Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південно-західна залізниця» (далі - відповідач), третя особа: Жмеринське об'єднане управління пенсійного фонду Вінницької області (далі - третя особа), в якій, з урахування уточненої позовної заяви просив суд: 1) зобов'язати відповідача видати довідку про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії, уточнююча період роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, з відповідними записами стажу роботи за періоди з 25.09.1981 по 24.04.1982 оглядачем вагонів ПТО, з 25.06.1984 по 10.10.1985 оглядачем вагонів ПТО пасажирська по 4 розряду, з 10.10.1985 по 30.04.1991 старшим оглядачем вагонів ПТО-2 по 5 розряду, з 06.04.2000 по 01.07.2006 слюсарем з ремонту рухомого складу по 4 розряду на поточний відчеплювальний ремонт вагонів ПТО-2, 06.06.2013 по 16.01.2014 старшим оглядачем-ремонтником вагонів 6 розряду ПТО Жмеринка-Подільська, з 16.01.2014 по 30.09.2017 року оглядачем-ремонтником вагонів 6 розряду ПТО Жмеринка-Подільська відповідно до п. а ч. 1 ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», який дає право на пенсію за вислугу років; 2) зобов'язати відповідача на день звільнення відповідно до ч.1 ст. 38 Кодексу Законів про працю у зв'язку з виходом на пенсію, зберегти за позивачем соціальні гарантії передбачені колективним договором; 3) стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем. З метою отримання довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії, утворююча період роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, за відсутності записів у трудові книжці для реалізації права позивача на отримання пенсії за вислугу років, що передбачено п. а ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», позивач звернувся до відповідача. Проте, в довідці №12 від 12.04.2018 року не вказано повний перелік періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, а саме не вказано періоди з 10.10.1985 по 30.04.1991 Старшим, оглядачем вагонів ПТО-2 по 5 розряду, 06.06.2013 - 16.01.2014 Старшим оглядачем-ремонтником вагонів ПТО - 6 розряду, з 06.04.2000 - по 01.07.2006 слюсарем з ремонту рухомого складу на поточний відчеплювальний ремонт вагонів ПТО-2 по 4 розряду. Позивач вказує, що згідно трудової книжки, позивач працював зокрема і на них посадах, проте, вони не вказані в довідці. Такі дії порушують право позивача на отримання у день звільнення виплат, передбачених колективних договором та реалізувати конституційне право на звернення за призначенням пенсії, внаслідок чого змушений звернутись до суду за захистом свої прав. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає про те, що періоди не були вказані в довідці, у зв'язку з тим, що в зазначений час позивач працював на посадах старшого оглядача вагонів, старшого оглядача-ремонтника вагонів та слюсара з ремонту рухомого складу на поточний відчеплювальний ремонт вагонів, що не передбачені у Списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 583 від 12 жовтня 1992 року. Тому, такі періоди не можуть бути включені до спеціального стажу та право позивача на пенсію на пільгових умовах відсутні. У відповіді на відзив позивач вказує на необґрунтованість позиції відповідача та зазначає, що відповідач не уповноважений визначати чи має право позивач на пенсію на пільгових умовах. Даною компетенцією наділений Пенсійний фонд України. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимог підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Ч. 1 ст. 211 ЦПК України визначено, що розгляд справи відбувається в судовому засіданні. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ухвалою судді Осаулова А.А. від 31.05.2018 року відкрито провадження у даній цивільній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Перевіряючи обставини справи судом встановлено наступні обставини справи та надано їм відповідні правовідносини. Сторонами не заперечувалось те, що позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південно-західна залізниця». 12.04.2018 року позивачу видана Довідка про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії, утворююча період роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, за відсутності записів у трудові книжці №12 (далі - довідка №12), відповідно до якої [PERSON], 1963 року народження дійсно працював повний робочий день на посадах : з 25.09.1981 року (№ 302 від 25.09.1981 р.) по 24.04.1982 року ( нак. № 84 від 23.04.1982 р.) оглядача вагонів магістральної залізниці на пункті технічного обслуговування вагонів станції Жмеринка, що являється позакласною станцією; з 25.06.1984 року (нак. № 267 від 25.06.1984 р.) по 09.10.1985 року (нак. № 643 від 09.10.1985 р.) оглядача вагонів магістральної залізниці на пункті технічного обслуговування вагонів станції Жмеринка, що являється позакласною станцією; з 16.01.2014 року ( № 25/ос від 16.01.2014 р.) по 30.09.2017 року ( «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо підвищення пенсій № 2148-VІІІ від 3 жовтня 2017 року) оглядача - ремонтника вагонів магістральної залізниці на пункті технічного обслуговування вагонів станції Жмеринка, що являється позакласною станцією. Здійснював організацію перевезень і забезпечував безпеку руху на залізничному транспорті, що передбачено частиною 2 розділу ХУ Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, п.а частини 1 ст. 55 Законом України «Про пенсійне забезпечення " та згідно переліку посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років за Постановою Кабінету Міністрів від 12.10.1992 р. № 583 (а.с. 8). Відповідно до ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Статтею 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено право на пенсію за вислугу років робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені. У відповідності до п. 11 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 N 18-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 р. за N 1231/13105, для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об'єднаних управлінь за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність). У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках,коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п. 3 зазначеного Порядку). У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (п. 20 зазначеного Порядку). Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. N 583 затверджено Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, серед яких оглядачі вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу; оглядачі-ремонтники вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу; слюсарі по ремонту рухомого складу магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу. Як вбачається із копії трудової книжки позивача, [PERSON] дійсно працював на посаді старшого оглядача вагонів ПТО-2 по 5 розряду з 10.10.1985 року по 30.04.1991 року, слюсара з ремонту рухомого складу на поточний відчеплювальний ремонт вагонів ПТО-2 по 4 розряду з 06.04.2000 року по 01.07.2006 року, старшого оглядача-ремонтника вагонів 6 розряду ПТО Жмеринка-Подільська з 06.06.2013 року по 16.01.2014 року. Таким чином, посада слюсаря з ремонту рухомого складу наявна в такому списку, а посади старшого оглядача вагонів та старшого оглядача-ремонтника вагонів згідно «Класифікатора професій ДК 003-2010» професійні назви «оглядач вагонів», «оглядач-ремонтник вагонів», а додаток «старший» є похідним словом до професії, яке може застосовуватися відповідно до додатка В «Класифікатора професій» цього довідника. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що така довідка необхідна позивачу для підтвердження спеціального трудового стажу, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, а саме зобов'язати відповідача видати довідку за період його роботи на посадах, відомості про які не вказані в довідці №12, а саме: старшого оглядача вагонів ПТО-2 по 5 розряду з 10.10.1985 року по 30.04.1991 року; слюсара з ремонту рухомого складу на поточний відчеплювальний ремонт вагонів ПТО-2 по 4 розряду з 06.04.2000 року по 01.07.2006 року; старшого оглядача-ремонтника вагонів 6 розряду ПТО Жмеринка-Подільська з 06.06.2013 року по 16.01.2014 року. При цьому, судом не оцінювалось межі права позивача на пенсію на пільгових умовах, оскільки відповідно до ст. 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення», таким правом наділені органами Пенсійного фонду України. Щодо позовних вимог в частині зобов'язання видати довідку за інший період, то такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки, як встановлено судом, 12.04.2018 року позивачу видана довідка № 12 із зазначенням про те, що [PERSON] працював з 25.09.1981 по 24.04.1982 оглядачем вагонів ПТО, з 25.06.1984 по 10.10.1985 оглядачем вагонів ПТО пасажирська по 4 розряду, з 16.01.2014 по 30.09.2017 року оглядачем-ремонтником вагонів 6 розряду ПТО Жмеринка-Подільська, а тому, права позивача у цій частині не є порушеними. Щодо позовних вимог в частині зобов'язати відповідача на день звільнення відповідно до ч.1 ст. 38 Кодексу Законів про працю у зв'язку з виходом на пенсію, зберегти за позивачем соціальні гарантії передбачені колективним договором варто вказати наступне. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Ст. 16 ЦК України визначено, право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Таким чином, в розумінні норм статті 4 ЦПК України дана вимога є передчасною, так як права позивача в даному випадку не порушені, із відповідною заявою до відповідача позивач не звертався, відмови не отримував, а у випадку існування таких гарантій, передбачених колективним договором, такі відносини регулюються ним. При цьому, суд позбавлений можливості визначити існування такого права позивача, у зв'язку з відсутність такого колективного договору у суду. Проте, дана обставина не впливає на можливість часткового задоволення позову. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі - 704,00 грн. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. На підставі викладеного,

Outcome: partial