Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "ПриватБанк", яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства "ПриватБанк", звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № НАХRRХ 12890203 від 03.04.2007 року у розмірі 1717,20 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідно до укладеного договору № НАХRRХ 12890203 від 03.04.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 1717,20 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 21.03.2014 року має заборгованість в сумі 21050,03 гривень, яка складається з наступного: 7978,10- заборгованість за процентами за користування кредитом; 294,49 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 11298,87 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500, 00 гривень - штраф (фіксована частина ); 978,57 гривень - штраф ( процентна складова). Просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 21050,03 гривень та судовий збір в сумі 243,60 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився, згідно поданої заяви просить розглянути справу у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, хоч про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦПК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно умов укладеного договору № НАХRRХ 12890203 від 03.04.2007 року [PERSON] отримала від Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» строковий споживчий кредит в розмірі 1717,20 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно п.1.1 Статуту Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк». Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 21.03.2014 року становить 21050,03 гривень, яка складається з наступного :7978,10- заборгованість за процентами за користування кредитом; 294,49 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;11298,87 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500, 00 гривень - штраф (фіксована частина );978,57 гривень - штраф ( процентна складова). В силу вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу вимог ст.257, ч.1 ст.259 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Згідно ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років . Відповідно до п.31 Постанови Пленуму ВСС України від 30 березня 2012 року №5 із змінами від 07 лютого 2014 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при застосуванні положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, суди мають виходити з того , що у системному зв»язку з частиною одинадцятою статті 11 зазначеного Закону ця вимога стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямована на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставне майно тощо), положення пункту 7 частини 11 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Таким чином, згідно умов укладеного договору позивач міг пред'явити вимогу до відповідача про стянення заборгованості за кредитним договором до 03.04.2013 року. Позов надійшов до суду 13 травня 2014 року, тобто після спливу строку позовної давності. Враховуючи вказані обставини справи, правові норми та з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Outcome: dismissed