Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 20 058,89 грн. за кредитним договором № б\\н від 29.04.2013 року. Позовну заяву мотивує тим, що 29.04.2013 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, внаслідок укладення даного договору остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 27.06.2013 року кредитний ліміт відповідно до п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг було збільшено до 8 000 грн. Оскільки відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, допустила заборгованість, яка разом з відсотками та штрафом складає 20 058,89 грн., тому вимушені звернутись до суду. Представник позивача Вус А.П. в судове засідання не з"явився , подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить такі задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечує щодо стягнення з неї заборгованості за кредитом в розмірі 7 946,50 грн., решту суми заперечує, оскільки така нарахована неправомірно та дала аналогічні пояснення тим, які зазначені в запереченнях на позов та долучені до матеріалів справи. З'ясувавши дійсні обставини справи, заслухавши пояснення відповідача, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 29.04.2013 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, внаслідок укладення даного договору остання отримала кредит у сумі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 27.06.2013 року кредитний ліміт відповідно до п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг було збільшено до 8 000 грн. Прийняті на себе зобов'язання ПАТ КБ «Приватбанк» виконав. З умов кредитного договору вбачається, що відповідач взяла на себе зобов'язання погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, по перерахунку платіжного ліміту. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договорів відповідач зобов'язання за вказаними договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим допустила заборгованість перед позивачем, що станом на 31.01.2015 р. складає 20 058, 89 грн., що стверджується розрахунком заборгованості за вищевказаним кредитним договором в матеріалах справи. З яких 7 946,50 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 9 081,55 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 1 599,46 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 931,38 грн. - штраф (процентна складова). Разом з тим, відповідно до п. п. 2.1.1.5.5. "Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 29 зв.) позичальник зобов"язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Статтею 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 59 ЦПК України). Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Проте, Позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 58-59 ЦПК України на підтвердження розміру заборгованості Відповідача зі сплати комісії за користування кредитом в сумі 1 599, 46 грн., а тому в силу ч. 1 ст. 11 ЦПК України, беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що вищезазначена позовна вимога не підлягає до задоволення. Крім того, суд також вважає, що слід виключити вимогу про стягнення штрафів в розмірі 500 грн. та 931, 38 грн. з наступних підстав. Кредитним договором передбачено сплату неустойки в разі порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків, а також сплату штрафу за порушення строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом. У ст. 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення. Штраф і пеня відносяться до одного виду юридичної відповідальності. Отже, кредитним договором передбачено подвійну відповідальність позичальника за порушення строків погашення кредиту та сплати відсотків, що суперечить Конституції України. Суд вважає, що у стягненні штрафів, нарахованих по кредитному договорі слід також відмовити. Таким чином, до задоволення підлягає - 7 946, 50 грн. - заборгованість за кредитом; 9081, 55 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: partial