Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідачки [PERSON], третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно договору купівлі-продажу від 08.06.2007 року нею продано [PERSON] 2/4 частини будинку з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS]. Про існування договору вона дізналася в 2013 році, коли виявила відсутність правовстановлюючих документів на будинок, після чого разом зі своєю невісткою звернулася до приватного нотаріуса [PERSON], яка посвідчувала цей договір. 2/4 частини будинку належали їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та на підставі рішення Виноградівського районного суду від 21.01.1971 року. Позивачка проживає в своїй частині будинку. [INFO] помер її чоловік, [PERSON], а пізніше в її частину будинку поселився її син [PERSON], який [INFO] помер. В другій половині будинку проживає її племінниця, [PERSON] зі своєю донькою [PERSON]. Після смерті сина, відповідачка по справі почала часто приходити до позивачки і стверджувати, що остання хворіє, почала її лікувати, від чого їй паморочилося в голові. Надалі відповідачка найняла таксі і відвезла позивачку до нотаріуса і просила підписати якісь документи. Вона чітко знає, що нічого продавати не збиралася, і ніхто нічого їй не говорив про продаж її частини будинку. Вказує, що стала жертвою недобросовісної племінниці. При цьому приватний нотаріус не звернула увагу на стан її здоров'я, її вік та мотиви продажу частини будинку. На даний час, відповідачка разом з членами своєї сім'ї, всіляко погрожують їй. На підставі вищенаведеного позивачка [PERSON] просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу від 08.05.2007 року, укладений між нею та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №1423 та стягнути з [PERSON] судові витрати по справі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала повністю, просила такі задоволити. Пояснила, що відповідачка лікувала її від запалення легенів. Вона приймала різні ліки, від яких мала запаморочення. Вказує, що нічого не підписувала, коштів за продаж будинку не отримувала, вважає укладений договір недійсним. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги своєї довірительки, просив суд задоволити їх з підстав, наведених в позовній заяві. Додав, що на час укладення договору купівлі-продажу від 08.05.2007 року в позивачки не було вільного волевиявлення, його укладення не відповідало її внутрішній волі, вона не бажала продавати свою частину житлового будинку. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову не визнала повністю, просила відмовити в їх задоволенні. Пояснила, що після смерті обох синів позивачки, остання захворіла, її ніхто не відвідував, тому вона особисто здійснювала догляд за [PERSON] так як проживає з відповідачкою в одному будинку. Позивачка сама виявляла ініціативу проживати з нею, просила нотаріуса укласти договір. [PERSON], невістка позивачки, запропонувала продати будинок. Вказує, що в своєї знайомої позичила кошти в розмірі 10000 грн. для того, щоб відшкодувати позивачці за продану частину будинку. Крім 10000 грн. на вимогу позивачки, вона відповідачка, поставила на кладовищі 3 пам"ятники в тому числі один пам"ятник для ще живої позивачки. Під час укладення договору, нотаріус роз'яснювала [PERSON] його зміст та наслідки його укладення, позивачці було все зрозуміло. Позивачка отримані кошти поділила між внуками. Відносини між сторонами погіршилася після одруження внука [PERSON], який почав цікавитися своєю бабусею. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнала, просила суд в задоволенні таких відмовити з підстав пропущення строку позовної давності та за відсутності підстав для задоволення позову. Додала, що позивачка сама проявляла ініціативу укладення даного договору, неодноразово зверталася з відповідачкою до нотаріуса для уточнення підстав та наслідків укладення договору, під час укладення договору була при свідомості, виручені внаслідок продажу частини будинку кошти поділила між своїми внуками. Третя особа без самостійних вимог, приватний нотаріус [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що до підписання вказаного договору вона зустрічалася із сторонами 3-4 рази, роз'яснювала їм наслідки укладення договору купівлі-продажу. Позивачка настоювала на укладенні договору купівлі-продажу будинку. Під час підписання договору [PERSON] була адекватною, розуміла зміст прочитаного нею вголос договору, їй було роз"яснено зміст наслідки укладення договору. Сума в розмірі 10000,00 грн. була узгоджена до підписання договору купівлі-продажу. Після укладення договору, близько двох років тому, позивачка приходила до нотаріальної контори зі своїм внуком [PERSON] і жалілася, що задешево продала частину будинку. Свідок [PERSON], який є внуком позивачки, в судовому засідання показав, що його бабусею було виявлено відсутність документів на будинок, після чого вони дізналися про укладений договір купівлі-продажу. Він відразу почав звертатися до адвокатів для вирішення цього питання, оскільки при укладенні договору [PERSON] була неадекватною. Він декілька разів ходив до нотаріуса для з'ясування обставин при яких було укладено договір. Свідок [PERSON], яка є невісткою позивачки, в судовому засіданні показала, що після смерті чоловіка, сина позивачки, вона приходила до [PERSON] сказати, що не буде доглядати її, оскільки зайнята вихованням дітей. Запропонувала, щоб позивачку доглядала [PERSON] Повідомила, що позивачка [PERSON] дала своїм внукам, а її дітям, 5000,00 грн., а ще 5000,00 грн. двом іншим внукам. Крім того, їй відомо, що [PERSON] на прохання позивачки виготовила за свої кошти три пам'ятники в тому числі і для позивачки. Свідок [PERSON], яка була сусідкою позивачки [PERSON], в судовому засіданні показала, що остання здійснювала догляд за позивачкою [PERSON] Свого часу [PERSON] позичала в неї кошти в розмірі 10000,00 грн. для придбання частини будинку, в якій мешкає [PERSON] Цей же свідок підтвердила, що відповідачка [PERSON] здійснювала догляд і за своїм двоюрідним братом - сином позивачки, а батьком свідка [PERSON], так як ні його дружина, ні діти не спілкувалися з ним та не проявляли будь-якої турботи. Свідок [PERSON], яка є донькою відповідачки, в судовому засіданні показала, що вона зі своєю мамою завжди допомагали [PERSON], але після смерті сина позивачки відносини останньої з родиною її сина погіршилися. Позивачка завжди хотіла жити з відповідачкою і запропонувала суму в 10000,00 грн. за частину свого помешкання, оскільки [PERSON] частину її житла як подарунок прийняти не могла. Додала, що ніколи не лікувала позивачку. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, обстеживши матеріали справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено наступне. Згідно договору купівлі-продажу від 08.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1423, [PERSON] продала , а [PERSON] купила 2/4 частини будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS]. Продаж 2/4 частин вказаного в цьому Договорі будинку за домовленістю сторін відбувся за 10000,00 грн. Продавець своїм підписом в даному Договорі ствердив факт повного розрахунку за продані 2/4 частини будинку і заявив, що не має жодних претензій фінансового характеру до покупця. Як вбачається з довідки Виноградівської районної лікарні №438/01-04 від 11.06.2013 року [PERSON] знаходилася на «Д» обліку у лікаря-невропатолога, лікаря-кардіолога, лікаря-офтальмолога. Комісійне обстеження проходила в квітні 2013 року. Станом на 11.06.2013 року на «Д» обліку у лікаря-психіатра не знаходилася. З поданих позивачкою доказів вбачається, що така зверталася до органів внутрішніх справ із заявою про погрозу фізичної розправи з боку [PERSON] Листом Виноградівського РВ УМВС України №40/5716 від 12.08.2014 року позивачку було повідомлено, що вданій події відсутні ознаки будь-якого кримінального правопорушення. З поданих відповідачкою доказів вбачається, що 27.04.2007 року позивачка [PERSON] особисто зверталася до Виноградівського РБТІ із заявою про видачу витягу про реєстрацію права на нерухоме майно, де міститься її підпис. В судовому засіданні позивачка стверджувала, що зазначена заява підписана не нею. Однак, доказів, що даний документ підписаний не нею, вона суду не надала. На підставі поданої нею заяви, 27.04.2007 року було виготовлено та видано витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно № 14405213 серії ССВ №244417. З державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №465618, який виданий [PERSON], слідує, що остання на підставі рішення 19-ї сесії 5-го скликання №827 від 17.10.2008 року є власником земельної ділянки площею 0,0676 га. Земельна ділянка розташована в [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За договором купівлі-продажу, як зазначено в ст.655 ЦК України, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну суму. Обов'язковою (істотною) умовою договору купівлі - продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна відповідно до ст.657 ЦК України є укладення його в письмовій формі, нотаріальне посвідчення та державна реєстрація. З оспорюваного договору купівлі-продажу вбачається, що сторони в справі, попередньо ознайомлені з вимогами цивільного законодавства щодо недійсності правочинів, перебуваючи при здоровому розумі, ясній пам'яті та діючи добровільно, розуміючи значення своїх дій та правові наслідки укладеного договору, уклали договір, згідно з яким [PERSON] передала у власність [PERSON] 2/4 частини будинку з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS]. Частинами 1, 3 ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити вказаному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частина третя цієї статті передбачає, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. При розгляді цього спору судом встановлено, що позивачка була ознайомлена з умовами та наслідками укладання договору купівлі-продажу, цей договір нею було підписано добровільно, тому суд приходить до висновку, що волевиявлення позивачки під час підписання договору було вільним і відповідало її внутрішній волі. Посилання позивачки на те, що даний договір купівлі-продажу частини житлового будинку вчинений нею внаслідок обману з боку відповідачки, а тому є підстави для визнання даного правочину недійсним, не підтверджені належними та допустимими доказами, як того вимагають приписи ст.ст.10, 11 ЦПК України. Крім того, судом встановлено, що на виконання укладеного договору купівлі-продажу сторони вчинили певні дії. Так, відповідачка під час укладання договору передала позивачці грошові кошти за частину придбаного будинку, а в подальшому виготовила державний акт на право власності на земельну ділянку у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст. 10, ч.1 ст. 11, ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порушення вищенаведених вимог процесуального закону позивач не довела обставин, на які посилалася як на підставу своїх вимог і з якими закон пов'язує визнання правочину недійсним. Крім того, ст.257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а ст.261 цього ж кодексу встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд звертає увагу на те, що на протязі більш одного року після виявлення відсутності правовстановлюючих документів на будинок позивачка [PERSON] до суду з позовом про визнання його недійсним не зверталася. Тому суд приходить до висновку, що укладання договору купівлі-продажу будинку між сторонами було спрямоване на настання реальних наслідків. Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу частини будинку від 08.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1423, є безпідставними і в їх задоволенні належить відмовити.

Outcome: dismissed