Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Представник [PERSON], діючи в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області\~ про визнання права на земельну частку (пай) загальною площею 9,61 в умовних кадастрових гектарах, розташованої в межах території Розанівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, в порядку спадкування після смерті батька позивача [PERSON], який помер 14 березня 2005 р. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14 березня 2005 року в с.Новоантонівка, Новобузького району помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай), розміром 9,61 в умовних кадастрових гектарах, розташована в межах території Розанівської сільської ради Новобузького району, Миколаївської області, згідно сертифікату на право на земельну частку(пай) серії МК № 0092472, виданого [PERSON] райдержадміністрацією Миколаївської області 26 квітня 2001 року. Позивач [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] є сином та дружиною померлого [PERSON] і являються спадкоємцями першої черги померлого . На час відкриття спадщини - на день смерті [PERSON], вони проживали разом. При зверненні до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини зясувалось, що в звязку із втратою оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), позивач немає можливості оформити спадкове майно, оскільки для оформлення спадщини необхідно надати оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. Отримати ж оригінал сертифікату на імя померлої особи неможливо, в звязку з чим позивач і звернувся до суду. Ухвалою суду від 14.03.2017 року, за клопотанням представника позивача, було замінено первісного відповідача по справі Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області\~\~\~ належним відповідачем - [PERSON] районною державною адміністрацією Миколаївської області . Крім того залучено в якості третьої особи - Відділ Держгеокадастру в [PERSON] районі Миколаївської області та Розанівську сільську раду Новобузького району Миколаївської області. Представник позивача [PERSON] та сам позивач [PERSON] в судове засідання не зявились, але до початку судового засідання представник надав суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд слухати справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, але до початку судового засідання надала суду заяву, в якій визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить суд слухати справу у її відсутність через похилий вік та хвороби. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Миколаївської області в судове засідання також не зявився, однак направив до суду заяву в якій вказав, що будь-яких заперечень по справі відповідач не має, не заперечує проти задоволення позову, а тому справу просить розглядати без його участі. Представник третьої особи Розанівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області також до суду не зявився надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що будь яких заперечень по справі не має і не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи [PERSON] відділу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області в судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Оскільки в судове засідання особи, що беруть участь у розгляді справи не зявились, суд відповідно до ч.2ст.197 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень статей 1,2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІУ право на земельну частку (пай) мають громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є і свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" за № 7 від 16 квітня 2004 року, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Так, в судовому засіданні встановлено, що 14 березня 2005 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I- ФП № 004274. Відповідно до довідки Розанівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області за життя спадкодавця йому було видано 26.04.2001 року сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК № 0092472, розміром 9,61 умовних кадастрових гектарів. Спадкодавець [PERSON] та відповідачка [PERSON] одружились 08 липня 1965 р. запис № 37, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії VI УР № 046877 виданого 08.07.1965 року. Згідно свідоцтва про народження серії I-ФП № 379747 виданого 18.08.1976 року, батьком [PERSON], [INFO] , являється «Крижановський Микола Євдокимович». Із довідки Розанівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області від 30 січня 2017 р. слідує, що померлий 14 березня 2005 р. [PERSON] на час відкриття спадщини був зареєстрований за адресою: [INFO] з\~\~ 1965 р. по день смерті згідно запису в погосподарській книзі за № 2, особовий рахунок № 169. Склад сім'ї померлого [PERSON] : дружина [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживали та були зареєстровані за вказаною адресою на день смерті спадкодавця. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач та відповідач [PERSON], як рідний син та дружина померлого, являються спадкоємцями першої черги на спадкове майно. Як видно із копії спадкової справи за № 231/2005 заведеної після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звертався 13.09.2005 року позивач по справі [PERSON] Того ж дня відповідач [PERSON] подала заяву до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] на користь сина [PERSON] Із листа [PERSON] державної нотаріальної контори Миколаївської області слідує, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) неможлива, оскільки втрачено оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай). Втрата оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай) серії\~\~ МК № 009247 -20092472, виданого\~26 квітня 2001\~\~ року\~\~ на імя [PERSON], підтверджується оголошенням у друкованому засобі масової інформації [PERSON] районній газеті «Вперед» від 14 вересня 2016 р. Оскільки чинним законодавством не передбачено видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай) у разі втрати, пошкодження сертифікату на право на земельну частку (пай), належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай). Про вказане свідчить також частина 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» яка передбачає, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевказане та з врахуванням\~\~ неможливості\~\~ оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд вважає за можливе задовольнити його вимоги в повному обсязі, оскільки у нього відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів. Що стосується заяви Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про застосування строку позовної давності та відмови у позові з цієї причини, суд зазначає наступне. Згідно ст.ст. 257, 258 ЦК України встановлено, що загальний строк позовної давності становить три роки. Частиною 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою відмови у позові. Статтею 260 ЦК України передбачено, що обчислення позовної давності починається з моменту, коли позивач довідався, або міг довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як видно із матеріалів справи та зазначено у заяві представника позивача, про порушення свого права [PERSON] дізнався 03.02.2017 року коли отримав від завідувача [PERSON] державної нотаріальної контори Миколаївської області «Розяснення щодо невидачі свідоцтва про право на спадщину». В матеріалах спадкової справи відсутні будь-які дані про те, що позивачу раніше вже розяснювалось про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину. З огляду на вищевикладене суд прийшов до висновку, що пропуску строку позовної давності позивачем [PERSON] не допущено, а тому для відмови у позові саме з цієї причини суд не має підстав.

Outcome: approved