Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на нерухоме майно, в якому просила суд, визнати за нею право власності на ? приватизованої земельної ділянки розміром 5,1085 га, кадастровий номер [NUMBER] розташованої на території Базаліївської сільської ради, Чугуївського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її батьку, [PERSON], на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 5,1083 га (рілля), розташована на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області. [INFO] року помер батько позивача [PERSON] що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 16 грудня 2006 року виданого Базаліївською сільською радою Чугуївського району Харківської області. У встановлений законом строк позивач звернулась до Чугуївської державної нотаріальної контори, та отримала свідоцтво про право на спадщину на ? частину спадкового майна - частку земельної ділянки, оскільки [PERSON] 28 жовтня 2006 року в с. Базаліївка Чугуївського району Харківської області склав заповіт, відповідно до якого заповідав належне йому майно [PERSON] та її брату [PERSON] в рівних частках. 27 липня 2011 року позивач прийняла спадщину яка складається з ? приватизованої земельної ділянки розміром 5,1085 га, кадастровий номер [NUMBER] розташований на території Базаліївської сільської ради, Чугуївського району Харківської області. Ця приватизована земельна ділянка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого 13 жовтня 2003 року Чугуївською районною державною адміністрацією Харківської області на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 26.03.2003 року № 130 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 292. [INFO] року брат позивача [PERSON] помер, однак за час свого життя померлий не здійснив державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку, даною земельною ділянкою користувалася позивач, як за життя та і після смерті брата. Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити у підготовчому судовому засіданні. Відповідач [PERSON], який також представляє інтереси [PERSON] та [PERSON] (довіреності від 10.02.2018 а.с. 35-36) в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. У зв'язку з визнанням відповідачами позову, суд у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення по справі. Вислухавши сторони, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16 грудня 2006 року виданого Базаліївською сільською радою Чугуївського району Харківської області (а.с. 19). На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, в якому зокрема зазначено: «…заповідаю належну мені на праві власності земельну ділянку площею 5,1085 га, яка розташована на землях Базаліївської сільської ради, посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] на підставі розпорядження Чугуївської районної державної адміністрації від 26.03.2003 року № 130 - [PERSON], [PERSON] …», що підтверджується заповітом від 28 жовтня 2006 року ( а.с. 18). Позивач та її брат майно вказане у заповіті прийняли та оформили, окрім ? частки земельної ділянки яку [PERSON] на себе не оформляв. Отже, після смерті [PERSON] залишилась не оформлена спадщина у вигляді ? частки земельної ділянки площею 5,1083 га (рілля), яка розташована на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області кадастровий номер [NUMBER] призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 13 жовтня 2003 року Чугуївською районною державною адміністрацією Харківської області на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 26.03.2003 року № 130 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 292 (а.с. 21). Згідно статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, згідно статті 1258 ЦКУ право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. [PERSON], [INFO] року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського управління юстиції (а.с. 20). За час свого життя [PERSON] не виявив бажання оформлювати спадкове майно на своє ім'я, його спадкоємці і відповідачі по справі також приймати її не бажають і не заперечують проти того, щоб частку спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] оформила на себе позивач. До складу спадщини згідно ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" №7 від 16.04.2004 року, П. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року N7 та статті 1225 ЦК України і 131 ЗК України вказують, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved