Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. З грудня 2009 року шлюбні стосунки з відповідачем фактично було припинено і дитина залишилася проживати разом з нею /позивачкою/, спорів щодо місця проживання дитини з відповідачем не було. Після розірвання шлюбу [PERSON] дитиною не цікавився, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з нею, не приймає участі у її вихованні. На даний час позивачка уклала шлюб з іншим чоловіком і вони проживають разом з дитиною у її /[PERSON]/ батьків у трикімнатній квартирі. Дитині забезпечені гідні умови проживання, між нею /позивачкою/, новим чоловіком та сином склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню останнього. Оскільки відповідач нехтує своїми батьківськими обов»язками по вихованню сина, крім того у своїй письмовій заяві вказав, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо останнього, тому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Ухвалою Бородянського районного суду від 03 вересня 2014 року до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог було залучено Вишгородську РДА. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та викладене підтвердила. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, щодо його задоволення не заперечував. Третя особа - Вишгородська РДА у Київській області свого представника в судове засідання не направила, просила справу розглядати без його участі, у своєму листі від № 787/11-06 від 19 вересня 2014 року зазначила, що позов [PERSON] підтримує. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, думку прокурора Прокуратури Бородянського району Савицької І.С., дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач [PERSON] перебували з 24 листопада 2007 року у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 14 вересня 2010 року /5,7/ і від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] /6/. Як вбачається з матеріалів справи /9,11,13/ та що підтверджується сторонами, після розірвання шлюбу між позивачкою та відповідачем, їх син [PERSON] залишився проживати разом з позивачкою та її новим чоловіком у квартирі її /позивачки/ батьків, де для дитини створені всі необхідні умови для проживання. [PERSON] належним чином виконує свої обов»язки щодо виховання дитини, хлопчик відвідує дитячий садок, розумово розвинений, доглянутий, завжди охайний, дуже любить маму, відповідач же вихованням дитини не займається, ніякої уваги дитині не приділяє, не відвідує його, навіть на дні народження не вітав, матеріальної допомоги не надає, крім того, своєю письмовою заявою від 23 червня 2014 року повідомив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його сина [PERSON] /а.с.10,11,15/. Гаврилівська сільська рада Вишгородського району Київської області своїм рішенням № 09 від 29 травня 2014 року вирішила, що позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітнього сина [PERSON] є доцільним /а.с.14/. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню дитини, крім того повністю визнав позов, то суд вважає, що його необхідно позбавити батьківських прав відносно цієї дитини.

Outcome: approved