Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON], звернулася з позовом до Лісківської сільської ради Менського району, Менської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свій позов тим, що [INFO] року померла її тітка [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку та житловий будинок, що розташовані на території Лісківської сільської ради Менського району. Спадкоємців першої та другої черги спадкування не має. Фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, вона як спадкоємець третьої черги за законом, звернулася до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено у його видачі у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Просить суд визначити їй додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом. В судовому засідання представник позивача збільшила первісні позовні вимоги, та просила встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року в [ADDRESS] є рідною тіткою позивачки [PERSON]. Збільшені позовні вимоги мотивує тим, що на даний час ні в позивачки ні в органах РАЦС не збереглося актових записів про народження та одруження, за допомогою яких можливо було б встановити факт родинних відносин. Первісні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представники відповідачів Лісківської сільської ради Менського району, Менської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечують. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні кожен окремо повідомили, що їм достеменно відомо, що [PERSON] дійсно являється рідною тіткою [PERSON], так як була рідною сестрою батька позивачки [PERSON]. Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеpiали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до норми ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як визначено ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як вбачається з копії актового запису про смерть № 08 від 04.05.2011 року [PERSON] померла в [ADDRESS] [INFO] року (а.с. 26, 27). Згідно відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Менського районного управління юстиції № 904/02.4.2-20 від 30.04.2014 року актових записів про народження [PERSON], 1911 року народження, [PERSON], 1903 року народження, [PERSON], 1935 року народження не виявлено, Актових записів про шлюб [PERSON], [PERSON] не виявлено. Відповідно до копії свідоцтва про одруження [NUMBER] від 09.02.1957 року [PERSON] 09.02.1957 року уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації одруження змінила прізвище на «[PERSON]». Свідки в судовому засіданні підтвердили той факт, що [PERSON] дійсно являється рідною тіткою [PERSON]. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сукупністю досліджених доказів об'єктивно підтверджується, що [PERSON], яка померла [INFO] року в [ADDRESS] є рідною тіткою [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки Лісківської сільської ради Менського району № 37 від 03.02.2014 року [PERSON], 1911 року народження проживала в [ADDRESS], проживала одна (а.с. 5). Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини та в установлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, у зв'язку з чим пропустила строк для прийняття спадщини, а тому нотаріусом було рекомендовано їй звернутися до суду (а.с. 4). Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування" вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Причинами пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає те, що вона являється людиною похилого віку, фінансові труднощі та стан її здоров'я. Суд визнає такі причини поважними, оскільки зазначені позивачем обставини свідчить про те, що існували об'єктивні та істотні труднощі для спадкоємця подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, та приходить до висновку про визначення позивачу додаткового строку три місяці, який буде достатнім для подання нею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: approved