Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

Представник позивача, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що будинковолодіння по [ADDRESS] відносилося до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була [PERSON] , про що їй 21 жовтня 1989 року видано свідоцтво про право власності на підставі рішення № 173 від 10 серпня 1988 року. Однак, оригінал правовстановлюючого документа втрочено, про що позивачем в газеті "Вітрина" розміщено оголошення відповідного змісту. [INFO] [PERSON] померла і після її смерті відкрилась спадщина на вказане будинковолодіння. Зазначає, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом на майно померлого, так як син спадкодавця, [PERSON] помер [INFO] , а відповідачі: невістка спадкодавця [PERSON] та онука - [PERSON] , на спадщину не претендують. Вказує, що позивач прийняв спадщину після смерті бабусі, однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинковолодіння. Просить суд визнати за позивачем право власності на спірне будинковолодіння. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, а справу розглянути у його відсутності. Відповідачі на розгляд справи також не з`явились, однак подали заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності, з позовними вимогами згідні, не заперечують щодо їх задоволення, на спадщину не претендують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] належав до типу колгоспного двору, головою якого була бабуся позивача, [PERSON] , про що їй 21 жовтня 1989 року видано свідоцтво про право власності на підставі рішення № 173 від 10 серпня 1988 року. Право власності зареєстровано в Коломийському МБТІ за № 522. Наведене стверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ № 62629 від 12 жовтня 2018 року (а.с.8). Однак, оригінал правовстановлюючого документа втрочено, про що позивачем в газеті "Вітрина" розміщено оголошення відповідного змісту. [INFO] [PERSON] померла, про що цього ж дня складено відповідний актовий запис за № 23 (а.с.5). Згідно довідки Підгайчиківської сільської ради від 17 січня 2019 року за № 53 на день смерті [PERSON] в будинку були зареєстровані та проживали : син - [PERSON] , невістка - [PERSON] та онуки : [PERSON] і [PERSON] (а.с.7). [INFO] помер [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 01 жовтня 2008 року складено відповідний актовий запис за № 22 (а.с.6). Будучи спадкоємцем за законом на майно померлої, позивач прийняв спадщину після смерті бабусі та вступив в управління спадковим майном. Невістка спадкодавця, [PERSON] та онука спадкодавця, [PERSON] , спадщину не прийняли та не заперечили проти визнання за позивачем права власності на спірне будинковолодіння, про що подали відповідні заяви суду. З метою оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса із відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому відмовлено у звязку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с.12). Із матеріалів спадкової справи № 12/2019 вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, який звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно даних технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок в [ADDRESS] від 19 жовтня 2018 року загальна площа його складає 55,1 кв.м., житлова - 30,3 кв.м., інвентаризаційна вартість будинковолодіння становить 136009 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Виходячи з того, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом на майно, яке належало спадкодавцю на праві власності у встановленому законом порядку і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, відповідачі не заперечують проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем, який у свою чергу, не в змозі оформити спадщину через те, що втрачений оригінал правовстановлюючого документа на будинковолодіння, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності будинковолодіння шляхом задоволення позову. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України,

Outcome: approved