Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із вимогами до [PERSON], [PERSON] та просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором кредиту №42.05-07/127 у розмірі 1 870 800,40грн., та відшкодувати сплачений судовий збір в сумі 28 062,00грн. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 19.05.2005 між [PERSON] та АКБСР «Укрсоцбанк» було укладено Договір кредиту №42.05-07/127 відповідно до якого Банк надав Відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 90 459 (дев'яносто тисяч чотириста п'ятдесят дев'ять доларів США 00 центів, зі сплатою 12,5% річних з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 19.05.2012р. на умовах, визначених Договором кредиту. 19.05.2005р. між [PERSON], [PERSON], та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку „Укрсоцбанк" було укладено договір поруки № 42.02-11/234, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався перед кредитором відповідати за виконання позичальником умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках передбачених договором кредиту № 42.05-07/127 від 19.05.2005р. Свої зобов'язання по Договору кредиту Позивачем виконано належним чином в повному обсязі - Позичальнику було відкрито в Старокиївському відділенні АКБ «Укрсоцбанк» позичковий рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додатком (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 Ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За таких підстав Позивач вважає, що наявна заборгованість підлягає стягненню з Відповідачів солідарно в повному обсязі. Оскільки вирішення спору в досудовому порядку з вини Відповідачів стало неможливим, Позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Умови Договору кредиту Позичальником не виконуються, зокрема останнім порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів. Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокової о повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Неналежне виконання взятих на себе зобов'язань Відповідачем призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на дату розрахунку (додається) складає 1 870 800.40 ( один мільйон вісімсот сімдесят тисяч вісімсот гривень 40 копійок) . Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримав, просив задовольнити. Представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення, подавши відповідні письмові заперечення щодо наявності припинення поруки та письмової заяви про застосування строку позовної давності. Так, представники вказують, що відповідно до пункту 1.1.1 зазначеного кредитного договору, кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом є 19 травня 2012 року (включно). Таким чином, в будь-якому випадку, датою, коли позивач дізнався про порушення його прав є остання дата повернення кредиту - 19 травня 2012 року (хоча по частинам кредиту датою повернення є інші дати, а саме: дев'ятнадцяте число кожного місяця згідно пункту 1.1.1 кредитного договору). Останні відносини між сторонами щодо зазначеного кредитного договору відбувались у травні 2012 року. Після травня 2012 року переривання строку позовної давності не відбувалось. Пунктом 24 Постанови № 5 Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року встановлено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно до статей 256-257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Відповідно до статті 265 ЦК України, залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Відповідно до статті 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до статті 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, позивач з вимогою до поручителя [PERSON] у встановлений шестимісячний строк не звернувся, а тому порука є припиненою. Також строк позовної давності за спірними правовідносинами сплинув у травні 2015 року. Вислухавши пояснення представників відповідачів, вивчивши письмові матеріали, слід зазначити наступне. Судовим розглядом встановлено, що кінцевий термін погашення заборгованості за кредитом визначений договором кредиту №42.05-07/127 від 09 травня 2005 року - 19 травня 2012 року. До суду позивач звернувся 01 вересня 2016 року. При цьому позивачем не надано доказів переривання строку позовної давності, а також звернення позивача до поручителя протягом встановленого терміну із вимогою про сплату заборгованості, а матеріали подані до суду свідчать про пропуск встановленого строку для звернення до суду за захистом свого порушеного права. Отже обґрунтованими є твердження представника відповідача [PERSON].(поручителя) щодо припинення його поруки, та обґрунтованою є заява представника відповідача [PERSON] (позичальника) щодо застосування наслідків пропуску строку позовної давності. За викладених обставин вимоги позивача підлягають відхиленню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed