Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали до суду позов до Жовтанецької сільської ради Кам"янка-Бузького району Львівської області про визнання права на частку у спільному майні. В обґрунтування заявлених вимог зазначають, що вони є членами колгоспного двору, що по [ADDRESS], головою якого є їх батько [PERSON] і кожен з них має частку в майні цього колгоспного двору. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] просять суд прийняти їх відмову від належних часток в будинку господарських спорудах та земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що розташовані по вище вказані адресі. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] просять визнати з ними право власності на житловий будинок, господарські споруди та земельну ділянку в [ADDRESS] по 1/3 частці за кожним. В судове засідання позивачі не з'явились, [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали суду уточнені позовні вимоги та заяву про розгляд справи в їх відсутність. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника, з приводу задоволення позову заперечень не мають. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. З витягу погосподарської книги Жовтанецької сільської ради за 1986-1990 роки вбачається, що за №? 304 в [ADDRESS] рахувалось будинковолодіння [PERSON] В даному господарстві станом на 15.07.1988 року проживали та були прописані: [PERSON] - голова двору, [PERSON], дружина, сини- [PERSON], [PERSON], невістка - [PERSON], внук - [PERSON] Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р. чинній на час виникнення спірних правовідностин) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно до ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, позивачі є співвласниками будинку, що по [ADDRESS] і кожному з них, як членам колишнього колгоспного двору, належить по 1/6 частці вказаного будинку. До 01 січня 2013 р. Державна реєстрація права особи на частку у майні колгоспного двору здійснювалась МБТІ відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року на підставі рішення, яке виносилось сільською радою про розподіл часток майна колгоспного двору. З 1 січня 2013 року право власності на нерухоме майно посвідчуються на загальних засадах, свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно вимог, які визначені ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор з 01.01.2013 року, не посвідчує прав власності на об'єкт нерухомого майна та не видає свідоцтва про права власності на підставі рішення сільської ради про розподіл часток майна колгоспного двору між його співвласниками. Судом встановлено, що рішення про розподіл часток майна вищевказаного колгоспного двору між його членами Жовтанецька сільська рада не виносила і державна реєстрація прав власності їх часток не здійснювалась. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] просять суд прийняти їх відмову від належних їм часток в колишньому колгоспному дворі. Відповідно до п .2 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. А згідно з ч. 1 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Згідно ч. 3 цієї ж статті 347 ЦК у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державний реєстрації, право власності на нього - 2 - припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру. Оскільки, частки позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно на їх ім'я не зареєстровані, тому звертатися до державного реєстратора з заявою про відмову від права власності на належну частку у вищезазначеному майні колгоспного двору не потрібно. Відповідно до ст. 121 УК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) володіння користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх члені двору. Таким чином, суд вважає за можливе прийняти відмову позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та відповідно визнати за останніми право власності на колишній колгоспний двір, виходячи з рівності часток та з врахуванням часток від яких відмовились інші співвласники - по 1/3 частці за кожним.

Outcome: approved