Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права на земельну частку (пай), з тих підстав, що вона з\~ 1987 по 2003 роки працювала, а таким чином являлася членом колишнього КСП ім.Шевченка, який в подальшому було реорганізовано в СВК «Шевченка». 30.11.1995 року була внесена у список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, який є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії КР № 12 від 30 листопада 1995 року як така, що має право на земельну частку (пай). Розмір земельної частки (паю) в колишнього КСП ім.Шевченка Кропивницької сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області становить 7,64 в умовних кадастрових гектарах. Оскільки на час затвердження списків він являвся членом КСП ім.Шевченка, була включена до нього за № 216, але на момент розпайовки вже не працювала у КСП та не мала змоги оформити за собою право власності, так як на деякий період змінювала місце проживання та звільнялася із КСП за власним бажанням, а при поверненні в 1998 році їй стало відомо, що з невідомих причин її було виключено із списків КСП № 44, тому просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському товаристві ім.Шевченка та виділити належну земельну частку з земель запасу чи резерву Кропивицької сільської ради. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник не з'явилися, проте подали до суду письмову заяву, в якій позов підтримали, просили його задовольнити та справу розглянути у їх відсутності. Представник відповідача Кропивницької сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що з позовними вимогами згідний, просив справу розглянути без його участі. Представник відповідача Відділу Держгеокажастру в Новоукраїнському районі Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, проти задоволення позову не заперечує та просив справу розглянути у його відсутність. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з\~ 1987 по 2003 роки працювала та був прийнятий у члени КСП ім.Шевченка с.Кропивницького Новоукраїнського району Кіровоградської області. На підставі рішення Кропивницької сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 30.11.1995 р. колективному сільськогосподарському підприємству ім..Шевченка було видано Державний акт серії КР №12 на право колективної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Додаток 1 до Державного акта містить список громадян - членів КСП ім..Шевченка с.Кропивницьке, які мають право на земельну частку (пай). Позивачка була включена до цього списку під номером 216, однак відповідний сертифікат на право на земельну частку (пай) на її ім'я не видавався. Розмір земельної частки (паю) в КСП ім.Шевченка с.Кропивницьке Новоукраїнського району Кіровоградської області\~ становить 7,64 в умовних кадастрових гектарах (а.с.6). Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Із змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність (п.24 Постанови ППВСУ від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»). Відповідно до вимог ст.1 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай) мають, в тому числі, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно ст.2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Враховуючи вищенаведене, оцінивши наявні в справі докази, суд приходить до висновку, що позивачка на час паювання сільськогосподарських земель на території Кропивницької сільської ради у 1995 році була членом спілки пайовиків ім.Шевченка (СВК "Шевченка"), с.Кропивницьке Новоукраїнського району Кіровоградської області, й на момент паювання земель тимчасово не проживала в даній місцевості (з 14.11.1996 року по 24.06.1998 року), отже, позивачка мала право на земельну частку (пай), в розмірі земельної частки 7,64 га і право на виділення цієї земельної ділянки в натурі, та була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, а тому з поважних причин пропустила строк звернення до суду. У відповідності до ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.п. 23,24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» потрібно мати на увазі, що згідно зі ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачка [PERSON] була прийнята в члени колгоспу ім.Шевченка в 1987 році та пропрацювала на даному підприємстві до 23.04.2003 року. Після звільнення з роботи з членів колгоспу не виключалася, а тому на час видачі КСП ім.Шевченка державного акта на право колективної власності на землю залишалася його членом та була включена в Додаток № 1 до Державного акту під № 216. В уточненні до списку членів КСП ім.Шевченка, що є додатком до Державного акту №12 від 30.11.1995 року в пункті "Підлягають виключенню із списку членів КСП за № 44 було зазначено прізвище позивачки. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що на час видачі Державного акту на землю позивачці [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) на її ім'я безпідставно не видавався. Такий сертифікат видається громадянину України - членові колективного сільськогосподарського підприємства і засвідчує право на земельну частку (пай) у землях, які перебувають у колективній власності підприємства, у вказаному розмірі (в умовних кадастрових гектарах) без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що права позивачки порушені і підлягають захисту, а тому позов належить задовольнити та за позивачкою слід визнати право на земельну частку (пай). Разом з тим суд вважає, за доцільне поновити позивачці процесуальний строк на звернення до суду, так як вона пропустила його з поважної причини, оскільки вважала своє право на отримання земельної частки втраченим, поки не довідалася про можливість його відновлення. В той же час суд не вбачає підстав для задоволення другої позовної вимоги щодо виділення належної їй земельної частки (паю) із земель запасу чи резерву Кропивницької сільської ради Новоукраїнського району, оскільки питання виділу земельних часткої (паїв) у натурі не входить до компетенції суду, але належить до повноважень відповідних органів державної влади та місцевого самоврядування, проте позивачем не наведено доказів відмови у виділенні їй земельної частки (паю) в натурі, а також позовна вимога не містить прохання зобов'язати такий орган виділити земельну частку (паю) у натурі, у зв'язку з чим така вимога є передчасною та не може бути задоволена.

Outcome: partial