Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Прокурор Ленінського району м. Донецька, який діє в інтересах [PERSON] звернувся з позовом до відповідача про витребування суми депозитного вкладу, зазначивши в обґрунтування позовних вимог наступне. 23.12.2013 року сторони уклали договір банківського вкладу № 73592-501 з терміном до 28.12.2014 року. Відповідно до договору [PERSON] зробила банківський вклад у розмірі 100 000,00 гривень. Відповідно до п.2.2 вказаного договору вкладник внесла на розрахунковий рахунок банку грошові кошти у сумі 100 000 грн., банк зобов'язався видати вклад по закінченню строку його дії. 03.03.2014 року [PERSON] звернулась до відповідач з письмовою вимогою про дострокове повернення вкладу, але до цього часу відповіді на заяву не отримала, грошові кошти за депозитним договором не повернуті. Крім того, п. 4.7 договору передбачено, що у випадку розірвання договору тдо закінчення терміну його дії з ініціативи вкладника, сума відсотків виплачується з розрахунку 0,10 відсотка річних за фактичний строк користування вкладом. Таким чином, сума відсотків за фактичний строк користування вкладом складає 200 грн. Просив суд стягнути з відповідача на користь позивачки суму банківського вкладу з урахуванням відсотків за користування ним в загальній сумі 100 200 грн. До судового засідання прокурор прокуратури Ленінського району м. Донецька, Філіпова Є.О. не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явилась, надала заяву про слухання справи без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову до суду не надав. Зі згоди позивача суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до наступних висновків. 23 грудня 2013 року сторони уклали договір банківського вкладу №73592-501 з терміном до 28.12.2014 року (а.с. 7-8). Відповідно до договору [PERSON] зробила банківський вклад у розмірі 100 000,00 гривень у відповідності до п. 2.2 вказаного договору. Відповідно до п.3.1.1 договору Банк зобов'язався видати банківський вклад по закінченню строку його дії. Відповідно до п.3.1.1 договору Банк зобов'язався забезпечити повне збереження суми вкладу і повернути його за вимогою вкладника після закінчення строку дії договору. 03.03.2014 року [PERSON] звернулась до відповідача із заявою про дострокове повернення суми вкладу, але до цього часу відповіді не отримала, грошові кошти в сумі 100 000 грн. вкладником не отримані. Представником відповідача на виконання вимог ст. 60 ЦПК України не надано жодного доказу для спростування таких висновків суду. Стаття 1060 ЦК України встановлює, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. У відповідності до статті 509 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України „зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ", а відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За таких підстав, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума банківського вкладу за договором № 73592-501 від 23.12.2013 року 100 000 грн., та сума відсотків за строк користування вкладом, які розраховані у відповідності до п. 4.7 договору банківського вкладу та яка складає 200 грн. З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1002 грн.00 копійок. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 1060 ЦК України,

Outcome: approved