Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

У вересні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 11 квітня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем, шляхом акцептування Банком, пропозиції клієнта, було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 003-11450-110413. Відповідно до умов Кредитного договору позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, з лімітом кредитної лінії у розмірі 10 000 грн. Посилаючись на те, що позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, ПАТ «Дельта Банк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору в сумі 10 979 грн. 05 коп., в тому числі: - 6 904 грн. 05 коп. - тіло кредиту; - 1 800 грн. 00 коп. - прострочене тіло кредиту; - 2 275 грн. 00 коп. - заборгованість за комісіями; В судове засідання представник позивача не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві просить розглядати справу у відсутність представника позивача, позов підтримують в повному обсязі та не заперечують проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини поважності неявки в судове засідання суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 11 квітня 2013 року між позивачем та відповідачем, шляхом акцептування Банком, пропозиції клієнта, було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 003-11450-110413 ( а. с. 7-9). Відповідно до умов якого, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п. 2.3 частини 2 Договору банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 10 000 грн. Обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід"ємною частиною Договору (п. 1 частина 3 договору). На підставі п. 2.4. частини 3 Договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 частини 2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до Пропозиції. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачеві кредитні ресурси в повному обсязі, однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, остання, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом сплати відсотків не виконала. У зв'язку з чим станом на 12.08.2014 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 10 979 грн. 05 коп. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача на підставі ст. ст. 526, 611 ЦК України слід стягнути на користь позивача 10 979 грн. 05 коп., а саме: - 6 904 грн. 05 коп. - тіло кредиту; - 1 800 грн. 00 коп. - прострочене тіло кредиту; - 2 275 грн. 00 коп. - заборгованість за комісіями. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» підлягають витрати по оплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved