Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

У вересні 2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості та просив стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 37 089,47 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 785 925, 90 гривень та сплачений судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 06.08.2007 року уклали кредитний договір К3Н1GК15006508. Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 60000,00 Долар США на термін до 06.08.2037 р., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 60000,00 Доларів США. В порушення умов кредитного Договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 26.06.2015 року має заборгованість - 37089,47 Долар США, яка складається з наступного: 33354,68 Долар США - заборгованість за кредитом; 1789,93 Долар США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 120,86 Долар США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 46.60 Долар США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: 11,80 Долар США - штраф (фіксована частина).; 1765,60 Долар США - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язання за Договором К3Н1GК15006508 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], [PERSON] уладнано договори поруки. [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в якому просила визнати недійсним Договір про надання споживчого кредиту К3Н1GК15006508 від 06.08.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] - недійсним та застосувати наслідки недійсності кредитного договору, з підстав, що кредитний договір не відповідає вимогам ЗУ «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту ("перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, як що така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Згідно ч. 4 в кредитному договорі повинно зазначатися - сума кредиту; детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; право дострокового повернення кредиту; річна відсоткова ставка за кредитом; інші умови, визначені законодавством. Згідно п.3.4 розділу 3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного Банку України № 168 від 10 травня 2007 року (надалі Правила), Банки зобов'язані в кредитному договорі зазначити: вид і предмет кожної супутньої послуги, яка надається споживачу; обгрунтування вартості супутньої послуги (нормативно-правові акти щодо визначення розмірів зборів та обов'язкових платежів, тарифів нотаріусів, страхових компаній, суб'єктів оціночної діяльності, реєстраторів за надання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна, інших реєстрів тощо); про відкриття банківського рахунку, відкритого з метою зарахування на нього суми наданого кредиту або надання кредиту за рахунком (овердрафт), умови відкриття, ведення та закриття такого рахунку, тарифи та всі суми коштів, які споживач має сплатити за договором банківського рахунку у зв'язку з отриманням кредиту, його обслуговуванням і погашенням; правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, якщо договором про надання кредиту передбачається можливість зміни процентної ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки Національного банку або в інших випадках. З п.3.2. розділу 3 Правил, вбачається, що кредитний договір має містити графік платежів у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користуванням кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до Правил. У графіку платежів також має бути докладно розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом. З спірного кредитного договору на думку позивачки по зустрічному позову, вбачається, що у ньому не має відомостей щодо детального розпису загальної вартості кредиту, не має умов, які п.п.3.2, 3.4 розділу З Правил, визнані обов'язковими. Також банком не надавався окремий письмовий документ з детальним розписом загальної вартості кредиту для споживача. З наданого розрахунку Позивачем не вказано повної орієнтовної вартості кредиту, розрахунок проведений поверхнево та не зрозуміло для споживача. Кінцева сума тільки одних відсотків перевищить суму кредиту у 3 рази. Отже, в порушення п.2 ч.І ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач не надав Позивачу, як споживачу фінансових послуг в галузі споживчого кредитування, в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовану сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору, чим було порушено вимоги чинного закону. З п.7.1 спірного кредитного договору вбачається, що позичальнику, окрім процентів нараховується винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20 % щомісяця від суми виданого кредиту, тобто в розрахунок приймається первісна сума виданого кредиту без врахування її зменшення. В розрахунку заборгованості за кредитом зазначена сума є постійною у розмірі не менше 120 дол. США, тобто майже чверть від щомісячного платежу. Мені Позивачу, не роз'яснено, що реальна процентна ставка за користування кредитом є більшою ніж зазначена в спірному договорі та фактично внесена до договору з метою приховання реальної вартості кредиту. За існування разової винагороди на видачу кредиту у розмірі 1,5 % від суми кредиту Позивач повторно включив за цю саму послугу щомісячну комісію у розмірі 0,20 %, що призвело до збільшення необгрунтованих витрат Позивача у розмірі 11 351,00 дол. США. за період 8 років. За період на який укладено договір розмір винагороди за видачу кредиту складе 36000 дол. США., за ставкою 0,20 % що є дискримінаційною умовою. Вважає, що Банк, п. 7.1 спірного договору про споживчий кредит, включив положення які відповідно до ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживача» є несправедливими та за послугу яка вже була надана при видачі кредиту за яку вже сплачено. Крім того, враховуючи додаткові нарахування, відсоток за користування кредитними коштами істотно збільшився. У судове засідання представник позивача з'явився, позовні вимоги первісного позову підтримав в повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову заперечив за його необгрунтованістю, крім того просив застосувати строки позовної давності . [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися про час, та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. В судових засіданнях інтереси [PERSON], [PERSON] представляв представник за довіреністю [PERSON], в останнє судове засідання не з'явився, про час, та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Зустрічний позов [PERSON] підтримував в повному обсязі, протии задоволення первісного позову заперечував, з підстав викладених в зустрічному позові. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved