Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що з 06.09.2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і перебуває на її повному утриманні. Зазначає, що відповідач взагалі не виконує свого обовязку по утриманню та матеріальному забезпеченню їх спільної дитини, а її пропозицію домовитися про його участь в утриманні останньої відхилив без будь-яких пояснень. Просить винести рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала за викладених у ньому обставин і підстав. Також суду пояснила, що вона відпоідач періодично надає кошти на утримання дитини, але вона бажає, щоб було рішення суду про стягнення алміентів і тоді вона буде впевненою, що відповідач буде сплачувати аліменти на дитину, зваючи, що вони з ним хоч і проживають у одному будинку, але спільного бюджету не ведуть. При вирішенні спору відповідно до заявлених нею вимог поклалася на розсуд суду. Відповідач позов визнав частково та суду пояснив, що він ніде не працює і не має можливості сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. Разом з тим, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утриманян дитини у розмірі 1/4 частини його доходів. Просив позов задовольнити частково, стягнувши з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів. Заслухавши сторін спору, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони спору з 06.09.2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають дочку - [PERSON], [INFO]. Сторони проживають спільно разом зі своєю малолітньою дитиною. Разом з тим, спільного господарства та бюджету вони не ведуть, відповідач не завжди приймає участь в утриманні дитини і тоді вона перебуває лише на утриманні позивача. Відповідач не має постійного місця роботи. На разі, при наявансоті тимчасової роботи допомгає позивачу у утриманні дитини, нажаючи їй грошові кошти. Викладене підтверджується отриманими у судовому засіданні поясненнями сторін спору та отриманими у справі письмовими доказами, якими є: ? свідоцтво про шлюб сторін спору серії [NUMBER], видане 06.09.2009 року відділом реєстрації актів громадянського стану Рокитнянського районного управління юстиції в Київської області, актовий запис № 72; ? свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області; ? довідка Рокитнянської селищної ради Київської області від 10.08.2016 року № 5009; Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Згідно вимог ст.181 п.1 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов"язку по утриманню дитини визначаються за домовленістю між ними. Разом з тим, п.3 цієї норми визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обставинами, які враховуються судом визначенні розміру аліментів є стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини та на утримання дружини, суд, враховуючи положення ч.1 ст.182 СК України, приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір є необґрунтованим та має бути зменшеним, оскільки задоволення його у повному обсязі заявлених вимог може спричинити порушення прав відповідача в частині його матеріального забезпечення. З огляду на вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що справедливим розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини є 1/4 частина всіх видів його доходів на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Позов таким чином підлягає частковому задоволенню. Позивач звільнена від сплати судового збору. Останній у відповідності до положень ЗУ "Про судовий збір" та ст. 88 ЦПК України стягується на користь держави з відповідача у справі.

Outcome: partial