Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

У жовтні 2020 року Фізична особа-підприємець [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом, в якому просила суд: стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ; [ADDRESS] ) на користь Фізичної особи підприємця [PERSON] (РНОКПП: \~ \~ \~ \~ [NUMBER] ; [ADDRESS] ) заборгованість у розмірі 3 579 (три тисячі п`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 00 коп.; стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ; [ADDRESS] ) на користь Фізичної особи підприємця [PERSON] (РНОКПП: \~ \~ \~ \~ [NUMBER] ; [ADDRESS] ) пеню у розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 05 коп.; стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ; [ADDRESS] ) на користь Фізичної особи підприємця [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ; [ADDRESS] ) 3 % (три відсотки) річних у розмірі 92 (дев`яносто дві) грн. 37 коп.; стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ; [ADDRESS] ) на користь Фізичної особи підприємця [PERSON] (РНОКПП: \~ \~ \~ \~ [NUMBER] ; [ADDRESS] ) судові витрати у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № КО 1008 від 21 серпня 2019 р., за умовами якого позивач зобов`язався надати відповідачу комплекс товарів та послуг по догляду за обличчям, а відповідач зобов`язався прийняти цей комплекс, згідно акту приймання - передачі товару та сплатити за нього визначену договором грошову суму в розмірі 22 130 (двадцять дві тисячі сто тридцять) грн. 00 коп. Відповідно до п.1.2 договору під комплексом розуміється продаж набору косметики та надання косметологічних послуг. Згідно п.1.3 договору асортимент, кількість, комплектація, перелік складових комплексу і загальна сума договору визначаються в Переліку №1 (специфікації), що є невід`ємною частиною договору. Пунктом 2.4. договору визначено що зобов`язання позивача по передачі комплексу вважаються виконаними в момент передачі комплексу в розпорядження відповідача, згідно ату приймання-передачі та підписання договору. Позивач зазначає, що дотримуючись умов договору, належним чином виконав свої зобов`язання перед відповідачем у повному обсязі, що підтверджується підписаними сторонами актом приймання-передачі товару від 21.08.2019 р. та актом наданих послуг від 18.10.2019 р. В свою чергу, відповідач отримав комплекс, будь-яких претензій щодо такого отриманого комплексу та щодо виконання позивачем своїх зобов`язань за договором не мав та не висував, про що свідчать підписи останнього в вищевказаних Актах. Згідно п.5.1 договору загальна вартість комплексу складає 22 130 (двадцять дві тисячі сто тридцять) грн. 00 коп. пунктами 5.4, 5.5 договору встановлено, що відповідач сплачує за комплекс частинами рівними платежами не пізніше 21 (двадцять першого) числа кожного у сумі 2 391 (дві тисячі триста дев`яносто одна) грн. 25 коп. Остаточно розрахуватись за комплекс відповідач зобов`язувався не пізніше 21.09.2020 року. Однак, відповідач свої зобов`язання щодо оплати вартості отриманого комплексу виконав не у повному обсязі, а саме сплатила лише частину вартості комплексу. Станом на день звернення позивача до суду з даною позовною заявою, основна сума заборгованості відповідача за комплекс складає 3 579 (три тисячі п`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 00 коп. Розрахунок основної суми заборгованості відповідача за комплекс, яка була сформована згідно умов договору, додається позивачем до даної позовної заяви. Позивачем двічі було направлено письмові претензії вих. № 1 від 25.11.2019 р. та № 2 від 10.02.2020 року з вимогою щодо погашення відповідачем заборгованості за договором, однак відповідач залишив такі претензії позивача без відповіді та без виконання, при цьому, в претензії було зазначено, що у випадку не погашення відповідачем існуючої суми боргу у добровільному порядку, позивач буде змушений звернутися до суду з метою захисту своїх прав та законних інтересів. Позивач зазначає,що відповідачем було сплачено лише частину вартості комплексу в розмірі 5 380 (п`ять тисяч триста вісімдесят) гривень 00 копійок товарні чеки № 73 від 18.2019 р.; № 196 від 25.09.2019 р. Останній платіж був здійснений відповідачем 25.09.2019 р. Наступний платіж відповідач зобов`язувалась згідно умов договору здійснити не пізніше 21.10.2019 року, однак жодних інших платежів на оплату комплексу від повідана не надходило. Таким чином, враховуючи умови п.6.3. договору, у позивача з"явилося право вимагати від відповідача оплати повної вартості комплексу та нарахування неустойки починаючи з 22 листопада 2019 року. З огляду на вищевикладене позивач просила суд позов задовольнити. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.10.2020 року відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. В судове засідання позивач не з`явилася, 12.03.2021 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в установленому законом порядку, тому суд, з урахуванням прохання позивача про проведення заочного розгляду справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали з доданими процесуальними документами для подання відзиву на позовну заяву. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив;\~4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до положень ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, представником позивача подану заяву про розгляд справи у його відсутності. За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1\~ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою\~статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Встановлено, що 21 серпня 2019 року між позивачем ФОП [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір № КО1008, за умовами якого позивач зобов`язалась надати комплекс товарів та послуг, зокрема: продати відповідачу набір косметики по догляду за шкірою обличчя (далі - договір). Згідно\~ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно частини 1\~ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст. 628 ЦК України). За нормою частини 1\~ст. 627 ЦК України, відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно пункту 5.1 договору, загальна вартість комплексу по догляду за цим договором складає 22\~130,00 грн. Згідно пунктів 5.3-5.6 договору, при оплаті комплексу по догляду частинами клієнт ( [PERSON] ) в день підписання даного договору вносить на поточний рахунок або в касу позивача перший платіж в розмірі 3 000 грн., але не пізніше 21.08.2019 року. Залишок вартості комплексу по догляду в розмірі 19130 грн. клієнт сплачує позивачу рівними платежами у сумі 2391,25 грн. протягом 8 місяців. Оплата за комплекс по догляду здійснюється не пізніше 21 числа кожного місяця. Клієнт повністю розраховується за комплекс по догляду не пізніше 21.09.2020 року. Сторонами 21.08.2019 року підписано Акт приймання-передачі Комплексу до Договору № КО1008 від 21.08.2019 року, відповідно якого на виконання умов договору позивач надала, а відповідач отримала Комплекс загальною вартістю 22130,00 грн., товари та послуги надані належним чином, відповідач не має претензій до наданих послуг. За викладених обставин вбачається, що позивач у повному обсязі виконала взяті на себе зобов`язання за укладеним з відповідачем договором. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору відповідач сплатила позивачу кошти на загальну суму 5 380 (п`ять тисяч триста вісімдесят) гривень 00 копійок товарні чеки № 73 від 18.2019 р.; № 196 від 25.09.2019 р. останній платіж був здійснений відповідачем 25.09.2019 р., наступний платіж відповідач зобов`язувалась згідно умов договору здійснити не пізніше 21.10.2019 року, однак жодних інших платежів на оплату комплексу від повідана не надходило. Відповідно частини 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. ст.\~525,\~526 ЦК України). Як визначено\~статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, судом встановлено, що відповідач не виконала взяті на себе за договором зобов`язання, грошові кошти у визначений договором строк позивачу не повернула. У спростування вказаних обставин будь яких доказів відповідачем суду не надано та про такі заявлено не було. Згідно положення ч. 1\~ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, залишок заборгованості за договором становить 3 579,00 грн., тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача основного боргу. Позивачем до стягнення з відповідача заявлена пеня у розмірі 572,05 грн. з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, відповідно ст. ст.\~1,\~3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань». Однак, у цій частині позовних вимог про стягнення пені слід відмовити, оскільки положення\~Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»\~на спірні правовідносини не поширюються, так як відповідач є фізичною особою. Натомість, за приписами\~Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», суб`єктами договірних правовідносин між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим Законом є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності. Позивач також просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 92 грн. 37 коп., відповідно ч. 2\~ст. 625 ЦК України, за період з листопада 2019 року по жовтень 2020 року за 365 днів прострочення, які нараховано із суми боргу. Розрахунок 3% річних: сума санкції = С х 3 х Д/365/100, де С-сума заборгованості, Д-кількість днів прострочення, період прострочення листопад 2019 року - жовтень 2020 року, кількість днів прострочення -365. Тобто, сума санкції = 3579 х3 х314/365/100=92,37 грн. Даний розрахунок відповідачем не оспорено, суд погоджується з таким розрахунком. Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки\~ст. 629 ЦК України\~встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. За викладених обставин, позов підлягає до задоволення частково, а саме з відповідача [PERSON] на користь ФОП [PERSON] слід стягнути борг за укладеним між сторонами договором у розмірі 3 579,00 грн. та 3% річних за невиконання грошового зобов`язання у розмірі 92 грн. 37 коп., а всього 3 671 грн. 37 коп. В іншій частині позов задоволенню не підлягає. По справі позивачем заявлено вимогу з ціною позову в розмірі 3\~579,00 грн. (загальна сума боргу), +572,05 грн. (пеня)+92,37 грн. (3 % річних)=4\~234,42 грн., що становить 100 %, з яких було задоволено вимогу на загальну суму 3\~671,36 грн., що становить 55,65 %. В зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 467,91 грн. (840,80 х 55,65 /100 = 467,91) судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial