Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третьої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження, посилаючись на те, що вона з 2009 року знаходилася в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Даний шлюб було розірвано 26 січня 2015 року на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Ще до розірвання шлюбу сторони по справі разом не мешкали та у кожного склалась інша родина. Позивач знаходилась в фактично-шлюбних відносинах з [PERSON], починаючи з кінця 2014 року. [INFO] [PERSON] помер, а тому вони не встигли зареєструвати шлюб між собою. [INFO] позивач народила сина [PERSON], але в свідоцтві про народження батьком був записаний [PERSON], оскільки після розірвання шлюбу та до народження дитини не пройшло десяти місяців. Відповідач по справі не є біологічним батьком дитини, біологічним батьком дитини є [PERSON], який раптово помер, але ще до народження дитини визнавав її своєю, піклувався про неї та її старшу доньку. В зв'язку з чим просить визнати [PERSON] батьком [PERSON], [INFO] та зобов'язати відділ РАЦС по м. Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області внести в актовому записі № 469 про народження [PERSON], [INFO] зміни, а саме: в графу відомості про батька, вказати „Батько" - [PERSON]. 24 березня 2016 року позивач уточнила свої вимоги та просила встановити факт батьківства [PERSON], який помер [INFO], відносно сина [PERSON], [INFO]. Крім цього просила зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області внести в актовий запис про народження [PERSON], [INFO] № 469 від 17.11.2015 року по відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області зміни, вказавши в графі батько - [PERSON], [INFO], уродженця м. Сургут, Тюменської області, громадянина України, за національністю - росіянина. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але раніше надавала суду свою заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, на уточнених позовних вимогах наполягає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але раніше на адресу суду надавав свою заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує, оскільки все що викладено в позові відповідає дійсності. Представник третьої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області Заварза С.А. в судове засідання не з'явилася, але надала суду свою заяву в який просила провести розгляд справу у відсутності представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Верховний Суд України за результатами розгляду справи № 6-20цс15 зробив правовий висновок про те, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільно-процесуального законодавства. Відповідно до ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У відповідності до ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Згідно з ч. 3, 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої ст. 135 цього Кодексу. Частиною 1 статті 135 СК України передбачено, що в разі народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, зокрема, якщо дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства за рішенням суду є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Згідно з ч. 2 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 Сімейного кодексу України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття Відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Відповідно до ст. 7 Конвенції «Про права дитини», - дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (з внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту батьківства орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 25 вересня 2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO]. 26 січня 2015 року вказаний шлюб було розірвано на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Ще до розірвання шлюбу сторони по справі стали проживати окремо, у кожного з них склалися інші сім'ї. Так, позивач стала проживати однією сім'єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з [PERSON]. Від даного шлюбу [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськраойнного управління юстиції Харківської області від 17 листопада 2015 року. Як вбачається з копії актового запису про народження № 469, вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськраойнного управління юстиції Харківської області від 17 листопада 2015 року відомості про батька дитини були внесені у відповідності до вимог ст. 133 Сімейного кодексу України. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Краснопавлівської селищної ради Лозівського району Харківської області 13 липня 2015 року. Як вбачається з матеріалів справи, за життя [PERSON] визнавав зачату дитину своєю, опікувався донькою від першого шлюбу та виховував її, купував речі, не ухилявся від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Таким чином, враховуючи наведені вище докази, суд вважає, що в судовому засіданні доведений факт того, що померлий [INFO] [PERSON] є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], а тому позовна заява в цій частині підлягає задоволенню. Крім цього відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статті 112 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судам слід враховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. Отже, зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає, відповідно до вимог ст. 136 СК України, слід виключити відомості про [PERSON], як батька [PERSON], [INFO], із актового запису про його народження. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. З огляду на вищевикладене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню оскільки позивачем належним чином представлені докази в обґрунтування своїх вимог, а також, як свідчать матеріали справи, сторони по справі проживають окремо з вересня 2014 року, тобто суд вважає, що кровне споріднення між відповідачем та дитиною відсутнє. Згідно зі ст.134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Outcome: approved