Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

У вересні 2016 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до ТОВ « Козіївське» про розірвання договору оренди землі . В обґрунтування вимог, викладених в позовній заяві, позивачі вказали, що вони в порядку спадкування є власниками земельної ділянки ,яка знаходиться на території Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області і яка належала на праві власності їх матері [PERSON]. В квітні 2007 року вона уклала договір оренди землі з відповідачем. Реєстрація договору відбулася в 2012 р.. Відповідно до умов договору, орендар повинен щорічно виплачувати орендну плату в грошовій формі , яка вноситься до 20 числа першого за звітним роком місяця. Проте відповідач орендної плати в обумовлені строки за 2014 ,2015 роки не виплатив ,чим порушив умови договору. Позивачі просили розірвати договір оренди. У судове засідання позивачі не з»явилися , подали заяву слухати справу у їх відсутність , позов підтримали , просили задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з"явився, причину неявки суду не повідомив, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановлений законом порядок, про що свідчать розписки про отримання судових повісток від 10.10.2016 р.,15.11.2016 р. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР № 059554 від 16.05.2006 року , [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,4710 га , що розташована на території Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області . Земля передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 10 квітня 2007 року між [PERSON] та ТОВ « Козіївське» було укладено договір оренди землі загальною площею 5,4710 га. Вказаний договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Краснокутському районі , про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 632358124000152 від 17 лютого 2012 року. Відповідно до п.п.9-11 вказаного договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 2278,27 грн . на рік , у тому числі 2278,27 грн .- у грошовій формі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції. Орендна плата вноситься у такі строки у грошовій формі один раз у рік до 20 числа першого за звітним роком місяця , натуральна до 20 числа останнього у звітному році місяця. 30 січня 2014 року [PERSON] померла. Відповідно до ст. 1225 ЦКУ право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, яким відповідно до ст.1220 ЦКУ є вважається день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого 16.08.2016 року приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області, [PERSON] та [PERSON] успадкували по ? частки земельної ділянки , що належала померлій [PERSON] Основним нормативно-правовим актом, що регулює орендні земельні відносини в Україні є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до ст. 1 вказаного Закону оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 13 Закону передбачено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Тобто Законом передбачена можливість розірвання договору при невиконанні сторонами обовязків, зокрема щодо сплати орендної плати. Відповідно до положень ст.1 Закону України « Про орендну плату « орендна плата це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою ( ст.21 Закону) Статтею 24 Закону встановлено , що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати . Відповідач не сплачує орендну плату за використання земельної ділянки, тобто не виконує свої обовязки передбачені Законом України «Про оренду землі» та умовами договору. Частинами 1,2 ст.651 ЦК України визначено , що розірвання договору допускається лише за згодою сторін , якщо інше не встановлено договором або законом .Договір може бути змінено або розірвано за рішення суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках , встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того , на що вона розраховувала при укладанні договору. Зазначене положення закону повністю відповідає захисту права власності , яке гарантується ст. 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод , що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства . Так , у рішенні Європейського Суду з прав людини від 29.11.1991 року « [PERSON] Девелопментс ЛТД « проти Ірландії , в якому розкрито зміст захисту права власності та зазначається , що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання можливістю користуватися своєю власністю . Зазначені сподівання , тобто те , на що розраховував позивач , відповідачем було порушено . Якщо договором оренди земельного паю не передбачено припинення договору у завязку із смертю власника земельного паю, то до зазначеного «спадкоємця» переходять права та обовязки такого орендодавця, а договір оренди земельного паю не перериває своєї дії. Судом встановлено , що в зв»язку зі смертю орендодавця , договір оренди не припинений , орендар повинен був нараховувати та сплачувати орендну плату спадкоємцям. На звернення позивачів до відповідача про сплату орендної плати , відповідач відповіді не надавав, орендну плату не сплатив. За таких обставин суд приходить до висновку, що внаслідок несвоєчасної виплати орендарем ТОВ «Козіївське» орендної плати за 2014 , 2015 роки, відповідно до умов договору, порушено право позивачів на своєчасне одержання орендної плати, тому договір оренди землі підлягає розірванню.

Outcome: approved