Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство „Дельта Банк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 7408 грн. 65 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що згідно з договором №001-22022-260707 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 26 липня 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є позивач, надало відповідачці [PERSON] кредит в сумі 30000 грн., шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії. Відповідно до умов укладеного договору відповідачка зобов'язалася щомісяця в строки, визначені Правилами здійснення операцій за картковими рахунками (далі - Правила), здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Проте відповідачка порушила свої зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 20 жовтня 2013 року нею допущена заборгованість по кредиту перед позивачем у розмірі 7408 грн. 65 коп., тому позивач просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості, а також понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп. В судове засідання представник позивача не з'явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримуючи позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] на повторні виклики в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, що вбачається із наявних у справі письмових повідомлень про вручення їй рекомендованих поштових відправлень. Повідомлення про причини неявки від неї не надійшло, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26 липня 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» та відповідачкою по справі [PERSON] був укладений договір №001-22022-260707 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідно до п.1.5 вказаного договору кошти кредитної лінії та власні кошти відповідача (за договором - держатель) використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються держателем у суб'єктів господарювання, та зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за цим договором, та вчинення інших операцій, які не заборонені діючим законодавством України. Згідно з п.2.1. договору моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Відповідно до умов договору держатель картки зобов'язаний щомісяця, в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць, у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Як вбачається з наявної у справі копії витягу із Статуту публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», воно є правонаступником всіх прав та обов'язків товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта». Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 530 цього Кодексу якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610-612 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 цього Кодексу, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що відповідачка не виконала взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого допустила заборгованість перед позивачем по кредиту, яка станом на 20 жовтня 2013 року склала 7408 грн. 65 коп. Розмір вказаної заборгованості підтверджується наявним в матеріалах справи письмовим розрахунком. Враховуючи наведене, суд доходить до висновку про доведеність невиконання [PERSON] зобов'язань перед позивачем та про доведеність позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Такі витрати, понесені позивачем, складають розмір 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved