Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу у розмірі 5215,70 грн. та судових витрат. Свої позовні вимоги він обґрунтовував тим, що у звязку з виплатою страхового відшкодування на користь ТОВ «Перша лізингова компанія» за скоєння відповідачем [PERSON] дорожньо-транспортного пригоди, що відбулося 30.08.2014 року, відповідно до ст. 27 Закону України Про страхування, ст. 993 ЦК України, отримав право регресу до особи, яка є відповідальною за завдання шкоди. Представник позивача, у судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень проти заявлених позовних вимог не надавав. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Причини неявки до суду не повідомив, заявки про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.09.2014 року в м.Одесі по вул. Старобазарний сквер-вул. [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів «ЗАЗ», державний номер [NUMBER], що належить під керуванням [PERSON] та автомобілем [NUMBER] який належить ТОВ «Перша лізингова компанія» Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм транспортного засобу ««ЗАЗ», державний номер [NUMBER], неправомірність дій, пошкодження транспортного засобу «ТОЙОТА» державний номер [NUMBER] та наявність складу адміністративного порушення за ст. 124. КпАП України, встановлена Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 26.09.2014 року по справі №522/16600/14-п (а.с. 47). Внаслідок ДТП транспортний засіб «ТОЙОТА» державний номер [NUMBER], було пошкоджено, а його власнику спричинена майнова шкода, характер якої та обсяг підтверджується: довідкою про ДТП, протоколом огляду транспортного засобу та довідкою про ДТП №81199327. Згідно рахунку №СА-000154935 від 28.11.2014 року та акту виконаних робіт №СА-000053855 від 17.12.2014 року вартість ремонту автомобіля [NUMBER], складає 9044,14 грн (а.с.58-60) Згідно ст. 22.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Позивачем у звязку з вищезазначеним, та на підставі зібраних документів, було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та про виплату власнику автомобіля [NUMBER] на підставі страхового акту №123752 від 15.01.2015 року, страхового відшкодування у розмірі 5215,70 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №611 від 23.01.2015 року (а.с. 66). Приписами ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, під шкодою розуміється зменшення або втрата певного особистого чи майнового блага. Відповідно до приписів ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою. Приписами ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п.1 ч.І ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Також, положеннями ст. 993 цього Кодексу встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином з урахуванням доведеності вини відповідача, обґрунтованості розміру збитків та підтвердження факту їх оплати, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог. З урахуванням вимог ст.88 ЦПК України, також на користь позивач підлягають стягненню з відповідача судові витрати у розмірі 1600 грн.

Outcome: approved