Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом у якому просить усунути перешкоди в користуванні майном, визнавши [PERSON] таким, що втратив право на користування будинком [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона, на підставі договору купівлі-продажу від 04 жовтня 1990 року, є власником будинку [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрований, однак з березня 2013 року не проживає відповідач [PERSON] В добровільному порядку відповідач знятися з реєстрації не бажає. Реєстрація відповідача створює перешкоди з користування та розпорядження її майном, тому позивач звернулась з даним позовом до суду. Позивач, у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. У матеріалах справи міститься заява представника позивача, в якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи йому повідомлено у встановленому законом порядку, причини неявки невідомі. Згідно ухвали Знам'янського міськрайонного суду від 17 вересня 2014 року розгляд справи проводиться заочно. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд встановив, що відповідно до договору купівлі-продажу від 04 жовтня 1990 року [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] (а.с.8). акт обстеження житлових умов комісії сільської ради (а.с.11) та показання свідків (а.с.9,10) свідчить про те, що [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS], однак за вказаною адресою не проживає з березня 2013 року. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном, частина 1 статті 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Відповідно до ст.41 Конституції України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Права власника визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України і передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позовної заяви щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] є обґрунтованими, базується на чинному законодавстві, а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved