Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») 23 серпня 2017 року звернулось до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача [PERSON] (діє відповідно до довіреності від 17 січня 2017 року) в позовній заяві вказав, що 07 травня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 1900 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки. Укладений сторонами кредитний договір складається із заяви позичальника [PERSON] та Умов і правил надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання взятого на себе зобовязання, зокрема не повертає кредитні кошти та не сплачує відсотки за їх використання в порядку та строки, передбачені кредитним договором, що призвело до виникнення кредитної заборгованості, загальний розмір якої станом на 31 липня 2017 року склав 12047 грн. 34 коп., з яких 1642 грн. 45 коп. заборгованості за кредитом, 9355 грн.02 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, а також 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 549 грн. 87 коп. штрафу (процентна складова). Вказані кошти, а також сплачений позивачем судовий збір в сумі 1600 грн., представник позивача просив стягнути з відповідача, розглянувши справу без його участі, про що надав до суду відповідне письмове клопотання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі та просив справу розглянути без нього. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З цих підстав суд вважає можливим подані сторонами заяви задовольнити та розглянути зазначену цивільну справу без їх участі на підставі наявних в них письмових доказів. Окрім цього, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою сторін фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву позивача та надані сторонами письмові докази, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставами їх виникнення, окрім іншого, є договори та правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК). У справі, що розглядається, судом встановлено, що 07 травня 2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк та [PERSON] укладений кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 1900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на залишок заборгованості, згідно копії заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, обумовивши пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг, право банку на зміну (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент. Відповідно до п.2.1.1.2.1 Умов і правил надання банківських послуг, банк видає клієнту картку, її вид та строк дії визначений в заяві і в памятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг; датою укладання договору є дата отримання картки, що зазначена в заяві. При цьому, суд з врахуванням розяснень, які є в пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», укладеним сторонами кредитним договором визнає заяву відповідача [PERSON] від 07 травня 2013 року про надання кредиту, Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. При розгляді справи встановлено, що позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем і надав відповідачу платіжну картку «Універсальна», зменшивши кредитний ліміт до 1900 гривень. Однак, відповідачем зобовязання за договором належним чином не виконувались, у звязку з чим виникла заборгованість перед позивачем, розмір якої станом на 31 липня 2017 року склав 12047 грн.34 коп., з яких 1642 грн. 45 коп. заборгованості за кредитом, 9355 грн. 02 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, а також 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 549 грн. 87 коп. штрафу (процентна складова). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.ст.526 та 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, у встановлений строк його виконання. Згідно ст.1049 ЦК України (правила якої застосовуються до відносин за кредитним договором) позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю грошові кошти у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що всупереч цих вимог відповідач [PERSON] взятих на себе зобовязань за вказаним кредитним договором належним чином не виконує. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Доказів належного виконання зобовязань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної ним у постанові від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, суд вважає, що з відповідача має бути стягнута сума заборгованості по кредиту за кредитним договором б/н від 18 листопада 2011 року, а саме: 4018,03 грн. заборгованість за кредитом; 36028,32 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована складова) та 549, 87 грн. штраф (процентна складова). У звязку з цим позов ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню. Окрім цього, у звязку із задоволенням позову, у відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1600 грн. сплаченого позивачем судового збору (платіжне доручення від 16 серпня 2017 року №PROM6B57ХY). На підставі викладеного,

Outcome: approved