Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Представник позивачів - адвокат [PERSON], звернулась до суду із позовом в якому просила встановити, що [PERSON], який помер [INFO] року, дійсно був батьком [PERSON] та визначити [PERSON] та [PERSON] додатковий строк терміном на один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті їхнього батька [PERSON], який помер [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог представник позивачів вказала, що [INFO] року помер батько позивачів - [PERSON], який на день смерті проживав в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, в тому числі на земельну ділянку площею 0,6455 га для ведення особистого селянського господарства та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1201 га. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Пиковецької сільської ради 22 травня 2012 року та зареєстрованого в реєстрі за № 15, вони є спадкоємцями всього майна померлого батька в рівних частках. Інших спадкоємців за заповітом та спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, немає. При оформленні спадкових прав виникли складнощі у тому, що прізвище батька в свідоцтві про смерть та в інших документах зазначено як [PERSON] у [PERSON] його прізвище зазначено як [PERSON]». У зв'язку із тим, що існують розбіжності прізвищах, неможливо довести родинні відносини і у разі неподання документів, що підтверджують родинні відносини, необхідно сплачувати великий податок при оформленні спадщини. Крім того, у встановлений законодавством шестимісячний строк вони не звернулись до нотаріуса з приводу оформлення спадщини після смерті батька у зв'язку із тим, що проживають в іншій місцевості і тому не мали можливості вчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини після померлого батька. Представник позивачів - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача Пиковецької сільської ради Козятинського району Вінницької області в судове засідання не з"явився, проте подав суду заяву про слухання справи у їхню відсутність. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.4), який проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.6). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно до складу якого входить земельна ділянку площею 0,6455 га для ведення особистого селянського господарства, яка належала померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с.7) та на земельна ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1201 га, яка належала померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с.8) За життя [PERSON] залишив заповіт, посвідчений секретарем Пиковецької сільської ради 22 травня 2012 року та зареєстрований в реєстрі за № 15, яким все своє майно в рівних частках заповідав своїм дітям - позивачам по справі [PERSON] та [PERSON] (а.с.5) Позивачі бажають прийняти спадщину після смерті батька, проте не можуть скористатись своїм правом, оскільки своєчасно не подали заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Крім того існують розбіжності у написанні прізвища спадкодавця, який відповідно до свідоцтва про смерть та інших документів значиться - [PERSON] та прізвища позивача [PERSON], який відповідно до паспорту значиться - [PERSON], тобто існує розбіжність в написанні однієї букви (а.с.4,9). Той факт, що позивач [PERSON] є сином померлого [INFO] року [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача [PERSON], де його прізвище на російській мові значиться як [PERSON], а батьком зазначено російською мовою [PERSON] Тому суд вважає, доведений той факт, що [PERSON], який помер [INFO] року, дійсно був батьком [PERSON], а розбіжності у написанні прізвищ позивача у вищевказаних документах та прізвища його померлого батька у свідоцтві про смерть були допущені через неуважність посадових осіб та через невірний переклад прізвищ з російської на українську мову. Відповідно положень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, відповідно до п.1 ст. 273 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Позивачі спадщини не прийняли у встановлений законом шестимісячний строк після смерті батька [PERSON] у зв'язку із тим, що проживають в іншій місцевості і тому не мали можливості вчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини після померлого батька. В постанові Верхоного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 315/765/14ц зазначається, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Таким чином суд вважає, що позивачі [PERSON] та [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] з поважних причин . Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.1272 п.3 ЦК України, згідно з якими, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуваннм всіх обставин, суд вважає, що позивачам необхідно визначити додатковий строк на прийняття спадщини після померлого батька.

Outcome: approved