Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, в якому просить суд: встановити факт належності [PERSON], померлому [INFO] року, як одній і тій же особі - Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 18.06.1992 року; встановити факт родинних відносин між позивачем та [PERSON], померлим [INFO] року в с. Коробочкине, Чугуївського району Харківської області, як між донькою та батьком; визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: с. Коробочкине, [ADDRESS], Чугуївського району, Харківської області та на земельну ділянку площею 3,68 га (рілля), кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Коробочкинської сільської ради Чугуївського району, Харківської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що після смерті батька вона звернулася до Чугуївської держнотконтори з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак у зв'язку з розбіжністю у правовстановлюючих документах в написанні по-батькові її батька, інакше ніж в судовому порядку оформити спадщину не може. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити (а.с. 29). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він просив розглянути справу без його присутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечував (а.с. 28). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачами ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON], про що свідчить Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 18.10.2017 року (а.с. 11). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді: - житлового будинку, розташованого за адресою: с. Коробочкине, [ADDRESS], Чугуївського району, Харківської області, який належав померлому на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 18.06.1992 року, виданого виконавчим комітетом Чугуївської міської ради народних депутатів (а.с. 13); - земельної ділянки площею 3,68 га (рілля), кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Коробочкинської сільської ради Чугуївського району, Харківської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації Харківської області від 10.12.2002 року, № 333 (а.с. 14). Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] оскільки є його донькою, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], інших спадкоємців не має. Дружина померлого [PERSON] - [PERSON], після смерті свого чоловіка спадщину прийняти відмовилася на користь позивача, про що свідчить її заява від 01.03.2018 року, реєстровий № 1-54, та 10.10.2018 року також померла, свідоцтво про смерть [NUMBER] видане виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 12, 17). Друга донька померлого [PERSON] та сестра позивача - [PERSON], спадщину після смерті батька прийняти також відмовилася на користь [PERSON], про що свідчить її заява від 01.03.2018 року, реєстровий № 1-55 (а.с. 15). У встановлений законом строк позивач звернулася до державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, була заведена спадкова справа (а.с. 16), однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через те, що у свідоцтві про право власності на житло в написанні по-батькові її батька було допущено помилку, а саме - свідоцтво було видано на ім'я «[PERSON]», замість потрібного [PERSON]», а також у свідоцтві про її народження батько вказаний як -[PERSON], замість потрібного - [PERSON]». Відповідно до положень ст. 293 ЦК України суд встановлює юридичні факти, що мають значення для охорони прав і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно правової позиції викладеної у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами, внесеними згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.005.1998 року) «відповідно по п.1 ст.273 ЦПК України (в минулій редакції) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану .» Відповідно до діючого законодавства юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами. Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] не спростовуються сторонами та підтверджуються наступними документами: свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] свідоцтвом про одруження серія [NUMBER]; свідоцтвом про народження серя [NUMBER] та довідкою виконавчого комітету Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 01-02-25/370 від 16.04.2018 року про місце реєстрації та фактичного проживання [PERSON], померлого [INFO], та членів сім'ї які були разом з ним зареєстровані та фактично мешкали. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положення п. 6. ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N5 від 31.03.95, на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК (в минулій редакції) суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Згідно статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, згідно статті 1258 ЦКУ право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово. Згідно статті 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частиною 3 статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 Цивільного кодексу України є правом, а не обов'язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" № 7 від 16.04.2004 року та статті 1225 ЦК України і 131 ЗК України вказують, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Outcome: approved