Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 63099,39 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 20.09.2008 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено Кредитний договір № 690022102. У тимчасове користування на умовах Кредитного договору Банк надав відповідачу кредит у вигляді грошових коштів, а відповідач зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 20.09.2009 року. Банк свої зобов»язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Кредитного договору. Олнак, в порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] не виконала свої зобов»язання - припинила вносити платежі, передбачені умовами Кредитного договору як повернення отриманих коштів та сплату процентів за користування кредитом. У звязку із припиненням здійснення платежів на виконання Кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за Кредитним договором на 18.12.2012 року в сумі 63099 грн. 39 коп., а саме: заборгованість по тілу кредиту - 25127,56 грн., заборгованість по відсоткам - 37971,83 грн., заборгованість по штрафних санкціях (пені) штрафні санкції - 0 грн. 18 грудня 2012 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Крелит-капітал» уклали Договір про відступлення права вимоги № 2012-1-2/1 . Згідно договору про відступлення права вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Креди- капітал» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Альфа-Банк», у тому числі і до [PERSON] В свою чергу, 27 грудня 2012 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «Компанією з управління активами «Прімоколект-Капітал» було укладено Договір купівлі- продажу (відступлення прав вимоги) № 27/12/2012-01, згідно якого відбулося переуступлення прав вимог . Відповідно до умов договору купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 27/12/2012-01 від 27 грудня 2012 року, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - капітал», у тому числі і до [PERSON] Зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язань, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 690022102 в розмірі 63099,39 грн. на користь ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» та судові витрати в сумі 1600 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з викладених в позові підстав. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали в повному обсязі та просили в його задоволенні відмовити, посилаючись на підстави, які викладені в письмовому відзиві. Одночасно просили судо застосувати строки позовної давності та у позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення за наступних підстав. Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.» У судовому засіданні встановлено, що 20.09.2008 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено Кредитний договір № 690022102. У тимчасове користування на умовах Кредитного договору Банк надав відповідачу кредит у вигляді грошових коштів, а відповідач зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 20.09.2009 року. Банк свої зобов»язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Кредитного договору. Наведені обставини справи не заперечуються відповідачем по справі, оскільки, з даного приводу до суду будь-які заперечення відповідача не надійшли. Також, позивач вказує на те, що відповідач має заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 63099 грн. 39 коп., а саме: заборгованість по тілу кредиту - 25127,56 грн., заборгованість по відсоткам - 37971,83 грн., заборгованість по штрафних санкціях (пені) штрафні санкції - 0 грн. Разом з тим, судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 09.04.2012 року, позов [PERSON] до ПАТ «Альфа Банк» про захист прав споживачів, було задоволено частково та визнано незаконними дії ПАТ «Альфа Банк» щодо списання заборгованості за нарахованими процентами за рахунок кредитних коштів при здійсненні розрахунків за операціями з використанням платіжних карток за кредитною схемою за договором про відкриття і порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISA - Альфа банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи - резидента № 690022102 від 20.09.2008 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк». Визнано загальну суму заборгованості станом на 19.12.2011 р. за договором про відкриття і порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISA - Альфа банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи-резидента № 690022102 від 20.09.2008 року в розмірі 13224 грн. 98 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено (а.с.58-61). Вказане рішення суду набрало законної сили 22.05.2012 року. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що 18 грудня 2012 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - капітал» уклали Договір про відступлення права вимоги № 2012-1-2/1. Згідно договору про відступлення права вимоги, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - капітал» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Альфа-Банк», у тому числі і до [PERSON] 27 грудня 2012 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «Компанією з управління активами «Прімоколект-Капітал» було укладено Договір купівлі- продажу (відступлення прав вимоги) № 27/12/2012-01, згідно якого відбулося переуступлення прав вимог . Відповідно до умов договору купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 27/12/2012-01 від 27 грудня 2012 року, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - капітал», у тому числі і до [PERSON] Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Згідно із ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, боржник зобов"язаний повернути кредиторові грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором. Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.» Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач по справі подала до суду заяву, відповідно до якої просить застосувати строк позовної давності до вимог позивача, оскільки з моменту припинення строку дії договору минуло вже 7 років, а позов подано лише 29.11.2017 року. У судовому засіданні представник позивача заперечував проти даної заяви та пояснив, що відповідно до п. 23 Загальних умов кредитування фізичних осіб у ЗАТ «Альфа-Банк», затверджених наказом Голови Правління № 825 від 18.10.2007р, з яким відповідач був ознайомлений при укладанні кредитного договору передбачено, що сторони домовилися що позовні давність за спорами, що випливають з кредитних договорів становить 50 років. При вирішенні спору по суті суд не може прийняти до уваги дані обґрунтування позивача, оскільки, відповідно до ст. 259 ч 1 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. До суду в ході розгляду даного спору не було надано доказів тих обставин, що між банком (ПАТ»Альфа Банк») та відповідачем по справі було укладено письмовий договір про збільшення строку позовної давності по даній категорії справ. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги строк припинення договору (20.09.2009 року), дату судового рішення, яким визначено суму заборгованості відповідача (09.04.2012 року) та дату набуття позивачем статусу нового кредитора (27.12.2012 року), суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, у зв»язку із пропуском позивачем встановленого законом строку звернення до суду із даним позовом. На підставі ст.ст. 526, 610, 611, 1049, 1050 ЦК України, та

Outcome: dismissed