Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 02.03.2012 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №96. Від даного шлюбу сторони мають повнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, шлюб та сім'ю. Протягом останніх двох років відносини між сторонами поступово погіршувались, вони перестали знаходити взаєморозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних стосунків. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сім'ї; він не здатен підтримувати моральну атмосферу у сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові та поваги. Сторони окремо проживають та не ведуть спільне господарство. Шлюб існує формально. В ході розгляду справи позивач в повному обсязі підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу і просила суд шлюб між сторонами розірвати, оскільки їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував, посилаючись на відсутність взаєморозуміння та втратою почуття любові між ним та позивачем. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 02 березня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького РУЮ у м.Києві, про що складено актовий запис № 96. Від даного шлюбу подружжя має повнолітніх синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст.3 Сімейного кодексу України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права і обов»язки. Судом встановлено, що сторони окремо проживають, вони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство, не пов»язані спільним побутом. Шлюб існує формально. Подальше існування сім»ї є неможливим, оскільки між сторонами втрачено почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім»ї. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони категорично заперечували щодо відновлення шлюбних стосунків, вважають подальше існування сім»ї неможливим. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що сім'я існує формально, а отже шлюб між сторонами може бути розірваний. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім»ї є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved