Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернулась до суду з позовом де вказує, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Харківського районного суду Харківської області від 08 лютого 2017 року. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Після припинення шлюбних відносин відповідач долею дитини не цікавиться, допомогу на утримання доньки надає не регулярно, цієї допомоги на утримання дитини не достатньо. Тому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала і просила задовольнити у повному обсязі. Також пояснила, що донька потребує додаткового харчування, вона відвідує додаткові заняття з англійської мови, тому вважає, що аліментів у розмірі 1000 грн. буде достатньо для її утримання. Відповідач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково і пояснив, що він на теперішній час не працює, стабільного доходу не має, а тому взмозі надавати допомогу на утримання доньки у розмірі 350 грн. щомісячно. До того, він щомісячно надає донці допомогу у розмірі не менш 200 грн., купує їй подарунки. Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на наступне. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Судом встановлено, що сторони перебували в юридичному шлюбі, який був розірваний рішенням Харківського районного суду Харківської області від 08 лютого 2017 року. Від цього шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження якої записаний відповідач (а.с.8). У судовому засіданні встановлено, що після припинення між сторонами шлюбних відносин, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини надає не регулярно, участі у вихованні доньки не приймає. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд, враховує матеріальний стан та стан здоров"я як дитини так і відповідача, який не працює, неповнолітніх та непрацездатних утриманців не має. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 500 грн. щомісячно. Оскільки при зверненні до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 640 грн, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави з відповідача. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial