Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернулась в суд із вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з 1989 року перебувала у трудових відносинах з геологорозвідувальною експедицією № 37, яка є структурним підрозділом казенного підприємства «Кіровгеологія», працювала провідним програмістом. 31 грудня 2013 року, у зв»язку з реорганізацією, припинила трудові відносини з відповідачем та була звільнена за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. В порушення вимог законодавства про оплату праці відповідач при звільненні не виплатив їй нараховану заробітну плату в сумі 7 623,76 грн. Вказана обставина, тривале порушення позивачем виплати заробітної плати, привела і до отримання нею моральних страждань, які полягають в неможливості утримувати сім»ю протягом останніх років, вести повноцінне життя, повноцінно відпочивати, що вимагає додаткових зусиль для пошуку грошей і організації свого життя, необхідності брати кредити, а тому моральну шкоду вона оцінює в розмірі 5 000,00 грн. і просить стягнути її з відповідача. В судове засідання позивачка не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву, в якій позов підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, причини неявки суду не сповістив. Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що з 06.04.1989 року по 31.12.2013 року [PERSON] перебувала у трудових відносинах з геологорозвідувальною експедицією № 37, яка є структурним підрозділом казенного підприємства «Кіровгеологія» і була звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, наказ № 112-к від 25.12.2013 року, що підтверджується наданою суду копією трудової книжки позивача. Статтею 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу, статтею 115 цього Кодексу передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних дів. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно довідки № 9/35 від 14.01.2014 року КП «Кіровгеологія» станом на 14.01.2014 року заборгованість підприємства перед [PERSON] складає по заробітній платі - 7 623,76 грн., а тому вказана заборгованість має бути стягнута з відповідача. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Вказане кореспондується і п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами та доповненнями від 25.05.2001 року № 5) підставами цивільно-правової відповідальності при вирішення спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та наявність причинного зв"язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її заподіянні. В судовому засіданні з'ясовано, що підприємством тривалий час виплата заробітної плати позивачці проводилась із затримками, що підтверджується приписом Територіальної державної інспекції з питань праці від 20.11.2013 року, яким були встановлені дані порушення ГРЕ № 37 КП «Кіровгеологія», такими діями порушений звичайний ритм життя позивачки, вказане призводить до моральних страждань та вимагає від позивачки додаткових зусиль для організації свого життя, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди у сумі 2000 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати по справі в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного і ст. ст. 94, 115, 116 КЗпП України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди",

Outcome: partial