Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору, а також судові витрати повязані із розглядом справи судом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 27.04.2007 р. між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 284/24-6, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 34000 Доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % річних. Умови договору відповідач належним чином не виконував, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, таким чином загальна заборгованість станом на 29.02.2016 року становить 102235032 Доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом 32215,72 Доларів США; заборгованості за відсотками 38147,62 Доларів США; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 17178,14 Доларів США; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 14693,83 Доларів США. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором по тілу кредиту та відсоткам у розмірі 70363,34 доларів США центів у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день винесення рішення та пені у розмірі 862276,73 грн. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення у заочному порядку за відсутності сторін, без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом, що відповідає положенням, які передбачені ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197 та ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між 27.04.2007 р. між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 284/24-6, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 34000 Доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % річних. Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 29.02.2016 року становить 102235032 Доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом 32215,72 Доларів США; заборгованості за відсотками 38147,62 Доларів США; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 17178,14 Доларів США; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 14693,83 Доларів США. Відповідно до умов кредитування передбачено відповідальність за несвоєчасне внесення платежів у виді пені та штрафу. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положенням ч. 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~статтею 99 Конституції України\~грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України (частина перша\~стаття 192 ЦК України). Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга\~статті 192 ЦК України). Такими випадками є стаття\~193, частина четверта статті\~654 ЦК України,\~Закон України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність»,\~Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93,\~Закон України від 23 вересня 1994 року № 185/94\~ВР «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Відповідно до частини першої\~статті 533 ЦК України\~грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом із тим частина друга\~статті 533 ЦК України\~допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України. Згідно з частиною третьою\~статті 533 ЦК України\~використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (частина друга\~статті 192 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобовязання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і фактичного його виконання є національна валюта України\~гривня. Дану правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 року у справі 6-79цс14. Національний банк України встановив станом на 07.11.2016 (дата винесення рішення) такий офіційний курс гривні до іноземної валюти: 27,5762 грн. за 1 долар США. Таким чином, на користь позивача з відповідача слід стягнути заборгованість станом на 29.02.2016 р. в сумі 1\~799\~626 грн. 86 коп., яка еквівалентна 70363,34 доларів США за курсом НБУ станом на день прийняття судового рішення та пені у розмірі 862276,73 грн. Відповідно до положеньст.88 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 41488,71 грн. На підставі ст.ст.\~23,192,\~193,\~533,\~625,\~654,\~1046,\~1047,\~1049 ЦК України,

Outcome: approved