Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. В позові посилається на те, що 09.06.2009 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 780. Зазначає, що від шлюбу вони мають двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Вказує на те, що на протязі останніх років сімейне життя та взаємовідносини між ними поступово погіршувалися, стали різні погляди на майбутнє, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Крім цього зазначає, що між ними є майновий спір, під час шлюбу за період 2009- 2018рр.сторонами було набуто у власність майно. Загальна вартість спільного майна подружжя складає 59.977.247 грн., яка визначена з наступного: 29980247 грн. - вартість єдиного майнового комплексу за адресою: місто Чернівці, вул. Заводська, 44; 26.000.000 грн. - вартість земельних ділянок за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка; 3.975.000 грн. - вартість квартири №34 за адресою м. Київ, вул. Липківського Василя Митрополита, будинок 16-а. Посилається на те, що придбання нерухомого майна відбулось під час шлюбу між сторонами, а тому є обєктами спільної сумісної власності. Таким чином, вартість 1/2 ідеальної частки складає 29977623,50 грн. (59977247 грн.). Вказує на те, що спірне майно є нерухомим майном і визнання по 1/2 частки за кожним із сторін може призвести до непорозумінь щодо розпорядження спірними обєктами в майбутньому, вважає за необхідне виділити їй у особисту приватну власність єдиний майновий комплекс за адресою: місто Чернівці, вул. Заводська, 44 вартістю 29980247,00 грн. Крім цього у особисту приватну власність [PERSON] виділити -земельні ділянки за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка вартістю 26000000,00 грн. та квартиру №34 за адресою м. Київ, вул. Липківського Василя Митрополита, будинок 16-а вартістю 3975000,00 грн., тобто, майно загальною вартістю - 29975000,00грн. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований відділом РАЦС Чернівецького міського управління юстиції 09.06.2009 року, за актовим записом №780. Крім цього просить суд визнати спільною сумісною власністю набутого майна під час шлюбу їхнього шлюбу. Також просить розділити майно, що є спільною сумісною власністю набутого підчас шлюбу [PERSON] та [PERSON] виділивши: у особисту приватну власність їй: - єдиний майновий комплекс, а саме: літ. А - лабораторний корпус, цегла, загальна площа - 1030,9 кв.м; літ. Б-Б'Б" - головний корпус, цегла, загальна площа 3825,1 кв.м; літ. В - склад інвентаря, цегла, загальна площа - 488,1 кв.м; літ. Г - котельня, цегла, загальна площа 345,7 кв.м; літ. Д - пожежний резервуар, цегла, загальна площа 35,00 кв.м; літ. Ж- вбиральня, цегла; літ. К - пожежний резервуар, цегла; літ. Л - автозаправочна станція, цегла; літ. М - каналізаційна станція, цегла; літ. Н - склад склотари, метал; літ. О - склад матеріалу, метал; літ. П - склад солі, цегла; №1-огорожа,залізо/бетон., що розташоване за адресою: місто Чернівці, вул. Заводська, 44; у особисту приватну власність [PERSON]: - земельну ділянку кадастровий номер 3222480400:05:004:0123 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, площею 2,4045 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку; - земельну ділянку кадастровий номер 3222480400:05:004:0124 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, площею 4,6549 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку; - земельну ділянку кадастровий номер 3222480400:05:004:0125 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Білогородка, площею 3,6307 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку; - земельну ділянку кадастровий номер 3222480400:05:004:0126 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, площею 2,4080 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку; - земельну ділянку кадастровий номер 3222480400:05:004:0127 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, площею 5,7720 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку; - земельну ділянку кадастровий номер 3222480400:05:004:0131 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, площею 4,9367 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку; - квартиру №34, загальною площею 67 кв.м. за адресою м. Київ, вул. Липківського Василя Митрополита, будинок 16-А. Крім цього просить припинити право спільної сумісної власності на вказане майно, набутого під час їхнього шлюбу. Стягнути з неї на користь [PERSON], грошову компенсацію в розмірі 2623,50 грн. - в рахунок компенсації вартості майна. Стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позовні вимоги, викладені в позовній заяві про розірвання шлюбу, і про поділ майна подружжя підтримують та просять позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позову в повному обсязі. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вказує ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, доводи позову та доводи заяви відповідача на примирення, суд доходить наступного висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.3 ст.259 ЦПК України - якщо в одному провадженні обєднані кілька взаємоповязаних самостійних вимог, суд може ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог. В частині вимоги про розірвання шлюбу, суд приходить слідуючого висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюбу Серії 1-МИ № 047257 виданого 09.06.2009 року, сторони по справі зареєстрували шлюб 09.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 780. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії І-МИ №260673 виданого 02.02.2017 року, актовий запис № 2702, [PERSON] [INFO], являється донькою сторін по справі. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії І-МИ №252693 виданого 12.10.2016 року, актовий запис № 2553, [PERSON] [INFO], являється донькою сторін по справі. Шлюбні стосунки між сторонами по справі за їх твердженням припинились у звязку з тим, вони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Сімя розпалася, вони проживають окремо. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності,поваги до себе. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Розгляд справи про поділ майна подружжя продовжити в загальному порядку.

Outcome: approved