Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої та повнолітньої дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем останнім часом однією сім?єю не проживають, оскільки втратили почуття один до одного, у них постійно виникають сварки, непорозуміння, шлюб існує формально. Від шлюбу вони мають двох дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідач на даний час не надає їй матеріальну допомогу на утримання дітей, а самій їй важко утримувати двох дітей, оскільки старший син на даний час навчається в університеті на контрактній формі. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі Ѕ частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, просила шлюб між сторонами розірвати, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 10000, 00 грн., а на утримання повнолітнього сина у розмірі 5000, 00 грн. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дітей, при цьому зазначив, що вказаний позивачкою розмір аліментів є завищеним, а тому просив позов задовольнити частково. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 травн6я 2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 561. У період перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: повнолітній син [PERSON] , [INFO] , та неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з?ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . З урахуванням вищевикладеного та встановлених обставин справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки збереження сім?ї та поновлення шлюбних відносин неможливо. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний час малолітня дочка знаходиться на утриманні матері, яка працює, отримує заробітну плату, середній розмірі якої становить 6864, 00 грн., що підтверджується відповідною довідкою. Як встановлено судом, відповідач на даний час працює, отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 26856, 00 грн., що підтверджується відповідною довідкою. Крім того, відповідач перебуває на обліку у Головному управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію, розмір якої становить 13395, 90 грн., що підтверджується відповідною довідкою. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров?я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що малолітня дочка [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері, у добровільному порядку батько дитини не надає матеріальну допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан матері, на утриманні якої перебувають діти, а також батька, матеріальний стан якого дозволяє надавати матеріальну допомогу, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки. Що стосується визначення розміру аліментів, то судом встановлено наступне. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Під час розгляду справи було достовірно встановлено, що відповідач має постійний дохід, працює, є працездатною особою, яка може забезпечити себе доходом, а тому суд приходить до висновку, що аліменти повинні бути стягнуті у частковому відношенні до доходу, а саме у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв?язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов?язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно із п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року обов"язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов"язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв"язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як встановлено при розгляді справи, повнолітній [PERSON] навчається на І курсі денної форми навчання Державного університету інфраструктури та технологій на контрактній формі, що підтверджується відповідною довідкою та Договором. У зв`язку і продовженням навчання повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги, відповідач допомогу на утримання сина на даний час не надає, а тому, враховуючи матеріальний стан батька, який працює, отримує дохід, має можливість надавати матеріальну допомогу, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання - до 30.06.2023 року. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у частковому відношенні до його доходу, а саме у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Такий розмір суд вважає обґрунтованим і достатнім, який зможе забезпечити потреби позивачки у додаткових коштах на утримання дитини, а також суттєво не вплине на майновий стан відповідача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial