Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Прилуки» про стягнення невиплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02 березня 2015 року її прийняли на роботу двірником у ТОВ «Рембудсервіс-Прилуки» та звільнили з 20.03.2015 року з займаної посади за власним бажанням. За період роботи з 01.02.2015 року по 20.03.2015 року зарплату їй відповідач не виплачував, у зв»язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 2552 грн. При звільненні позивачки відповідач не здійснив повний розрахунок усіх належних їй сум, які й до цього часу не виплачені. В зв'язку із затримкою відповідачем розрахунку при звільненні, позивачка і просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, хоча був повідомлений про час та місце слухання справи належним чином. Зі згоди позивача, суд, на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши наявні в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: 02.03.2015 року позивачка прийнята на роботу в ТОВ «Рембудсервіс» на посаду двірника та 20.03.2015 року звільнена за власним бажанням ( а.с.6). Згідно відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів , [PERSON] нарахована заробітна плата за період роботив в ТОВ «Рембудсервіс-Прилуки» ( з 02.03.2015 року по 20.03.2015 року) в розмірі 1169,33 гривень. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно зі ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 2 Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року зі змінами, якою був затверджений Порядок обчислення середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 Постанови нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні, а у випадках, передбачених чинним законодавством,- на число календарних днів за цей період. Оскільки позивачка перебувала в трудових відносинах з відповідачем з 02.03.2015 року по 20.03.2015 року ( 15 робочих днів), то її середньоденний заробіток складає 77,95 гривень.( 1169,33( нарахована заробітна плата)/ 15(кількість відпрацьованих днів) ). Отже, середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення, тобто з 20 березня 2015 року по 02 липня 2015 року включно буде складати: 77.95х 71 = 5534,45 грн. де 71 - кількість робочих днів (за березень -7 ,квітень - 21, травень -20, червень -21, липень- 2). Відповідно до роз'яснень, наданих в пункті 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року N 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час. Згідно довідки КП «Прилукижитлобуд» дохід [PERSON] за період з 23 березня 2015 року становить 3647,67 гривень. Таким чином, з врахуванням отриманих позивачем сум заробітку, що складає 3647,67 грн., на його користь підлягає стягненню сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 1886,78 (5534 грн. 45 коп. - 3647 гривень 67 коп ). Відповідно до ст..60 ЦПК України,кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Оскільки позивачкою на надано належних та допустимих доказів на підтвердження суми нарахованої та не виплаченої заробітної плати в розмірі 1382,67 гривень = 2552 гривень (заявлена вимога)-1169,33 гривень (доведена сума нарахованої заробітної плати, яка підлягає задоволенню), то в цій частині вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави .

Outcome: partial