Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка з відповідачем двічі були одружені. Вперше зареєстрували шлюб 19 листопада 1992 року і прожили в шлюбі до 1996 року. Після розірвання шлюбу на один місяць припинили шлюбно-сімейні відносини, але помирились і жили без реєстрації шлюбу до вересня 1999 року. 14 вересня 1999 року вдруге одружилась з відповідачем, що зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 121. У них від шлюбу народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Відповідач подав заяву на розлучення і справа про розірвання шлюбу знаходиться в провадженні Виноградівського районного суду, призначена до розгляду на 21 грудня 2018 року. Сімейне життя між ними не ладиться. Відповідач негідно поводиться в шлюбі, зраджує подружню вірність, створив їй навмисно нестерпні умови проживання в квартирі, змушена була перейти жити до батьків в с. Широке. Така поведінка чоловіка негативно впливає на її стан здоров`я. Залишилась без житла, засобів існування та матеріального забезпечення. Після народження другого сина захворіла. Діагноз захворювання: системний червоний вовчак, підгострий перебіг, І ст. активності з ураженням шкіри (рецидивуюча еритема), суглобів (рецидивуючий поліартрит, СФН 0 ), м`язів (міалгічний синдром), нирок (персистуюча протеїнурія, ХНН 0), периферичної нервової системи (полінейропатія нижніх кінцівок), судин (сітчате ліве до), РЕС (лімфоаденопатія), синдром Шегрена, генітальний ендометріоз. аденоміоз матки. НПЗС-залежна гастропатія. Хронічний гіпомоторний коліт, фаза нестійкої ремісії. Доліхосигма. Позивачка вказує, що за час перебування в шлюбі займалась вихованням дітей, дуже часто хворіла, але завжди в роботі помагала чоловіку (працювала в магазині). Відповідач є матеріально забезпеченим, працює начальником відділу з комп`ютерного забезпечення товариства з обмеженої відповідальністю «ДЖЕНТЕРМ Україна». Середньомісячний заробіток його приблизно становить 35 000 гривень. Крім того він займається підприємницькою діяльністю, надає послуги по обслуговуванню комп`ютерної техніки, встановлює та розробляє комп`ютерні програми. Середньомісячний його дохід як приватного підприємця приблизно становить суму 50 000 гривень. У нього на праві власності є квартира [ADDRESS] , яку успадкував після смерті матері і в якій вони постійно проживали та за час спільного проживання зробили євроремонт . Крім того, за час шлюбу вони купили автомобіль марки «АУДІ» за 14 800 доларів США, який зареєстрований за відповідачем та побудували гараж. За чоловіком зареєстрований мотоцикл вартістю 5000 доларів. Усім користується лише відповідач, а позивачку позбавив будь-якого доступу як до квартири так і до майна. На теперішній час позивачка не працює, є інвалідом III групи, внаслідок загального захворювання, одержує пенсію за віком в сумі 1452 гривні, інших джерел доходів не має, її матеріальне становище є вкрай нужденним. У зв`язку з наведеним позивачка звернулася до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі по 10 000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви в суд. Представник відповідача [PERSON] адвокат Свида В.І. подав до суду відзив на позовну заяву, який обгрунтовує тим, що відповідач з правовою оцінкою обставини, наданої позивачем, не погоджується, оскільки в позові відсутні відомості про майно, яке належить на праві власності позивачці та доходи які отримує позивачка від земельної ділянки в с. Широке. Відповідач вважає, що в даній справі відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача щодо розірвання шлюбу, розміром його заробітної плати та іншими обставинами, які зазначені в позові, - та заявленим в позові розміром аліментів. Закон не передбачає урівнення матеріального стану дружини та чоловіка. Та обставина, що позивач виховував дітей, вів домашнє господарство, не є достатньою та обгрунтованою підставою для стягнення аліментів саме в такому заявленому в позові розмірі. Відповідач матеріально підтримує двох спільних з позивачкою дітей. Позивач отримує пенсію в сумі 1452 грн., що на 45 грн. менше прожиткового мінімуму до 30 червня 2019, на 112 грн. менше - до 30 листопада 2019, на 186 грн. менше до 31 грудня 2019. Відповідач, зважаючи на те, що позивачка не шукає роботу ні по спеціальності, ні іншу посильну роботу за погодженням з Виноградівською МСЕК, і на думку відповідача отримує додаткові доходи з нерухомості в с. Широке, - згідний сплачувати позивачці аліменти щомісяця в розмірі 300 грн. Сторони будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явилися, справу розглянуто у відсутності сторін за участю їх представників. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві та просила суд такі задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних міркувань. Між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини, врегульовані Сімейним кодексом України. Суд встановив, що сторони два рази перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей : син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося і відповідач звернувся із заявою про розірвання шлюбу до Виноградівського районного суду. Як ствердив відповідач у відзиві, рішенням Виноградівського районного суду від 22.01.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Статтею 75 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 Сімейного кодексу України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином, право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. В судовому засіданні встановлено та визнано відповідечем, що за час перебування в шлюбі позивачка захворіла, що стверджується медичною документацією ( а.с.13-18, 21-52). Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0928976 від 20.03.2018 року позивачці встановлено третю групу інвалідності загального захворювання. Інвалідність встановлена строком до квітня 2020 року (а.с.10). Згідно довідки Виноградівського об`єднаного управління ПФУ Закарпатської області від 07.11.2018 року № 1253, позивачка отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1452 грн. Інших доходів позивачка немає, оскільки ніде не працює. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" для осіб, які втратили працездатність, прожитковий мінімум становить: до 30 червня 2019 - 1497 грн, до 30 листопада 2019 - 1564 грн., до 31 грудня 2019- 1638 грн. Таким чином розмір отримуваної позивачкою пенсії є менший за розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом, відповідно позивачка є такою, що потребує матеріальної допомоги. Відповідач працевлаштований, згідно довідки від 06.11.2018 року за № 11/11 працює на посаді начальника відділу з комп`ютерного забезпечення ТОВ "Джентерм Україна" (а.с.19) та згідно довідки про доходи отримує заробітну плату в середньому по 35 000 грн. на місяць ( а.с.20). Виходячи з обставин справи, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання непрацездатної дружини, яку визнано інвалідом III групи, в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно. Згідно ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак із відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн, що є ставкою судового збору на час звернення позивачки до суду із даним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: partial