Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, вимоги якої обґрунтовує тим, що згідно рішенням Ковпаківського районного суду м. суми від 25 червня 2007 р. у цивільній справі № 2-211/07 за нею було визнано право власності на 22/40 частину домоволодіння [ADDRESS]. На сьогоднішній день у будинку прописані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] З 2007 р. [PERSON] не мешкає за зареєстрованим місцем проживання, оскільки виїхала проживати до Італії. Відповідач не проживає в даному будинку близько семи років, не бере учать в утриманні будинку, особисті речі відсутні. Повідомлення до місцевих органів влади про те, що відповідач буде відсутній за місцем реєстрації з поважних причин та збереження за ним права користування - відсутнє. Враховуючи викладене, позивачка просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. У поданій письмовій заяві, позивачка просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Так як відповідачка на виклики до суду не прибула, тому про час і день судового засідання сповіщена через органи масової інформації, відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України - газету „Сумщина" і вважається такою, що належним чином повідомлена. Однак на судове засідання не прибула, тому суд, вважає можливим розглядати справу у відсутність останньої, бо по справі зібрано достатньо доказів щодо прав та обов'язків сторін. Треті особи: [PERSON], Ковпаківський районний відділ м. Суми Управління державної міграційної служби України в Сумській області повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Суд вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 червня 2007 р. визнано за [PERSON] право власності на 22/40 частин домоволодіння [ADDRESS], що складається з житлового будинку А-1, надвірних будівель - сараю «Д», вбиральні «Е», кухні «Г», погребу п/г, огорожі № 1-4, прибудови а-6, прибудови а-5, тамбуру а-4, душу «К», навіси «З,И» /а.с.3-4/. Право спільної часової власності позивачки на 22/40 частку домоволодіння [ADDRESS] також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» № 15578424 від 14.08.2007 р. /а.с.5/. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усуненні будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно будинкової книги для прописки громадян, що проживають в буд. [ADDRESS], за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] /а.с.6-8/. Таким чином суд приходить до висновку, що між сторонами склались цивільні правовідносини та відповідач перешкоджає позивачу у здійсненні її права як власника майна, так як більше строку встановленого в ст. 405 ЦК України, не проживає за місцем реєстрації без поважних причин, що підтверджується актом від 22.06.2014 р. Оскільки будь-яких письмових домовленостей стосовно користування житловим приміщенням за вказаною адресою не існує, вимога про визнання відповідачку такою, що втратила право користуванням домоволодінням [ADDRESS], підлягає задоволенню.

Outcome: approved