Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

У березні 2014 року позивач Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (надалі ТДВ «СК «Альфа-Гарант») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регрессу, пов'язаних із виплатою страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 29 липня 2011 року між ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та [PERSON]. було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/6136909, об'єктом якого є майнові інтереси, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу автомобіля марки «Volvo S60», д.р.н. [NUMBER]. 6 грудня 2011 року в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Volvo S60», д.р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Toyota», д.р.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.12.2011 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 06.12.2011 року, пошкоджено автомобіль [PERSON] та заподіяно матеріальні збитки у сумі 3693,90 грн.. На виконання взятих на себе зобов'язань позивач виплатив потерпілій стороні страхове відшкодування в розмірі 2578,25 грн. У зв'язку з чим позивач має право стягнути в порядку регресу страхове відшкодування з страхувальника [PERSON]. З цих підстав позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 2578,25 грн. завданої матеріальної шкоди, витрати з проведення експертизи в розмірі 500 грн. та 243,60 грн. судових витрат, сплачених позивачем. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав наведених у позові. Відповідач до суду не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд за згодою представник позивача постановляє відповідно до ст. 224 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.16 Закону України «Про страхування» договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Вказана норма кореспондується з положенням ст.979 ЦК України. Судом встановлено, що 29 липня 2011 року між ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та [PERSON]. було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/6136909, об'єктом якого є майнові інтереси, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу автомобіля марки «Volvo S60», д.р.н. [NUMBER] (а.с.4). 6 грудня 2011 року в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Volvo S60», д.р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Toyota», д.р.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [PERSON] отримав механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 грудня 2011 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП (а.с.7). Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 6 грудня 2011 року за участю автомобіля марки «Toyota», д.р.н. [NUMBER] та автомобіля марки «Volvo S60», д.р.н. [NUMBER], є водій [PERSON] Частиною 2 ст.8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до положень ч.1 ст.990 ЦК України, яка кореспондується з положеннями ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування», страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Враховуючи те, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки «Toyota», д.р.н. [NUMBER], спричинено механічних пошкоджень, страховиком за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 29.07.2011 року №АА/6136909 ТДВ «СК «Альфа-Гарант» складено страховий акт від 18 жовтня 2012 року, яким даний випадок визнаний страховим, та прийнято рішення про виплату потерпілій особі, якою є [PERSON], страхового відшкодування у сумі 2578,25 грн. (а.с.26). З платіжного доручення № 1288 від 19.10.2012 року вбачається, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 2578,25 грн. (а.с.27). Відповідно до пп. "г" п.38.1.1. ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Як вбачається з постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27 грудня 2011 року, дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 6 грудня 2011 року, трапилась внаслідок порушення правил дорожнього руху [PERSON] З огляду на наведене, а також на те, що ТДВ «СК «Альфа-Гарант» сплатило [PERSON] страхове відшкодування у сумі 2578,25 грн., до позивача перейшло право регресної вимоги. Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь ТДВ «СК «Альфа-Гарант» 2578,25 грн. на відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних із виплатою страхового відшкодування та 500 грн. витрат пов'язаних з проведенням експертної оцінки нанесених збитків. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору, сплачених позивачем про зверненні до суду.

Outcome: approved