Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та на утримання дитини та визначення місця проживання дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 серпня 2015 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON] [INFO]. Фактично, сімейні та шлюбні відносини між ними припинені в кінці квітня 2017 року. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони мають різні погляди на життя, на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Також у мають діаметрально протилежні характери та вподобання, що має наслідком цілковиту відсутність взаєморозуміння. Після переїзду відповідача, спільна дитина залишилася проживати разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. Однак, відповідач неодноразово заявляв, що має намір забрати дитину до себе, що викликає у пощивачки занепокоєння за життя та здоров'я дитини. Так як з огляду на поведінку відповідача, він не зможе забезпечити належні житлово-побутові та інші необхідні умови для життя та розвитку нашої дитини. На даний момент позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому тимчасово ніде не працює. В зв'язку з цим дитина потребує також матеріальна підтримка зі сторони відповідача. Просить суд шлюб з відповідачем розірвати, стягнути аліменти та визначити місце проживання дитини разом з нею. Позивачка позов підтримала, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, залишити їй прізвище «Брикун», стягнути на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всі х видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та визначити місце проживання дитини з нею. В судовому засіданні відповідач проти позову не заперечував та просив його задовольнити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв'язку між останніми. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Судом встановлено, що сторони 29 серпня 20105 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №1233. Від шлюбу народилася дочка - [PERSON] [INFO], що підтверджуєть свідоцтвом про народження серії [NUMBER].Фактично, сімейні та шлюбні відносини між ними припинені в кінці квітня 2017 року. Після переїзду відповідача, спільна дитина залишилася проживати разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS], де мешкає і по даний час. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сім'ї і є підставою для розірвання шлюбу. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи матеріальний стан батьків дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 03.07.2017 року. Оскільки малолітня дитини проживала та проживає з матір"ю, на що батько не має заперечень, суд, на підставі ст.161 СК України, вважає за необхідне визначитит її місце проживання з позивачкою - [PERSON], за адресою: [ADDRESS], що відповідає найвищим інтересам дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 640 грн. На підставі ст.ст. 3, 110, 112,161, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved