Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непонолітньої дитини. Свій позов мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. 17 травня 2016 року рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області шлюб між сторонами розірвано. Їх неповнолітній син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач у вихованні дитини участі не приймає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча він є працездатним і може надавати таку допомогу. Відповідач інших дітей не має, аліменти нікому не платить. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідно до віку, щомісячно і до його повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без неї, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засіданняу не з"явився повторно, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Повідомлень про причини неявки в судові засідання від відповідача в суд не надходило, заперечень (пояснень) на позов не направлялось. У зв'язку з неявкою у судові засідання відповідача, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку передбаченому ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 12 жовтня 2004 року відділом РАЦС Канівського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис №225 (а.с.2). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України). Позивач [PERSON] сама не може утримувати сина та нести одноособово витрати пов'язані з його вихованням, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню дитину. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працездатний, малолітніх дітей або осіб похилого віку на утриманні не має, а тому суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку та з урахуванням ч.2 ст.182 СК України, зокрема, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Суд вважає, що у відповідності до ст. 88 ЦПК на відповідача [PERSON] необхідно покласти сплату судового збору у розмірі 640 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved