Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до заяви від 02.10.2017 р., позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 12 000 гривень щомісячно, до досягнення сином повноліття. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що з 23 жовтня 2004 р. по 27 травня 2010 р. перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], який на даний час проживає з матір'ю. Всі обов'язки по утриманню та вихованню дитини покладені на позивача. Батько дитини не надає регулярну матеріальну допомогу на утримання сина, в зв'язку з чим позивач просить стягнути аліменти у судовому порядку. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги [PERSON] підтримали в повному обсязі і просили суд позов задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 12 000 гривень щомісяця, починаючи стягнення з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що батько має достатні доходи для сплати аліментів в такому розмірі, а також корпоративні права. Відповідач та його представник в судовому засіданні визнали позов частково, не заперечували проти стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина, однак заперечили проти заявленого позивачем розміру аліментів. Відповідач зазначив, що на його утриманні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей, а тому сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі він не має змоги, з огляду на розмір доходів, які він отримує. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні достовірно встановлено, що з 23 жовтня 2004 р. сторони перебували у шлюбі. Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва шлюб між сторонами було розірвано, на підставі чого в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №225 від 27.05.2010 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. На час розгляду судом справи неповнолітня дитина проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні. Суду не надано доказів, що відповідач надає постійну, регулярну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів у даній справі суд враховує матеріальне становище позивача, яка отримує дохід близько 10000 гривень, та розмір витрат, які необхідно здійснити на неповнолітню дитину відповідного віку щомісяця. Також суд враховує матеріальне становище відповідача, який працює, має постійний дохід в розмірі 3723 гривень, є особою працездатного віку, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Суд не може прийняти до уваги посилання позивача та її представника на значні доходи відповідача від підприємницької діяльності, а також інші доходи, наявні у відповідача, оскільки вони спростовуються наданими [PERSON] банківськими виписками, а також наявність інших доходів не підтверджується зібраними у справі доказами. Відповідно до вимог чинного законодавства, що регулює даний вид правовідносин, утримання неповнолітніх дітей є обов»язком обох батьків, і він не може бути покладений лише на батька або матір в частині повного забезпечення життєдіяльності неповнолітньої дитини. Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1 500 гривень щомісячно. Оскільки суду з боку позивача не надано доказів на підтвердження розміру витрат, які вона несе на утримання неповнолітнього сина, а також зважаючи на розмір доходу, який отримує відповідач суд вважає, що розмір аліментів, пред»явлений до стягнення з відповідача, є необгрунтований і недоведений позивачем, в зв»язку з чим в цій частині у задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в доход держави.

Outcome: partial