Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що в період життя з [PERSON] вона витратила кошти на його лікування та під час його поховання . Просить стягнути 8829 гривень з відповідача як спадкоємиці. В судовому засіданні позивач пояснила, що знаходилась в шлюбі з [PERSON], який [INFO] року помер. Він дуже хворів та на його лікування було витрачено багато коштів, також на поховання вона понесла витрати в сумі 4829,35 гривень та на помінальний обід 2000 гривні . Витрати на лікування оцінює в 2000 гривні, але не може підтвердити документально. В судовому засіданні просила стягнути з відповідача, яка є дочкою померлого половину таких витрат, потім змінила вимоги та просить стягнути з неї всю заявлену суму, так як дочка ніякої допомоги батьку не надавала, у похованні участі не приймала. Відповідач та її представник погодились з позовом часково, а саме згодні з витратами, які понесла позивач на поховання за винятком добровільного взносу , в розмірі 1/2 такої суми, також не згодні з витратами на помінальний обід, так як це не є витратами на поховання, також витрати на лікування не підлягають задоволенню так як відсутні документи, які підтверджують такі витрати. В суді встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.11.1991 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу( а.с. 5). [PERSON] помер [INFO] року що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 22.05.2012 року (а.с.10) [PERSON] , [PERSON] є спадкоємицями після смерті [PERSON]. Відповідно до квитанцій витрати на поховання становили 4829,35 гривні (а.с.4) та витрати на помінальний обід становили 2000 гривні(а.с.4). Відповідно до довідки управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі [PERSON] отримала допомогу на поховання [PERSON] в розмірі 1760,14 гривні (а.с.19). Відповідно до приписів ст. 1232 ЦК України - спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Таким чином, правовою підставою для отримання відшкодування понесених витрат є факт спадкування. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В даному випадку позивач та відповідач є спадкоємцями померлого в рівних частках. Відповідно ст.2 Закону України „Про поховання та похоронну справу" визначено, що поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Відтак, виходячи з визначення поняття поховання, до витрат особи на поховання належить відносити лише ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу, облаштування та утримання місця поховання , а тому витрати на проведення поминального обіду не відносяться до витрат на поховання, які зобов'язані відшкодувати спадкоємці відповідно до приписів ст. 1232 ЦК України. Також не підлягає відшкодуванню сума , яка зазначена в накладній як добровільний внесок в сумі 269,35 так як такі витрати не є витратими на поховання. Також з матеріалів справи встановлено, що після смерті дружиною померлого було отримано державну допомогу на поховання в сумі 1760,14 грн. ( а.с.19), що підтверджено довідкою в судовому засіданні. За таких обставин, заявлені позовні вимоги повинні бути зменшені на суму допомоги держави на поховання . В частині позовних вимог щодо відшкодування витрат на лікування, суд виходить з того, що витрати на лікування не доведені позивачкою належними і допустимими доказами, тому не підлягають задоволенню . За таких умов позов підлягає задоволенню частково, а саме в розмірі 1/2 частини витрат на поховання в сумі 1399,3 гривні та судові витрати в сумі 114, гривні.

Outcome: partial