Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТТОРГ-15» (далі ТОВ «ОПТТОРГ»), 08.08.2017 звернувся до суду з указаним позовом в якому просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 54989,65 грн., завдану нею під час виконання трудових обовязків. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що з 16.02.2017 по 05.07.2017 [PERSON] працювала у ТОВ «ОПТТОРГ-15» на посаді заступника керуючого магазину «Продукти № 66», що у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, бульвар Кірова, 2/4. Звільнена наказом від 05.07.2017 № 571-к. Між сторонами 16.02.2017 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. По акту приймання-передачі товару від 20.03.2017 № 17 відповідач прийняла товар в маркет (склад) магазину «Продукти № 66» за вище вказаною адресою на суму 225940,70 грн. За результатами комісійної позапланової інвентаризації товару в магазині «Продукти № 66» виявлено нестачу підзвітного відповідачу товару на суму 54989,65 грн. Причини нестачі [PERSON] пояснити не змогла та добровільно відшкодувати завдану шкоду відмовилась, у звязку з чим позивач просив суд стягнути з [PERSON] завдану нею шкоду в примусовому порядку. Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017, яка набрала чинності 15.12.2017), справи в суді першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У судове засіданні представник позивача за довіреністю, [PERSON] не зявився, про дату і час розгляду справи повідомлений своєчасно, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] правом на участь у судовому розгляді не скористалася, повторно не зявилася, про дату та час розгляду справи повідомлена судом своєчасно та належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Вказані обставини дають суду право розглядати справу на підставі наявних доказів. Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи та наявні докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав: ТОВ «ОПТТОРГ-15» є юридичною особою та здійснює роздрібну торгівлю в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Керівник товариства [PERSON] (а.с.4). На підставі заяви від 15.02.2017 [PERSON] прийнята на роботу з 16.02.2017 на посаду заступника керуючого магазину «Продукти № 66», що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, бульвар Кірова, 2, пр. 4.Делві №121» ТОВ «ОПТТОРГ-15», магазин розташований по вул.Ярославська, 2 в м. Кривому Розі, що також підтверджується наказом (розпорядженням) керівника ТОВ «ОПТТОРГ-15» [PERSON] про прийняття на роботу від 16.02.2017 № 65-к, з яким відповідач [PERSON] ознайомлена, а також і з правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовими обовязками, що підтверджується її підписом на зворотному боці наказу (а.с.7,8). Згідно з посадової інструкції заступника керуючого магазином, затвердженої директором ТОВ «ОПТТОРГ-15» 21.12.2016, заступник керуючого магазином є матеріально відповідальною особою, з яким укладається типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с.10-13). 16.02.2017 між позивачем та відповідачем укладено типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до п. 1 якого, [PERSON], як працівник, що займає посаду заступника керуючого магазину «Продукти № 66», бере на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених їй підприємством матеріальних цінностей (а.с.14). Актом приймання-передачі товару від 20.03.2017 № 17 підтверджується приймання відповідачем товару в маркет (склад) магазин «Продукти № 66», всього на суму (з ПДВ) 225940,70 грн. (а.с.15-35). На підставі наказу ТОВ «ОПТТОРГ-15» від 12.05.2017 № 10 в магазині «Продукти № 66» 14.05.2017 проведено позапланову комісійну інвентаризацію залишків товару за період з 20.03.2017 по 14.05.2017, з яким [PERSON] ознайомлена та засвідчила своїм особистим підписом 12.05.2017 (а.с.36) Згідно з розпискою [PERSON], до початку проведення інвентаризації всі видаткові і прибуткові документи на товарно-матеріальні цінності здано до бухгалтерії і всі товарно-матеріальні цінності, які надійшли під її відповідальність, оприбутковано, а ті, які вибули, списано на видатки. Проведено зняття фактичних залишків цінностей станом на 14.05.2017 року (а.с.37). Як слідує з інвентаризаційного опису № [NUMBER] станом на 14.05.2017 виявлено нестачу товару на суму 54989,65 грн. Інвентаризація проведена за участі [PERSON], яка також ознайомлена з її результатами, що підтверджується її особистим підписом в описі (а.с.38-64). Про результати комісійної позапланової інвентаризації магазину «Продукти № 66» ТОВ ОПТТОРГ-15» складено протокол від 15.05.2017, згідно з яким інвентаризація проводилася в присутності матеріально-відповідальної особи, [PERSON], відповідача по справі, виявлено нестачу товару на загальну суму без ПДВ 54989,60 грн. (а.с.65). Трудовий договір (контракт) з [PERSON] припинено 05.07.2017 на підстави п. 2 ст. 41 КЗпП України, у звязку з втратою довіри, що підтверджується наказом (розпорядженням) № 571-к (а.с.9) Викладеним обставинам відповідають правовідносини з відшкодування шкоди завданої працівником підприємству, установі, організації під час виконання трудових обовязків. Так, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Відповідно до ст. 132 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. За ст. 135-1 КЗпП України, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажом (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Так, перелік посад і робіт, що заміщуються чи виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм на збереження, обробку, продаж (відпуск), перевезення або застосування в процесі виробництва, затверджено постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з праці та соціальних питань і Секретаріатом Всесоюзної центральної ради професійних спілок від 28.121977 № 447/24 (із змінами і доповненнями), яка діє на території України відповідно до постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 №1545-ХІІ «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР". У вказаному переліку передбачена посада завідувача (директора за відсутності завідувачів відділів і секцій) магазинів та їхні заступники. Пленум Верховного Суду України у постанові «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29.12.1992 № 14 зазначає, що суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі ст. ст. 130, 135-1, 135-3,137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (п. 1 ст. 134 КЗпП), суд зобов'язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі ст. 135-1 КЗпП може бути укладено такий договір та чи був він укладений. Як встановлено в судовому засіданні між позивачем та відповідачем укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Посада заступника керуючого магазином, на яку прийнято відповідача [PERSON] передбачена в переліку посад і робіт, який визначений діючим законодавством. Нестачу переданого відповідачу товару встановлено під час проведення позапланової інвентаризації товару в магазині. Матеріальна шкода, завдана відповідачем, позивачу не відшкодована. Відповідно до ч. 3 ст. 136 КЗпП України, покриття шкоди з працівника провадиться шляхом подання власником або уповноваженим органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього кодексу. Отже, в судовому засіданні встановлено, що ТОВ «ОПТТОРГ-15» було заподіяну шкоду з вини відповідача [PERSON], яка в судове засідання не зявилася, доказів на обґрунтування відсутності її вини в заподіянні шкоди позивачу не надала, у звязку з чим позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 1600 грн. (а.с.1)

Outcome: approved