених витрат.» Окрім того, за матеріалами проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності Головного управління згідно акта Держфінінспекції в Запорізькій області від 22.06.2012 було встановлено, що головним бухгалтером [PERSON]., заподіяно матеріальну шкоду Державі в особі Головного управління Держкомзему у Запорізькій області на загальну суму 510575,13 грн. Внаслідок розгляду справи в першій та апеляційній судових інстанціях, [PERSON] зобов'язано виплатити на користь Головного управління 14979,36 грн. Таким чином, вищевказані факти стали підставою складання характеристики з оцінкою саме такої її професіональної компетентності, ділових якостей, працездатності, особистих та етичних якостей.Просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка була підлеглою позивачки під час її роботи на вищевказаній посаді, суду пояснила, що вказані в характеристиці на позивачку відомості щодо її пияцтва еа робочому місті та грубого поводження з підлеглими не відповідають дійсності. Заслухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши письмові докази та інші документи, що є в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] працювала в Головному управлінні Держкомзему у Запорізькій області з червня 2000 року на посаді головного бухгалтера (начальника Відділу бухгалтерського обліку, фінансів та звітності тощо), її було звільнено з займаної посади та припинено державну службу відповідно до наказу Головного управління Держкомзему у Запорізькій області від 28.02.2011 № 51/08-09к. СБУ у Запорізькій області за матеріалами Контрольно-Ревізійного Управління в Запорізькій області згідно акта від 11.02.2011. відносно [PERSON] було порушено кримінальну справу за ч. 1 ст. 364, ч. З ст. 365 КК України, а відповідач - Головне управління Держкомзему у Запорізькій області у даній справі було визнано цивільним позивачем. У зв'язку з розслідуванням вказаної кримінальної справи слідчий звернувся до ГУ Держкомзему в Запорізькій області із запитом про надання йому службової характеристики на позивачку (лист №14/1134 від 15.04.2011 р.). 21.03.2014 постановою Жовтневого районного суду вищезазначену кримінальну справу закрито, а [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності в зв'язку з пропущенням строків притягнення до кримінальної відповідальності. Після звільнення позивачки с займаної посади, на запит Управління Служби безпеки України в Запорізькій області Головним управлінням Держкомзему у Запорізькій області складено характеристику на начальника Відділу бухгалтерського обліку, фінансів та звітності Головного управління [PERSON] від 20.04.2011 № 08-08-13/1598. У відповідь на зазначений запит характеристика за підписом начальника Головного управління [PERSON] була надана службовій особі органу досудового слідства з метою долучення до матеріалів кримінальної справи. Характеристика містила, зокрема, таке: - «[PERSON] ...звільнена з займаної посади згідно п. 2 ст. 30 ЗУ «Про державну службу» недотримання пов'язаних із проходженням державної служби вимог, передбачених ст. 16 цього Закону». - «За останній час роботи зарекомендувала себе негативно...» - «За останній час роботи ... завдання керівництва вирішувались складно...» - «За останній час роботи ... результати роботи приходилось постійно принципово виправляти...» - «За останній час роботи ... виявляла байдужість та безвідповідальність...» - «За останній час роботи ... мали місце порушення виконавської дисципліни...» - «За останній час роботи ... мали місце недбале відношення до документів» - «Нові завдання сприймались повільно, постійно проявлялось незадоволення у разі зміни завдання або звичайних обставин. За час роботи виявлявся низький рівень планування робочого часу, допускалися прояви безсистемних кроків щодо виконання роботи». -«Професійні знання поверхові, не системні, потребувала постійної сторонньої допомоги». -«Рівень культури поведінки і спілкування з людьми низький, постійно допускала нетактовне грубе відношення до оточуючих, неввічлива, зухвала». - «В процесі своєї роботи постійно проявляла некомпетентність, порушувались правила внутрішнього трудового розпорядку, пияцтво». - «Мала низький рівень авторитету у колективі була відсутня довіра з боку керівництва». - «[PERSON] не мала уваги та чуйності до працівників Головного управління... Організовуючи роботу відділу негативно впливала на підлеглих». Відповідно до ч. 1ст. 201 ЦПК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно дост. 297 ЦПК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до положення ч. 1 ст. 277 ЦК України особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилається на те, що, надаючи службову характеристику на неї, яка, у свою чергу, містить вищенаведені відомості, відповідач поширив щодо позивача інформацію, яка є негативною за своїм змістом та не відповідає дійсності. Разом з тим, відповідно до положеньст. 64 КПК України 1960 року обставини, що характеризують особу обвинуваченого, підлягають доказуванню при провадженні досудового слідства. Отже, службова характеристика на обвинуваченого є документом, який містить фактичні відомості, що мають значення для правильного вирішення справи, та є доказом в розумінніст. 65 цього Кодексу. Стаття 66 КПК України 1960 року передбачає право слідчого вимагати від підприємств, установ, організацій пред'явлення документів, які можуть встановити необхідні в справі фактичні дані. Таким чином, надаючи вказану службову характеристику, ГУ Держкомзему України в Запорізькій області діяло не з метою опорочити честь і гідність позивачки, а виконувало обов'язкову вимогу органу досудового слідства, що не може вважатися поширенням інформації в розумінніст. 277 ЦК України. В п. 15Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б)поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, також в іншій формі хоча б одній особі. Проте судам необхідно враховувати, що повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, якщо особа, яка повідомила таку інформацію, вжила достатніх заходів конфіденційності для того, щоб ця інформація не стала доступною третім особам. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). У п.19 вказаної постанови зазначено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Згідно з п. 26 вищезгаданої постанови Пленуму ВСУ відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. У свою чергу, частина перша статті 34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Суд не вправі зобов'язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК. Крім того, згідно з положеннями ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Відповідно до вимог ст. 277 ЦК України, ст. 30 Закону України «Про інформацію» та роз'яснень, викладених у п. 19постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» предметом судового захисту не є оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Оскільки у вищевказаній характеристиці висловлена критична оцінка професійної діяльності позивача під час виконання нею своїх трудових обов'язків, вимоги про спростування такої інформації задоволенню не підлягають. Крім того, вимоги в частині визнання вищенаведених відомостей недостовірними, а також скасування характеристики також не підлягають задоволенню з огляду на таке. Характеристика не є правовим актом індивідуальної дії, та, як обґрунтовано вище, не є результатом діяльності відповідача як суб'єкта владних повноважень, тому вимога про її скасування не може бути задоволена. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Перелік способів судового захисту цивільних прав і інтересів міститься в статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений законом або договором. Стаття 275 ЦК України визначає, що захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу, та може здійснюватись також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Згідно з положенням ч. 4ст. 277 ЦК України, особа, яка поширила недостовірну інформацію, здійснює її спростування. Лише в тому випадку, якщо така особа невідома, суд за заявою заінтересованої особи може встановити факт недостовірності цієї інформації та її спростовування за правилами, визначеними розділом IV ЦПК України. Таким чином, при вирішенні спорів про спростування інформації в порядку позовного провадження, коли особа поширювача є відомою, достовірність або недостовірність поширених відомостей є предметом аналізу та оцінки судом в ході розгляду справи, проте констатація факту недостовірності відомостей не може виступати окремим предметом позовних вимог. Отже, пред'являючи позов в цій частині, позивачка обрала помилковий спосіб захисту своїх особистих немайнових прав. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що не можуть бути визнані незаконними (неправомірними) дії відповідача щодо складання характеристики та зазначення в ній відомостей, не підтверджених документально чи висновками службових осіб, не підлягають задоволенню і вимоги про відкликання відповідачем спірної характеристики з УСБУ в Запорізькій області, та про зобов'язання відповідача публічно вибачитись перед позивачкою. Як наслідок, підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди також не вбачається. Враховуючи вищенаведене, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача.

Outcome: dismissed