Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод-фірма «Ось», по якому просить стягнути з ТОВ «Завод-фірма «Ось» на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 5737,70 грн., середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення по день ухвалення рішення суду, компенсацію втрати заробітної плати в сумі 10 043, 08 грн., індексацію заробітної плати в сумі 27,69 грн., а також 20 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Вимоги мотивувала тим, що працювала в ТОВ «Завод-фірма «Ось» на посаді бухгалтера з 25.05.2001 року по 14.10.2013 року, в день звільнення відповідач не провів з нею належного розрахунку та по теперішній час не виплатив їй заробітну плату. На день її звільнення сума заборгованості ТОВ «Завод - фірма «Ось» із виплати заробітної плати склала 5737 грн. 70 коп. Окрім цього, з відповідача підлягає стягненню сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з часу звільнення, а саме: з 14.10.2013 року по дату звернення до суду із даними позовними вимогами, тобто по 01.08.2014 року у розмірі 16933 грн. 10 коп., компенсацію втрати заробітної плати в сумі 10 043, 08 грн., індексацію заробітної плати в сумі 27,69 грн. Також, вказує, що через невиплату заробітної плати їй доводилось докладати додаткових зусиль для організації свого життя, адже змушена була витрачати гроші на транспорт, економити на продуктах харчування, одязі, пояснювати членам сім»ї відсутність заробітної плати. Заподіяну шкоду оцінює у розмірі 20 000 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги підтримали в повному обсязі, на його обґрунтування посилаються на обставини, які викладені у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та індексації заробітної плати, у задоволенні позовних вимог щодо стягнення компенсації втраченої частини заробітної плати, моральної шкоди, середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні просить відмовити через їх необґрунтованість. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Згідно довідки №89 від 02.04.2014 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод-фірма «Ось», [PERSON] працювала на ТОВ «Завод-фірма «Ось» з 25.05.2001 року по 14.10.2013 року бухгалтером і станом на 01.04.2014 року підприємство перед нею має заборгованість по заробітній платі у розмірі 5737 грн. 70 коп., в тому числі: за липень 2013 року - 1474 грн. 92 коп., серпень 2013 року - 1452 грн. 81 коп., вересень 2013 року - 1474 грн. 92 коп., жовтень 2013 року - 1335 грн. 05 коп. /а.с. 3 на звороті/. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В силу статті 117 Кодексу законів про працю України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивач просив провести середній розрахунок по день звільнення. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно з абзацом 3 пункту 3 Постанови усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Відповідно до пункту 8 Постанови нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Згідно довідки про середню заробітну плату від 02.04.2014 року, виданої ТОВ «Завод-фірма «Ось», середня заробітна плата [PERSON] становить 58 грн. 39 коп. /а.с. 3/. Судом на підставі листів Мінсоцполітики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2013 рік» та «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік» визначено, що період затримки розрахунку з позивачем становить 218 робочих днів. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні станом на 27.08.2014 року становить: 218 робочих днів х 58,39 = 12729, 02 грн. Окрім того, чинне законодавство зобов'язує роботодавця в разі затримки виплати заробітної плати нарахувати та виплатити працівникам компенсацію втрати частини заробітної плати, пов'язаної з інфляцією. Так, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати затвердженого Постановою КМУ від 21 лютого 2001 року № 159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів. Компенсації підлягають грошові доходи населення разом із сумою індексації, що отримані у гривнях на території України та не мають разового характеру. Перелік таких доходів наведено в п. 3 Порядку № 159. До них належить, зокрема, і заробітна плата. Компенсація за затримку виплати заробітної плати здійснюється за рахунок коштів роботодавця. Нарахування компенсації провадиться один раз безпосередньо перед виплатою заборгованості із заробітної плати. Виплачується компенсація в місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості із заробітної плати за відповідний місяць (п. 5 Порядку № 159). Відповідно до п. 4 Вказаного вище порядку Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції") у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Компенсація за липень 2013 року складає 150,58 грн., за серпень 2013 року - 60,43 грн., за вересень 2013 року - 61.35 грн., за жовтень 2013 року 49,93 грн. Таким чином загальна сума компенсації [PERSON], станом на 01.04.2014, за нараховану і не виплачену з/п (за період липень - жовтень 2013), складає: 50,58 грн. + 60,43 грн. + 61,35 грн. + 49,93 грн. = 222,29 грн. Так, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Індексація заробітної плати за період заборгованості складає 27 грн. 69 коп. Згідно ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов'язку в натурі, відшкодування збитків та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У відповідності із вимогами ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої: моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру. Згідно доведеності позовних вимог позивачем щодо заподіяння їй моральної шкоди, яка виразилася у несвоєчасному проведенні розрахунків при звільненні з працівником, що призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків, суд, дійшов висновку щодо часткового задоволення позову в розмірі 1000 грн. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення, в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial