Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вимогами про виключення майна з постанови про опис та арешт майна боржника та зняття арештів, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.11.2017 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було проведено торги з продажу права вимоги за договором про відкриття кредитної лінії № 93/08-Ил/03 від 13.06.2008р., переможцем якого став позивач. 29 листопада 2017 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та позивачем було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги, за яким до позивача перейшло право вимоги за договором про відкриття кредитної лінії № 93/08-Ил/03 від 13.06.2008р. та зобов'язаннями, якими забезпечено його виконання, в т.ч. за іпотечним договором, який було посвідчено нотаріально, що підтверджується договором та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 29.11.2017р. За згодою між позивачем та відповідачем [PERSON], після переходу до позивача прав іпотекодержателя мав бути укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку», за яким [PERSON] як іпотекодавець та позичальник за кредитним договором в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором передавала б позивачу право власності на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Проте при перевірці даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виявилося, що дана земельна ділянка обтяжена арештами, які перешкоджають укладенню договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Наявність арештів стала підставою для нотаріуса відмовити у вчиненні нотаріальних дій (копія відмови додається). Таким чином наявність арештів іпотечного майна перешкоджає позивачу у здійсненні позивачу прав як іпотекодержателя у зв'язку з чим, він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не з'явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON], вимоги позову визнала, про, що подала письмові пояснення. Представник відповідача ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", в судове засідання не з»явився, надіславши на адресу суду відзив, в якому вимоги позову не визнав, та в його задоволенні просив відмовити. Відповідач відділ примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області та третя особа в судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили, заяв про відкладення слухання справи, розгляд за їх відсутності не надсилали. Суд, дослідивши письмові матеріли справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно з положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог статей 2 та 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Положеннями ст.ст.319, 321 та 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до положень ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства, та ст.41 Конституції України та ст.ст. 321, 328 ЦК України, зазначають, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, право власності набувається із підстав не заборонених законом, зокрема правочинів. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні крім у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок зняття арешту з майна або його звільнення з-під арешту у цивільному процесі визначений положеннями постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 7 лютого 2014 року. Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», «понятими можуть бути будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не пов'язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв'язками, а також підлеглі учасників виконавчого провадження». При проведенні опису майна боржника 20.06.2017р. в якості понятого було залучено [PERSON], про що зазначено в постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 20.06.2017р. Заява Банку зі згодою на реалізацію іпотечного майна за вих.№ 24.23/782 від 21.07.2017 р. підписано також представником стягувача - Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON], до заяви додана довіреність від Банку на цього представника. Таким чином, при складанні постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 20.06.2017 року було грубо порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження». За змістом четвертою статті 54 Закону «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент накладення арештів ( ч.б ст. 51 Закону «Про виконавче провадження» в нині діючій редакції) у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Згідно з ч.8 ст. 54 Закону «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент накладення арештів (ч.7 ст. 51 цього Закону в нині діючій редакції) «примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".» Згідно зі ст. З Закону України «Про іпотеку», «пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації». Згідно із ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на момент накладення арештів (ст. 59 цього ж Закону в новій редакції) майно звільняється з-під арешту за постановою державного виконавця: у разі прийняття судом рішення про звільнення майна з-під арешту; сплати боржником повної суми боргу за чим документом до реалізації арештованого майна боржника. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках, не передбачених ч. 4 ст. 59 Закону України « Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Наявність арештів перешкоджає мені реалізувати своє право на отримання предмету іпотеки у власність шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, тому я змушений звенутися до суду. Наявність арештів, накладених в інтересах інших осіб (не іпотекодержателів) перешкоджає мені в укладенні договору про задоволення вимог іпотекодержателя і отриманні у власність предмету іпотеки, а включення іпотечного майна до постанови про опис та арешт майна боржника створює загрозу того, що це майно буде реалізовано для задоволення вимог інших осіб, які не є іпотекодержателями, внаслідок чого я буду позбавлений можливості реалізувати передбачене ст. 37 Закону України «Про іпотеку» права на задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. З огляду матеріалів цивільної справи вбачається, що 13 червня 2008 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 93-08-Ил/03. В забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено іпотечний договір від 13.06.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.В. за реєстровим № 1149. Предметом іпотеки за даним іпотечним договором є земельна ділянка, площею 0,2710 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], розташована за адресою: [ADDRESS]. 13.11.2017 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було проведено торги з продажу права вимоги за договором про відкриття кредитної лінії № 93/08-Ил/ОЗ від 13.06.2008р., переможцем якого став [PERSON] 29 листопада 2017 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та позивачем було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги, за яким до нього перейшло право вимоги за договором про відкриття кредитної лінії № 93/08-Ил/03 від 13.06.2008р. та зобов'язаннями, якими забезпечено його виконання, в т.ч. за іпотечним договором, який було посвідчено нотаріально, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 29.11.2017р. Позичальником та іпотекодавцем за договором про відкриття кредитної лінії № 93/08-Ил/03 від 13.06.2008р. є [PERSON], що підтверджується доданими до даного позову копіями договору про відкриття кредитної лінії № 93/08-Ил/03 від 13.06.2008р та іпотечного договору № 1149 від 13.06.2008 року. До Державного реестру речових прав на нерухоме майно стосовно предмету іпотеки внесено наступні записи про обтяження земельної ділянки, розташованої за адресою [ADDRESS] : 13.06.2008р. - запис про іпотеку № 2567803, внесений на підставі іпотечного договору від 13.06.2008р., яким забезпечено зобов'язання за кредитним договором № 93-08-Ил/ОЗ во 13.06.2008р., вид обтяження - іпотека; 13.06.2008р. - запис про обтяження № 2567806, внесений на підставі іпотечного договору від 13.06.2008р., вид обтяження - заборона на нерухоме майно; 08.11.2011 - запис про обтяження № 4687339, внесений на підставі постанови серія та номер 29520386, виданого 02.11.2011р., видавник - Підрозділу примусового виконання рішень відділу ВДВС ГУЮ у м. Києві, вид обтяження - арешт нерухомого майна; 08.11.2011р. - запис про обтяження № 3451656, внесений на підставі постанови підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, серія та номер : 29520386, виданий 02.11.2011р., вид обтяження - арешт нерухомого майна; 08.11.2011 р.(спеціальний розділ)- запис про обтяження № 3451657, внесений на підставі постанови серія та номер : 29520386, виданої 02.11.2011 року, - Підрозділу примусового виконання рішень відділу ВДВС ГУЮ у м. Києві, вид обтяження - арешт нерухомого майна. Записи № № 4687339, № 3451656, № 3451657 внесено на підставі одного й того ж виконавчого провадження - ВП № 29520386, яке було відкрито Підрозділом примусового виконання рішень відділу ВДВС ГУЮ у м. Києві. Розмір заборгованості перед позивачем, як іпотекодержателем, зафіксовано у договорі про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, і складає 140 586,78 доларів США та 13 540 666,63 грн., а узгоджена вартість предмету іпотеки згідно іпотечного договору складає 1 052 000,00 грн. Як вбачається з Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано 13.06.2008 року, а 29 листопада 2017 року було внесено зміни до даного запису в частині відомостей про іпотекодержателя, змінено з «ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» на «[PERSON]». Таким чином, на підставі зібраних по справі доказів суд приходить до висновку, що позивач має першочергове право звернення стягнення на даний предмет іпотеки - земельну ділянку, розташовану за адресою [ADDRESS], а тому вказане нерухоме майно підлягає звільненню з-під арешту та виключено з постанови про опис та арешт майна боржника. На підставі наведеного та

Outcome: approved