Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, який підтримала в судовому засіданні та мотивує тим, що вона з [PERSON] перебувала у шлюбі з 07.06.1997 року по 03.04.2014 року. Під час шлюбу ними було нажито майно, а саме: квартира, розташована за адресою [ADDRESS], вартістю згідно висновку експертизи - 207920 грн. Просить провести розподіл спільного майна подружжя, а саме вищевказаної квартири та визнати за нею право власності на ? частину вказаної квартири, визнати за [PERSON] право власності на ? частину вказаної квартири, стягнути з [PERSON] 1000 грн. витрат на проведення експертизи а також стягнути судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, про що в матеріалах справи є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в надісланих письмових запереченнях з позовними вимогами не погодився, просив застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 07.06.1997 року по 03.04.2014 року, що підтверджується копіями свідоцтв про укладення шлюбу та розірвання шлюбу (а.с.9,66). від подружнього життя є неповнолітня дитини донька [PERSON] [INFO] (а.с.15). Під час шлюбу сторонами було нажито майно, а саме: квартира № 5, розташована за адресою м. Суми, вул. Косівщинська, буд. 79, власником якої зазначений [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі продажу квартири від 21.03.2001 року (а.с. 13-14). Вартість квартири за адресою [ADDRESS], згідно висновку експертизи складає 207920 грн.(а.с. 17-23). Вартість експертизи згідно квитанції від 26.08.2014р. складає 1000 грн.(а.с. 24) Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються нормами СК та ЦК України. Статтею 60 СК України зазначені підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя, де вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 70 ч.1 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до вимог ст. 115 СК України (ред. 2002 року) розірвання шлюбу, здійснене за рішення суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка, а частина друга цієї статті передбачає, що розірвання шлюбу, засвідчується Свідоцтвом про розірвання шлюбу. Норма зазначеної статті діяла до 26.07.2010 року. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.02.2007 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 16), а свідоцтво про розірвання шлюбу було отримано відповідачем 03.04.2014 року (а.с.66) Посилання відповідача про застосування строків позовної давності, оскільки шлюб вони розірваний у 2007 році і строк давності звернення до суду минув у 2009 році, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до матеріалів справи є свідоцтво про розірвання шлюбу від 03.04.2014 року і саме з цього строку слід рахувати строк позовної давності. Відповідно до вимог ст. 372 ч.2 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Частина 3 ст. 372 ЦК України передбачає, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до викладеного суд вважає необхідним позовні вимоги про поділ майна подружжя задовольнити, поділити спільне майно пожружжя а саме квартиру [ADDRESS], визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири за адресою [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири за адресою [ADDRESS]. У відповідності з ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2079 грн. 20 коп. та витрат за проведення експертизи в розмірі 1000 грн. Згідно ст. 154 ЦПК України суд вважає необхідним скасувати заходи забезпечення позову, які вжиті судом по ухвалі Ковпаківського райсуду м. Суми від 09.09.2014 р. та накладена заборона на відчуження квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON]

Outcome: approved