Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого послались на те, що разом із відповідачем є співвласниками трикімнатної квартири [ADDRESS], жила площа якої складає 44,9 кв.м, загальна площа 70,16 кв.м. Зазначила, що договір про обслуговування житла укладено із [PERSON], який помер 08.10.2010 року, останнім часом між сторонами виникають спори з приводу користування квартирою. У зв'язку із тим, що сторони по справі не можуть дійти згоди у питанні користування квартирою в позасудовому порядку, позивач просить встановити між сторонами порядок користування даною квартирою, виділивши їй у користування кімнату площею 18,8 кв.м, відповідачу дві кімнати площею 12,9 кв.м. і площею 13,2 кв.м.; кухню, коридор, туалет, ванну кімнату, кладову залишити у спільному користуванні. У судове засідання позивач не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення у заочному порядку за відсутності сторін, без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом, що відповідає положенням, які передбачені ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197 та ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання\~\~власника та місцезнаходження майна. Статтею 321 ЦК України\~визначено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Здійснення права спільної часткової власності визначено\~статтею 358 ЦК України, згідно якої право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Частиною 3 ст. 358 ЦПК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Таким чином, учасники спільної часткової власності повинні погоджувати один з одним свою поведінку по володінню, користуванню і розпорядженню спільною річчю, майном. Право кожного із співвласників по володінню, користуванню і розпорядженню спільним майном, одночасно створює для нього і обов'язок погодити свою поведінку щодо володіння, користування і розпорядження спільним майном з іншими співвласниками. Якщо ж співвласники не дійдуть згоди з питання щодо здійснення повноважень по володінню і користуванню спільним майном, то спір, що виник, може бути вирішений судом. Як роз'яснено в п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визначення порядку володіння, користування і розпорядження майном, що є спільною власністю. Згідно п. 14 цієї\~Постанови Пленуму Верховного Суду України\~квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися, як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Як вбачається з витягу Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №43405307 від 07.09.2015 року [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Як слідує з технічного паспорта КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, виготовленого 07.04.2011 року, вказана квартира складається з 3-х жилих кімнат площею 18,8 кв.м., 12,9 кв.м. і 13,2 кв.м., а також кухні площею 7,0 кв.м, коридор площею 12,6 кв.м, ванної кімнати площею 2,8 кв.м, туалету площею 1,0 кв.м, 2 балкони площею по 0,93 кв.м.кожен. Загальна площа квартири становить 70,16 кв.м, жила площа 44,9 кв.м. Враховуючи, що між сторонами наявний спір, суд вважає встановити порядок користування приміщенням квартири шляхом виділення у користування [PERSON] кімнату площею 18,8 кв.м, [PERSON] дві кімнати площею 12,9 кв.м. і площею 13,2 кв.м.; кухню, коридор, туалет, ванну кімнату, кладову залишити у спільному користуванні, оскільки запропонований позивачем порядок користування квартирою не обмежить право користування відповідача, який володіє як і позивач, 1/2 частини вищевказаної квартири. Враховуючи викладене та

Outcome: approved