Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовом про стягнення аліментів, в остаточно уточненій редакції якого просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимог в остаточно уточненій редакції та не заперечував сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки, пояснивши, що він і на теперішній час допомагає позивачці в утриманні сина матеріально. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини, виданому Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітня дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її матеріальному утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, проте згідно з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що сторони не проживають разом, неповнолітня дитина знаходиться на вихованні й утриманні у позивача, відповідач має можливість утримувати дитину, оскільки є працездатним, інших утриманців не має. Відповідно ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184, 185, 191 СК України та роз'ясненням, які містяться в п.18 Постанови пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки утримання дитини є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved