Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] її чоловіка [PERSON] , на 1/6 частину земельної частки (паю) розміром 5,36 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства агрофірма «Данилівська» та належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 22.02.2000 р. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у виді вищезазначеної земельної ділянки, частина якої була успадкована відповідачем, як спадкоємцем за заповітом. Однак, позивач, будучи непрацездатною дружиною померлого, має право на обов`язкову частку у спадщині, у зв`язку з чим звернулась до суду з вказаним позовом. Однак, звернувшись до нотаріуса з питанням оформлення спадщини, отримав відмову у оформленні спадщини через відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку пай. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримає в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, подавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позов не заперечує. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного. Відповідно до положень ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ч.1.2. ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб; власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності". Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , з яким позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1978 р. і до дня його смерті. За життя [PERSON] набув право на земельну частку (пай) розміром 5,36 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП агрофірми «Данилівська», що стверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 22.02.2000 р., виданим Васильківською районною державною адміністрацією на підставі рішення від 17.02. 2000 р. № 90. [PERSON] заповів належну йому вищевказану земельну ділянку [PERSON] , про що свідчить Заповіт від 31.07.2017 р. посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Тернюк Є.В. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05.03.2019 р. у справі № 362/6783/18 за відповідачем було визнано право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 5,36 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП агрофірми «Данилівська» та належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 22.02.2000 р. Постановою Київського апеляційного суду від 05.06.2019 р., рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05.03.2019 р. скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги відповідача задоволено частково та визнано за нею право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , на 5/6 земельної частки (паю) розміром 5,36 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП агрофірми «Данилівська» та належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 22.02.2000 р. Вказаною постановою встановлено, що позивач відповідно до статті 1241 ЦК України як непрацездатна вдова має право на обов`язкову частку в спадщині, яка становить половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом, а саме 1/6 земельної частки (паю). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не допускаються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У зв`язку з зазначеним, вказані обставини, що встановлені постановою Київського апеляційного суду від 05.06.2019 р. - доказуванню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦПК України, право на обов`язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до ст. 75 СК України непрацездатними вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І,ІІ чи ІІІ групи. На час смерті чоловіка позивача [PERSON] , остання була пенсіонером за віком з 21.05.2008 р. відповідно до статті 26 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції чинній на момент отримання нею пенсійного посвідчення. Так, відповідно до статті 26 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції 2008 р. особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками 55 років та наявності страхового стажу не менше п`яти років. Відтак, судом достовірно встановлено право позивача на обов`язкову частку у спадщині після смерті її чоловіка, яка складає 1/6 частину. Дослідивши матеріали витребуваної спадкової справи №11/2018 до майна померлого [PERSON] , судом встановлено, що позивач прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву, але через те, що у неї відсутній оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) вона не має можливості оформити в установленому порядку спадщину. Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30.05.2008 р. № 7. Відповідно до довідки Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області від 08.08.2018 р. № 860 згідно карти розподілу земельних часток (паїв) ділянка № [NUMBER] площею 2,1892 га та території Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області належала [PERSON] згідно сертифікату [NUMBER]. Як роз`яснює п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Таким чином, судом достовірно встановлено правомірність набуття померлим [PERSON] за життя права власності на спірну земельну ділянку, та право позивача на обов`язкову часту у спадщині, розмір якої складає 1/6 частку вказаної земельної ділянки, а відсутність належного правовстановлюючого документу не може бути перешкодою в оформленні її спадкових прав, тому позов підлягає задоволенню. На підставі

Outcome: approved