Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, та пояснили, що 11.10.2013 року сталося ДТП між автомобілями «Субару» держ. номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Ниссан » держ. номер [NUMBER], яким керував [PERSON] В наслідок ДТП транспортному засобу «Ниссан » держ. номер [NUMBER], який належить [PERSON], завдана матеріальна шкода. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.04.2014 року [PERSON] та [PERSON] визнані винними у ДТП та провадження у справі відносно них за ст. 124 КУпАП закрито у зв*язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Постановою апеляційного суду Харківської області від 06.05.2014 року постанова Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.04.2014 року в частині закриття провадження щодо [PERSON] за спливом строку притягнення до адмінвідповідальності за ст. 124 КУпАП скасоване, та провадження по справі відносно [PERSON] закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідальність транспортного засобу [PERSON] «Субару» держ. номер [NUMBER] була забезпечена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , виданого товариством з додатковою відповідальністю «Міжнародна Страхова Компанія » ( далі - ТДВ« МСК»). Відповідно автотоварознавчого дослідження , яке було проведено ТДВ «МСК», матеріальний збиток , спричинений автомобілю позивачки, станове 44840 грн. Відповідачем ТДВ « МСК» 13.01.2014 року позивачці було перераховано 50 % від суми спричиненої їй шкоди в розмірі 22420 грн. В травні 2014 року позивачка звернулась до ТДВ « МСК» з заявою про виплату повної суми відшкодування шкоди, але їй було відмовлено, в зв*язку з тим, що на думку страхової компанії у скоєнні ДТП є обоюдна вина [PERSON] та [PERSON] У зв*язку з цим, позивачка вимушена звернутися до суду. Позивачка також зазначила, що окрім матеріальної їй спричинена ще і моральна шкода, яку вона оцінила в розмірі 2000 грн. - автомобіль використовувався її донькою для підприємницької діяльності, для ремонту автомобілю вона вимушена була брати гроші в борг , що погіршує її репутацію. Позивачка перенесла нервовий струс, моральні страждання через пошкодження свого майна. Представник відповідача ТДВ « МСК» у судовому засіданні позов не визнав, та пояснив, що та визнає факт скоєння ДТП за участю застрахованого в їх страхової компанії транспортного засобу [PERSON] «Субару» держ. номер [NUMBER]. За заявою ТДВ « МСК» був отриманий в ХНИДІСЕ ім. Бокаріуса висновок № 2063 від 21.10.2013 року згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобілю «Ніссан» , який належить позивачці, пошкодженого в наслідок ДТП 11.10.2013 року, складає 56170,23 грн. Але між позивачкою та страховою компанією був підписаний протокол про узгодження розміру страхового відшкодування в розмірі 46808,53 грн., тобто без урахування ПДВ. Половину зазначеної суми - 22404,26 грн., за мінусом 1000 грн. франшизи, ТДВ « МСК» перерахувала позивачці. Друга половина суми, на думку представника , підлягає відшкодуванню позивачці ні страховою компанією , а [PERSON], так як він також винен в скоєнні ДТП та спричиненні позивачці шкоди. Представник вважає, що апеляційним судом Харківської області постанова Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.04.2014 року була скасована за формальними ознаками, та апеляційним судом не спростовані встановлені експертизою порушення [PERSON] п. 12.3 ПДРУ. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні та його представник, позов не визнали, та пояснили, що вважають, що в скоєнні ДТП, що сталася 11.10.2013 року, є обоюдна вина [PERSON] та водія [PERSON] Відповідальність транспортного засобу [PERSON] була застрахована полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , який був виданий ТДВ «МСК» , тому відповідальність за скоєне [PERSON] ДТП повинна нести ТДВ « МСК» , яка і відшкодувала частково позивачці спричинену їй шкоду . Залишок суми повинен відшкодувати [PERSON] Відповідач також зазначив, що позивачем не доведено спричинення їй моральної шкоди. Третя особа - [PERSON] позов підтримав, вважає, що його вини у скоєнні ДТП немає, що і було зазначено в рішенні апеляційного суду. Заслухавши пояснення сторін по справі та їх представників , вивчивши матеріали цивільної справи та матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON], [PERSON] № 64112712/13-п , суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення ії цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ч. 2 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 3 Закону України „ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів "( далі - Закон) встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров*ю та /або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров*ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу . Відповідно до ст. 22 Закону, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п.9.2. ст.9 Закону обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000,00 гривень на одного потерпілого. Судом встановлено, що 11 жовтня 2013 року на вул. Кірова в м. Харкові сталася ДТП, в якій було пошкоджено автомобіль під керуванням [PERSON] марки « Ніссан» номер державної реєстрації [NUMBER] , який їй належить на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ВРЕР № 1 ГУМВСУ м. Харкова позивачці - [PERSON] ( а.с. 4-8) . Відповідно до постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.04.2014 року винними у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 11.10. 2013 року на вул. Кірова в м. Харкові визнано водіїв [PERSON] і [PERSON] та провадження по справі відносно них за ст. 124 КУпАП закрито у зв*язку з закінченням строків притягнення до адмінвідповідальності ( а.с. 4-6) Постановою апеляційного суду Харківської області від 06.05.2014 року постанова Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.04.2014 року скасована в частині закриття провадження щодо [PERSON] за спливом притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрито за відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили. ( а.с. 7) Відповідно ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини . Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою . Виходячи з системного аналізу вищезазначених норм права та фактичних обставин справи, суд не може прийняти до уваги посилання відповідачів [PERSON] та представника ТДВ « МСК» стосовно наявності обоюдної вини у спричиненні матеріальної шкоди позивачці у водіїв [PERSON] та [PERSON], так як вина останнього спростовується постановою апеляційного суду Харківської області від 06.05.2014 року, якою закрито провадження щодо [PERSON] за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП З полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/3764536, виданого ТДВ « МСК» вбачається, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Субару Легасі» держ. номер [NUMBER] , який належить [PERSON], застрахована з 14.12.2012 року по 13.12.2013 року ТДВ « МСК» . В полісі встановлений розмір франшизи - 1000 грн. ( а.с. 48) З висновку автотоварознавчого дослідження № 9993 ХНДІСЕ ім. Бокаріуса від 09.12.2013 року, проведеному за замовленням ТДВ «МСК» та наданому відповідачем у судовому засіданні, вбачається, що величина вартості відновлювального ремонту пошкодженого в наслідок ДТП 11.10.2013 року автомобілю Ніссан [NUMBER] станове 56170,23 грн. з урахуванням ПДВ. Таким чином , суд приходить до висновку, що позивачці в наслідок ДТП, яка сталася 11.10.2013 року, діями [PERSON], обов*язкова цивільно-правова відповідальність транспортного засобу якого була застрахована ТДВ « МСК», спричинена матеріальна шкода , яка без врахування ПДВ станове 45936,18 грн. Враховуючи, що полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/3764536, виданого ТДВ « МСК» встановлена сума франшизи в розмірі 1000 грн., то зазначена сума підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивачки. Платіжним дорученням № 6855 від 13.01.2014 року ТДВ «МСК» було перераховано позивачці [PERSON] у відшкодування шкоди, спричиненої ДТП 22404,26 грн. Позивачка не заперечувала, що отримала цю суму відшкодування, надавши виписку зі свого особового рахунку. Позивачка звернулася до ТДВ « МСК» з заявою про виплату залишку страхового відшкодування, але листом № 715 від 03.06.2014 року ТДВ « МСК» відповіло позивачці, що залишок спричиненої їй шкоди повинен сплачувати [PERSON], як особа яка несе солідарний обов*язок по відшкодуванню шкоди, спричиненої ДТП ( а.с. 9-10). Відповідно до положень п. 36.2 ст. 36 Закону страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Таким чином, суд вважає, що з відповідача ТДВ « МСК» підлягає стягненню на користь позивача залишок невідшкодованої шкоди в розмірі 21420 грн. Стосовно позовної вимоги що до відшкодування моральної шкоди. Згідно з ч.ч.1,2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров*я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з противоправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. На підставі ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода відшкодовується незалежно від наявності вини. У судовому засіданні знайшло підтвердження пошкодження майна позивачки в наслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] Тому суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 1000 грн. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до умов ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial