Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, в якому просить надати неповнолітній дитині позивача та відповідача [PERSON], 2004 року народження дозвіл на виїзд за кордон на постійне місце проживання до Швейцарії без згоди та супроводу батька [PERSON] ., посилаючись на те, що батько дитини ухиляється від надання дозволу на виїзд дитини за межі України . В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги змінили , просили суд надати неповнолітній дитині позивача та відповідача [PERSON], 2004 року народження дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за межі України без згоди та супроводу батька до наступних країн : Швейцарія , Італія , Німеччина та Іспанія в період з 01.09..2016 р. по 30.09.2017 р. Одночасно в судовому засіданні позивач зазначила про те , що після розірвання шлюбу вона та відповідач проживають окремо , відповідач самоусунувся від спілкування з дитиною та ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків , у тому числі від надання дозволу на виїзд дитини за межі України . Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся у порядку визначеному цивільно-процесуальним законодавством. Представник 3-ої особи в судове засідання не з»явився , про час та місце розгляду справи повідомлений. У поданій до суду заяві від 10.06.2016 р. підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просив розгляд справи проводити у відсутності представника. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав . Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи позивач перебуває в повторному шлюбі з гр. Швейцарії [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що неповнолітян дитина проживає з матір»ю [PERSON]. Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла 16 років , має право на виїзд за межі України за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ. Відповідно до ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в України громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Таким чином, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно з Конвенцією про права дитини (ратифікована Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. У відповідності до вимог ст. ст. 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Оскільки за встановленими в судовому засіданні обставинами та дослідженими доказами у їх сукупності вбачається, що позивачем не отримано дозвіл відповідача на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини , суд вважає, що з метою додержання інтересів останньої та для забезпечення її гармонійного, духовного, і морального розвитку чпозов є обґрунтованим. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп . На підставі викладеного ,

Outcome: approved