Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради і просять визначити, що частка [PERSON] , який помер [INFO] , у квартирі [ADDRESS] становить ј частини; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що [INFO] помер [PERSON] , чоловік [PERSON] та батько [PERSON] , [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: ј частку квартири [ADDRESS] . Вищевказана нерухомість була приватизовано ними 18.01.2001 року згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» і належить їм на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого Жмеринською дистанцією цивільних споруд і водопостачання. 24 квітня 2019 року державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну покійному [PERSON] частку квартири, оскільки у свідоцтві про право власності на житло від 18.01.2001 року не вказані частки у спільній власності власників квартири, що унеможливлює визначення ідеальної частки у складі спадкового майна. Позивачі зазначають, що є спадкоємцями першої черги за законом згідно ст. 1261 ЦК України, інших спадкоємців крім них немає. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30.11.2020 року залишено без розгляду позовну заяву [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в частині позовних вимог про визнання за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частки права власності в порядку спадкування за законом після спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] році, на майно - квартиру [ADDRESS] . Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] адвокат Бегеба Н.М. подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування, просила справу розглянути без участі сторін. У судове засідання позивач [PERSON] також подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задоволити. Представник відповідача Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, також подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти позову не заперечують. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] в м. Старокостянтинові Хмельницької області помер [PERSON] , місце державної реєстрації смерті - відділі реєстрації актів громадянського стану Старокостнятинівського районного управління юстиції Хмельницької області. На день своєї смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . 13 січня 2004 року на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини за законом державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу №10/2004 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Жмеринською дистанцією цивільних споруд і водопостачання 18 січня 2001 року за № 2988, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (позивачам у справі). Зі змісту правовстановлюючого документа вбачається, що не вказані частки у праві спільної власності всіх співвласників житлового будинку. 24 квітня 2019 року державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області листом за № 1125/02-14 відмовив в оформленні спадкових прав на вищезаявлену частку житлового будинку через те, що в правовстановлюючому документі не визначені частки всіх співвласників, в тому числі спадкодавця. Відповідно до роз"ясень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частина 3 ст. 355 ЦК України передбачає, що право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. При цьому спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч. 4 ст. 355 ЦК України). Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (2482-ХІІ) в осіб, які приватизували житло (квартиру, кімнату, будинок - житло), виникає право спільної власності. У відповідності ч. 2 ст. 8 зазначеного Закону передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність. З огляду на викладене, позов слід задоволити та визнати, що частка [PERSON] , який помер [INFO] , у квартирі [ADDRESS] становить 1/4 частини.

Outcome: approved