Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач ПАТ КБ „ПриватБанк" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 21916,20 грн., мотивуючи наступним. Відповідно до укладеного договору № DNYJRХ01580062 від 16.07.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 2319,59 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 09.04.2014 року має заборгованість - 25277,04 грн., яка складається з наступного: - 461,16 грн. - заборгованість за кредитом; - 10205,01 грн. -заборгованість по процентам за користування кредитом; - 313,10 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 14297,77 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, Позивач також зазначає, що від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 4880,66 грн., яка була задоволена за судовим наказом Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 27.10.2008 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить - 20 396,38 грн., а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500, 00 грн. штраф (фіксована частина); - 1019,82 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав до суду клопотання в якому просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. При цьому на попередніх судових засіданнях представник позивача суду пояснював, що відповідачу у справі Банком було запропоновано укласти договір про реструктуризацію заборгованості за кредитом, але відповідачу для цього необхідно було сплатити заборгованість за кредитом в сумі 2500 грн. і лише після цього Банк надав би відповідачу довідку про те, що останній немає заборгованості зі сплати кредиту, тобто залишок суми боргу йому було б списано в повному обсязі. Представник позивача також долучив до матеріалів справи копію постанови про повернення виконавчого документа від 31.12.2009 року, виданої державним виконавцем. Тобто позивачу було повернуто державним виконавцем без виконання судовий наказ № 2н-50, в зв'язку з відсутністю у [PERSON] майна, на яке можливо було б звернути стягнення в межах суми боргу згідно даного судового наказу № 2н-50, виданого 27.10.2008 року Томаківським районним судом, про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» основної заборгованості в сумі 4880,66 грн. Відповідач в судове засідання також не з'явився, але у раніше під час проведеного судового засідання проти позову частково заперечував, при цьому надав суду копію пенсійного посвідчення, виданого 21.01.2014 року, як підтвердження того факту, що він є інвалідом 3 групи загального захворювання, а також суду пояснював, що оскільки на даний час він працює та отримує заробітну плату на карточку «ПриватБанку», то банк сам автоматично списує з нього прострочену заборгованість в розмірі 50% заробітної плати. На його запитання, на яких підставах це роблять, представник банку йому пояснив, що це передбачено договором. На підтвердження вказаного факту відповідач додав до матеріалів справи виписку розрахунку по заборгованості за кредитним договором за період з 01.07.2013 р. по 21.05.2014 року. В зв'язку з викладеними обставинами він просить зменшити розмір пені, оскільки нарахований розмір пені є значно вищим від заборгованості по кредиту. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 16.07.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № DNYJRХ01580062, що складається із Заяви позичальника, Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», копії яких додано позивачем до матеріалів справи. Копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 054809 є підтвердженням того факту, що 17.07.2009 року проведена заміна свідоцтва про державну реєстрацію на підставі зміни найменування юридичної особи, що також вбачається з витягу із Статуту (нова редакція) ПАТ КБ «Приватбанк», де зазначено, що закрите акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» змінило найменування на Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк», яке, в свою чергу, є правонаступником всіх прав та зобов'язань ЗАТ КБ «ПриватБанк», що вбачається також зі Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до банківської ліцензії № 22 від 05 жовтня 2011 року, виданої Національним банком України відповідачу по справі вбачається, що Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» має право здійснювати банківські послуги, визначені частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Із Заяви Позичальника вбачається, що позивач надав відповідачу строковий кредит у сумі 2319,6 грн. на строк 12 місяців з 16.07.2007 р. по 16.07.2008 р. включно, з умовами сплати за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,0% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту. Крім того, зазначено, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку, щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 237,58 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України кредит вважається поверненим у момент зарахування грошової суми, яка позичалася. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України і є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певні послуги, а інша сплатити вартість отриманих послуг. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язань є неприпустимою. Статтею 549 ЦК України передбачено, що «Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання». Але статтею 551 ЦК України передбачено, що «Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення». З доданих позивачем документів суд вбачає, що відповідач належним чином не виконує умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 21916,20 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 09.04.2014 р., яка розрахована як різниця між поточною заборгованістю та задоволеною раніше судом, з урахуванням штрафів 500 грн. (фіксованої частини) та 1019,82 грн.(відсоток від суми). За таких обставин, суд враховує норми ст.3 ЦК України, щодо справедливості, та розумності, які є загальними засадами цивільного законодавства та вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 551 ч. 3 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд вважає необхідним зменшити розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача до 1000 грн., оскільки розмір пені перевищує розмір заборгованості за кредитом в декілька раз, так як тіло кредиту після часткового погашення складає 461,16 грн., а пеня складає 14297,77 грн. Також суд враховує, що відповідач є інвалідом третьої групи загального захворювання, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER], виданого 21.01.2014 року. Крім того, з доданої позивачем копії постанови про повернення виконавчого документа, винесеної 31.12.2009 року державним виконавцем, вбачається, що стосовно вказаного відповідача раніше перебував на виконанні судовий наказ № 2н-50, виданий 27.10.2008 року Томаківським районним судом, про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 4880,66 грн. В позові позивач в своїх розрахунках просить відняти суму 4880, 66 грн., з чого суд вважає, що відповідачем частково погашена вказана заборгованість на суму 4880,66 грн., що не оспорюється сторонами у справі. В позасудовому порядку сторони не дійшли згоди щодо укладення договору про реструктуризацію заборгованості за кредитом. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що пеню слід зменшити для того, щоб відповідач реально виконав грошові зобов'язання за кредитним договором. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Під час подання до суду позовної заяви судовий збір позивачем було сплачено в мінімальному розмірі 243,60 грн. Тому суд стягує з відповідача таку ж суму судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial