Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначила, що [INFO] року померла її бабуся [PERSON]. Після смерті якої відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок, що розташований по [ADDRESS]. Біологічний батько позивачки (рідний син [PERSON].) [PERSON] помер [INFO] року, після смерті якого позивачка була усиновлена [PERSON], та стала носити його прізвище та по батькові. 05.10.1995 року бабуся [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося заповіла позивачкі. 01.08.2018 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Новоукраїнського нотаріального округу, з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на майно померлої. Однак, у видачі свідоцтва позивачці було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів які в неї відсутні, тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи є заява, в якій вона просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без її участі. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Оскільки відповідач визнав, пред'явлений до нього позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч.ч.3,4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 02 липня 2009 року (а.с.11). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] 05.10.1995 року [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося заповіла [PERSON] (а.с.12).. Відповідно довідки від 02.10.2001 року виданої відділом опіки та піклування Новоукраїнської районної державної адміністрації в Кіровоградській області про те, що згідно розпорядження №230 (а) від 06.09.1988 року [PERSON], [INFO] була всиновлена відчимом [PERSON] після чого пносить його прізвище та по батькові (а.с.9). [PERSON] [INFO] року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] Позивачка є єдиною спадкоємицею за законом та за заповітом, інші спадкоємці відсутні. Частиною 1 ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] звернулася 01.08.2018 року до державного нотаріуса Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року на житловий будинок, що належав спадкодавеці. (а.с.17,18). 09 серпня 2018 року отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 09.08.2018 року за №15 винесену державним нотаріусом Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно . В газеті "Новоукраїнські новини" від 06.082018 року було зроблено оголошення про втрату договору купівлі-продажу №1019 на житловий будинок розташований в [ADDRESS] (після перереєстрації [ADDRESS]). Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст.1297 ЦК України,спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до п.2 ст.1299 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту реєстрації цього майна, тому право власності на майно, на яке судом визнається право на спадщину за позивачем може бути визнане після реєстрації в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. За змістом статі 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини 1 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як роз'яснено в пункті 23 постанови ПВСУ від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видасться за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством за наявності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі. Згідно до п.п.4.15 п.4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 р., видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання належним чином оформлених правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким, чином враховуючи викладене суд вважає що позовні вимоги позивачки ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Позивач не могла прийняти спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, відповідач не заперечив проти позову, права третіх осіб не порушені, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved