Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 9752,91 грн. боргу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 17.05.2007р. між ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» та відповідачем було укладено кредитний договір №5028/2, за яким відповідач отримав кредит в сумі 30000 грн. зі сплатою 15,83% річних на строк до 16.11.2007р. Відповідно до договору купівлі-продажу права вимоги №114 від 07.03.2014р. ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» передало ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» право вимоги за кредитним договором №5028/2 від 17.05.2007р. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором виконував не належним чином, у звязку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 23864,85 грн. На виконання судового рішення у червні 2014 року боржником було сплачено 16401,64 грн. боргу. Станом на 07.04.2015р. заборгованість відповідача становить 9752,91 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь. Представник позивача в засідання суду не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач і його представник в судовому засіданні та в письмовому відзиві заперечили проти доводів та вимог позовної заяви, просять відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 17.05.2007р. між ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» (банк) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір №5028/2 про надання кредиту на поточні потреби (далі кредитний договір), згідно п.1.1 якого банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 30000,00 грн. з кінцевою датою повернення 16.11.2007р. (а.с.3-4). Відповідно до п.1.2 кредитного договору банк щомісячно нараховує позичальнику прості проценти в розмірі 15,83% річних від суми кредиту, за фактичний термін користування кредитними коштами, починаючи з дня користування, та комісії за послуги, повязані з видачею та супроводженням кредиту, згідно діючих тарифів банку. В додатку №1 до кредитного договору сторони погодили графік погашення заборгованості за кредитом (а.с.5). Позичальник неналежним чином виконував свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів, у звязку з чим ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» звернулося до суду з позовом про стягнення з нього 15425,20 грн. заборгованості. Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 04.06.2010р. позов ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» задоволено, стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 17.05.2007 року у розмірі 15425,20 грн. та судові витрати, а всього 16401,64 грн. Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 01.09.2010р. рішення Богунського районного суду м.Житомира від 04.06.2010р. залишене без змін (а.с.36). 07.03.2014р. між ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» (первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» (новий кредитор) було укладено договір купівлі-продажу права вимоги №114, за яким первісний кредитор відступає за плату, а новий кредитор набуває право вимоги , належне первісному кредиторові відповідно до контракту, укладеного між первісним кредитором та боржником, а також відповідно до договору забезпечення (а.с.7-11). Згідно переліку боржників та контрактів відносно яких виникло право вимоги кредитора, та права вимоги за яким відступаються до нового кредитора (додаток №2 до договору) до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» перейшло, зокрема, право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №5025/2 від 17.05.2007р. на суму заборгованості 23864,85 грн. (а.с.12-13). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вже зазначалося, рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 04.06.2010р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 01.09.2010р., позов ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» задоволено, стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 17.05.2007 року у розмірі 15425,20 грн. та судові витрати, а всього 16401,64 грн. З ухвали Богунського районного суду м.Житомира від 12.11.2014р. у справі №295/17460/14-ц вбачається, що ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 13.05.2014р. задоволено подання старшого державного виконавця Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ [PERSON]С, та замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» у виконавчому провадженні №23230019 по виконанню рішення Богунського районного суду м.Житомира від 04.06.2010р. у цивільній справі №2-476/09 за позовом ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» до [PERSON] про стягнення заборгованості, на правонаступника - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» (а.с.38). Постановою Корольовського ВДС Житомирського МУЮ від 12.06.2014р. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-476/09, виданого 17.11.2009р. Богунським районним судом м.Житомира, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» 16401,64 грн. заборгованості закінчено у звязку з повним виконанням рішення суду (а.с.37). Погашення відповідачем заборгованості за виконавчим провадженням №23230019 підтверджується також квитанцією №115/205 від 05.05.2014р. (а.с.39). Таким чином, наявні в матеріалах справи докази свідчать, що [PERSON] зобов'язання перед ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» за кредитним договором №5025/2 від 17.05.2007р. виконав. Позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що станом на 07.03.2014р. заборгованість за кредитним договором №5025/2 від 17.05.2007р. становила 7463,21 грн. Не конкретизовано позивачем суми заборгованості по кредиту та відсотках, що разом складають 7463,21 грн. Слід відмітити, що відповідно до п.4.5 кредитного договору №5025/2 від 17.05.2007р. пеня нараховується окремо на заборгованість по кредиту та заборгованість по відсотках. Однак, позивач не розподіляючи цих сум нарахував пеню на загальну суму боргу. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За вказаних обставин в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed