Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 22 листопада 2013 року між ПАТ Платинум Банк і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №1314/5084CLВPS, згідно якого відповідачу було надано кредит на суму 11500 грн. 00 коп. 21.07.2015 року між ПАТ Платинум Банк та ТОВ Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів було укладено договір факторингу №20150721-Г, у відповідності до умов якого ПАТ Платинум Банк відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належить ПАТ Платинум Банк, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Згідно умов кредитного договору, позичальник зобов'язується повернути кредит, сплати процентів за користування кредитом та виконати іншу зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідач не виконав свого обов'язку та перестав повертати кредит в строки, передбачені кредитним договором, тому має непогашену заборгованість перед ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів за кредитним договором №1314/5084CLВPS в сумі 13438 грн. 42 коп. Позивач не забезпечив участь свого представника в судовому засіданні, надіслав суду додаткові пояснення та клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника. Відповідач та його представник\~ в судове засідання не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, від представника\~ позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність, в якому він також просить суд застосувати строки позовної давності щодо стягнення пені. Суд ухвалив розгляд справи провести у відсутність сторін, без фіксування ходу судового засідання технічним засобом, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно норм ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.\~Відповідно до\~\~ст.1054 ЦК України\~\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Дослідивши позовну заяву та письмові докази по справі, суд встановив слідуючі обставини справи і визначив відповідні їм правовідносини. 22 листопада 2013 року між ПАТ Платинум Банк і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №1314/5084CLВPS, згідно якого відповідачу було надано кредит на суму 11 500 грн. (а.с.8). Згідно умов кредитного договору позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати іншу зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. 21.07.2015 року між ПАТ Платинум Банк та ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів було укладено договір факторингу №20150721-Г, у відповідності до умов якого ПАТ Платинум Банк відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належить ПАТ Платинум Банк, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача (а.с. 20-22). Відповідач не виконав свого кредитного зобов»язання та перестав повертати кредит в строки, передбачені кредитним договором, а тому має непогашену заборгованість перед ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів за кредитним договором №1314/5084CLВPS в сумі 13438 грн. 42 коп., яка складається з наступного: 8396,61 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 2078,46 заборгованість по процентам та комісією; 2963,35 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості, що підтверджується випискою з особових рахунків (а.с. 12-16). Нормами ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення поверненнячергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового поверненнячастини кредиту, що залишилась\~ та сплати процентів. Позивачем надсилалося на адресу відповідачки повідомлення про відступлення права грошової вимоги (а.с.17), а також повідомлення про зміну умов кредитного договору та порядок погашення заборгованості (а.с.18), але відповідач ніяким чином на листи не відреагував. На час розгляду справи в суді відповідач не подав доказів виконання ним кредитного\~ зобов'язання, альтернативного розрахунку заборгованості не представив. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З урахуванням встановлених обставин справи і відповідних їм правовідносин, суд вважає, що відповідач порушив вимоги ст.ст. 526,530 ЦК України і не виконав умов кредитного договору. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки боргу за кредитом в частині основного боргу та заборгованості по відсоткам і комісії є обгрунтованими. Підстав для звільнення відповідача від виконання зобовязань за\~ договором судом не встановлено. У відповідності до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується в тому числі і неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення зобов'язання. сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України. Відповідно до ч.1\~ ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватись спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю, частиною 2 цієї статті Кодексу визначено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Пунктом 4.3 Договору сторони між собою визначили, що у разі прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,3% від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування кредиту, та/або від несплаченої частини суми кредиту за кожний день прострочення. До позовної заяви позивачем надано виписку по особовим рахункам відповідача в період з 22.11.2013 року по 03.02.2016 року, в якій зазначено, що пеня за вказаний період складає 2963,35 грн (а.с. 12-16). Судом встановлено, що розмір основного боргу відповідача перед позивачем складає 8396,61 грн., заборгованість по процентам та комісією 2078,46 грн., пеня 2963, грн., отже пеня нарахована за проміжок часу з 22.11.2013 року по 03.02.2016 року. Представник відповідача подав заяву, в якій просить застосувати строк позовної давності щодо сятгнення пені, заперечень по суті позову і розміру заборгованості не подав, з чого суд робить висновок про те, що відовідач фактично погодився із заявленим позовом. Оскільки представник відповідача подав заяву про застосування строку позовної давності щодо стягнення пені, то суд зобов'язаний застосувати наслідки пропуску позовної давності, згідно положень ст.ст. 262,267 ЦК України, які визначають, що заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності й що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, отже суд застосовує скорочений строк позовної давності для нарахування неустойки (пені). Позовна заява надіслана позивачем 27.02.2016 року, згідно інформації із інтернет-сервісу Укрпошти, у зв'язку з чим пеня на користь відповідача стягується за період 1 року до моменту подання позову до суду, тобто з 27.02.2015 року. Загальна сума нарахованої пені за 1 рік, згідно поданого відповідачем розрахунку (а.с.16), становить 2963,35 - 950,87 грн. = 2012,48, й суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає саме ця сума пені. Таким чином, сукупна сума заборгованості по кредитному договору складає: 8396,61 грн. (заборгованість за основною сумою боргу) + 2078,46 грн. (заборгованість та процентами та комісією) + 2012,48 грн. (пеня за порушення графіку погашення заборгованості) = 12 487,55 грн. Крім того, відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відшкодування документально підтверджених (а.с.4) судових витрат понесених позивачем у сумі 1378 грн.

Outcome: partial