Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «Аграрне підприємство «Благодатненський птахопром» про повернення земельної ділянки та покладення обовязку не чинити перешкоди у користуванні нею, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 листопада 2014 року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6.3263 га, розташованої в межах Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, кадастровий № 4820382200:03:000:0051 та земельної ділянки площею 0.358 га, розташованої в межах Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, кадастровий № 4820382200:03:000:0232. 17 червня 2015 року він отримав свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні ділянки та став їх власником. Вказані земельні ділянки він вирішив обробляти самостійно, при цьому встановив, що їх обробляє відповідач. На його звернення щодо передачі земельних ділянок йому у користування було відмовлено, посилаючись на наявність укладеного 8 липня 2013 року договору оренди землі. Після отримання копії указаного договору, він виявив, що вказаний договір не являється укладений у звязку з тим, що не проведена його державна реєстрація. Посилаючись на викладене, позивач прохав зобовязати відповідача повернути йому вказані земельні ділянки площами 6.3263 га та 0.358 га, не чинити перешкоди у користуванні ними. У подальшому представник позивача доповнив заявлені вимоги, посилаючись на наявність укладеного між [PERSON] та відповідачем договору оренди землі, який був зареєстрований 12 січня 2006 року строком на 10 років і не містить дати укладення, тому 12 січня 2016 року припинив свою дію. Зазначаючи про те, що земельної ділянки у добровільному порядку відповідач повертати не бажає, представник позивача прохав визнати припиненим договір оренди землі, зареєстрований 12 січня 2006 року, укладений між відповідачем та [PERSON], зобовязати відповідача повернути позивачу земельні ділянки площами 6.3263 га та 0.358 га. Ухвалою суду від 19 лютого 2016 року вимоги щодо покладення обовязку на відповідача не чинити перешкоди у користуванні земельними ділянками були залишені без розгляду. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені змінені позовні вимоги та прохав їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, пояснив суду, що між відповідачем та [PERSON], бабусею позивача, був укладений договір оренди землі, який закінчився у 2012 році. У порядку спадкоємства право власності на земельну ділянку перейшло до [PERSON], з яким теж був укладений договір оренди землі. Зазначив, що сторони виконували всі обовязки по договору, померлому виплачувалася орендна плата, він підписав договір, а тому відсутність державної реєстрації договору оренди за наявності його волевиявлення на укладення договору не є підставою для визнання його недійсним. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 096708, виданого 4 листопада 2004 року Арбузинською райдержадміністрацією [PERSON] була власником земельної ділянки площею 6.69 га, розташованої на землях Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області. Нею у 2004 році було укладено договір оренди цієї земельної ділянки з приватним підприємством «Аграрне підприємство «Благодатненський птахопром» на строк 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний договір зареєстровано 12 січня 2006 року Арбузинським реєстраційним сектором №5 за № 040600500082. 2 січня 2012 року [PERSON] померла. Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 4 липня 2012 року державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори [PERSON] син померлої [PERSON] отримав у спадщину після смерті [PERSON] земельні ділянки: площею 6.33 га, розташовану в межах Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, кадастровий № 4820382200:03:000:0051 та площею 0.36 га, розташовану в межах Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, кадастровий № 4820382200:03:000:0232. У відповідності до ч.4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» та п.6.3 договору, укладеного між [PERSON] та відповідачем перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов договору або його розірвання. За такого, [PERSON], прийнявши спадщину після смерті [PERSON], повинен був виконувати умови договору оренди землі, укладеного нею. \~\~\~ Згідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до п. 7.4 вказаного договору оренди дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Згідно пункту 7.1 спірного договору оренди земельної ділянки договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірного договору, набуваються після відповідної державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору. Як вбачається з матеріалів справи, сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору оренду земельної ділянки, скріпивши\~\~ у 2004 році договір своїми підписами. 10-річний термін його дії закінчився у 2014 році, тобто договір оренди землі, укладений між [PERSON] та відповідачем припинив свою дію. 8 липня 2013 року між [PERSON] та відповідачем був укладений договір оренди землі № 999226 строком на 10 років. 13 листопада 2014 року [PERSON] помер. На підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 17 червня 2015 року державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори [PERSON] позивач [PERSON] отримав у спадщину після смерті [PERSON] земельні ділянки: площею 6.3263 га, розташовану в межах Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, кадастровий № 4820382200:03:000:0051 та площею 0.358 га, розташовану в межах Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, кадастровий № 4820382200:03:000:0232. У відповідності до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, які діяли у редакції станом на момент укладення останнього договору оренди, тобто на 8 липня 2013 року, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», яка діяла на момент укладення між Терещенко М.М. та відповідачем договору оренди землі, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно; право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; інші речові права відповідно до закону; податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження. Оскільки підписаний 8 липня 2013 року між [PERSON] та відповідачем договір оренди землі № 999226 у визначеному законом порядку не був зареєстрований, то він є неукладеним. Стаття 1212 ЦК України передбачає обов'язок особи повернути майно, коли підстава, на підставі якої воно було набуте, згодом відпала. За ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено, якщо при цьому не відбулося передбачене ст. 33 цього ж Закону поновлення його дії. У разі припинення договору оренди землі, орендар згідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, зазначених договором. За такого, оскільки строк дії договору оренди землі між [PERSON] та відповідачем закінчився, а договір від 8 липня 2013 року між [PERSON] та відповідачем є неукладеним, позивач має право на повернення належної йому на праві власності земельної ділянки. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судові витрати підлягають розподілу за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved