Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 15 серпня 1992 року позивач зареєструвала шлюб із відповідачем і проживала із ним до 20.03.2017 року. Шлюб зареєстрований 15 серпня 1992 року Буцькою селищною радою Манькіського району Чркаської області, про що складено відповідний актовий запис №6 від 15.08.1992 року. Від шлюбу із відповідачем мають спільну дитину [PERSON], 20.09.2000 року народженння. Спільне життя із відповідачем не склалось, шлюбні відносини між ними припиненні з 20.03.2017 року. Спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання та зберееження шлюбу не можливе. Майновий спір буде вирішуватись окремо, у зв'язку з чим позивачка вимушена звертатись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з"явилася, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у її відсутність та підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач, який згідно повідомлення адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Черкаській області, зареєстрований за адресою: [INFO], згідно довідок поштового відділення за зазначеною адресою судові повістки неодноразово отримав і зазначене дає суду всі підстави вважати що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у його відсутності. Крім того від відповідача заяв про відкладення чи перенесення розгляду справи на адресу суду не надходили. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 56 СК України, оскільки сімейно-шлюбні стосунки сторін припинені, сторони спільно не проживають. В силу ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися стосунки, відповідно до яких сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, практично їх сімя повністю розпалася і її збереження стало неможливим та не суперечить інтересам подружжя. У відповідності до вимог ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також зобовязані поважати дитину. Неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Батьками неповнолітньої є сторони по справі. У відповідності до вимог ст. 161 СК України, під час вирішення спору щодо місця проживання дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення для справи. За наведеного вище, враховуючи інтереси дитини, вік, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині визначення місця проживання дитини обґрунтовані, оскільки не суперечать інтересам дитини, а тому підлягають задоволенню. Майновий спір не вирішувався. На підставі викладеного,

Outcome: approved