overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач звернулася з позовом та просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем, який зареєстрований 10 листопада 2007 року у Вершино-Кам'янській сільській раді Новгородківського району Кіровоградської області, актовий запис № 05. Позовні вимоги мотивовані тим, що у них з відповідачем різні характери, погляди на життя та шлюбні відносини. Шлюб фактично розпався, оскільки вони з листопада 2011 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, діти проживають з позивачем. Сторони до суду не з"явились, позивач в тексті позову просить слухати справу без її участі. Відповідач про причини неявки не повідомив, ніяких заяв не подавав, хоча належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Дослідивши матеріали справи суд з"ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10 листопада 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Вершино - Кам"янській сільській раді, Новгородківського району, Кіровоградської області актовий запис № 05. Прізвища після одруження чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Під час шлюбу народились діти: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. В судовому засіданні встановлено, що в теперішній час шлюб фактично розпався, сторони проживають окремо в різних населених пунктах, спільне господарства не ведуть, сімейні відносини не підтримують. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В тексті позову позивачка просила залишити їй набуте у шлюбі прізвище "[PERSON]". Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач звернулася із позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.03.1999 року сторони уклали шлюб та проживала з відповідачем до 2010 року. З 2010 року, фактично, сімейні відносини остаточно зупинені, сумісного господарства не ведуть. Сумісне життя з відповідачем не склалася з причини психологічної несумісності характерів, різних поглядів на життя та ведення сумісного господарства. Поновлення сім'ї та подальше сумісне життя неможливі. На сьогодні кожен з подружжя проживає окремо. Дітей від шлюбу не мають. Спора про розділ майна, яке є сумісною власністю, на теперішній час - немає. Вказані вище обставини стали підставою для звернення із відповідною позовною заявою. Сторони у судове засідання не з'явилися, про розгляд справи сповіщені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позивач позов підтримала, просила залишити їй прізвище „[PERSON]" , відповідач позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 26 березня 1999 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Виконкому Феодосійської міської Ради, актовий запис № 85 (а.с.4). Сторони не підтримують подружні стосунки, фактично родина розпалась з 2010 року, сумісне господарство сторони не ведуть, бажання поновити подружні стосунки не мають. У даний час відновлення сім'ї неможливе. На підставі ст.112 Сімейного Кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст.112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач звернулася у суд з позовом в якому просить визначити рівними частки подружжя у квартирі, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя і знаходиться за адресою [ADDRESS] та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 22 травня 1981 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За період перебування у шлюбі сторонами була придбана квартира, що знаходиться [ADDRESS] і є спільною сумісною власністю, а тому просить визначити рівними частки та визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаної квартири. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення не заперечили. У судове засідання відповідач [PERSON] двічі не з'явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений вчасно в порядку ч.7-8 ст.128 ЦПК України та в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомив (а.с.26, 31). Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення частково. У суді встановлено, що 22 травня 1981 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с.7). За період перебування у шлюбі, а саме 26 травня 1992 року подружжям придбано квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири (а.с.12). Згідно технічного паспорта на квартиру, виготовленого 15.08.2018 року, вартість квартири [ADDRESS] становить 383354 грн. Так як спірне майно було придбано у 1992 році, тобто до набрання 01.01.2004 чинності СК України, до правовідносин з приводу цього майна слід застосовувати положення КпШС України. Згідно ч. 1 ст.22 КпШС України, які були чинним на момент набуття у власність квартири, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними, що закріплено у ч.1 ст.28 КПШС України. Оскільки квартира набута подружжям за час шлюбу і являється об'єктом спільної сумісної власності, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково та визнає за позивачем право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернулася у суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 травня 2004 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 57. Від шлюбу мають дитину - дочку [PERSON] - [INFO]. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що при вирішенні різних сімейних питань вони з відповідачем не приходили до спільної згоди, втрачено почуття кохання і взаєморозуміння. Просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON]у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Сім"я існує тільки формально, наданий судом подружжю строк для примирення позитивного результату не надав. Згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 5) вбачається, що чоловіком [PERSON] є [PERSON] . Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач звернулася у суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 листопада 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції , актовий запис № 256. Від шлюбу мають дитину - дочку [PERSON], - [INFO]. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що сторони мали різні погляди на своє майбутнє , позивач має на меті влаштувати своє особисте життя. Просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Сім"я існує тільки формально, наданий судом подружжю строк для примирення позитивного результату не надав. Згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 5) вбачається, що чоловіком [PERSON] є [PERSON] . Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернулася у суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обгрунтовувала тим, що 22.07.2013р. зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, від даного шлюбу дітей не має. Причиною звернення до суду є те, що відповідач підтримує стосунки з іншою жінкою, така обставина вплинула на атмосферу в сім»ї та впливає на її психологічний стан здоров»я. На даний час більше шести місяців як вони не проживають разом та не підтримують шлюбні стосунки, тому шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе. Просила розірвати шлюб та залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка в судове засідання не з"явилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 22.07.2013р., від даного шлюбу дітей не має. Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам однієї із сторін, що мають істотне значення, шлюб слід розірвати, залишити позивачці її прізвище «[PERSON]». На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернулася через суд із позовом до [PERSON] про припинення стягнення з неї аліментів на утримання доньки [PERSON] посилаючись на те, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2013 року з неї на користь відповідача стягувалися аліменти на утримання доньки [PERSON],[INFO] в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходів, оскільки донька проживала із батьком. Але на даний час донька проживає з нею, вона її повністю утримує, тому просить припинити стягувати з неї аліменти на користь відповідача та стягнути судові витрати. В судове засідання позивач надала заяву про слухання справи в її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав заяву про слухання справи в його відсутність. Позовні вимоги визнає повністю. Третя особа - Відділ державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції в судове засідання не з"явився, про день слухання справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. В матеріалах справи є копія постанови державного виконавця відділу ДВС Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку від 13 листопада 2013 року про направлення виконавчого листа за місцем роботи боржника про стягнення аліментів з [PERSON]. (а.с.4-5) В позовній заяві позивач зазначила, що її донька проживає з нею, вказаний факт підтверджується актом обстеження від 03 лютого 2014 року складеного членами комісії Богданівської сільської ради. ( а.с. 6) Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивач звернулася через суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05.02.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Їх сім'я розпалася через суперечки, непорозуміння один з одним, вони ніяких подружніх стосунків з відповідачем не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач надала заяву про слухання справи в її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Заперечень суду не надав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 27.05.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області . (а.с. 9) Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони ніяких подружніх стосунків не підтримують, сумісне господарство не ведуть, тобто сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Строку на примирення стронам не потрібно. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 551,20 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач звернуласяя до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Батько [PERSON] помер [INFO]. Після смерті матері залишилося спадкове майно. За життя [PERSON] залишила заповіт від 24.12.2003 року, яким все своє майна, що їй буде належати на час смерті заповіла своїй доньці [PERSON]. Заповіт не змінено і не скасовано. Позивач звернулась до Виноградівської державної нотаріальної контори. 17.12.2014 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про праву на спадщину за заповітом на майно належне померлій матері, через те, що позивачкою пропущено строк для прийняття спадщини. Позивач ваажає, що нею пропоущений строк на прийняття спадщини з поважної причини. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача також в судове засідання не з'явився та подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився. Обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка за життя залишила заповіт від 24.12.2003 року, яким все своє майна, що їй буде належати на час смерті заповіла своїй доньці [PERSON] (а.с.11-13,14). Заповіт не змінено і не скасовано. В грудні 2014 року позивач звернулась до Виноградівської державної нотарілаьної когтори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно належне померлій. 17.12.2014 року завідуючою Виноградівської державної нотаріальної контори позивача повідомлено про те, що видати свідоцтво про право на спадщину немає можливості, оскільки позивачем пропущено строк на прийняття спадщини (а.с.7).. Встановлені судом обставини вказують на те, що позивачем на декілька днів пропущено подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає позов ґрунтовним та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач звернулися до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою №37 у будинку №73 по вул. Київській у м. Житомирі, посилаючись на те, що позивач є наймачем вищевказаної квартири, а його колишня дружина [PERSON] та дочка [PERSON] після розірвання шлюбу з позивачем з 2005 року виїхали з квартири і не з»являлись у ній. Брат позивача [PERSON] не проживає за вказаною адресою з 2010 року. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити та не заперечував проти вирішення справи в заочному порядку. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки до суду не повідомили, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідачів на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. В судове засідання представник третьої особи не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] та зареєстрований в ній. Також за вказаною адресою зареєстровані: брат [PERSON], [INFO], колишня дружина [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] Як вбачається з акту, складеного комісією ПП «КВЖРЕП №8» за участю сусідів та затвердженого директором вказаного підприємства 14.05.2015 року, [PERSON] (раніше [PERSON]) та [PERSON] не проживають у [INFO] з 2005 року, а [PERSON] не проживає у ній з 2010 року. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.\~\~Визнання особи такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року (зі змінами) "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (внаслідок неправомірної поведінки членів сім'ї, інше) суд може продовжити пропущений строк. Враховуючи, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживають більше шести місяців в квартирі [ADDRESS], квартирою не цікавляться та не знялися з реєстрації місця проживання у ній, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернулися до суду з позовом до відповідачки мотивуючи свої вимоги тим , що відповідно до довідки ЛКК від 15 квітня 2014 року № 159 виданої Долинською ЦРЛ відповідачка [PERSON] має тривалу хворобу , яка перешкоджає їй виконувати батьківські обов'язки . Батько малолітнього [PERSON] записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України . Згідно розпорядження голови Компаніївської районної державної адміністрації від 16 червня 2014 р. № 160-р «Про створення прийомної сім'ї і влаштування дитини на виховання та спільне проживання» влаштовано на виховання та спільне проживання дитину , позбавлену батьківського піклування [PERSON] ,[INFO] , у прийомну сім'ю , створену на базі родини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за адресою : [ADDRESS] . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить суд задовольнити . Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала , заперечує проти задоволення позовних вимог , посилається на відсутність грошових коштів , просить повернути їй дитину . Вислухавши пояснення представника позивача , відповідачки , вивчивши матеріали справи , суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню . Відповідно до ст.ст.180, 181, 183 СК України - батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення повноліття . Утримування провадиться шляхом стягнення аліментів , частка заробітку (доходу) матері , батька , яка буде стягуватись як аліменти на дитину , визначається судом . Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Згідно положень ч. 2 ст. 248 СК України влаштування дитини у прийомну сім'ю не припиняє права дитини на аліменти . На підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір в сумі 243,6 грн. З урахуванням наданих доказів ,

Outcome: approved