Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Спадкоємцями за законом є [PERSON] та позивачка. Позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва їй було відмовлено, в зв?язку з пошкодження правовстановлюючого документу. Відповідно до рішення № 60/1 від 02.03.1982 року прийнятого виконавчим комітетом Комунарської райради народних депутатів Злобіной Г.В. було оформлено право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] . Рішенням №52/1 від 04.03.1983 року прийнятого виконавчим комітетом Комунарської райради народних депутатів в домоволодінні, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , було встановлено ідеальні частки в праві власності на домоволодіння. [PERSON] було видано свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, відповідно до якого [PERSON] належить 61/100 частин домоволодіння, а саме житловий будинок літ.Д. Вищезазначене свідоцтво було зареєстровано в ЗМР 27.04.1983 року народження відповідно до вимог законодавство, яке діяло на той час. Згідно рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 23.12.2016 року по справі № 333/43367/16-ц за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування на 61/300 частин домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] . Просила ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на 61/150 частин домоволодіння. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з?явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом установлені, такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 16.07.2004 року. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підвтерджуєься свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . 16.11.2004 року Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 921/2004. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.06.2016 року № 1419/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на за законом, оскільки свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності на домоволодіння, видане Міськкомунгоспом виконкому Запорізької міської ради депутатів трудящихся 27.04.1983 року, пошкоджено. Згідно матеріалів спадкової справи № 921/2004 після смерті [PERSON] залишилась спадщина, а саме 61/100 частина домоволодіння, яке розташовано за адресою [ADDRESS] , ця обставина також підтверджується Свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння № [NUMBER] від 27.04.1983 року видане Виконавчим комітетом Запорізької міської ради депутатів трудящих та зареєстровано в реєстрову книгу під № 163, реєстровий номер 27044, 27.04.1983 року. Згідно рішення Виконавчого комітету Комунарської районної ради народних депутатів від 02.03.1982 року за № 60/1 було вирішено оформити право приватної власності на житловий будинок літ. Д-1 по [ADDRESS] за спадкодавцем [PERSON] . Згідно рішення Виконавчого комітету Комунарської районної ради народних депутатів від 04.03.1983 року за № 52/1 про зміну ідеальних часток домоволодіння, спадкодавцем [PERSON] було побудовано житловий будинок літ.Д та сені літ. 2, в зв`язку з чим змінились долі співвласників домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS] . Відповідно до вищезазначеного рішення літерне позначення будинку, який належав спадкодавцю [PERSON] , була змінена з Д-1 на Д. Також було встановлено розмір ідеальних часток на домоволодіння, а саме [PERSON] - 61/100 частина домоволодіння, [PERSON] - 39/100 частин домоволодіння. Відповідно до п. 3 рішення Виконавчого комітету Комунарської районної ради народних депутатів від 04.03.1983 року за № 52/1 про зміну ідеальних часток домоволодіння, Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації було доручено погасити старі правовстановлюючі документи на будинок (домоволодіння) та провести реєстрацію документів відповідно до вищезазначеного рішення. На виконання п.3 рішення Виконавчого комітету Комунарської районної ради народних депутатів від 04.03.1983 року за № 52/1 про зміну ідеальних часток домоволодіння, видане нове Свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння № [NUMBER] від 27.04.1983 року Виконавчим комітетом Запорізької міської ради депутатів трудящих та зареєстровано в реєстрову книгу під № 163, реєстровий номер 27044, 27.04.1983 року відповідно до якого спадкодавцю [PERSON] належить 61/100 частини домоволодіння розташованого за адресою [ADDRESS] . Відповідно до експлікації житлового будинку літ. Д, розташованого за адресою [ADDRESS] , його загальна площа складає 37,0 кв.м., житлова - 26,2 кв.м., підсобна - 10,8 кв.м. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до спадку входять всі права і обов`язки, що належали спадкодавцю у момент відкриття спадку і що не припинилося у наслідок його смерті. Згідно до ст. 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи наведене, спадкування є передбаченою законом підставою для набуття права власності. У відповідності до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Таким чином обраний позивачами спосіб захисту їх цивільних прав не суперечить ст. 16 ЦК України. Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині, що до визнання права власності на 61/150 частину домоволодіння розташованого за адресою [ADDRESS] ґрунтуються на законі та підтверджуються зібраними у справі доказами і за [PERSON] можливо визнати право власності на 61/150 частину домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки вона є спадкоємцем за законом, яка належним чином прийняла спадщину та не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом через нотаріальну контору з підстав пошкодження правовстановлюючого документу.

Outcome: approved