Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що сторони що 01 липня 2006 року було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбне життя не складається, кожен має протилежні погляди на життя. На теперішній час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Просить суд розірвати шлюб та стягнути аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, хоча про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково: не заперечує проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу, вимоги про стягнення аліментів визнає в розмірі 700 грн.щомісячно. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на таких підставах. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 01 липня 2006 року року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції київської області, актовий запис № 759 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Шлюбні відносини припинені з 03 листопада 2014 року через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Має з відповідачем різні погляди на виховання дитини, різні цілі у житті, що приводить до сварок. На сьогоднішній день шлюб з відповідачем носить лише формальний характер. Вважає, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, так як подальше спільне життя буде суперечити її інтересам та інтересам дітей. У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені саме такі обставини, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів суд вважає наступне. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Нормами ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач працездатний, працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «Експансія» м.Вишневе Києво-Святошинського района Київської області на посаді оператора відеозапису відділу охорони магазину № 3 з 18 травня 2015 року по теперішній час, заробітна плата за травень 2015 року складає 941 грн.88 коп., за червень 2015 року - 1954 грн.42 коп. грн., аліментних зобов'язань перед іншими особами не має (а.с.). Відповідач у відповідності до вимог закону зобов"язаницй утримувати дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально. Дитина потребує матеріальної допомоги, відповідач здатний надати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у сумі 700 гривень щомісячно з урахуванням положень ст.182 Сімейного кодексу України, норм статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", якою встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2015 року у сумі 1218 гривень та виходячи з встановлених фактичних обставин. Згідно ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (а.с.1). Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial