Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

У липні 2018 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг» та просив суд стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 200 000 (двісті тисяч ) гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 17 вересня 2001 року до квітня 2018 року працював формовщиком ручної формовки 6 розряду ФСЛЦ ЛКВ центрального департаменту з утримання та ремонтів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та є потерпілим, внаслідок отримання тілесних ушкоджень, у справі про нещасний випадок на виробництві, що стався 23.01.2018 року. 23 січня 2018 року під час виконання робіт на формувальній ділянці формувального плацу №7, фасоносталеливарного цеху ливарно-ковальського виробництва, [PERSON] було важко травмовано відокремившимся шматком формувальної суміші скрапу, який відлетів в бік, де він працював. Внаслідок чого, з позивачем трапився нещасний випадок на виробництві. Цей факт підтверджується актом про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, складений за формою Н-1 від 12 лютого 2018 року Комісією з розслідування нещасних випадків У зв'язку з ушкодженням здоров'я було порушено та порушуються нормальні життєві зв'язки, позивач позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно виникають складнощі у зв'язку з загальною слабкістю, втомою, болями. Тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я. У судовому засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] просила суд задовольнити позову з підстав викладених у заяві. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Ботвінко А.О. (за довіреністю) у судовому засіданні просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовував це тим, що позивач не звертався до МСЕК з метою визначення ступеня втрати професійної працездатності, а отже немає достатніх підстав для розуміння втрати працездатності, важкості стану здоров'я позивача і розміру моральних страждань, які він поніс у зв'язку з нещасним випадком. Окрім, цього позивач продовжує працювати на підприємстві Відповідача, маючи при всьому усі соціальні пільги. Крім того, представник відповідача вважає, що розмір моральної шкоди, визначений Позивачем, належним чином не вмотивований, завищений та не відповідає тяжкості та характеру шкоди, про наявність якої стверджує Позивач. Ухвалою суду від 16 липня 2018 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Суд, заслухавши пояснення учасників по справі та дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно Акту проведення розслідування нещасного випадку (аварії), що стався 23 січня 2018 року о 01 годині 00 хвилині» на Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіталл Кривий Ріг» КОД згідно з ЄДРПОУ 24432974, «ФОРМИ Н-5» від 12.02.2018 року встановлено, що нещасний випадок, який стався на виробництві від 23.01.2018 року визнаний таким, який пов'язаний з виробництвом. Відповідно до п. № 10 Акту №1 особами, діяльність або бездіяльність яких призвела до нещасного випадку, згідно висновку комісії, є: [PERSON], старший майстер виробничої дільниці, [PERSON], начальник зміни бригади № 2 , [PERSON] - вибивальник виливків фасоносталеливарного цеху ливарно - ковальського виробництва центрального департаменту з утримання та ремонтів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», [PERSON] - машиніст крана металургійного виробництва фасоносталеливарного цеху ливарно - ковальського виробництва центрального департаменту з утримання та ремонтів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (а.с. 18-24) Відповідно до п.7 Акту №1 за формою Н-1 комісією вказано причини нещасного випадку, а саме: основна - організаційна - невиконання посадових обов'язків винними особами, супутні - невиконання вимог інструкцій з охорони праці винними особами. Крім того, відсутні будь-які факти, які б свідчили про порушення мною вимог нормативних актів про охорону праці (а.с. 10-16). Згідно з виписки з медичної карти стаціонарного хворого №У-1046 09.02.2018 року, [PERSON] поступив до лікарні 23.01.2018 року та до 09.02.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні, з 10.02.2018 він був переведений на подальше амбулаторне лікування. До лікарні [PERSON] потрапив з діагнозом: середньої тяжкості закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, садна голови, лиця та шиї, закритий перелам лівої ключиці, забій грудної клітини. (а.с.25) 25.01.2018 року, з метою лікування, [PERSON] було проведено хірургічне втручання для складання та фіксації уламків лівої ключиці. Дана операція є не остаточною, як зазначає у позові позивач, оскільки вимагає повторного проведення для вилучення із плеча металевих фіксаторів, після зрощення ключиці. З 09.02.2018 року по 12.03.2018 року, [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні у лікаря травматолога за місцем свого проживання.(а.с.26) Відповідно до Висновку спеціаліста судово-медичного експерта №271 від 27.02.2018 року, у гр. [PERSON], [INFO], виявлені ушкодження у вигляді: саден голови, шиї, обличчя; підвивиху 2-го зубу нижньої щелепи праворуч; закритого перелому лівої ключиці - які виникли від дії тупого твердого предмету (предметів). Характер виявлених ушкоджень при первинному обстеженні, а саме ступінь їх загоєння (дані медичної документації), свідчить, що давність їх виникнення може відповідати строку вказаному обстежуваним. За своїм характером виявлені ушкодження у вигляді: саден голови, шиї, обличчя; підвивиху 2-го зубу нижньої щелепи праворуч відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які такі, що мають незначні скороминучі наслідки. П.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6. Закритий перелом лівої ключиці - за характером відноситься до СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості тілесним ушкодженням за ознакою тривалого розладу здоров'я, більше 21 доби. П.2.2.2. «Правил судово-медичного визн0430ення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6. (а.с. 7-9) 06.03.2018 року Позивачем було надіслано претензію на ім'я Генерального директора ПАТ «Арселорміталл Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я на виробництві у розмірі 200 000,00(двісті тисяч гривень 00 коп.)гривень.(а.с.27-28) Дана претензія була отримана підприємством згідно поштового повідомлення 12.03.2018 року. (а.с 29) На претензію позивача було надіслано листа від 14.03.2018 року за підписом Директора департаменту з охорони праці та промислової безпеки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» [PERSON], в якому зазначено, що для можливості розгляду звернення необхідно надати до підприємства медичні документи з лікувального закладу, в тому числі довідку з МСЕК. 04.04.2018 року разом із супровідним листом Позивач надіслав до підприємства копії документів з лікарняних закладів, які зберігаються в нього, проте жодної відповіді після їх отримання на його адресу від підприємства так і не надійшло. (а.с.31) Згідно ч.4 ст.43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці. Стаття 153 КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Таким чином, Публічне акціонерне товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» є належним відповідачем по даній справі. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Згідно ст.237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Згідно ч.3 ст.1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом. У відповідності до ст.4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Надані позивачем докази повною мірою вказують, що ушкодження здоров'я [PERSON] і отримання ним травми на виробництві відбулося при виконанні ним трудових обов'язків, що у свою чергу призвело як до фізичних, так і до моральних страждань. Свої моральні страждання, пов'язані з ушкодженням здоров'я на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» [PERSON] оцінює в розмірі 200 000,00 гривень. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом ураховано тяжкість завданої позивачеві моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, їх інтенсивність та довготривалість, стан здоров'я, тяжкість професійного захворювання, настання у зв'язку з цим негативних змін у житті, необхідність лікування, втрату у зв'язку з цим життєвих зв'язків, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг втрати позивачем працездатності унаслідок профзахворювання. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Крім того, судом враховується той факт, що позивач далі продовжує працювати на тій же самій посаді ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», Станом на час звернення до суду із вказаним позовом та на час розгляду справи, будь-які докази з боку позивача, щодо суттєвих змін у його повсякденному житті після ушкодження здоров'я, суду не надано. Щодо вимоги про стягнення 200000,00 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди. Так, згідно положеньст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»2246-VIII мінімальна заробітна плата у місячному розмірі на момент ухвалення рішення становить - 3723,00 грн. Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, відсутності наявності динаміки покращення стану позивача, постійного характеру страждань позивача, який обмежений в можливості роботи в домашньому господарстві, звичайних повсякденних заняттях та активному спілкуванні з сім`єю, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, беручі за основу кратний розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі на момент ухвалення рішення - 3723,00 грн. Виходячи із засад розумності та справедливості, наявність потреби в проходженні курсів лікування у медичних закладах, суд, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у вигляді одноразового відшкодування в сумі 12 000 гривень. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, суд, стягує з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: partial