Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. У підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши що спільне життя у сторін не склалось. На протязі останніх шести років сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, стосунки між сторонами стали напружені, через те, що відповідач вживає алкогольні напої, кожен зі сторін має діаметрально протилежні погляди шлюб та сім'ю, тому вважає, що сім'я даного подружжя розпалась остаточно, термін на примирення призначати не потрібно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений судом у встановленому законом порядку (а.с. 14, 24, 28-29, 33). Заслухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1, ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. За правилами ч.2, ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. 29 травня 1998 року був укладений шлюб між сторонами, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського району м. Києва, актовий запис № 554 (а.с. 6). Як встановлено у судовому засіданні, спільне життя у сторін не склалось. На протязі останніх шести років сімейне життя між сторонами погіршилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, стосунки між сторонами стали напружені, через те, що відповідач вживає алкогольні напої, у сторін виявились діаметрально протилежні погляди шлюб та сім'ю. Згідно ч. 2, ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що сім'я даного подружжя розпалась остаточно, терміну на примирення призначати не потрібно, так як судом встановлено, що будь-які відносини між ними припинені і позивач не бажає в подальшому перебувати у шлюбі з відповідачем та категорично наполягала на розірванні шлюбу.

Outcome: approved