overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що знаходиться з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 20 січня 2001 р. Від шлюб мають дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, не зійшлися характером та поглядами на життя, у зв'язку з чим між сторонами постійно виникають суперечки та свари. Тому позивачка звернулася до суду з вимогою розірвати зареєстрований шлюб. Позивачка надала суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у поданій заяві просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладений 20 січня 2001 р. та зареєстрований Сумським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського обласного управління юстиції, актовий запис № 25 /а.с.4/. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] /а.с.5,6/. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 110 цього ж кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім"ї є неможливим. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати за вказаними позивачем причинами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що знаходиться з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 22 жовтня 1993 р. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини підтримувалися до 2010 р. Причиною розірвання шлюбу є відсутність шлюбних відносин, наявність непорозумінь з різних питань життя та побуту. Відповідач принижує та ображає позивачку, у зв'язку з чим втрачено почуття любові. Тому позивачка звернулася до суду з вимогою розірвати зареєстрований шлюб. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, на розірвання шлюбу згоден. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладений 22 жовтня 1993 р. та зареєстрований в Відділі реєстрації актів цивільного стану міськвиконкому м. Суми, актовий запис № 1908 /а.с.6/. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 110 цього ж кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім"ї є неможливим. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати за вказаними позивачкою причинами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що знаходиться з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 25 листопада 2006 р., зареєстрований у міському управлінні юстиції Сумської області. Від даного шлюбу мають дітей: доньку, [PERSON], [INFO] та сина, [PERSON], [INFO]. Оскільки спільне життя з відповідачем не склалося, втрачено повага і почуття любові, відповідач агресивно відноситься до дітей, позивачка звернулася до суду з вимогою розірвати зареєстрований шлюб, та залишити малолітніх дітей з нею. Позивачка просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання до суду не з'явився, заяв та клопотань не надавав. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладений 25 листопада 2006 р. та зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 2411 /а.с.5/. Від даного шлюбу мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] /а.с.6,7/. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 110 цього ж кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім"ї є неможливим. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати за вказаними позивачем причинами. Оскільки відповідач не надав заперечення на позовну заяву, суд вважає на необхідним залишити спільних дітей проживати з позивачкою. Згідно ч.5 ст.295 ЦК України прізвище фізичної особи може бути змінене відповідно до закону у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що знаходиться з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 28 квітня 1990 р. виконкомом Успенської сільської ради Буринського району Сумської області, та зроблено актовий запис № 06. Спільне життя з відповідачем не склалося, кожен із сторін має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблеми, не здатен підтримувати моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Тому позивачка звернулася до суду з вимогою розірвати зареєстрований шлюб. Позивачка надала суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не з'явився, заяв та клопотань не надавав. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладений 28 квітня 1990 р. та зареєстрований виконкомом Успенської сільської ради Буринського району Сумської області, актовий запис № 6 /а.с.5/. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 110 цього ж кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім"ї є неможливим. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати за вказаними позивачем причинами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що знаходиться з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 29 серпня 2006 р. Спільне життя з відповідачем не склалося, втрачено почуття любові, поваги один до одного, спільне господарство не ведеться. Тому позивачка звернулася до суду з вимогою розірвати зареєстрований шлюб. Позивачка надала суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не з'явився, заяв та клопотань не надавав. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладений 29 серпня 2006 р. та зареєстрований виконавчим комітетом Яструбинської сільської ради Сумського району Сумської області, актовий запис № 05 /а.с.3/. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 110 цього ж кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім"ї є неможливим. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати за вказаними позивачем причинами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 06 листопада 1999 р. Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. З початку 2014 р. подружжя проживає окремо, так як спільне життя не склалося. Шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. У сторін зовсім протилежні погляди на сімейне життя. Після розірвання шлюбу, спільні діти залишаться проживати з позивачкою. Враховуючи викладене, позивачка просить суд розірвати шлюб. Згідно письмової заяви, позивачка просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у поданій заяві просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладений 06 листопада 1999 р. та зареєстрований Краснодонським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 302 /а.с.4/. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] /а.с.5,6/. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 110 цього ж кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім"ї є неможливим. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати за вказаними позивачем причинами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 08 серпня 1998 р. Підставою розірвання шлюбу є подружня зрада відповідача, через що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Фактичні шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Тому позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. У письмовій заяві, позивачка просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав, просить справу розглядати у його відсутність. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладений 08 серпня 1998 р. та зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Зарічного райвиконкому м. Суми, актовий запис № 236 /а.с.5/. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина: [PERSON], [INFO] /а.с.3/. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 110 цього ж кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім"ї є неможливим. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати за вказаними позивачем причинами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-08 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 10 серпня 2012 р. Від спільного подружнього життя мають дітей: сина, [PERSON], [INFO] та доньку, [PERSON], [INFO]. На даний час позивачка з відповідачем не проживає разом, оскільки не виконуються обов'язки чоловіка і батька. Тому позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. У письмовій заяві, позивачка просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, та просить справу розглядати у його відсутність. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладений 10 серпня 2012 р. та зареєстрований виконкомом Піщанської сільської ради Ковпаківського району міста Суми, актовий запис № 44 /а.с.5/. Від шлюбу мають дітей: сина, [PERSON], [INFO], доньку, [PERSON], [INFO]. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 110 цього ж кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім"ї є неможливим. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати за вказаними позивачем причинами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 11 травня 2007 р. Від спільного подружнього життя мають доньку, [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через проживання відповідача в іншому місті, не бажання спілкуватися, підтримувати будь-які стосунки що й привело до розпаду сім'ї. Сімейні відносини з відповідачем припинені з травня 2010 р., спільне господарство не ведеться. Тому позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. У письмовій заяві, позивачка просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не з'явився. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладений 11 травня 2007 р. та зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 595 /а.с.3/. Від шлюбу неповнолітніх дітей, не мають. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 110 цього ж кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім"ї є неможливим. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати за вказаними позивачем причинами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 14 вересня 2012 р. На даний час сім'я розпалася, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї стали неприязні відносини. Майновий спір між сторонами відсутній. Тому позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Від позивачки надійшла письмова заява, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не з'явився. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладений 14 вересня 2012 р. та зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 145. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 110 цього ж кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім"ї є неможливим. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати за вказаними позивачем причинами.

Outcome: approved