Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей, посилаючись на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 24.08.2002 року. З березня 2012 року спільне проживання фактично припинено. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідач не надає ніякої допомоги на утримання дітей. Сімейне життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на сім'ю, відсутнє взаєморозуміння та взаємні інтереси, вони не можуть знайти спільну мову, що призводить до постійних сварок та сімейних зрад з його сторони. Подальше примирення та збереження шлюбу неможливі та будуть суперечити її інтересам та інтересам її дітей. В зв'язку з цим просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на вищевикладені обставини. Відповідач позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено: сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 24.08.2002 року Виконкомом Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], батьком дітей є відповідач, що підтверджено свідоцтвами про їх народження. Спільне життя не склалось через різні погляди на сім'ю та відсутність взаєморозуміння, фактично шлюбні відносини між сторонами припинено, з березня 2012 року сторони разом не проживають, примирення між ними неможливе, тому на думку суду подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджено довідкою Малоснітинської сільської ради (а.с.10). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому суд погоджується з вимогою позивача щодо стягнення аліментів в частковому відношенні до заробітку, а саме в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Ч. 3 ст. 88 ЦПК України передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Крім того враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., що підтверджено квитанцією (а.с.1). Суд також вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів відповідно до ст.367 ЦПК України.

Outcome: approved