Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 10.05.2013 року між позивачкою та відповідачкою [PERSON] укладено договір позики, згідно якого [PERSON] взяла в борг у [PERSON] кошти в розмірі 1700 грн. 00 коп. Відповідно до боргової розписки, відповідачка повинна повернути позивачці [PERSON] борг до 13.08.2013 року. До цього часу відповідачка борг не повернула. У зв»язку з несвоєчасним поверненням боргу, позивачці завдана моральна шкода, яку вона оцінює у 700 грн. і яка полягає у переживаннях, які негативно позначились на її здоров»ї. Позивачка прохає стягнути на її користь з [PERSON] борг за договором позики в розмірі 1700,00 грн., моральну шкоду 700,00 грн., витрати понесені по оплаті правової допомоги 350,00 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, додавши, що спочатку вона позичила відповідачці 1200 грн., про що остання написала боргову розписку. А надалі, вона, позивачка, позичила відповідачці [PERSON] ще 500 грн., про що позивачка [PERSON] власноручно вписала в борговій розписці прописом суму 500 грн. Позивачка прохала позов задовольнити повністю. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, мотивуючи тим, що борг в сумі 1200 грн. вона повернула позивачці, а борг в розмірі 500 грн. у позивачки не брала. При цьому підтвердила, що боргова розписка на суму 1200 грн. нею написана власноручно, а суму 500 грн. (цифрами) вона в розписці не дописувала. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності, приходить до слідуючого. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 526, 527, 530, 610, 625, 1050 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, боржник зобов»язаний виконувати свій обов»язок, якщо у зобов»язанні встановлений строк( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), порушення зобов»язання є його невиконанням, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 1046,1047 за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як матеріалами справи, поясненнями сторін, так і борговою розпискою доведено, що позивачка [PERSON]. 10.05.2013 року позичила відповідачці [PERSON] 1200 грн. В обумовлений термін [PERSON] позику не повернула, про що доводить наявність боргової розписки у позивача на суму 1200 грн.. Доказів про повернення позивачці [PERSON] боргу відповідачкою не надано. Щодо надання позивачкою позики [PERSON] в розмірі 500,00 грн., то дані обставини не підтверджуються матеріалами справи та спростовуються поясненнями самої позивачки, яка пояснила, що власноручно дописала в борговій розписці прописом суму 500 грн.. Тому, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині частково в розмірі 1200,00 грн. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» позивачкою не надано докази, мотивовано не надано пояснень, щодо підтвердження факту заподіяння їй моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні Таким чином, суд вважає, що в цій частині позову необхідно відмовити. Також суд находить необхідним на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача стягнути на користь позивачки витрати понесені на правову допомогу, та стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір, так як позивачка є інвалідом 2-ї групи, в зв»язку з чим звільнена від сплати судового збору.

Outcome: partial