Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного Управління НП у Київській області, Державної казначейської служби України, Головного управління державної казначейської служби України в Київській області про відшкодування шкоди. На обгрунтування позовних вимог зазначав, що 03 грудня 2019 року близько 17.50 години по вул.Київська 109 в м.Обухів Київської області інспектором сектору реагування патрульної поліції Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Бойком Є.В. було зупинено керований позивачем транспортний засіб «FORD" д.н.з. [NUMBER] та було складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Постановою судді Обухівського районного суду від 17.12.2019 року провадження у даній справі закрито за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Посилаючись на те, що внаслідок протиправних дій працівників поліції, йому було завдано моральну шкоду та майнову шкоду, просив стягнути з держави через Державну казначейську службу України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь [PERSON] 5316 грн. 30 коп. у відшкодування матеріальної шкоди та 50000 грн. у відшкодування моральної шкоди. 17 лютого 2020 року відкрито провадження по справі, призначено у справі підготовче судове засідання. 05 березня 2020 року до суду надійшов відзив Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області в якому представник відповідача зазначив, що будь-яких прав та інтересів позивача не порушував, не вступав у правовідносини з ним і жодної шкоди не завдавав, а тому не є належним відповідачем у справі. 05 березня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначена справа до судового розгляду по суті. 06.03.2020 року судом отримано відзив на позовну заяву ГУ НП в Київській області в якому відповідач зазначаючи, що позивач не навів міркувань, підставних для визначення розміру моральної шкоди, не обґрунтував існування причинно-наслідкового зв`язку між шкодою та протиправним, на його думку, діянням, не надав документального підтвердження погіршення стану здоров`я та інших негативних наслідків, викликаних неправомірними діями або бездіяльністю органу досудового розслідування, вважав, що вимоги не підлягають задоволенню В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та зазначив, що позивач 03 грудня 2019 року близько 17.50 години керуючи автомобілем «FORD» д.н.з. [NUMBER] по вул.Київська 109 в м.Обухів Київської області був зупинений інспектором сектору реагування патрульної поліції Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Бойком Є.В. та відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, що ніби то у водія відчувався запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння він у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. [PERSON] на місці зупинки від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся про що ним було повідомлено працівнику поліції, зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Однак у позивача працівником поліції було вилучено посвідчення водія, а протокол про адміністративне правопорушення скеровано на розгляд до суду. Чинною постановою Обухівського райсуду від 17.12.2019 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] закрите за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Діями поліцейського СРПП Обухівського ВПГУНП в Київській області Бойка Є.В., які проявилися в завідомо незаконному притягненні позивача до адміністративної відповідальності останньому було завдано матеріальної та моральної шкоди, а саме позивачем понесено витрати на проведення судово-токсикологічної експертизи в розмірі 316 грн. 30 коп. та витрати на правову правничу допомогу під час розгляду адміністративного матеріалу в розмірі 5000 грн. Моральна шкода полягає у оприлюднені на офіційному сайті ГУ НП в Київській області події з передчасними висновками про винуватість позивача, яка була швидко поширена іншими Інтернет виданнями з посиланням на офіційний сайт відповідача. Позивач піддався безпідставному осуду з боку широкого кола осіб, та низки Інтернет видань, які безпідставно звинуватили позивача у вчиненні адміністративного правопорушення через що він тривалий час знаходився у пригніченому стані, піддавався критиці, був позбавлений можливостей реалізації своїх намірів, зазнав інших негативних наслідків морального характеру. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що під час зупинки пояснював поліцейському, що не вживав спиртні напої та не відмовлявся пройти освідування на стан сп`яніння, однак останній в порушення службової Інструкції склав протокол про адміністративне провопорушення, вилучив у нього посвідчення водія, а позивач в суді доводив свою невинуватість, провадження у справі було закрито. Такі дії поліцейського призвели до моральних страждань, оскільки подія швидко набула розголосу в Обухівському районі і за його межами завдяки публікації на сайті ГУ НП в Київській області. Він переживав, був пригнічений, його нормальні життєві зв`язки були порушені, він не міг продовжувати активне громадське життя. Неправомірними діями працівника поліції йому також завдано матеріальної шкоди, які полягають у витратах за проведення експертного дослідження на стан сп`яніння та витрат на правничу допомогу при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Представники відповідачів Головного управління Національної поліції у Київській області, Державної казначейської служби України, Головного управляння державної казначейської служби України в Київській області в судове засідання не з`явились, про час розгляду справи були повідомлені належним чином. Вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. Згідно протоколу серія ДПР 18 № 511725 від 03 грудня 2019 року про адміністративне правопорушення, складеного інспектором СРПП Обухівського ВП Бойком Є.В., 03 грудня 2019 року о 17.50 год. [PERSON] в м. Обухів вул.Київська буд.109 перехрестя з вул.Каштанова створив аварійну ситуацію, після чого було зупинено транспортний засіб та у водія відчувався запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стани сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Постановою Обухівського районного суду Київської області від 17 грудня 2019 року провадження у справі № 372/4395/19 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 130 ч.1 КУпАП закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Вказаною постановою встановлено порушення інспектором СРПП Обухівського ВП ГУНП в Київській області Бойком Є.В. вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року під час оформлення матеріалів щодо [PERSON] по ч.1 ст.130 КУпАП. Постановою судді судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 20.01.2020 року апеляційну скаргу представника ГУ НП у Київській області на постанову Обухівського районного суду Київської області від 17.12.2019 року щодо [PERSON] разом з доданими до неї матеріалами, повернуто особі, яка її подала. Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в особи виникає право на відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу. Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, затримання особи, отримання пояснень та інше). Відшкодування шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Згідно ст.3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» громадянинові відшкодовуються (повертаються), зокрема, суми сплачені у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином, моральна шкода. Як вбачається з поданої позивачем квитанції до прибуткового касового ордера №2777 від 04.12.2019 року ним сплачено 316 грн. 30 коп. за аналіз крові на алкоголь. Крім того, 18.12.2019 року [PERSON] сплачено 5000 грн. Адвокатському об`єднанню «ЛГК-ГРУП», за розрахунком від 17.12.2019 року до договору №23/10/19 за надану правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи №372/4395/19, що підтверджується копією розрахунку, дублікатом банківської квитанції. Таким чином, розмір матеріальної шкоди спричинений позивачу становить 5316 грн. 30 коп. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З огляду на положення ст. 23 ЦК України, ст.13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» за наявності заподіяння громадянинові моральної шкоди її розмір визначається судом з урахуванням обставин справи в межах, встановлених Законом із урахуванням вимоги розумності та справедливості. Здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень, інше), а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди відповідно до норм ст.1176 ЦК України. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховуючи, що незаконні дії органів поліції завдали моральних страждань позивачу, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, погіршення відносин з оточуючими людьми, вимагали додаткових зусиль для організації свого життя, мали інші негативні наслідки морального характеру, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає за доцільне стягнути на користь позивача 3000 грн. Посилання представника Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, на те, що органи Державної казначейської служби не вступали у правовідносини з позивачем і будь-якої шкоди останньому не завдавали відхиляються судом як такі, що суперечать положенням ст.1176 ЦК України, постанови Кабінету Міністрів України №845 від 03 серпня 2011 року. Доводи Головного управління Національної поліції в Київській області стосовно того, що позивачем не визначені підстави та не надані докази для відшкодування шкоди не заслуговують на увагу, оскільки не відповідають дійсним обставинам справи. Суд, розглянувши справу в межах позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, проаналізувавши чинне матеріальне право, що передбачає відповідні правовідносини, приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial