Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачі звернулися в суд з позовом в якому вказали, що вони є власниками квартири [ADDRESS]. В зазначеній квартирі позивачі мешкають самі. В вересні 2008 року відповідач [PERSON] був зареєстрований за адресою квартири позивачів, деякий час проживав в квартирі, але на протязі останніх десяти років відповідач [PERSON] за адресою своєї реєстрації не проживає, фактично втратив родинні зв'язки із своїми батьками, стосунків із ними не підтримує. Продовжуючи бути зареєстрованим за адресою квартири, відповідач перешкоджає позивачам користуватись своєю власністю оскільки позивачам нараховують комунальні платежі відповідно до зареєстрованих осіб, позивачі не можуть оформити житлову субсидію тощо. Будь-які договірні відносини щодо користування житловим приміщенням між позивачами та відповідачем відсутні, відповідач не є членом сім'ї позивачів в сенсі вимог ст.64 Житлового Кодексу України та Сімейного Кодексу України. В добровільному порядку відповідач зніматись з реєстраційного обліку за адресою квартири, що належить позивачам, не бажає у зв'язку з чим позивачі звертаються до суду за захистом своїх прав. \~ \~ \~ \~В звязку з чим, просять суд, постановити рішення згідно якого, вважати [PERSON] як такого, що втратив право користування квартирою № 1 будинку №75 по вул.. Гагаріна смт. Якимівка Запорізької області. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. \~ \~ \~ \~В судове засідання [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. \~ \~ \~ \~В судове засідання [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про місце, час проведення судового засідання, про причини не явки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивачки, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого КП «Якимівське бюро технічної інвентаризації» від 30 вересня 2008 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. З вересня 2008 року відповідач [PERSON] був зареєстрований за вищевказаною адресою у квартирі, що належить позивачам. Відповідно до довідки квартальної, завіреної Якимівською селищною радою Запорізької області, відповідач [PERSON] більше двох років за адресою реєстрації не проживає. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном у вигляді житлового приміщення, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод. Згідно з ч. 1,2 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно д ост. 7 Закону України\~"Про\~свободу пересування\~та вільний\~вибір місця\~проживання в\~Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Виходячи з того, що Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71,72,116,156 ЖК України;;an=843459">ст. 405 ЦК України). Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі N 6-57цс11. За таких обставин суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved