Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] 26.08.2020 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей. Підставою звернення з позовом вважає те, що 23.02.2011 вона із [PERSON] зареєструвала шлюб. Від даного шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу дітям не надає. Вона не має можливості самостійно утримувати дітей, працює продавцем та отримує заробітну плату 2000 грн, даних коштів не вистачає для утримання дітей. Дітям потрібні кошти для придбання одягу, продуктів харчування, належного відпочинку тощо. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 09.10.2020 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, у зв`язку з зайнятістю на роботі. Позов підтримує повністю, просить його задовольнити. У разі неявки відповідача у судове засідання, не заперечує проти винесення заочного рішення в справі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання. На адресу суду надав заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, у зв`язку з сімейними обставинами. Позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Оскільки, відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України, справа розглядається без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Права та обов`язки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу ( ст.121 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] , відповідач у справі, є батьком, а [PERSON] , позивач у справі, є матір"ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] , виданим Копіюватською сільською радою Монастирищенського району Черкаської області 17.08.2011, актовий запис № 4 та серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Копіюватської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області 26.06.2017, актовий запис № 01 відповідно (а. с. 4, 5). Судом встановлено, що сторони проживають окремо, позивачка одна несе витрати по утриманню дітей, не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню їх потреб. Частиною другою статті 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Факт проживання спільних дітей сторін з позивачкою та перебування на її утриманні підтверджується довідкою № 364, виданою 26.08.2020 виконкомом Копіюватської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області про те, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір`ю і знаходиться на її утриманні (а.с.7). Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення ( ч. 1 ст. 182 СК України). Відповідач не надав суду доказів того, що не має можливості сплачувати кошти на утримання дітей, не надав документів, які підтверджують відсутність заробітку, перебування на утриманні інших осіб, існування будь-яких інших обставин, що мають істотне значення при вирішенні спору про стягнення аліментів на утримання дітей. Суд, з урахуванням матеріального становища дітей, які проживають з позивачкою, матеріального становища платника аліментів, інших обставин справи, вважає за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідача, у відповідності до ч.2 ст.182 СК України, не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 26.08.2020. Суд вважає за необхідне на підставі ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави, на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved