Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивачі [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про зміну договору найму житловим приміщенням та встановлення порядку користування квартирою. У вказаному позові позивачі просили змінити договір найму житлового приміщення - квартири [ADDRESS] та встановити наступний порядок користування цією квартирою: виділивши позивачу - [PERSON] в користування ізольовану житлову кімнату площею 11,7 кв.м.; виділивши позивачу - [PERSON] та неповнолітньому [PERSON] в користування ізольовану житлову кімнату площею 17,5 кв.м., з балконом площею 3,9 кв.м.; виділивши відповідачу [PERSON] в користування ізольовану житлову кімнату площею 17,0 кв.м. Допоміжні приміщення квартири (приміщення загального користування): коридор, кухню, ванну кімнату та туалет залишити в спільному користуванні. Вказаний позов вмотивований тим, що у період часу 16.05.1986 року по 19.09.1990 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], від якого має сина [PERSON], [INFO]. 27.04.1999 року [PERSON] уклала шлюб із відповідачем [PERSON] та у вказаному шлюбі [INFO] народився [PERSON] 10.11.2005 року Печерською районною в місті Києві державною, на підставі розпорядження від 07.11.2005 року № 1336, відповідачу [PERSON] на сім'ю з чотирьох осіб був виданий Ордер № 000491 серії Б на право зайняття жилого приміщення, а саме квартири [ADDRESS] житловою площею 46,2 кв.м., яка складається з 3-х ізольованих кімнат. На підставі зазначеного Ордеру відповідач [PERSON], позивач [PERSON], їх малолітній син [PERSON] та позивач [PERSON] заселились у вказану квартиру та 01.12.2005 року вчотирьох були зареєстровані у ній, власником особового рахунку є відповідач [PERSON] Спірна квартира складається з трьох кімнат жилою площею 46,2 кв.м., 1-ша кімната - 11,7 кв.м., 2-га кімната - 17,0 кв.м., 3-тя кімната - 17,5 кв.м. з балконом площею 3,9 кв.м., коридору, кухні, ванної кімнати, туалету. Квартира є неприватизованою. Доля кожного члена сім'ї наймача (розмір жилої площі, що припадає на одну особу) складає 11,55 кв.м. (46,2 кв.м./ 4). Згодом відносини між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] стали значно погіршуватись через протиправну поведінку відповідача [PERSON], який почав чинити позивачу [PERSON] перешкоди у проживанні в квартирі, а також ініціювати сварки та конфлікти, з приводу чого позивач [PERSON] зверталась за захистом до міліції. Відповідач [PERSON] почав зловживати алкогольними напоями та дозволяти собі застосовувати фізичну силу до позивача [PERSON] та навіть погрожувати їй вбивством, а також став себе агресивно поводити із дітьми. Крім того, відповідач [PERSON], постійно наголошуючи на тому, що це лише завдяки йому у позивачів є житло та лише завдяки йому вони не живуть на вулиці, влаштував у квартирі справжній режимний терор - він став перешкоджати позивачам вільно користуватися всіма приміщеннями у квартирі, у тому числі допоміжними приміщеннями загального користування, заборонив користуватися міським телефоном, заборонов без його дозволу встановлювати у квартирі жоден предмет меблі, умисно принципово не сплачує за квартиру і забороняє встановлювати у квартирі нові лічильники водопостачання, добре знаючи, що позивач [PERSON] сама особисто оплачує всі необхідні платежі по квартирі та особисто несе увесь тягар по сплаті комунальних послуг в повному обсязі, оскільки добросовісно хвилюється з приводу виконання цього обов'язку та цінить те, що вона та її діти мають житло. Так, протягом останніх багатьох років певний порядок користування жилими приміщеннями між сторонами, незважаючи на тривалу конфліктність відносин, все ж таки склався а саме: відповідач [PERSON] користується найбільшою кімнатою у квартирі площею17,5 кв.м., з балконом площею 3,9 кв. метра; позивач [PERSON], разом із неповнолітнім [PERSON], користуються кімнатою площею17,0 кв.м.; позивач [PERSON] користується найменшою кімнатою у квартирі площею 11,7 кв.м. З кожним день неповнолітній син [PERSON] підростає, тому позивач[PERSON] ще раніше неодноразово зверталась до відповідача [PERSON] щодо зміни між ними кімнат, якими вони користуються, за наслідками чого: відповідач [PERSON] стане користуватися кімнатою площею 17,0 кв. м., тобто лише на 0,5 кв. м. меншою ніж кімната, якою він фактично користується вже багато років, та з його кімнати не буде виходу до балкону, яким він і так не користується; у той же час, для братів (позивача [PERSON] та неповнолітнього [PERSON]) було б зручно, розумно та доцільно користуватись найбільшою кімнатою площею 17,5 кв. метра, яка, до того ж, має вихід на балкон площею 3,9 кв. метра; у свою чергу позивач [PERSON] готова користуватись найменшою кімнатою у квартирі площею 11,7 кв. м. Однак, відповідач [PERSON] категорично відмовляє позивачу [PERSON] у зміні договору найму житлового приміщення та у зміні фактично існуючого порядку користування квартирою, тому через виникнення суперечок сторони не можуть звернутися із відповідною спільною заявою для укладення окремих договорів найму жилого приміщення, у зв'язку із чим позивачі змушені звернутись до суду. Також позивач [PERSON] неодноразово зверталась за сприянням у вирішенні цього питання до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації та до КП «Керуюча компанія Деснянського району м. Києва», де їй було рекомендовано звернутись до суду. У судовому засіданні позивач та її представник, який одночасно є представником позивача [PERSON] повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову у повному обсязі. Відповідач суд пояснив, що саме з ініціативи дружини почалися постійні сварки. Вона вела себе неадекватно, кидалася в бійку, навмисно втягувала в конфлікт старшого сина. Позивачка постійно під різноманітними приводами обмежує спілкування відповідача з сином. Колишня дружина сама створює приводи до сварок та ще й звинувачує при цьому його, іноді залучаючи працівників внутрішніх справ. Зазначив, що позивач просить виділити кімнату 17,5 кв.м. [PERSON] та [PERSON], однак [PERSON] у спірній квартирі не проживає. Наголошував на тому, що він є пенсіонером, полковником у відставці, учасником бойових дій і суд при винесенні рішення має це врахувати. Представник третьої особи:Деснянської районної в місті Києві державна адміністрації у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своєму листі просить розглядати справу в її відсутність. Представник третьої особи: Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своєму листі просить розглядати справу в його відсутність. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у період часу з 16.05.1986 року по 19.09.1990 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], від якого має сина [PERSON], [INFO] (а.с.10-12). 27.04.1999 року [PERSON] уклала шлюб із відповідачем [PERSON] та у вказаному шлюбі [INFO] народився [PERSON] (а.с.13,14). Печерською районною в місті Києві державною, на підставі розпорядження від 07.11.2005 року № 1336, відповідачу [PERSON] на сім'ю з чотирьох осіб був виданий Ордер № 000491 серії Б на право зайняття жилого приміщення, а саме квартири [ADDRESS] житловою площею 46,2 кв.м., яка складається з трьох ізольованих кімнат (а.с.15). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 05.08.2008 року виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського РУЮ у м. Києві шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №790 (а.с.22). Спірна квартира [ADDRESS] складається з трьох житлових кімнат жилою площею 46,2 кв.м., 1 кімната - 11,7 кв.м., 2 кімната - 17,0 кв.м., 3 кімната - 17,5 кв.м. з балконом площею 3,9 кв.м., коридору, кухні, ванної кімнати, туалету, що підтверджується викопіюванням з поверхового плану вказаної квартири (а.с.19). Згідно довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 17.11.2015 року квартира [ADDRESS] на праві власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON] не реєструвалась (а.с.20). Відповідно до Довідки форма № 3, виданої КК «Центр комунального сервісу» Сервісний центр Деснянського району м. Києва №809 від 28.10.2015 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають чотири особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). В судовому засіданні були допитані в якості свідків особи [PERSON] та [PERSON], які щодо предмету спору пояснень не надали лише надали позитивну характеристику як позивачу так і відповідачу. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно із ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно із ч. 3 ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування ним інакше, як з підстав, передбачених законом. Частинами 1,2 статті 64 Житлового кодексу України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 103 ЖК України, договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених іншими законодавчими актами і цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 651, ст. 654 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Як встановлено ч.ч. 1, 2 ст. 104 ЖК України, член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавия в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» в силу ст.104 ЖК суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі.Сторони, про розгляд справи повідомлені належним чином в судове засідання не зявились. Відповідно до ч. 1 ст. 63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат. Відповідно до ч. 2 ст. 63 ЖК України, не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). Згідно із ч. 1 ст. 48 ЖК України, жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. Статтею 47 ЖК України передбачено, що норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 кв.м. жилої площі, але не більш однієї кімнати на особу і не менш, як 9 кв.м. жилої площі. При цьому, як також встановлено ч. 2 ст. 50 ЖК України, при наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев'ять років, крім подружжя. З огляду на викладені норми чинного законодавства та виходячи із загальної житлової площі вказаної квартири, розташування кімнат, розміру кожної жилої кімнати, кількості осіб, що проживають у квартирі, з урахуванням того факту, що вселення у спірну квартиру відбувалось на підставі ордеру, виданого на ім'я відповідача [PERSON] з правом вселення разом із сім'єю з чотирьох осіб, розміру жилої площі, що припадає на одну особу, наявність конфліктної ситуації, яка склалась між сторонами, а також порядок користування квартирою, який вже склався між сторонами, суд вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити частково та встановити порядок користування квартирою, згідно з яким: виділити [PERSON] в користування житлову кімнату, площею 11,7 кв.м., виділити в спільне користування [PERSON] та [PERSON] житлову кімнату 17,0 кв.м., виділити [PERSON] в користування житлову кімнату 17,5 кв.м. Залишити в спільному користуванні сторін коридор, кухню, ванну кімнату, туалет, балкон. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 5, 9, 15, 47, 48, 61, 63, 64, 65, 103, 104 Житлового кодексу України, з урахуванням п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» та

Outcome: partial