Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

У липні 2018 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача Горенської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] року помер батько позивачів [PERSON] Спадкоємцями за заповітом після померлого є його діти: син - [PERSON], та донька - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з: домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] У встановлений законом термін позивачі звернулися до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Леденьова 1.С. із заявами про прийняття спадщини. 19.06.2018 року позивачі звернулися до приватного нотаріуса Києво- Святошинського районного нотаріального округу Леденьова І.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Однак, нотаріус своєю постановою відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок, аргументуючи відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю та відсутністю зареєстрованого права власності за останнім відповідно до ст. 182 Цивільного Кодексу України. Відповідно до даних будинкової книги власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] з 1958 року( рік побудови) був [PERSON]. Земельна ділянка, на якій розташоване зазначене вище домоволодіння належала померлому на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Києво - Святошинським районним відділом земельних ресурсів 05.10.2006 року на підставі рішення 21 сесії 4 скликання Горенської сільської ради від 11.11.2005. На вказану земельну ділянку позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом. на теперішній час видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку та здійснити державну реєстрацію права на нерухоме майно відповідно до діючого законодавства неможливо. Враховуючи викладене, позивачі [PERSON], [PERSON] просили суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на ? частку домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з: житлового будинку А, загальною площею 67,1 кв.м., житловою 38,4 кв.м.; сараїв Б, Д; погрібу під Д; навісу В, Ж; гаражу Г; вбиральні Е; колодязя № 1; огорожі № 2,3;визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на ? частку домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з: житлового будинку А, загальною площею 67,1 кв.м., житловою 38,4 кв.м.; сараїв Б, Д; погрібу під Д; навісу В, Ж; гаражу Г; вбиральні Е; колодязя № 1; огорожі № 2,3. В судове засідання позивачі та представник позивача не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, до суду від представника позивача надійшла заява, в якій вона просила позов задовольнити і розглядати справу без участі позивача і представника позивача. В судове засідання представник відповідач не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах цивільної справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивачів [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] Спадкоємцями за заповітом після померлого є його діти: син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] та донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] (зміна прізвища відбулась після одруження) та копією спадкової справи № 82/2017 до майна померлого [PERSON] Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, що складається з домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] Відповідно до даних будинкової книги власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] з 1958 року( рік побудови) був [PERSON]. У відповідь на адвокатський запит представника позивачів Горенська сільська рада Києво - Святошинського району Київської області листом від 02.07.2018 за № 580/7 надала інформацію про те, що згідно записів погосподарського обліку домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] рахується за [PERSON] До того ж, земельна ділянка, на якій розташоване зазначене вище домоволодіння належала померлому на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Києво - Святошинським районним відділом земельних ресурсів 05.10.2006 року на підставі рішення 21 сесії 4 скликання Горенської сільської ради від 11.11.2005. На вказану земельну ділянку позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до даних технічного паспорту від 15.11.2017 року домоволодіння за адресою: [ADDRESS] складається з: житлового будинку А, загальною площею 67,1 кв.м., житловою 38,4 кв.м.; сараїв Б, Д; погрібу під Д; навісу В, Ж; гаражу Г; вбиральні Е; колодязя № 1; огорожі № 2,3. Згідно звіту про оцінку майна вартість житлового будинку [ADDRESS] складає 201 942 грн. 00 коп. 19.06.2018 року позивачі звернулися до приватного нотаріуса Києво- Святошинського районного нотаріального округу Леденьова І.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Постановою приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Леденьова І.С. від 19.06.2018 № 921/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю та відсутністю зареєстрованого права власності за останнім відповідно до ст. 182 Цивільного Кодексу України. Як вбачається з спадкової справи № 82 за 2017 рік до майна померлого [INFO] року померлого [PERSON], спадкоємцями є її син [PERSON], який у встановлений строк подав заяву про прийняття спадщини, та донька [PERSON], яка у встановлений строк подала заяву про прийняття спадщини. Таким чином, до [PERSON] та його доньки [PERSON], як спадкоємців за законом після смерті [PERSON], перейшло право на отримання ними у власність спадкового майна в рівних частках. Згідно наявних доказів у справі суд дійшов висновку, що [PERSON], [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] мають право власності кожен на 1/2 частку домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Відповідно до вимог ч. 6 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з вимогами ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно вимог ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд врішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позивачами [PERSON], [PERSON] відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України доведено заявлені позовні вимоги про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, і тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved