overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що сім'я розпалася і подальше спільне життя неможливе. В судове засідання позивачка не з"явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу у ії відсутність на підставі письмових доказів, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлявся належним чином та своєчасно шляхом оголошення у пресі. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 січня 2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 38. /а.с.4/ Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на життя, шлюб та сім»ю. Наразі сторони спільного побуту не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили з грудня 2016 року, мешкають окремо. Позивачка почуття любові до відповідача втратила, на примирення не згодна, бажання відновити дошлюбне прізвище не виявила. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки стягуються судові витрати - в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 1996 року до 26 грудня 2014 року, але проживали однією сім?єю і вели спільне господарство до липня 2014 року. В період шлюбу, відповідач, оформив кредит в Приватбанку для придбання квартири, що підтверджується кредитним договором від 22.09.2006 року і за дані кошти була придбана квартира,[ADDRESS]. Квартира знаходиться в іпотеці, так як кредит виплачено частково, що підтверджується договором іпотеки від 25.09.2006 року. Квартира зареєстрована на ім'я [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.65 СК України, договір укладений одним із подружжя в інтересах сім?ї створює обов'язки для другого подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім?ї. Квартира була придбана для сім?ї і на укладення даного договору вона, як дружина, надавала відповідачу згоду, що підтверджується її заявою від 25.09.2006 року посвідчену державним нотаріусом м.Умані про дачу згоди на передачу квартири в іпотеку і в даній заяві зазначено, що дана квартира належить їм з відповідачем на праві спільної сумісної власності. Боргові зобов?язання є перед банком, так як кредит не виплачено в повному обсязі та перед іншими особами у яких вона позичала кошти для погашення кредиту в серпні, вересні, жовтні місяці 2014 року, так як відповідач припинив приймати участь у виплаті кредиту, а в неї на той час не було коштів, щоб погасити борг по кредиту і тому вона вимушена була позичати кошти. Вважає, що вони з відповідачем будуть нести відповідальність по виплаті боргу банку, у рівних частках, так як має борг, ще перед іншими особами. Після розірвання шлюбу, відповідач відмовився добровільно вирішити питання щодо поділу майна подружжя, посилаючись на те, що майно зареєстроване на його ім?я, а тому вона вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задоволити та визнати за нею, право власності на 2/3 частин квартири [ADDRESS] та визнати за відповідачем, право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], оскільки вона вважає, що даний розподіл буде правильним, бо діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні. Також просить покласти на неї обов?язки з виконання зобов?язання, передбачених кредитними договорами в рівних частках з відповідачем. Стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, а тому суд вважає можливим на підставі ст.169 ЦПК України розглянути справу без його участі за наявними матеріалами. В судовому засіданні представник третьої особи суду пояснив, що якщо зобов?язання по кредитному договору будуть виконуватись в повному об?ємі, то ПАТ КБ „Приватбанк" на заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки та представника третьої особи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, оскільки спільно нажите майно подружжя, якщо не має іншої домовленості, ділиться по ? кожному - пополам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що вони перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу не надає, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі - 600 грн., щомісяця до виповнення дітьми повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з викладених в позові підстав, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Одночасно пояснив, що дітям матеріально не допомагав, в зв"язку із хворобою. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 05.02.2014 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] та сина [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER](а.с.3-4). На даний час сторони однією сім'єю не проживають, діти знаходяться на повному утриманні матері, відповідач матеріальну допомогу не надає, що підтверджується довідкою виданою Новомиколаївською сільської радою та не спростовувалось відповідачем в ході судового засідання (а.с.5). Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 року прожитковий мінімум на одну особу: дитину віком до 6 років з 1 січня 2014 року становить 1032 грн., на дитину віком від 6 до 18 років - 1286 гривень. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Цей обов'язок покладено Законом на обох батьків у рівних частинах. При недосягненні батьками домовленості щодо виконання цього обов'язку, кошти на утримання дитини стягуються у судовому порядку з того із батьків хто проживає окремо від дитини. Підстав для звільнення відповідача від виконання обов'язку по утриманню дітей суд не вбачає. В даний час сторони однією сім"єю не проживають, тому відповідач повинен надавати допомогу на утримання дітей. В зв"язку з цим, з нього підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно. Крім того, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір від сплати якого позивачка звільнена на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року "Про судовий збір".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні працівника, посилаючись на те, що вона почала працювати в Уманському КП «Коммунальник» на посаді прибиральник скверів з 07 травня 2014 року - прийнята за строковим трудовим договором. Потім через певний час булла ознайомлена з наказом про скорочення штату, а саме: наказ №31-к від 14.04.2015 року звільнити прибиральника скверів з 14.04.2015 року згідно ст.10.п.1 КЗпП України(скорочення штату), вихідну допомогу в розмірі середньомісячного заробітку, компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період з 07.05.2014 по 14.04.2015 року 23 дні, їй не виплатили по сьогоднішній день і тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила задоволити, стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 10180 гривень 60 копійок та компенсацію за затримку розрахунку у розмірі середнього заробітку по день фактичного розрахунку у сумі 9934 гривні 67 копійок. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, а тому суд вважає можливим на підставі ст.169 ЦПК України розглянути справу без його участі за наявними матеріалами. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] до Уманського КП „Комунальник" про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні працівника, підлягає до задоволення, як обґрунтований та документально підтверджений, оскільки в судовому засіданні встановлено, що Уманське КП „Комунальник при звільненні найманого працівника не здійснило з ним всі необхідні розрахунки. Згідно ст.116 КЗпП України відповідач зобов?язаний в день звільнення працівника виплатити всі гроші, що йому належать Згідно ст.117 КЗпП України підприємство установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за час затримки в день фактичного розрахунку. Як вбачається з копії витягу з наказу №31-к від 14.04.2015 року [PERSON], прибиральника скверів, потрібно звільнити та виплатити компенсацію за невикористану відпустку за 23 дні за період з 07.05.2014 року по 14.04.2015 року, виплатити вихідну допомогу в розмірі середньомісячної заробітної плати. Згідно копії розрахункового листа [PERSON] за червень 2015 року борг підприємства становить - 10180 гривень 60 копійок. На підставі ст.ст. 115-117 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду, зазначаючи, що з 14.10.1982 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, шлюб розірвано 08.11.2010 року. За час спільного проживання в шлюбі 29.06.1984 року вони придбали будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], який був зареєстрований за відповідачем. Після припинення сімейних відносин між ними виник спір про поділ будинку, який є спільною сумісною власністю подружжя. Просила суд визнати за нею на підставі ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу України право власності на 1/2 частину вказаного будинку, а за відповідачем - право власності на 12 частину будинку, яка залишилася. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, на задоволенні позову наполягали. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін та представника позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи , вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та це не заперечують сторони, що вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 1982 року ( актовий запис № 185 , шлюб зареєстрований Волноваським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області). Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 08 листопада2010 року ( справа № 2-10702/10) шлюб між сторонами розірваний. За період шлюбу ними 29 червня 1984 року був придбаний будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] ( договір купівлі-продажу будинку посвідчений державним нотаріусом Волноваської держнотконтори 29.06.1984 року за реєстровим номером № 1158). Договору щодо поділу часток спільної сумісної власності або шлюбного договору сторони не укладали. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України, ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст.70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, визнавши за позивачкою право власності на 1/2 частину будинку та господарських будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS], придбаного на підставі договору купівлі - продажу будинку від 29.06.1984 року, посвідченого державним нотаріусом Волноваської держнотконтори 29.06.1984 року за реєстровим номером № 1158, визнати за відповідачем право власності на 1/2 частину зазначеного будинку. На підставі ст.ст. 368 ч.3 ЦК України, ст.ст. 60, 70 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1000 гривень щомісячно. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який в даний час розірвала в судовому порядку, і він є батьком їх неповнолітніх дочки [PERSON] [INFO]. Дитина перебуває на її утриманні і вихованні. Вона тимчасово не працює, не має стабільного заробітку і неспроможна без допомоги батька утримувати дитину. Батько дитини працює за межами України і має мінливий але стабільний дохід. Просить суд зобов»язати відповідача сплачувати аліменти в її користь на утримання дочки в сумі 1000 гривень щомісячно. Просить суд позов задоволити. Відповідач повторно в судове засідання не з"явився, причин своєї неявки суду не вказав, про місце і час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. За згодою позивачки, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані письмові докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідач є батьком [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] виданого виконкомом Верхньолипецької сільської Ради Рогатинського району Івано-Франківської області 07 грудня 1999 року. З довідки виконкому Верхньолипецької сільської Ради Рогатинського району Івано-Франківської області вбачається, що дитина перебуває на утриманні та вихованні матері. З довідки інспектора Рогатинського РВ УМВС № 20/353/14 від 11.06. 2014 року вбачається, що [PERSON], [INFO] зареєстрований в [ADDRESS] . Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач працездатний, місце роботи невідоме, інших утриманців не має, а тому повинен утримувати свою неповнолітню дочку. У відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України - якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що місце роботи відповідача невідоме, довідка про його заробіток відсутній, тому розмір аліментів слід визначити згідно поданої заяви в сумі 1000 гривень щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1200 гривень щомісячно. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі і він є батьком їх неповнолітньої дочки [PERSON] 2013 року народження. Дитина перебуває на її утриманні і вихованні. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною віко до трьох років і отримує державну допомогу в сумі 810 гривень щомісячно і неспроможна в даний час, без допомоги батька утримувати дитину. Батько дитини тимчасово не працює має мінливий не стабільний дохід, оскільки перебивається разовими заробітками. Жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд зобов»язати відповідача сплачувати аліменти в її користь на утримання дочки в сумі 1200 гривень щомісячно. Просить суд позов задоволити. Відповідач повторно в судове засідання не з"явився, причин своєї неявки суду не вказав, про місце і час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. За згодою позивачки, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані письмові докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідач є батьком [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] виданого виконкомом Конюшківської сільської Ради Рогатинського району Івано-Франківської області 10 липня 2013 року. З довідки виконкому Конюшківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області № 96 від 13.02.2015 року вбачається, що дитина перебуває на утриманні та вихованні матері. З довідки про доходи [PERSON] №4/142 від 12.02.2015 року вбачається, що позивачка отримала допомогу за народження дитини в сумі 4 860 гривень за останні 6 місяців. З довідки інспектора Галицького районного сектора управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області № 12/183 від 23.02. 2015 року вбачається, що [PERSON], 1982 року народження зареєстрований в [ADDRESS]. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач працездатний, місце роботи невідоме, інших утриманців не має, а тому повинен утримувати свою неповнолітню дочку [PERSON]. У відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України - якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що місце роботи відповідача невідоме, довідка про його заробіток відсутній, зі слів позивачки виконує разові замовлення, розмір прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, вважає, що розмір аліментів слід визначити згідно поданої заяви в сумі 1000 гривень щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON][INFO] в розмірі ? всіх видів заробітку щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. В позовній заяві зазначила, що перебувала з позивачем в зареєстрованому шлюбі, який в даний час розірвала в судовому порядку 23.12.2013 року, і він є батьком їх неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO]. Дитина перебуває на її утриманні і вихованні. Вона в даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох , отримує допомогу, якої недостатньо для утримання дитини, інших доходів не має. Просить суд позов задоволити, стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? всіх видів заробітку щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму . Позивачка в судове засідання не з»явилася, суду написала заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, справу просить слухати в її відсутності, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з"явився, причин своєї неявки суду не вказав, про місце і час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. За згодою позивачки, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані письмові докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідач є батьком [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про їх народження серії [NUMBER] виданого відділом РАЦСу Івано-Франківського міського управління юстиції 01 лютого 2012 року. З довідки виконкому Букачівецької селищної Ради Рогатинського району Івано-Франківської області № 89 від 03. 02.2014 року вбачається, що дитина перебуває на утриманні та вихованні матері. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач працездатний, місце роботи невідоме, інших утриманців не має, а тому повинен утримувати свою неповнолітню дочку. У відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом. Судом встановлено, що місце роботи відповідача невідоме, довідка про його заробіток відсутній, тому розмір аліментів суд визначити згідно поданої заяви ? всіх видів заробітку щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

Outcome: approved