Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації 25.07.2018 р. звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить: 1. позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; 2. позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] , [INFO] ; 3. позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON] , [INFO] ; 4. стягнути аліменти з [PERSON] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини; 5. стягнути аліменти з [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини; 6. стягнути аліменти з [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини; 7. направити копію рішення суду до Солом`янського районного в місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, яке знаходиться за адресою: м. Київ, бульв. В. Гавела, 1/28, для внесення змін до актових записів № 102 від 16.01.2007 про народження [PERSON] , [INFO] , № 2862 від 16.11.2007 про народження [PERSON] , [INFO] , № 832 від 20.03.2009 про народження [PERSON] , [INFO] , № 3552 від 02.12.2010 про народження [PERSON] , [INFO] , № 1613 від 11.04.2018 про народження [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Солом`янський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, позивач Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації посилається на наступне. Так, [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які мешкають за адресою: [ADDRESS] . Реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відповідно до інформації Солом`янського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, відомості про батька дітей внесені за заявою [PERSON] . Що стосується [PERSON] , [INFO] , то [INFO] визнано батьківство громадянином Республіки Ірак [PERSON] . Відповідно до інформації відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління Державної міграційної служби України в м. Києві та витягу з реєстру територіальної громади м. Києва, вказаний вище громадянин не зареєстрований у м. Києві. [PERSON] [INFO] також визнано батьківство громадянином Сирійської Арабської республіки [PERSON] . Відповідно до інформації відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві вказаний вище громадянин зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З 21.11.2016 по цей час малолітні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а з 18.04.2018 [PERSON] перебувають на обліку служби у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Служба) як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах у зв`язку з тим, що проживають в сім`ї, де батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Слід зазначити, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з 01.04.2008 по 06.07.2010 вже перебували на обліку Служби як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах, оскільки їх мати [PERSON] не виконувала свої батьківські обов`язки належним чином. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не могла забезпечити відповідного догляду за дітьми та створити придатних умов для їх проживання в квартирі, 03.06.2009 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , згідно з актом про дитину покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, залишену без опіки, про дитину підкинуту чи знайдену дитину, були вилучені з сім`ї та влаштовані до дитячої клінічної лікарні № 4 Солом`янського району м. Києва (далі - ДКЛ № 4). 19.06.2009 малолітні переведені з ДКЛ № 4 до відділення для тимчасового перебування дітей з невизначеним правовим статусом Київського міського будинку дитини ім. М. М. Городецького. На підставі заяв [PERSON] від 07.07.2009 були видано розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 17.07.2009 №№ 864, 865, 866 щодо тимчасового влаштування [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до дитячої установи на повне державне утримання. 09.06.2010 [PERSON] повторно звернулася до Служби з заявами щодо продовження терміну перебування дітей у вказаному вище закладі. На підставі її заяв 02.07.2010 видано розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від №№ 631, 638, 639 щодо тимчасового влаштування [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до дитячої установи на повне державне утримання. Враховуючи відповідну профілактичну роботу співробітниками Служби та Солом`янського районного в місті Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (далі - Солом`янський РЦСССДМ) з [PERSON] , [INFO] діти були повернуті їй на виховання. За період з 25.01.2011 по 04.10.2016 інформація щодо родини [PERSON] до Служби не надходила. 04.10.2016 до Служби надійшов лист з середньої загальноосвітньої школи № 229 м. Києва (далі - СЗШ № 229), в якій навчаються [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про те, що діти постійно голодні, що змушує їх красти в однокласників їжу та гроші, а також доїдати після дітей у їдальні. 03.10.2016 класний керівник [PERSON] , помітила у дівчинки синці та подряпини на обличчі. Зі слів дитини, її побила мати (ременем та шнуром). З інформацій, які в подальшому неодноразово надходили до Служби з СЗШ № 229, де навчаються [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , стало відомо, що діти часто ходять до школи неохайні, особливо хлопці, не мають необхідного шкільного приладдя, пропускають навчання без поважних причин. Мати малолітніх [PERSON] до виконання своїх материнських обов`язків ставиться недбало, не приділяє належної уваги вихованню дітей, їх успіхами у навчанні майже не цікавиться, батьківські збори не відвідує. Адміністрація навчального закладу та класні керівники дітей неодноразово проводили бесіди з [PERSON] щодо належного виконання батьківських обов`язків, але відповідних висновків вона не зробила. Враховуючи вищевикладене, та те, що малолітні вже потрапляли в поле зору Служби, 21.11.2016 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були повторно взяті на профілактичний облік. Протягом усього періоду перебування малолітніх на профілактичному обліку, відповідна робота з матір`ю дітей ускладнювалася тим, що [PERSON] не йшла на контакт з працівниками Служби, на запрошення з`явитися до служби у справах дітей не реагувала. Крім того, співробітникам Служби та Солом`янського РЦСССДМ, як правило, не вдавалося потрапити до квартири, де проживають діти. У зв`язку з цим, до Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві (далі - Солом`янське УП ГУНП в м. Києві) неодноразово направлялися листи щодо примусового приводу [PERSON] до служби у справах дітей. Згідно з інформацією Солом`янського УП ГУНП в м. Києві, яка неодноразово надходила на адресу Служби, [PERSON] за місцем проживання характеризується незадовільно, веде антисоціальний спосіб життя. Квартира, в якій мешкає родина, перебуває в незадовільному стані, при цьому матір малолітніх не вживає жодних заходів для покращення умов проживання дітей. Проводячи профілактичну роботу з [PERSON] остання щоразу зобов`язувалася привести квартиру в належний стан та здійснювати відповідний догляд за дітьми, проте жодних заходів до сьогоднішнього дня з її боку так і не вжито. Що стосується батьків [PERSON] та [PERSON] , громадян [PERSON] і [PERSON] , як вказує позивач, вони повністю усунулися від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітніх. Питання щодо неналежного виконання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , батьківських обов`язків відносно їх дітей було винесено службою у справах дітей на розгляд Комісії з питань захисту прав дитини при Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації (далі - Комісія), засідання якої відбулося 17.05.2018. Враховуючи те, що вказані вище громадяни на Комісію не з`явилися, їх повторно було запрошено на засідання, яке відбулося 07.06.2018. Однак ні мати, ні батьки дітей на запрошення вдруге не відреагували, чим проявили повну байдужість та безвідповідальність до своїх батьківських обов`язків відносно малолітніх. За результатами розгляду матеріалів, які містяться в справі щодо родини [PERSON] , Комісія рекомендувала Службі вжити заходів щодо відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від батьків та звернутися до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] дітей. На підставі зазначеного вище, видано розпорядження Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 17.07.2018 № 539 «Про відібрання малолітніх дітей» від батьків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Враховуючи вищевикладене та у зв`язку з тим, що [PERSON] не здатна забезпечити дітям належних умов проживання, недбало ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, а [PERSON] і [PERSON] повністю усунулися від виконання своїх батьківських обов`язків відносно їх дітей, виходячи з інтересів малолітніх, Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся до суду із зазначеним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 26.07.2018 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 17.08.2018 р., відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Солом`янський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 13.06.2019 р., закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача Органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені у позовній заяві, та надані докази. Просив врахувати те, що відповідач [PERSON] не здатна забезпечити дітям належних умов проживання, недбало ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, а [PERSON] і [PERSON] повністю усунулися від виконання своїх батьківських обов`язків відносно їх дітей. Також вказав, що у 2019 р. умови для проживання дітей значно погіршилися. Представник позивача зазначив, що особисто був присутнім під час обстеження квартири, у якій проживає відповідач разом з дітьми, та встановлено, що помешкання, де проживають малолітні діти, перебуває у незадовільному санітарному стані, виявлено антисанітарію та відсутність будь-якої їжі для дітей. Крім того, уточнив позовні вимоги в частині що стосуються малолітнього [PERSON] , [INFO] , про що було подано до суду відповідне клопотання. Зазначив, що за інформацією Солом`янського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві стало відомо, що в актовий запис №1613 від 11.04.2018 р. про народження [PERSON] , [INFO] , було внесено зміни на підставі заяви матері та батька про визнання батьківства №238/17.11-52 від 29.05.2019 р., а саме: змінено прізвище дитині з « [PERSON] » на « [PERSON] », у графі відомості про батька зазначено « [PERSON] , [INFO] , громадянин України, місце проживання: [ADDRESS] ». Вказані обставини просив врахувати при винесенні рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її малолітні діти перебувають в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей №1 Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу КМР (КМДА) з травня 2018 р. Після обстеження службою у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації умов проживання дітей, вона почала робити ремонт у квартирі, поклеїла шпалери. З ремонтом їй допомагають її батьки та [PERSON] , який є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Вказала, що дітей відвідує один раз на тиждень, привозить їм фрукти. В 2019 р. вона відвідувала дитячого психіатра. [PERSON] , який є батьком [PERSON] , і [PERSON] , який є батьком [PERSON] , будь-яку матеріальну допомогу на утримання дітей не надають та з дітьми не спілкуються. Просила суд не позбавляти її батьківських прав відносно малолітніх дітей. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідачів до суду не надійшло. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України, суд, вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідачів [PERSON] та [PERSON] , проти чого не заперечували представник позивача та відповідач [PERSON] в судовому засіданні. Представник третьої особи - Солом`янського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача [PERSON] , допитавши свідка, вивчивши надані письмові докази у сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, а також якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 09.04.2010 р. (повторно); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 20.03.2009 р.; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 09.04.2013 р. (повторно); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві 29.05.2019 р. Відповідно до листа від 04.05.2018 р. № 4515/16.11-09, Солом`янський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві повідомляє про наявність актового запису про народження гр. [PERSON] , [INFO] , - актовий запис № 2862 від 16.11.2007 р. та [PERSON] , [INFO] , - актовий запис № 832 від 20.03.2009 р., складені Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві. Реєстрація народження проведена на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] , [INFO] , - актовий запис про народження № 102 від 16.01.2007 р. та [PERSON] , [INFO] , - актовий запис про народження № 3552 від 02.12.2010 р., складені Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві. Реєстрація народження проведена на підставі ст. 126 СК України. Як вбачається з листа від 06.12.2016 р. № 11716/03/04-38, Солом`янський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві повідомляє щодо актових записів про народження: - [PERSON] , [INFO] , № 102 від 16.01.2007 р., складеного ВДРАЦС Солом`янського РУЮ у м. Києві, відомості про батька внесені за заявою батька, матері № 486 від 06.12.2011 р., та було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . 09.04.2013 р. було видано повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Реєстрація народження проведена відповідно до ст. 126 СК України. - [PERSON] , [INFO] ; № 2862 від 16.11.2007 р., складеного ВДРАЦС Солом`янського РУЮ у м. Києві, відомості про батька внесені за заявою матері від 16.11.2007 р. - [PERSON] , [INFO] ; № 832 від 20.03.2009 р., складеного ВДРАЦС Солом`янського РУЮ у м. Києві, відомості про батька внесені за заявою матері від 20.03.2009 р. Реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. - [PERSON] , [INFO] , № 3552 від 02.12.2010 р., складеного ВДРАЦС Солом`янського РУЮ у м. Києві, відомості про батька внесені за заявою батька та матері від 25.10.2011 р., та було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . 09.04.2013 р. було видано повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Реєстрація народження проведена відповідно до ст. 126 СК України. Згідно повідомлення РАЦ Солом`янського РУЮ у м. Києві, було встановлено батьківство на дітей: від 25.10.2011 р. на дитину - [PERSON] , [INFO] , - батько громадянин Сирійської Арабської республіки [PERSON] ; від 06.11.2011 р. на дитину - [PERSON] , [INFO] , - батько громадянин Республіки Ірак [PERSON] . Відповідно до інформації від 20.06.2019 р. № 4281/17.11-09 Солом`янського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, встановлено, що в актовий запис №1613 від 11.04.2018 р. про народження [PERSON] , [INFO] , внесено зміни на підставі заяви матері та батька про визнання батьківства № 238/17.11.-52 від 29.05.2019 р., а саме змінено прізвище дитині з « [PERSON] » на « [PERSON] », у графі відомості про батька зазначено « [PERSON] , [INFO] , громадянин України, місце проживання: [ADDRESS] ». Згідно даних листа Управління праці та соціального захисту населення Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 05.02.2018 р. №260-719/33, встановлено, що станом на 02.02.2018 р. гр. [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обліку як одинока мати на дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Державна соціальна допомога одинокій матері була виплачена по 30.06.2016 р. За подовженням вказаної виплати гр. [PERSON] не зверталась. Судом встановлено, що з 21.11.2016 р. малолітні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а з 18.04.2018 р. [PERSON] перебувають на обліку служби у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Служба) як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах у зв`язку з тим, що проживають в сім`ї, де батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, що підтверджується відповідними наказами Служби у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 21.11.2016 р. №№ 53-с, 54-с, 55-с, 56-с, від 06.12.2016 р. № 56/1-с, та від 18.04.2018 р. № 12-с. Вбачається, що малолітні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з 01.04.2008 р. по 06.07.2010 р. вже перебували на обліку Служби як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах, оскільки їх мати [PERSON] не виконувала свої батьківські обов`язки належним чином, що підтверджується відповідними наказами від 01.04.2008 р. №№ 19, 18, від 29.01.2009 р. № 1. Відповідно до наказів Служби у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 06.07.2010 р. №№ 39, 38, 37, - малолітні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були зняті з обліку на підставі рішення координаційної ради з питань профілактики правопорушень, у зв`язку зі зникненням підстав для перебування на обліку Служби. Як вбачається з Актів про дитину покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, залишену без опіки, про дитину підкинуту чи знайдену дитину від 03.06.2009 р., у зв`язку з тим, що [PERSON] не могла забезпечити відповідного догляду за дітьми та створити придатних умов для їх проживання в квартирі [ADDRESS] , [INFO] . малолітні діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , були вилучені з сім`ї та влаштовані до дитячої клінічної лікарні № 4 Солом`янського району м. Києва (далі - ДКЛ № 4), що підтверджується повідомленнями ДКЛ № 4 Солом`янського району м. Києва від 05.06.2009 р. № 587, № 588, № 586. 19.06.2009 р. малолітні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] переведені з ДКЛ № 4 до відділення для тимчасового перебування дітей з невизначеним правовим статусом Київського міського будинку дитини ім. М. М. Городецького, що підтверджується повідомленнями від 23.06.2009 р. № 477, №476, №478. На підставі заяв [PERSON] від 07.07.2009 р. були видані розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 17.07.2009 р. №№ 864, 865, 866 щодо тимчасового влаштування [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до дитячої установи на повне державне утримання. 09.06.2010 р. [PERSON] повторно звернулася до Служби з заявами щодо продовження терміну перебування дітей у вказаному вище закладі. На підставі її заяв 02.07.2010 р. видано розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 02.07.2010 р. №№ 631, 638, 639 щодо тимчасового влаштування [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до дитячої установи на повне державне утримання. Як вбачається з матеріалів справи, 25.01.2011 р. діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , вибули з будинку дитини до матері [PERSON] , згідно висновків ССД Солом`янської РДА в м. Києві № 110, № 111, № 112 від 21.01.2011 р., що підтверджується вказаними висновками та листом Київського міського будинку дитини імені М.М. Городецького від 25.01.2011 р. № 40. Судом встановлено, що 04.10.2016 р. до Служби у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації надійшов лист з середньої загальноосвітньої школи № 229 м. Києва (далі - СЗШ № 229), в якій навчаються [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про те, що діти постійно голодні, що змушує їх красти в однокласників їжу та гроші, а також доїдати після дітей у їдальні. 03.10.2016 р. класний керівник [PERSON] , помітила у дівчинки синці та подряпини на обличчі. Зі слів дитини, її побила мати (ременем та шнуром). 05.10.2016 р. працівник служби у справах дітей, залучений спеціаліст служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - ССДС КМДА), інспектор сектору ювенальної превенції Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві (далі - СЮП Солом`янського УП ГУНП в м. Києві) та фахівець із соціальної роботи Солом`янського РЦСССДМ, відвідали родину [PERSON] за місцем проживання, про що складено відповідний Акт з`ясування обставин вчинення насильства в сім`ї або реальної загрози його вчинення від 05.10.2016 р. Вбачається, що на момент відвідування [PERSON] була вдома, проте членів комісії до помешкання не впустила. З інформацій, які в подальшому неодноразово надходили до Служби з СЗШ № 229, де навчаються [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , стало відомо, що діти часто ходять до школи неохайні, особливо хлопці, не мають необхідного шкільного приладдя, пропускають навчання без поважних причин. Мати малолітніх [PERSON] до виконання своїх материнських обов`язків ставиться недбало, не приділяє належної уваги вихованню дітей, їх успіхами у навчанні майже не цікавиться, батьківські збори не відвідує. Адміністрація навчального закладу та класні керівники дітей неодноразово проводили бесіди з [PERSON] щодо належного виконання батьківських обов`язків, що підтверджується відповідними листами СЗШ №229 м. Києві від 15.12.2016 р. № 175, від 12.10.2016 р. № 146, від 12.01.2017 р. № 5, від 10.03.2017 р. № 38, від 28.09.2017 р. № 134, від 14.05.2018 р. № 64, даними Акту відвідування на дому від 12.01.2017 р., письмовими поясненнями [PERSON] директору СЗШ № 229 від 30.09.2016 р., від 23.02.2017 р., Актами обстеження умов проживання дитини від 09.12.2016 р., від 05.12.2016 р., від 24.01.2017 р., від 07.02.2017 р., доповідними вчителів СЗШ № 229 м. Києва від 14.11.2016 р., від 12.12.2016 р., від 11.01.2017 р., від 12.01.2017 р., характеристиками директора школи, тощо, які містяться в матеріалах справи. З листа, що надійшов до служби 08.11.2017 р. з Солом`янського УП ГУНП в м. Києві, вбачається, що 20.10.2017 р. малолітній [PERSON] намагався винести з магазину «МегаМаркет», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Гетьмана, 6, продукти харчування, за які не розрахувався. За результатом розгляду вказаного вище факту, відносно [PERSON] складено адміністративний протокол за ч. 2 ст. 184 КУпАП та проведено з [PERSON] відповідну профілактичну бесіду. 09.03.2018 р. залучений спеціаліст ССДС КМДА Кравченко Яніна Олександрівна повідомила працівникам служби, що під час планового відвідування родини [PERSON] за місцем проживання, [PERSON] не впустила її до помешкання та в грубій формі відмовилася від спілкування, що підтверджується письмовими поясненнями вх. №76-П від 09.03.2017 р. [PERSON] , [INFO] , 18.04.2018 [INFO] був також взятий на профілактичний облік Служби. 18.04.2018 р. до служби надійшла заява від громадянки [PERSON] Вхід. №108/24/К-588, про те, що [PERSON] за дітьми не доглядає, вони постійно брудні та голодні, та те, що мати часто застосовує до малолітніх фізичну силу. Відповідно до листів КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 1» Солом`янського району м. Києва від 15.12.2016 р. № 162, від 20.03.2017 р. № 26, від 27.03.2018 р. № 34, вбачається, що [PERSON] неналежним чином піклується про дітей: в квартирі антисанітарія, до дитячої поліклініки [PERSON] з дітьми не з`являється, рекомендації лікарів не виконує. Під час обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] встановлено, що помешкання за адресою: [ADDRESS] , де проживають малолітні, перебуває у незадовільному санітарному стані, наявні таргани, на кухні та в кімнаті безлад, речі звалені на диван та стільці, на підлозі багато дрібного сміття. Діти мають окремі спальні місця, проте на дитячих ліжках або відсутня постіль взагалі, або вона була брудна та зношена. У дівчаток відсутні будь-які засоби гігієни. На момент відвідувань у помешканні, як правило, знаходилися сторонні чоловіки. В квартирі часто був сильно відчутний тютюновий дим, що підтверджується складеними Актами обстеження умов проживання від 20.06.2017 р., від 13.09.2017 р., від 27.09.2017 р., від 19.03.2018 р., від 17.04.2018 р., від 15.06.2018 р. Як вбачається з Акту обстеження умов проживання дитини, складеного 17.05.2018 р., під час чергового відвідування дітей з родини [PERSON] за місцем проживання, працівниками Служби у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації встановлено, що в помешканні знову виявлена антисанітарія та відсутність будь-якої їжі для дітей, в холодильнику пусто та брудно. Згідно з інформацією Солом`янського УП ГУНП в м. Києві, яка міститься в матеріалах справи та неодноразово надходила на адресу Служби, [PERSON] за місцем проживання характеризується незадовільно, веде антисоціальний спосіб життя. Квартира, в якій мешкає родина, перебуває в незадовільному стані, при цьому матір малолітніх не вживає жодних заходів для покращення умов проживання дітей. За неналежне виконання батьківських обов`язків відносно дітей на [PERSON] неодноразово складалися адміністративні протоколи, а саме: 26.01.2016 р. за ч. 1 ст. 184 КУпАП, 31.05.2017 р. за ч. 1 ст. 184 КУпАП, 26.01.2017 р. за ч. 1 ст. 184 КУпАП, 20.10.2017 р. за ч. 2 ст. 184 КУпАП, 16.03.2018 р. за ч. 2 ст. 184 КУпАП, 11.04.2017 р. за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Батьки [PERSON] та [PERSON] , громадяни [PERSON] і [PERSON] повністю усунулися від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітніх. Відповідно до інформації відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління Державної міграційної служби України в м. Києві, яка надійшла на адресу суду 15.08.2018 р. та зареєстрована під Вхід. №68253, та витягу з реєстру територіальної громади м. Києва, громадян [PERSON] зареєстрованим по м. Києву та Київської області, - не значиться. Відповідно до інформації відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління Державної міграційної служби України в м. Києві, яка надійшла на адресу суду 15.08.2018 р. та зареєстрована під Вхід. №68244, громадянин Сирійської Арабської республіки [PERSON] , тимчасово був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а саме до 15.01.2015 р. Згідно листа Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області від 28.04.2017 р. № 407, вбачається, що гр. [PERSON] , [INFO] , котрий зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , зі слів сусідів фактично змінив місце проживання та майже чотири роки за вищевказаною адресою не проживає. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч.ч. 7, 8 та 9 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Встановлено, що Солом`янською районною в м. Києві державною адміністрацією 17.07.2018 р. видано розпорядження за №539 «Про відібрання малолітніх дітей», яким постановлено відібрати малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] . Відібрати [PERSON] , [INFO] від батька [PERSON] . Відібрати [PERSON] , [INFO] від батька [PERSON] . Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР №798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За приписом ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання, ця відповідальність покладена переш за все на батьків. Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України на батьків покладені рівні обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Згідно ч.1-3 ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до висновку Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 23.07.2018 р. № 108-11316 про доцільність позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] відносно його сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] його доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 8 Постанови КМУ № 866 від 24.09.2008 року «Про деякі питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» у разі прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав служба у справах дітей протягом тижня інформує центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за місцем проживання сім`ї для надання соціальних послуг сім`ї. Результати проведеної центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді роботи враховуються службою у справах дітей під час підготовки висновку про доцільність поновлення або позбавлення батьків батьківських прав. Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що її малолітні діти перебувають в Центрі соціально0психологічної реабілітації дітей №1 Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу КМР (КМДА) з травня 2019 р. Після обстеження службою у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації умов проживання дітей, вона почала робити ремонт у квартирі, поклеїла шпалери. З ремонтом їй допомагають її батьки та [PERSON] , який є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Вказала, що дітей відвідує один раз на тиждень, привозить їм фрукти. В 2019 р. вона відвідувала дитячого психіатра. [PERSON] , який є батьком [PERSON] , і [PERSON] , який є батьком [PERSON] , будь-яку матеріальну допомогу на утримання дітей не надають та з дітьми не спілкуються. Просила суд не позбавляти її батьківських прав відносно малолітніх дітей. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідачів до суду не надійшло. Відповідно до листа Солом`янського районного у м. Києві Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 06.12.2019 р. № 108/280-1336, вбачається, що на обліку Центру перебуває [PERSON] , яка є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , також діти перебувають на обліку в службі у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації як діти, які проживають в сім`ї, де батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Фахівці Центру регулярно відвідували сім`ю для проведення відповідної соціальної роботи за місцем проживання: 04.01.2019 р., 10.01.2019 р., 17.01.2019 р., 23.01.2019 р., 04.02.2019 р., 08.02.2019 р., 12.02.2019 р., 18.02.2019 р., 27.02.2019 р., 10.04.2019 р., 19.04.2019 р., 24.04.2019 р., 02.05.2019 р., 03.05.2019 р., 06.05.2019 р., 08.05.2019 р., 16.05.2019 р., 17.05.2019 р., 27.05.2019 р., 06.06.2019 р., 10.06.2019 р., 13.06.2019 р., 25.06.2019 р., 08.07.2019 р., 15.07.2019 р., 19.07.2019 р., 24.07.2019 р., 30.07.2019 р., 16.08.2019 р., 19.08.2019 р., 05.09.2019 р., 10.09.2019 р., 18.10.2019 р., 22.10.2019 р., 15.11.2019 р., 19.11.2019 р. Однак, в більшості випадків [PERSON] двері не відчиняла. В дверях квартири неодноразово було залишено інформацію з контактами відповідального спеціаліста та проханням звернутися до Центру для проведення відповідної соціальної роботи та отримання послуги соціального супроводу з метою повернення дітей матері. Як вказано у листі, протягом 2019 р. гр. [PERSON] злісно ухилялась від спілкування з фахівцями Центру, не виходила на зв`язок, при відвідування родини не бувала вдома, на залишену інформацію не реагувала. Жодного разу гр. [PERSON] до Центру у 2019 р. не зверталася. Зважаючи, що батьківський потенціал [PERSON] низький, тричі у 2019 р. була залишена інформація щодо можливості відвідати «Школу відповідального батьківства», останній раз було залишено інформацію 15.11.2019 р., але гр. [PERSON] заняття «Школи для батьків» не відвідує. Також зазначено, що робота ускладнюється тим, що з боку гр. [PERSON] йде постійне ухиляння від спілкування з працівниками Центру, що унеможливлює проведення відповідної соціальної роботи. Центр наголошує, що у роботі з [PERSON] наявна одностороння ініціатива лише з боку фахівця соціальної роботи. Тому, усі зусилля працівників Центру щодо мінімізації складних життєвих обставин гр. [PERSON] виявилися марними. Згідно Акту обстеження умов проживання дітей, складеного 08.01.2020 р. працівниками служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації було обстежено умови проживання дітей за адресою: [ADDRESS] .та встановлено, що родина проживає в однокімнатній квартирі, є всі необхідні меблі та побутова техніка. На час перевірки помешкання перебуває в незадовільному стані, брудно на кухні, немитий посуд, антисанітарія, помешкання потребує ремонту. Висновок: на час перевірки умови для проживання дітей матір`ю створені частково. Відповідно до листа Групи екстреного реагування допомоги дітям, які зазнали насильства та жорстокого поводження Вих. №01 від 08.01.2020 р., працівники Фонду, які є Партнерами у реалізації програми екстреної допомоги дітям, які зазнали насильства, в складі Групи екстреного реагування ССДС м. Києва, спільно із залученим працівником ССДС КМДА, повідомляють про те, що 08 січня 2020 р. було здійснено плановий виїзд в родину [PERSON] , які разом з батьком [PERSON] виховують малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (4 інших дітей із цієї родини тимчасово перебувають у ЦСПРД №1) та багато років мають проблему залежностей і не виконують батьківські обов`язки належним чином, з метою перевірки умов проживання дитини та планування подальшої взаємодії щодо роботи з цією родиною. Родина проживає за адресою: [ADDRESS] . Під час виїзду батьки перебували вдома. Раніше вони вже підтверджували інформацію про те, що дійсно вживають психотропні наркотичні речовини. Мати мала нездоровий вигляд (набряки на обличчі, слабкість, сильна схудлість). Дитина недоглянута, у брудному одязі. В квартирі перебувала стороння особа. Житлово-побутові умови для повноцінного розвитку та виховання дитини за довгий час не покращилися, а навпаки погіршилися. В квартирі брудно, речі розкидані. Меблі поламані, постільна білизна в більшості відсутня, а та, що є, дуже брудна та непридатна для користування. Продуктів харчування, необхідних для дитини, недостатньо. Було проведено бесіду з батьками, яким раніше багато разів пропонували та рекомендували різноманітну допомогу у проходженні курсу соціально-психологічної реабілітації від наркотичної залежності. Знову було запропоновано подібну допомогу, але батьки не погодилися. Також матір з батьком попереджено про кримінальну та адміністративну відповідальність у разі ухилення від виконання батьківських обов`язків належним чином. Проведено бесіду з сусідами, які також підтверджують інформацію про те, що [PERSON] та [PERSON] дійсно вживають наркотичні засоби, не доглядають належним чином за дитиною, в квартирі постійно перебувають сторонні люди, які теж на вигляд мають наркотичну залежність, і все це продовжується протягом тривалого часу. Як вбачається з психологічних висновків, наданих 16.12.2019 р. психологом Центру соціально-психологічної реабілітації дітей №1 виконавчого органу КМР (КМДА) на малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , малолітні були доставлені в Центр 07.06.2019 року. Матір дітей, [PERSON] не в достатньому обсязі виконує свої батьківські обов`язки. На даний час [PERSON] зарахована та тимчасово відвідує ЗОШ № 248, навчається в 3 класі; [PERSON] та [PERSON] зараховані та тимчасово відвідують ЗОШ № 248, навчаються в 6 класі; [PERSON] зарахована та тимчасово відвідує ЗОШ № 248, навчається в 5 класі. В ході розпочатого реабілітаційного процесу матір, [PERSON] відвідувала своїх дітей лише два рази: 22.08.2019 р. та 05.09.2019 р., надалі на телефонні дзвінки відповідає не систематично, але постійно обіцяє дітям приїхати та не виконує обіцянок, що часто порушує емоційний стан дітей, бо всі діти її дуже чекають. Відповідно до письмових заяв [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від 16.12.2017 р., та письмової заяви [PERSON] від 17.12.2019 р., діти не хочуть, щоб маму позбавляли батьківських прав. Як вбачається з листа від 18.12.2019 р. №069012/699, Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1 виконавчого органу КМР (КМДА) просить звернути увагу на те, що бажання проживати та виховуватись в родині притаманне майже всім дітям середнього та молодшого шкільного віку та для остаточного вирішення питання щодо можливості позбавлення матері батьківських прав все ж таки потрібно врахувати всі попередні факти не виконання матір`ю в повному обсязі батьківських обов`язків. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що її син [PERSON] в 2009 р. зустрічався з відповідачем [PERSON] . Вони разом проживали в квартирі [PERSON] [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON] . [PERSON] через деякий час під час спільного проживання з її сином, почала залишати своїх дітей з [PERSON] , часто не приходила вночі. В 2014 р. вони припинили свої стосунки та припинили спільне проживання. Свідок зазначила, що відвідувала родину. Малолітня [PERSON] разом з іншими дітьми приходили до неї в гості. Останній раз діти приходили в гості весною 2019 р. Також свідок вказала, що діти часто були голодні, розповідали про відсутність їжі вдома, про те, що вони не їли по два дні, так як не було грошей. Потім свідок дізналася, що в [PERSON] дітей відібрала Служба у справах дітей. Свідок зазначила, що вона особисто відвідувала дітей в Центрі соціального захисту. При цьому, [PERSON] за весь час відвідувала дітей 2 рази. Крім того, свідок повідомила, що з інформації, яку повідомили знайомі, їй відомо, що [PERSON] вживає алкогольні напої. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України п. 16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не забезпечує дітей необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми у обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти, веде аморальний спосіб життя. Зазначені фактори, суд розцінює як ухилення [PERSON] від виховання малолітніх дітей і приходить до висновку про свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. З 07.06.2019 р. малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , - перебувають в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей №1 виконавчого органу КМР (КМДА). За весь час перебування в Центрі, матір [PERSON] відвідувала своїх дітей лише два рази. Виходячи з цього, суд вважає, що зазначені вище фактори у своїй сукупності свідчать про ухилення відповідача [PERSON] від виховання дітей, свідомого нехтування нею своїми обов`язками і небажанням виконувати їх, що дає суду підстави для висновку про позбавлення її батьківських прав. Суд враховує, що з точки зору закону позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх малолітніх дітей, їх утриманням, після відібрання дітей, долею дітей не цікавиться, не створила умов для проживання дітей. В той же час відповідач, в судовому засіданні не намагалася довести своє бажання виховувати дітей, обставини, приведені в позові та представником позивача в судовому засіданні нею не спростувані. Відповідачем не надано доказів про неможливість виконання батьківських обов"язків з не залежних від неї причин. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] повністю усунулися від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітніх. При цьому, відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з`явилися, будь-яких пояснень щодо заявлених позовних вимог суду не надали, обставини, викладені у позовній заяві, не спростували, а тому суд вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина - [PERSON] , [INFO] , та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його доньки - [PERSON] , [INFO] . Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 167 СК України якщо дитина проживала з тим із батьків, хто позбавлений батьківських прав, суд вирішує питання про можливість їхнього подальшого проживання в одному житловому приміщенні. Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Згідно з ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Крім того, згідно п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно п. 16 Пленум Верховного Суду України п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. Так, згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Так, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Нормами статті 183 СК України встановлено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Так, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з [PERSON] , на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову і до повноліття дитини; стягнути аліменти з [PERSON] , на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини; стягнути аліменти з [PERSON] , на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини, на особисті рахунки на ім`я малолітніх дітей, відкриті у відділенні Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили цим рішенням суду для перерахування платником аліментів встановленого судом розміру аліментів. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , то слід зазначити наступне. Як встановлено судом, батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 ЦПК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК ( 2947-14 ) аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Таким чином, враховуючи наведені норми закону, а також те, що батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , який не позбавлений батьківських прав відносно дитини, вимоги щодо позбавлення батьківських прав останнього Органом опіки та піклування не заявлялися, дитина на час ухвалення рішення проживає з батьками, тому суд приходить до висновку про відмову в позові про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] . Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Крім того, згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судовий збір в сумі по 704,80 грн. підлягає стягненню з кожного з відповідачів на користь держави, так як позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнений від його сплати на підставі закону. Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст. 430 ЦПК України.

Outcome: partial