Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17.10.2007 року в Міньковецькій сільській раді, Андрушівського району, Житомирської області, актовий запис № 4 та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на дитину. Посилалась на те, що реєструючи шлюб мала намір створити сім`ю на довгі роки, однак сподівання не справдились. З часом в сімейному житті почалися негаразди, сварки на грунті побутових умов, внаслідок чого подружжя припинило спільне проживання остаточно та не має спільного бюджету. Вважає подальше збереження сім?ї не можливим. Діти знаходяться на утриманні позивача, відповідач надає незначну матеріальну допомогу, працює не офіційно та має дохід, інших утриманців не має, а тому просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з вищезазначених підстав та просила позов задовольнити, зазначивши при цьому, що сім"я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер та на її утриманні повністю знаходяться її діти. Відповідач зазначила, що відповідач відноситься до неї як до речі, яка є його власністю, застосовує фізичне, психологічне та економічне насильство щодо неї. Вона неодноразово хотіла шлюб розірвати, але на даний час її рішення є остаточним, тому на розірванні шлюбу вона наполягає і примирення вважає неможливим. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав повністю, однак в подальшому при розгляді справи по суті заперечив проти розірвання шлюбу, вважаючи можливим надати їм строк на примирення. Щодо стягнення аліментів позовні вимоги не визнав та пояснив, що і без рішення суду надавав кошти на утримання своїх дітей. На даний час він не працює, дружина працює, а дітей глядить його мати, яка проживає разом з ними. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб 17.10.2007 року в Міньковецькій сільській раді, Андрушівського району, Житомирської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.4). Відповідач є батьком дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.5-6). Згідно довідки Павелківської сільської ради № 602 від 26.09.2017 року [PERSON] зареєстрована та проживає разом зі своїми дітьми в с. Павелки, вул. Центральна, 37, Андрушівського району та на її повному утриманні знаходяться її діти (а.с.7). Відповідно до ч.3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. З пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем не бажає, посилаючись на те, що неодноразово давала такий шанс, однак поведінка чоловіка не змінюється, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, і збереження шлюбу\~\~ суперечило б\~\~\~\~інтересам одного з них, що мають істотне значення, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Виходячи із наведеного та враховуючи, що справа в суді розглядається три місяці і за цей час відповідач не знайшов порозуміння з позивачкою, суд не знайшов підстав для надання сторонам строку для примирення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи, що діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, про що свідчить довідка сільської ради, яка відповідачем не спростована, суд вважає, що з відповідача повинні утримуватись аліменти на їх утримання на користь позивача. Відповідно до\~ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно позивачу за її бажанням залишається прізвище - [PERSON].

Outcome: approved