Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач просив стягнути на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Дельта Банк», ЄДРПОУ 34047020, з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], заборгованість за кредитним договором в сумі 307968,03 грн. та судовий збір (цивільна справа № 753/16677/15 (провадження №2/753/9191/16 за 2016 рік та №2/753/2319/17 за 2017 рік). В обґрунтування позовних вимог, зокрема зазначив, що кредитний договір від 05.05.2006 року був укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (правонаступником якого за всіма правами та обов»язками за вказаним кредитним договором є позивач), зобов'язання за яким ТОВ «Український промисловий банк» виконало щодо надання цій особі кредитних коштів на суму 57000 доларів США, за умови повернення через 120 місяців - по 04.05.2016 року, зі сплатою % річних та комісії (щомісячними платежами), а [PERSON] свої зобов'язання не виконав належним чином - станом на 28.07.2015 року не сплатив кредитору заборгованість, яка відповідно до умов вказаного кредитного договору становить суму 307968,03 грн., яка складається з суми заборгованості за тілом кредиту - 259789,28 грн., за відсотками - 34703,30 грн. та за комісією - 13475,45 грн. 30.06.2010 року між Національним банком України, ТОВ «Український промисловий банк» та позивачем було укладено Договір про передачу активів та Кредитних зобов»язань, відповідно до умов якого позивач як кредитор набув право вищевказаної вимоги за вищевказаним кредитним договором. Крім того, договір поруки від 05.05.2006 року був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (правонаступником якого за всіма правами та обов»язками за вказаним договором є позивач) та відповідачем [PERSON], зобов"язання за яким цей відповідач не виконала - не оплатила позивачу вказану заборгованість [PERSON] перед позивачем за вказаним кредитним договором. Відповідач та третя особа заперечень не надали, при цьому, відповідач [PERSON], особисто ознайомилася з матеріалами цієї цивільної справи ще 10.01.2017 року, про що свідчить її розписка (а.с.120). Згідно з наявним актом від 23.01.2017 року відповідач [PERSON] відмовилась заходити в зал судових засідань на розгляд цієї цивільної справи, в тому числі, в час її призначення - об 11 год. 20 хв. 23.01.2017 року. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, визнані судом загальновідомими не потребують доказування. Відповідно до положень ч.3 ст.27 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, зобов"язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права В силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи викладене, положення ч.2 ст.64 ЦПК України, проаналізувавши наведені дані, всі інші матеріали справи, в тому числі копії: досудових вимог а.с.91, 92) вказаного кредитного договору, договору поруки та Договору про передачу активів та Кредитних зобов»язань (з витягом з додатку), а також довідку щодо розрахунку заборгованості, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Кредитний договір від 05.05.2006 року був укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (правонаступником якого за всіма правами та обов»язками за вказаним кредитним договором є позивач), зобов'язання за яким ТОВ «Український промисловий банк» виконало щодо надання [PERSON] на строк з 05.05.2006 року - по 04.05.2016 року, зі сплатою % річних та комісії (щомісячними платежами, частками не менш як 475 доларів США п.п.1.1-2.13 кредитного договору), а [PERSON] свої зобов'язання не виконав належним чином - станом на 28.07.2015 року не сплатив кредитору заборгованість, яка відповідно до умов вказаного кредитного договору становить суму 307968,03 грн., яка з урахуванням курсу НБУ станом на 28.07.2015 року (1 долар США - 22,062278 грн.) складається з суми заборгованості за тілом кредиту - 259789,28 грн., за відсотками - 34703,30 грн. та за комісією - 13475,45 грн. 30.06.2010 року між Національним банком України, ТОВ «Український промисловий банк» та позивачем було укладено Договір про передачу активів та Кредитних зобов»язань, відповідно до умов якого позивач як кредитор набув право вищевказаної вимоги за вищевказаним кредитним договором. Крім того, договір поруки від 05.05.2006 року був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (правонаступником якого за всіма правами та обов»язками за вказаним договором є позивач) та відповідачем [PERSON], зобов"язання за яким цей відповідач не виконала - не оплатила позивачу вказану заборгованість [PERSON] перед позивачем за вказаним кредитним договором. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору; Відповідно до положень ст.526, п.1 ст.530 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, в тому числі, у встановлений в ньому строк. Відповідно до положень ст.554 ЦК України: у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до положень ст.559 ЦК України: порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя; якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до положень п.1) ч.1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов"язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). З положень ст.533 ЦК України вбачається, що: грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved