Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивачка, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що перебувала із відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син : [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що їй одній важко піклуватись про дитину та забезпечувати їй належний рівень життя, а відповідач, як батько матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча його матеріальний стан дозволяє йому брати участь у витратах на нього. Так, відповідач є працездатний, інших утриманців немає, його стан здоров"я та матеріальне становище дають змогу сплачувати аліменти на утримання сина. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 2000 грн. гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. Представник позивачки в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина, однак у меншому розмірі, ніж просить позивачка. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані ними докази у сукупності, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи від спільного проживання сторін у шлюбі народився син : [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір"ю. В силу ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно дост. 180 Сімейного Кодексу Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3ст. 181 Сімейного кодексу Українизарішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері. Беручи до уваги зазначене та те, що відповідач є здоровою та працездатною особою, матеріально забезпечений, не заперечує проти сплати аліментів на утримання сина, суд дійшов висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі, заявленому позивачкою, що буде об`єктивним і справедливим. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правову допомогу в розмірі трьох тисяч гривень, що підтверджено копією квитанції адвоката № 269296 від 18 липня 2019 року, оскільки вони викликані захистом порушених прав. На підставі наведеного та ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved