Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернулась в суд із позовом, яким просила розірвати в зв'язку з невиконанням обов'язків за договором набувачем договір довічного утримання, укладений 15 січня 2002 року між нею, [PERSON] і [PERSON], з однієї сторони та [PERSON], з другої сторони, який був посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського округу [PERSON], 15 січня 2002 року, по реєстру № 118 відповідно до якого було здійснено відчуження 1 / 2 частини квартири під [ADDRESS]; скасувати заборону відчуження 1 / 2 частини квартири [ADDRESS], накладену 15 січня 2002 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровану в реєстрі заборон під № 1; визнати за нею, [PERSON], [INFO], право власності на 1 / 4 частину квартири під [ADDRESS], що належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 14 січня 2002 року Кіровоградською міською радою, за № 34735У; визнати за нею, [PERSON], [INFO], право власності на 1 / 8 частину квартири під [ADDRESS], в порядку спадкування після [PERSON], який помер [INFO]. 10.02.2014 року представник позивача, згідно довіреності, клопотала перед судом щодо залишення позовної заяви в частині вимоги про визнання за [PERSON], [INFO] права власності на 1 / 8 частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування після [PERSON], померлого [INFO] , без розгляду. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.02.2014 року, позов [PERSON] до [PERSON], треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] , Головне управління юстиції у Кіровоградській області , приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] про розірвання договору та визнання права власності, скасування заборони, в частині вимоги про визнання за [PERSON], [INFO] права власності на 1 / 8 частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування після [PERSON], померлого [INFO] - залишено без розгляду. Позовні вимоги вищевикладені, представник позивача підтримала повністю та вказала, що позивачу [PERSON], її чоловіку [PERSON], дочці [PERSON] та її синові, а їх онукові [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 14 січня 2002 року Кіровоградською міською радою, за № 34735, належала в рівних частках квартира під [ADDRESS]. 15 січня 2002 року між [PERSON] і її чоловіком [PERSON], з однієї сторони та їх дочкою [PERSON] (яка пізніше змінила прізвище на [PERSON]), з другої сторони був укладений договір довічного утримання, який був посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], по реєстру № 118. Пунктом 4 договору був передбачений обов'язок [PERSON] повністю довічно утримувати батьків , забезпечувати одягом, харчуванням, необхідною допомогою та зберегти у їх безкоштовному довічному користуванні зазначену частину квартири. З метою забезпечення виконання умов договору тим же нотаріусом, в той же день була накладена заборона відчуження зазначеної в договорі 1 / 2 частини квартири до припинення дії договору довічного утримання, яка була зареєстрована в реєстрі заборон під № 1. [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] . Після його смерті спадщину прийняли спадкоємці першої черги за законом визначені в ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), а саме позивач, дружина спадкодавця -[PERSON] та їх дочка [PERSON]. Спадщину вони прийняли відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 цього ж кодексу шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживали в спадковій квартирі, а також у них на руках були ощадні книжки на ім'я спадкодавця. [INFO] набувач за договором довічного утримання (донька позивачки) [PERSON] померла. Спадщину після неї як спадкоємець за законом першої черги у відповідності до ст. 1261 ЦІ України прийняла її донька [PERSON] згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач також являється спадкоємцем за законом першої черги, проте разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживала і заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала. Тобто, до спадкоємця , зокрема відповідачки , перейшов і обов'язок щодо утримання за договором довічного утримання позивача , однак відповідач виконувати зазначений обов'язок за договором не бажає, в зв»язку з чим позивач вимушена звертатись до суду та захищати свої права в передбачений спосіб. Сторона відповідача, зокрема її представник в суді , позов визнав повністю, при цьому подав зустрічний позов, який був об»єднаний з первісним ( а.с. 84), та просив про визнання права власності за [PERSON] , [INFO] на 1 / 4 частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування після [PERSON], померлої [INFO]. Також було зазначено про необхідність розірвання договору довічного утримання, оскільки відповідач не бажає його виконувати . Сторона позивача, щодо задоволення зустрічного позову не заперечувала. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON], її представник в суді щодо первісного позову та зустрічного , після залишення частини вимог без розгляду , не заперечував щодо їх задоволення . Третя особа - Головне управління юстиції у Кіровоградській області , їх представник в судове засідання не з»явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності . Третя особа - приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], залучена згідно ухвали суду від 23.01.14 року ( а.с. 85) не з»явилась, повідомлялась. Заслухавши пояснення представників сторін як по первісному позову, так і по зустрічному, третю особу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення частково первісного позову , та задоволення повністю зустрічного. Судом встановлено, що [PERSON], її чоловіку [PERSON], дочці [PERSON] та її синові, а їх онукові [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 14 січня 2002 року Кіровоградською міською радою, за № 34735, належала в рівних частках квартира під [ADDRESS]. 15 січня 2002 року між [PERSON] і її чоловіком [PERSON], з однієї сторони та їх дочкою [PERSON] (яка пізніше змінила прізвище на [PERSON]), з другої сторони був укладений договір довічного утримання, який був посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], по реєстру № 118. Відповідно до п. 1 вказаного договору позивач з чоловіком передали у власність [PERSON] разом 1 / 2 частину вказаної квартири. Пунктом 4 договору був передбачений обов'язок [PERSON] повністю довічно утримувати батьків , забезпечувати одягом, харчуванням, необхідною допомогою та зберегти у їх безкоштовному довічному користуванні зазначену частину квартири. З метою забезпечення виконання умов договору тим же нотаріусом, в той же день була накладена заборона відчуження зазначеної в договорі 1 / 2 частини квартири до припинення дії договору довічного утримання, яка була зареєстрована в реєстрі заборон під № 1. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] . Після його смерті спадщину прийняли спадкоємці першої черги за законом визначені в ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), а саме позивач- дружина спадкодавця [PERSON] та їх дочка [PERSON]. Спадщину прийняли відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 цього ж кодексу , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживали в спадковій квартирі, а також у них на руках були ощадні книжки на ім'я спадкодавця. 17 вересня 2008 року позивачем [PERSON] та їх дочкою [PERSON] були отримані свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади. Крім того, [INFO] набувач за договором довічного утримання ( дочка позивача) [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 11 травня 2013 року міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 1261. Спадщину після неї як спадкоємець за законом першої черги у відповідності до ст. 1261 ЦК України прийняла її дочка [PERSON] , згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець , що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач також є спадкоємцем за законом першої черги, проте разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживала і заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала. Відповідно до ч. 1 ст. 757 нині діючого ЦК України обов'язки набувача за договором довічного утримання (догляду) переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем. Частина 2 статті 756 цивільного кодексу передбачає, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконання або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане, має право вимагати його повернення. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Тобто, до спадкоємця , відповідача [PERSON] перейшов і обов'язок щодо утримання за договором довічного утримання позивача. Проте, в суді з»ясовано, що відповідач виконувати зазначений обов'язок за договором не бажає. Відповідно до ст. 755 ЦК України , договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов»язків незалежно від його вини. Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник може звернутися до суду з вимогою усунення будь-яких порушень його права. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника на усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частина 1 ст. 328 ЦК України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Згідно відповіді приватного нотаріуса за вих.№24/01-16 від 06.02.14 року, зазначається , що згідно ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частка квартири є об'єктом нерухомого майна). Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати своє право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст.1299 Цивільного кодексу України). Відповідно до п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. 15 січня 2002 року між [PERSON] та її батьками, [PERSON] і [PERSON], був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 118, згідно якого [PERSON] і [PERSON] передали у власність [PERSON] належну їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 14 січня 2002 року, Кіровоградською міською радою згідно з розпорядженням (наказом) № 34735, зареєстрованого Кіровоградським бюро технічної інвентаризації 14 січня 2002 року за реєстровим № 46062, записано у реєстрову книгу № 137, 1 / 2 частку квартири [ADDRESS]. За цим договором [PERSON] зобов'язалася довічно повністю утримувати [PERSON] і [PERSON], забезпечувати харчуванням, одягом, необхідною допомогою та зберегти в їх безкоштовному довічному користуванні згадану частку квартири. В зв"язку з посвідченням договору, на 1 / 2 частку квартири була накладена заборона відчуження. Так як , відчужувач [PERSON] помер раніше ніж [PERSON], то з цього вбачається, що договір довічного утримання відносно нього виконаний. Але при посвідченні договору довічного утримання відчужувачами була передана 1 / 2 частка квартири без визначення їх часток, тому у нотаріуса не має можливості визначити відносно якої частки договір є виконаним та відсутня технічна можливість в електронному реєстрі заборон на нерухоме майно зняти заборону на частку квартири, яка була передана за договором довічного утримання [PERSON]. Відносно [PERSON] договір продовжував дію у часі За даними Спадкового Реєстру, спадкова справа, після смерті [PERSON], померлої [INFO], не заводилась. Спадкоємцями [PERSON], померлої [INFO], передбаченими ст. 1261, 1266 ЦК України, є її мати - [PERSON], яка не прийняла спадщину, та донька - [PERSON], яка фактично прийняла спадщину, інших спадкоємців, в тому числі малолітніх, неповнолітніх, недієздатних, цивільна дієздатність яких обмежена, немає. За даними Єдиного реєстру заборон на 1 / 2 частини квартири під номером [ADDRESS], накладена заборона 15 січня 2002 року в зв'язку з посвідченням приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] Тобто, не знявши заборону на частку квартири та не визначивши частку майна набувача, на яку відкрилася спадщина і в зв'язку з небажанням спадкоємцем набувача виконувати умови договору довічного утримання відносно [PERSON], нотаріус не має можливості визначити об'єкт спадкування та видати свідоцтво про право на спадщину . Таким чином, суд приходить до висновку , що договір довічного утримання щодо [PERSON], який помер припинено , а відтак вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача частково, зокрема розірвати договір довічного утримання між [PERSON] та [PERSON]; скасувати заборону відчуження 1 / 2 частини квартири та визнати за позивачем право власності на 1 / 4 частину цієї ж квартири та задоволити вимоги по зустрічному позову повністю. В порядку ст. 88 ЦПК України судові витрати по первісному та зустрічному позову вважати по фактично понесеними сторонами.

Outcome: partial