Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], стверджуючи, що сім'я між ними розпалась, поновити сімейні відносини не можливо. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав. Відповідачка визнала вимоги про розірвання шлюбу та надала зустрічний позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 2600 грн. щомісячно, про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] за місцем проживання матері [PERSON], та вимоги про розподіл спільно придбаного майна: посудомийку «Веко», ноутбук «Аsus», систему Фільтрів для води, автокрісло для дитини, стілець для годування дитини «Chicco», інгалятор-нібулайзер «Litte Doctor», планшет «Samsung», газове обладнання на автомобіль ВАЗ, аеробокс на автомобіль, фотоапарат «Canon D600", шуруповерт «HILTI», перфоратор «HILTI», інсталяцію для туалетної кімнати. Суд вислухав сторони, вивчив надані документи і встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2014 року, від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сім'я між сторонами розпалась, причиною є різні погляди на подружнє життя, матеріальне забезпечення сім'ї, виховання дитини. Постійні сварки з різних питань привели до втрати почуттів любові та поваги. Сторони не підтримують шлюбні стосунки, з січня 2016 року мешкають окремо. Сім'я розпалась остаточно і поновити шлюбні стосунки неможливо. У судовому засіданні сторони наполягали на розірванні шлюбу. Визнаючи позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини та розподілу майна, відповідач за зустрічним позовом пояснив, що після припинення шлюбних стосунків між батьками неповнолітня [PERSON] проживає з матір'ю, проти чого він - батько - не заперечує, тому як донька маленька і в першу чергу потребує материнської турботи і любові. [PERSON] визнав вимоги [PERSON] і в частині розподілу спільного майна, погодився з вартістю цього майна, вказаною дружиною в зустрічному позові. Вимоги в частині стягнення аліментів [PERSON] визнав частково, пояснив, що дійсно між ним та дружиною відсутня домовленість щодо утримання малолітньої доньки і він згоден надавати допомогу на утримання доньки та платити аліменти, однак на його утриманні є ще одна дитина, це повнолітня дочка від першого шлюбу, яка навчається, і він її забезпечує, оскільки мати доньки померла. Він - [PERSON] займається підприємницькою діяльністю, має постійний дохід, тому згоден платити щомісячно на утримання доньки [PERSON] аліменти у вигляді 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно з дня ухвалення рішення. При вищенаведених обставинах суд вважає позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] про визначення місця проживання дитини і розподіл майна підлягаючим задоволенню з таких підстав: Суд встановив, що сім'я між сторонами розпалась, сторони спільно не проживають, збереження шлюбу не є можливим, тому як шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а у даному випадку така згода відсутня. Ст.60 СК України передбачає, що « майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу)». Згідно п. 2 ст.60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя . Ст.69 СК України закріплює право дружини і чоловіка на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Із змісту ч.2 названої статті випливає, що поділ майна подружжя може бути здійснено у добровільному або судовому порядку. Ст.70 СК України визначає, що «у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.» У даному випадку шлюбний договір між сторонами відсутній. Щодо поділу майна сторони дійшли домовленості під час судового вирішення спору. Згідно ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Відповідно до положень положення ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У даному випадку батько висловив свою згоду щодо проживання малолітньої дитини з матір»ю. Щодо вимог [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Ст.180 СК визначає « батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. У даному випадку малолітня дитина проживає з матір'ю за згодою батька. Суд присуджує аліменти на утримання малолітньої дитини у частці від доходу батька, який працює і має постійний дохід : у розмірі 1\\4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує наявність на утриманні відповідача ще одної дочки.

Outcome: approved