Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини обґрунтовуючи їх тим, що з 26.11.2013 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що шлюб з відповідачем не склався через різність поглядів на життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків, відновлювати шлюбні стосунки позивачка не бажає, так як це буде суперечити її інтересам, тому просить шлюб розірвати, окрім того вказує, що відповідач не утримує їх спільної дитини, яка проживає біля неї та знаходиться на її повному утриманні, на цій підставі просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]. До суду від позивачки надійшла заява в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити вказуючи, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з"явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього до суду не надійшло повідомлення про причини неявки в судове засідання, тому у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд, за згодою позивачки ухвалює у справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ст. 112 цього Кодексу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що 26.11.2013 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Витязівською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області, актовий запис №7 ( а.с.10). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] ( а.с.11), якого відповідач матеріально не утримує, та який перебуває на утриманні позивачки, що вбачається з довідки про склад сім»ї № 35 від 01.02.2016 року, виданої Витязівською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області (а.с. 26). Оскільки шлюбні стосунки між сторонами припинилися з 3 з листопада 2015 року і їх відновлення суперечить інтересам позивачки, сторони не примирилися, суд враховуючи викладені обставини справи приходить до висновку, що позовні вимоги, щодо розірвання шлюбу підлягають повному задоволенню, також підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки сплачені нею та документально підтвердженні судові витрати в загальній сумі 551,20 грн., та судовий збір на користь держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved