Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Як підставу позову зазначено, що з 11.02.2011 року перебував з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 17.02.2014 року. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Згідно рішенню суду від 19.02.2013 року його зобов'язано сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів прибутків щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Вказує, що заборгованості зі сплати аліментів не має. На даний час працює трактористом-машиністом у СТОВ імені Ватутіна. Аліменти на утримання дитини вираховуються з його заробітної плати. З вересня 2015 року він проживав у цивільному шлюбі з [PERSON] , з якою офіційно одружився 30.01.2018 року. Від шлюбу з нею має сина [PERSON] , [INFO] . На теперішній час він має двох дітей, яких зобов'язаний матеріально забезпечувати. Зазначає, що його дружина [PERSON] ніде не працює, доглядає за їхньою дитиною, якій лише 11 місяців. В добровільному порядку домовитися з відповідачем щодо зміни розміру аліментів на утримання дитини не вийшло. Уточнивши позов, позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі судового рішення з нього на користь відповідача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , визначивши його в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач підтримав позов, просив його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, посилаючись на його безпідставність. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 11.02.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 17.02.2014 року розірвано (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Згідно рішенню Шевченківського районного суду Харківської області № 637/64/13 від 19.02.2013 року [PERSON] зобов'язано сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів прибутків щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 18.01.2013 року до повноліття дитини (а.с. 10-12). Позивач зареєстрований по [ADDRESS] (а.с. 4), однак фактично проживає по [ADDRESS] , працює трактористом-машиністом у сільськогосподарському підприємстві імені Ватутіна (юридична адреса: 63621, Харківська область, Шевченківський район, с. Гетьманівка, вул. Шкільна, код ЄДРПОУ: 30925984), отримує заробітну плату згідно довідці СТОВ імені Ватутіна № 21 від 30.01.2019 року (а.с. 14), тобто має регулярний щомісячний дохід, має задовільний стан здоров'я, будь-які стягнення за виконавчими документами на користь третіх осіб відсутні. Відповідно до довідки СТОВ імені Ватутіна № 48 від 20.02.2019 року заборгованість зі сплати аліментів у [PERSON] відсутня (а.с. 13) 30.01.2018 року [PERSON] одружився з [PERSON] (а.с. 8). Від шлюбу має сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). На теперішній час [PERSON] має двох дітей, яких зобов'язаний матеріально забезпечувати. [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися (аліменти на дитину), визначається судом. Відповідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Таким чином, з досліджених судом доказів вбачається зміна сімейного стану позивача, народженням іншої дитини, а також зміна його матеріального стану, який офіційно працевлаштувався на роботу та на даний час зобов"язаний утримувати двох дітей. Положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» визначено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, який складає з 01.01.2019 року - 2027 грн.., 50 % від суми якої становить 1013, 50 грн. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі судового рішення з позивача на користь відповідача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів прибутків щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, визначивши його в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial