Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Феодосійської міської ради про визнання за нею право власності на 16/25 частки домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] за життя, а саме 22.10.2010 року, склала на користь позивачки заповіт, відповідно до якого заповіла їй усе своє майно. 02.07.2012 року після смерті [PERSON], відкрилася спадщина, яка складається із 16/25 частки домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Так, [PERSON] належало 12/25 частки зазначеного домоволодіння на підставі договору дарування, засвідченого нотаріусом Феодосійської Держнотконторої 19.03.1966 року, реєстр № 892, 4/25 частки на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.07.1981 року, реєстр № 2633. Право власності на частку в зазначеному домоволодінні було зареєстровано КП ФМ БРТІ. Позивачка, як спадкоємець за заповітом, протягом шести місяців звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.09.2012 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 16/25 частки домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], оскільки на підставі рішення Феодосійського міського суду припинено право власності [PERSON] на 1/5 (5/25) частки зазначеного домоволодіння, внаслідок чого змінився розмір часток усіх співвласників, а тому неможливо встановити розмір частки житлового будинку, яка належала [PERSON]. У зв'язку з неможливістю отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса позивачка вимушена звернутися до суду. Позивачка до суду не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги повністю підтримує. Представник відповідача Феодосійської міської ради до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, про причини не явки суд не повідомив. Третя особа - Перша Феодосійська державна нотаріальна контора, в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Третя особа - КП ФМ БРТІ до суду не з'явилася надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Третя особа - [PERSON] до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуюче наведене суд, вважає можливим розглянути справу у заочному порядку, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає установленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] належало 16/25 частки домоволодіння [ADDRESS], а саме: 12/25 частки зазначеного домоволодіння - на підставі договору дарування, засвідченого нотаріусом Феодосійської Держнотконторої 19.03.1966 року, реєстр № 892, 4/25 частки - на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.07.1981 року, реєстр № 2633 (а.с.52-54,57). На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 28.09.2012 року, реєстровий номер № 2076 приватним нотаріусом Феодосійського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] належить 4/25 домоволодіння [ADDRESS] (а.с.58, 62). Право власності [PERSON] на 1/5 частку домоволодіння [ADDRESS] припинено на підставі рішення Феодосійського міського суду від 17.05.2013 року, яке набрало законної сили (а.с.56). [PERSON] помер [INFO] року. [PERSON] за життя, а саме 22.10.2010 року, склала на користь позивачки заповіт, реєстр за № 2854, відповідно до якого заповіла їй усе своє майно, яке буде належить їй на час смерті (а.с. 51). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.07.2012 року (а.с. 49). Після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу № 720/2012 (а.с.49- 60), з якої вбачається, що 20 листопада 2012 року із заявою про прийняття спадщини звернулася позивачка [PERSON] (а.с.47). 20 листопада 2012 року чоловік спадкодавця - [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини (а.с.48). 10 вересня 2013 року позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.09.2013 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 16/25 частки домоволодіння [ADDRESS], оскільки згідно рішення Феодосійського міського суду від 17.05.2013 року, припинено право власності [PERSON] на 1/5 частку зазначеного домоволодіння, внаслідок чого змінився розмір часток усіх співвласників, у зв'язку з чим, не можливо визначити розмір частки житлового будинку, яка належить [PERSON] (а.с.60). Статтею 349 ЦК України передбачено, що у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Відповідно до ст.ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до частин 2, 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи наведене, те що спадкодавець набула право власності на 16/25 частку домоволодіння [ADDRESS], Україна, позивачка, як спадкоємець за заповітом, протягом шестимісячного строку звернулася із заявою про прийняття спадщини, а потім із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, інші особи із заявами про прийняття спадщини не зверталися, відсутні відомості про реєстрацію припинення права власності [PERSON], перерахунок часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння не здійснювався, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні 13.01.2014 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення, повний текст рішення виготовлений 16.01.2014 року.

Outcome: approved