Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідачів про встановлення факту, що державний акт серії [NUMBER], виданий 30 вересня 1997 року Кіровоградською міською Радою народних депутатів Кіровоградської області на право приватної власності на земельну ділянку, для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0369 га, яка розташована за адресою [ADDRESS], належав і був виданий на ім'я «[PERSON]», 1942 року народження, який помер [INFO] та визнати право власності на земельну ділянку, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0369 га, яка розташована за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті - [PERSON], який помер [INFO]. В обгрунтування позову зазначено, що 22 лютого 1970 року, зареєструвала шлюб з [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 0,0369 га, кадастровий номер [NUMBER] передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті - [PERSON]. Однак, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0369 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться в [ADDRESS]. Відмова полягала в тому, що в державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданому Кіровоградською міською Радою народних депутатів Кіровоградської області 30 вересня 1997 року, зареєстрованому в Книзі записів на право приватної власності на землю за № 4376, має місце незастережне виправлення (підчистка та дописка) в прізвищі власника - «[PERSON]». Звернувшись до управління дергеокадасту в Кіровоградському районі Кіровоградської області з проханням виправити помилку у правовстановлюючому документі, пояснили те, що дійсно при державній реєстрації права власності за державним актом серії [NUMBER] була допущена помилка в прізвищі власника земельної ділянки «[PERSON]», яку вони шляхом підчистки та дописки виправили на «[PERSON]». Вказана розбіжність у написанні прізвища виникла через невірний переклад з російської на українську мову. Однак, через зміни в законодавстві вони не можуть усунути цю помилку та видати новий державний акт, а тому просить задовольнити позов повністю. До судового засідання позивачем надано заяву про підтримання позову, відповіцдачами про визнання позову повністю та розгляд справи без їх участі (а. с.83-85 ). Судом встановлено наступні факти. 22 лютого 1970 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 5). [INFO] [PERSON], помер , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 0,0369 га, кадастровий номер [NUMBER], передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] позивач у встановлений законом строк звернулася до державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка - [PERSON]. Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0369 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться в [ADDRESS], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні дій. Відмова полягає в тому, що в державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданому Кіровоградською міською Радою народних депутатів Кіровоградської області 30 вересня 1997 року, зареєстрованому в Книзі записів на право приватної власності на землю за № 4376, має місце незастережне виправлення (підчистка та дописка) в прізвищі власника - «[PERSON]». Позивач звернулася до управління дергеокадасту в Кіровоградському районі Кіровоградської області з проханням виправити помилку у правовстановлюючому документі, де її пояснили те, що дійсно при державній реєстрації права власності за державним актом серії [NUMBER] була допущена помилка в прізвищі власника земельної ділянки «[PERSON]», яку вони шляхом підчистки та дописки виправили на «[PERSON]». Вказана розбіжність у написанні прізвища виникла через невірний переклад з російської на українську мову. Однак, через зміни в законодавстві вони не можуть усунути цю помилку та видати новий державний акт. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки правильність прізвища померлого спадкодавця [PERSON] документально підтверджуються оформленими свідоцтвами про одруження і смерть, видачею паспорта та ідентифікаційного номера платника податків, а також свідоцтвом про право власності на житловий будинок, державним актом на право власності на земельну ділянку серії, [NUMBER]. У зв»язку з виправленнями в записі прізвища померлого в Державному акті на право власності на земельну ділянку позивач позбавлена права вільно розпоряджатися спадковим майном, закінчити процедуру оформлення документів в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця. Інший порядок виправлення помилки в правоустановлюючих документах, не передбачений. Згідно ст. 67 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 (глава 10 розділу II) регламентує порядок видачі свідоцтва про право на спадщину та передбачає надання необхідних для цього документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти (ст. 68 ЗУ «Про нотаріат», п. 4 глави 10, розділу II Порядку). Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно (пп. 4.15 п. 4 глави 10 розділу II Порядку). Видача свідоцтва про право па спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру (пп. 4.20 н. 4 глави 10 розділу II Порядку). Згідно ст. 47 ЗУ "Про нотаріат"" та п. 1 глави 8. розділу І Порядку, нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем. Пунктом 2.4. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності па землю і право постійного користування земельною ділянкою, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі па умовах оренди). затв. наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 15 квітня 1993 року N 28 передбачено, що всі записи в державному акті мають бути зроблені чітко і акуратно , помарки і виправлений не допускаються. Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду як інвалід 2 групи, стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь держави 640 грн. судового збору по 320 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved