Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно її малолітнього сина - [PERSON], [INFO], стягнути аліменти на його утримання у розмірі 500 гривень. В обґрунтування позову позивач зазначав, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини [PERSON], [INFO], відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], однак, постійного місця проживання з сином не має, періодично проживає за адресою: [ADDRESS], відповідно повідомлення правоохоронних органів, 14.06.2016 року до поліції надійшло повідомлення, що за зазначеною адресою знаходиться жінка в стані алкогольного сп'яніння з дитиною 4 років, який дуже плакав, по приїзду встановлено, що це [PERSON] зі своїм сином [PERSON], в цей же день бригадою швидкої малолітнього доставлено до лікарні, патологій не виявлено, у зв'язку з наявністю у дитини блювоти, хиткої ходи, дитину доставлено до ОДКЛ №1 з підозрою на алкогольне отруєння, за період перебування дитини в лікарні, мати відвідала сина лише один раз, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Згідно висновку поліції, [PERSON] розпивала спиртні напої зі своїм співмешканцем- [PERSON]. після чого, між ними виник конфлікт, в ході якої жінка вживала нецензурну лексику у присутності малолітнього, з метою заспокоїти малолітнього, співмешканець вдарив кулаком по шафі, яка зламалася, і частина вдарила [PERSON], заподіявши дитині тілесні ушкодження, після чого, як пояснила [PERSON] дитини сильно плакала, щоб заспокоїти її, вона дала йому алкогольний напій, а потім вийшла на подвір'я та продовжила вживати спиртні напої. У відношенні [PERSON] складено два протколи про адміністративне правопорушення: за ст. 180 КУпАП та за ст. 173-2 КУпАП, остання веде антисоціальний спосіб життя та зловживає алкогольними напоями, в сім'ї зловживають алкоголем, постійно відбуваються бійки та сварки, дитину регулярно залишають вдома одну, були випадки, коли хлопчик знаходився сам вдома більше доби, голодний, на обліку у лікувальних закладах дитини не перебуває. З метою з'ясування ситуації, що склалася в сім'ї, спеціалістами неодноразово здійснювалися виїзди за адресою: [ADDRESS], однак, двері ніхто не відчинив, [PERSON] неодноразово запрошувалася для вирішення проблем в її сім'ї, однак, [PERSON] не з'явилася. На теперішній час малолітній перебуває в КЗ «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Гармонія», мати дитини жодного разу не відвідувала дитину, не цікавилась станом її здоров'я, не виказувала бажання повернути [PERSON] на виховання в сім'ю. Відповідач свідомо не займається вихованням дитини, байдуже ставиться до сина, не піклується про стан його здоров'я, фізичний та духовний розвиток. У судове засідання представник позивача - Горбачова І.М., яка діє згідно довіреності, не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, у спосіб, передбачений ч. 10 ст. 74 ЦПК України, про що в матеріалах справи містяться відповідні дані. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явилася в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомила, про час і місце судового засідання був повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України "Про судоустрій та статус суддів " від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], має малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] видане Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрацій Харківського міського управління юстиціх, актовий запис № 514 від 20.07.2013 року),. Батько дитини - [PERSON] записаний у свідоцтві про народження у відповідності до ст. 135 Сімейного кодексу України, за вказівкою матері. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому дитина перебуває,орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.2, п.4 ч.1, ст. 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, якщо є хронічним алкоголіком або наркоманом. Згідно повідомлення Червонозаводського відділення поліції Комінтернівського відділу поліції Головного Управління національної поліції України в Харківській області від 16.06.2016 року, 14.06.2016 року до поліції надійшло повідомлення, що за адресою: [ADDRESS], знаходиться жінка в стані алкогольного сп'яніння з дитиною 4 років, малолітній дуже плакав, по приїзду поліції встановлено, що це [PERSON], з сином, [PERSON], [INFO]. Як вбачається з повідомлення КЗОЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня №1», 14.06.2016 року малолітнього [PERSON] у супроводі співробітників поліції бригадою швидкої медичної допомоги було доставлено до КЗОЗ «Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім..проф. О.І. Мещанінова», патологій не виявлено, у зв'язку з наявністю у дитини блювоти, хиткої ходи, дитину доставлено до ОДКЛ №1 з підозрою на алкогольне отруєння, за період перебування дитини в лікарні, мати відвідала сина лише один раз 15.06.2016 року, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, більше до дитини не з'являлася.. Відповідно до висновку Червонозаводського відділення поліції Комінтернівського відділу поліції Головного Управління національної поліції України в Харківській області, за результатами розгляду матеріалу встановлено, що [PERSON] розпивала спиртні напої зі своїм співмешканцем- [PERSON]. після чого, між ними виник конфлікт, в ході якої жінка вживала нецензурну лексику у присутності малолітнього, з метою заспокоїти малолітнього, співмешканець вдарив кулаком по шафі, яка зламалася, і частина вдарила [PERSON], заподіявши дитині тілесні ушкодження, після чого, як пояснила [PERSON] дитини сильно плакала, щоб заспокоїти її, вона дала йому алкогольний напій, а потім вийшла на подвір'я та продовжила вживати спиртні напої. Відповідно до інформації Червонозаводського відділення поліції Комінтернівського відділу поліції Головного Управління національної поліції України в Харківській області від 18.08.2016 року [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП та ст. 180 КУпАП. [PERSON] веде антисоціальний спосіб життя та зловживає алкогольними напоями. Згідно з інформації КЗОЗ «Харківська міська дитяча лікарня №24», від 24.03.2016 року, в сім'ї відповідача зловживають алкоголем, постійно відбуваються бійки та сварки, дитину регулярно залишають вдома одну, біли випадки, коли дитина знаходилася вдома одна більше доби, голодна. На обліку в їх лікувальному закладі не перебуває, ніде не наглядається, за медичною допомогою жодного разу не зверталась. Відповідно повідомлення центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Червонозаводського району, відповідачці неодноразово залишалися запрошення відвідати центр для вирішення проблем її сім'ї, однак, [PERSON] не з'являлася. На теперішній час малолітній [PERSON], за клопотанням ССД Червонозаводського району, перебуває у КЗ «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Гармонія». (акт прийому дитини до Харківського ОЦСПРД «Гармонія» від 18.07.2016 року). Згідно повідомлення директора КЗ «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Гармонія» від 06.09.2016 року, малолітній [PERSON], перебуває в центрі з 18.07.2016 року, за час перебування хлопчика в Центрі, мати його не відвідувала. Згідно висновку Департаменту праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області виконавчого комітету №505 від 08.09.2016 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітнього сина - [PERSON], [INFO], Управління служб у справах дітей як представник органу опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 27.08.2015 року, [PERSON], [INFO], позбавлена батьківських прав відносно її малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною у повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом враховується те, що відповідач не надала жодного доказу про участь її у вихованні дитини. Суд, з'ясувавши, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківським обов'язками, ухиляється від їх виконання, від виховання, піклування відносно своєї малолітньої дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Одночасно з позбавленням батьківських прав, встановлення опіки, суд вважає за необхідне вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 27 Конвенції «Про права дитини», дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі 500 гривень щомісяця на утримання неповнолітньої дитини, оскільки є працездатним та зобов'язаний утримувати дитини до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі і оплата праці (грошове забезпечення), з якої відраховують аліменти. Обов'язок проведення індексації розміру аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію без додаткового судового рішення,

Outcome: approved