Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Обставини справи, встановлені судом. [PERSON], померла [INFO]. Відповідно до заповіту від 05.03.1992 року [PERSON] є спадкоємцем всього належного на праві власності майна [PERSON]. [PERSON], відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 22.04.1988 року, є власником житлового будинку, площею 24,0 кв.м. у с.Новософіївка Голопристанського району Херсонської області. Згідно довідки Новософіївської сільради від 28.04.2014 року за погосподарською книгою житловий будинок за адресою: [ADDRESS], належав [PERSON], земельна ділянка площею 0, 25 га належить сільській раді. Позивач 19.03.2014 року звернулась до приватного нотаріуса Маршалової М.В. з заявою про прийняття спадщини, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], оскільки порушені вимоги законодавства, право власності на житловий будинок не зареєстроване в державному реєстрі прав власності. Інші спадкоємці звернулись до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини. У відповідності до статей 1217, 1220, 1221, 1222 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи в цей же день, за останнім місцем проживання спадкодавця. Згідно статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання - стаття 380 ЦК України. Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. За ч. 2 та 3 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до Постанови Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 за N 7 „Про судову практику у справах про спадкування" абз.1 п.3, якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Як було встановлено в судовому засіданні, позивач є спадкоємцем майна померлої [PERSON], однак, відповідно до технічного паспорту, житлові та господарські приміщення побудовані за адресою: [ADDRESS], не відповідають зазначеному у свідоцтві про право на спадщину від 22.04.1988 року, правовстановлюючі документи також за життя спадкодавця не оформлені. Таким чином, за вказаних обставинах до позивача переходить тільки право власності на будівельні матеріали.

Outcome: partial