Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернулась в суд із позовом, де зазначила, що сторони по справі перебували у шлюбі, який рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14.12.2016 року розірвано. Вказаним же рішенням з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , в розмірі 1/3 частини доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.10.2016 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач зауважує, що боржник ухиляється від виконання обов`язку щодо сплати аліментів, внаслідок чого має заборгованість. Посилаючись на положення ст. 196 СК України, яка визначає відповідальність за прострочення сплати аліментів, позивач просить стягнути пеню в сумі 4564,21 грн. за період листопад 2016 - грудень 2018 року. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зауважено про виникнення між сторонами спору з приводу виконання батьківських обов`язків, належного виховання та утримання дітей. Сторона вважає, що позивачем ігноруються обов`язки матері щодо створення умов безпечного проживання, внаслідок чого син [PERSON] на протязі певних періодів проживав спільно із батьком, нарахування та отримання аліментів було безпідставним. Відповідачем також надається добровільна матеріальна допомога в значних розмірах, при цьому домовленість про відмову від заборгованості по аліментах позивачем не виконується. В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про можливість слухання справи у її відсутності. Відповідач в судовому засіданні заперечував з приводу можливості задоволення позову та зауважив, що надані ним добровільно кошти в значній мірі перевищують розмір заборгованості по аліментах. Крім того, сам розмір, виконаний державним виконавцем, не може вважатись вірним. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд встановив. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На виконанні в Богунському відділі державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) перебуває виконавчий лист № 295/13244/16-ц, виданий Богунським районним судом м. Житомира 13.01.2017 року, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] аліментів в poзміpi 1/3 вcix видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову, тобто з 18.10.2016 р. до виповнення відповідній дитині повноліття. Розрахунком заборгованості від 16.12.2019 року, виконаного державним виконавцем, вказано на періоди нарахування та сплати аліментів, їх розмір, фактичні суми заборгованості у відповідні періоди. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У своїй постанові від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц Верховний Суд зазначив, що у\~статті 196 СК України\~ не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. У розрахунку заборгованості, який приймається судом як належний доказ, державним виконавцем вказано про розмір заборгованості платника аліментів станом на 30 число кожного місяця. Розмір пені при наведених сумах становитиме: Внаслідок прострочення заборгованості за жовтень 2016 року: 414,86 грн. (розмір заборгованості) * 1% * 304 (дні прострочення з 01.11.2016 по 01.09.2017 фактичної сплати заборгованості) = 1261,6 грн. Оскільки пеня не може перевищувати 100 % заборгованості, її розмір слід обмежити сумою 414,86 грн. Внаслідок прострочення заборгованості за листопад 2016 року: 918,6 грн. (розмір заборгованості) * 1% * 274 (дні прострочення з 01.12.2016 по 01.09.2017 фактичної сплати заборгованості) = 2518,06 грн. Розмір пені обмежується значенням суми заборгованості 918,6 грн. Внаслідок прострочення заборгованості за грудень 2016 року: 1013,4 грн. (розмір заборгованості) * 1% * 274 (дні прострочення з 01.01.2017 по 01.09.2017 сплати заборгованості в сумі 506,34 грн.) = 2461,59 грн. Суд звертає увагу. що заборгованість за вказаний місяць погашена частково на суму 506,34 грн. в вересні 2017 року, а тому нарахування пені по сумі 507,06 грн. можливе по період 01.02.2018 року часткової сплати заборгованості, а по сумі 171,06 грн. до 01.01.2019 року остаточної сплати заборгованості. При цьому, таке нарахування не є доцільним, оскільки, як зауважувалось вище, розмір пені не може перевищувати 100 % заборгованості. Розмір пені обмежується значенням суми заборгованості 1013,40 грн. Внаслідок прострочення заборгованості за січень 2017 року: 1013,4 грн. (розмір заборгованості) * 1% * 697 (дні прострочення з 01.02.2017 по 01.01.2019 фактичної сплати заборгованості) = 7060,61 грн. Розмір пені обмежується значенням суми заборгованості 1013,4 грн. Внаслідок прострочення заборгованості за лютий 2017 року: 1013,4 грн. (розмір заборгованості) * 1% * 669 (дні прострочення з 01.03.2017 по 01.01.2019 фактичної сплати заборгованості) = 6776,97 грн. Розмір пені обмежується значенням суми заборгованості 1013,4 грн. Внаслідок прострочення заборгованості за березень 2017 року: 389,90 грн. (розмір заборгованості) * 1% * 638 (дні прострочення з 01.04.2017 по 01.01.2019 фактичної сплати заборгованості) = 2488,2 грн. Розмір пені обмежується значенням суми заборгованості 389,90 грн. Оскільки загальна сума пені за указаний період фактично перевищує заявлений позивачем розмір (414,86 + 918,6 + 1013,4 + 1013,4 + 1013,4 + 389,90 = 4763,56), нарахування неустойки в інші періоди судом не виконується у зв`язку з відсутністю потреб в розрізі завдань цивільного судочинства при вирішенні виниклого спору. Суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Невідповідність виконаного позивачем розрахунку пені вимогам законодаства щодь такого нарахування з"ясована судом на стадії підготовчого засідання, позивача повторно викликано для участі у розгляді справи з метою усунення даної невизначеності. Згідно поданої в подальшому заяви позивач наполягала на розгляді справи у її відстуності. Оскільки за наслідком проведення судом розрахунків знайшли своє підтвердження заявлені позивачем вимоги про розмір пені в сумі 4574,21 грн., поданий позов підлягає до задоволення. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано доказів про необґрунтованість виконаного державним виконавцем розрахунку. За положеннями ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вимоги про звільнення від заборгованості по аліментах, зокрема у зв`язку з фактичним проживанням дитини спільно із батьком, особою не заявлялись. Відомості про добровільне передання грошових сум не можуть впливати на вирішення спору за умови наявного виконавчого провадження з виконання рішення суду про стягнення аліментів. Як зазначено вище, обов`язок боржника зі сплати аліментів виконувався не вчасно. За таких обставин, суд,

Outcome: approved