Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] померла [PERSON] . Вказали, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям. Зазначили, що [PERSON] являвся власником будинковолодіння в [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 20.12.1990р. на праві колгоспного двору. Вказали, що після смерті [PERSON] та [PERSON] залишилося майно - 2\\4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Зазначили, що коли вони звернулися до нотаріальної контори, то нотаріус видала відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у батьків відсутнє належним чином зареєстроване право власності на 2\\4 частини згаданого вище будинковолодіння. Вказали, що [PERSON] , [PERSON] є членами колгоспного двору та відповідно до рішенням Новоскварявської сільської ради від 27.11.2019р. № 33 «Про розподіл часток бувшого колгоспного двору в [ADDRESS] » є співвласниками будинковолодіння в частці 1\\4 кожен. Зазначили, що [PERSON] звертався до реєстратора з реєстрації прав на нерухоме майно із заявою про реєстрацію за ним права власності на частку в колгоспному дворі [ADDRESS] , однак реєстратор йому відмовила через відсутність у чинному законодавстві поняття колгоспний двір. Просили визнати за [PERSON] право власності на 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1\\4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позивачі в судове засідання не з`явилися, однак, подали до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не з`явилися, хоч про час та місце розгляду справи були належно повідомлені, однак ними надіслано заяви про відсутність заперечень проти позовних вимог і розгляд справи у відсутності їхніх представників. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази. Дослідивши у судовому засіданні та оцінивши докази, якими обґрунтовувались позовні вимоги, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] були подружжям, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] . [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . [PERSON] (голова колгоспного двору) являвся власником будинковолодіння в [ADDRESS] , що підтверджується дублікатом свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 20.03.1990р. на праві колгоспного двору. Відповідно до довідки Новоскварявської сільської ради від 21.01.2019р. № 37 в житловому будинку в [ADDRESS] , були записані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . З довідки виданої Новоскварявською сільською радою від 12.02.2019р. № 132 вбачається, що [PERSON] проживала зі своїм чоловіком [PERSON] до дати його смерті і вели спільне господарство. \~ \~ \~ \~ Довідкою Новоскварявської сільської ради від 21.01.2019р. № 42 підтверджується, що [PERSON] у Новоскварявській сільській раді заповіту не посвідчував. [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Рішенням Новоскварявської сільської ради від 27.11.2019р. № 33 «Про розподіл часток бувшого колгоспного двору в [ADDRESS] » розподілено частки бувшого колгоспного двору в [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1\\4 частці. З довідки, виданої Новоскварявською сільською радою, від 21.01.2019р. № 39 вбачається, що колишню вул. Леніна було перейменовано на [ADDRESS] . З довідки, виданої Новоскварявською сільською радою, від 21.01.2019р. № 34 вбачається, що [PERSON] проживав разом із матір`ю [PERSON] до дня її смерті та вів із нею спільне господарство. З довідки № 5877 від 24.10.2019 року вбачається, що станом на 31.12.2012 року в КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» житловий будинок в [ADDRESS] , зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] . З копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 20.02.2019 року вбачається, що після смерті [PERSON] зареєстровано спадкову справу. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.12.2019 року вбачається, що нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] , у зв`язку із тим, що заявником не надано необхідні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно, яке підлягає реєстрації. Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України \~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. «а», «г» п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно постанови ПВС України №13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Спадщина після померлого [PERSON] відкрилась [INFO] , тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР). Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно з положеннями ст. ст. 549, 554 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З довідки виданої Новоскварявською сільською радою від 12.02.2019р. № 132 вбачається, що [PERSON] проживала зі своїм чоловіком [PERSON] до дати його смерті і вели спільне господарство. \~ \~ \~ \~ Інших доказів того, що будь-які інші спадкоємці з часу відкриття спадщини у 1999 році вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , суду не надано. Таким чином встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Спадщина після померлої [PERSON] відкрилась [INFO] , тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З довідки, виданої Новоскварявською сільською радою, від 21.01.2019р. № 34 вбачається, що [PERSON] проживав разом із матір`ю [PERSON] до дня її смерті та вів із нею спільне господарство. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.12.2019 року вбачається, що нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] , у зв`язку із тим, що заявником не надано необхідні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно, яке підлягає реєстрації. Таким чином встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Інших доказів того, що будь-які інші спадкоємці з часу відкриття спадщини у 2018 році вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , суду не надано. За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити повністю. Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Outcome: approved