Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідачки на утримання неповнолітньої [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка з 2005 року покинула дитину з батьком [PERSON], з того часу долею дитини не цікавиться, не приймає участі у її вихованні, не піклується про її фізичний, духовний розвиток, не спілкується з дитиною. Батько дитини [PERSON] помер [INFO]. [PERSON] проживає з бабусею, забезпечена усім необхідним для проживання та виховання. У судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву, у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Наявних у справі матеріалів про права та обов'язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідачки. Представник третьої особи - служби у справах дітей Чернігівської РДА та органу опіки та піклування Редьківської сільської ради Чернігівського району у судове засідання не з'явились, надали зави, у яких просять справи розглянути без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а відповідачка позбавленню батьківських прав, виходячи з наступного. Як вбачається з представленої копії свідоцтва про народження батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). [PERSON] помер [INFO] ( а.с. 12). З довідки, виданої Редьківською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з дідусем та бабусею ( а.с. 10). З акту обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітньої [PERSON] вбачається, що житлово - побутові умови задовільні (а.с.11). Згідно довідки та характеристики Редьківського навчально-виховного комплексу неповнолітня [PERSON] навчається в начальному закладі з 2007 року, на даний час є ученицею 9 класу, її вихованням займається бабуся [PERSON] Мати вихованням дитини не займається, ніяких стосунків з донькою не підтримує (а.с.14,15). Чернігівська районна державна адміністрація надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її неповнолітньої доньки [PERSON].( а.с. 13). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку засобом захисту прав дитини, і з іншого, заходом впливу на батьків, які не виконують свої батьківські обовязки щодо дитини, а тому є крайнім заходом впливу на цих осіб. Викладене, на думку суду, свідчить про те, що відповідачка тривалий час проживаючи окремо від дитини та не спілкуючись з нею, свідомо ухиляється від своїх батьківських обов'язків, не займається вихованням дитини, не піклується про її здоров'я, фізичний і духовних розвиток, навчання, не забезпечує на належному рівні її матеріально, що на думку суду негативно впливає на дитину, а отже позбавлення її батьківських прав повністю відповідає інтересам неповнолітньої [PERSON]. Відповідно до ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» саме батьки несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, забезпечення її права на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що слід задовольнити вимоги позивачки та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідачки на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved