Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

У листопаді 2020 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла заява [PERSON] про видачу обмежувального припису. Свої вимоги заявник мотивує тим, що з 17.10.2015 року заявник та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON] , проживають за адресою: [ADDRESS] . Під час спільного проживання [PERSON] почав проявляти домашнє насильство, у звєязку із чим заявник з малолітнім сином вимушена була залишити квартиру та проживає у рідних. У заявника виникають побоювання щодо власного життя та здоров?я, та життя і здоров?я малолітнього сина. Заявник вказує, що [PERSON] може проявити фізичне насильство, спричинити шкоду життю і здоров?ю, залякувати, переслідувати, залишити заявника і дитину без житла. За таких підстав, заявник просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні обмеження: -заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; -заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори З [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб; - заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватись з [PERSON] ; - заборонити [PERSON] наближатись на 100 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13.11.2020 року відкрито провадження у даній справі.(а.с. 24) Заінтересована особа 30.11.2020 року подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 31). В судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила її задовольнити, враховуючи викладені в ній підстави. Заінтересована особа- [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом. Вислухавши пояснення заявника, а також дослідивши матеріали справи, суд надходить до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 жовтня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 2477. Вказана обставина стверджується даними свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] , виданого 17.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 16). Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30.11.2020 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Від шлюбу мають сина - [PERSON] . Згідно відмітки у паспорті [PERSON] , місце проживання останньої зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-10). Згідно копії паспорта [PERSON] , доданого до заяви, місце проживання останнього зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-14). Звертаючись до суду з даною заявою, [PERSON] вказує на те, що під час спільного проживання, [PERSON] почав проявляти домашнє насильство, неврівноважену поведінку, висловлював образи, принижував, внаслідок чого [PERSON] разом з малолітнім сином вимушена була покинути спільне місце проживання - квартиру [ADDRESS] , та проживає у рідних. Згідно з частиною першою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у вказаній сфері, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII (далі - Закон № 2229-VIII). Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (пункт 7 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону № 2229-VIIIрішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (пункт 9 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом Закону № 2229-VIII. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Закон № 2229-VIIIвизначає, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Відповідно до статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом № 2229-VIIIна строк від одного до шести місяців. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях(стаття 81 ЦПК України). У даному конкретному випадку, судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] існують неприязні відносини, часто виникають конфліктні ситуації, причина яких заявником не вказується. Належних та допустимих доказів, які б стверджували про вчинення [PERSON] дома шнього насильства відносно [PERSON] , останньою в розпорядження суду не надано.За їх відсутності, суд позбавлений можливості перевірити вказані [PERSON] у заяві обставини. За даних конкретних обставин, враховуючи ненадання заявником в розпорядження суду доказів в обґрунтування викладених у заяві обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування обмежувального припису відносно [PERSON] .

Outcome: dismissed