Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дітей - доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до заяви від 22.01.2016 р., позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 2 000 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що з 11 березня 2005 р. перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] та сина [PERSON], які на даний час проживають з матір'ю. Всі обов'язки по вихованню дитини покладені на позивача. Батько дитини не надає регулярну матеріальну допомогу на утримання дітей, в зв'язку з чим позивач просить стягнути аліменти у судовому порядку. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі і просили суд позов задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 2 000 гривень на кожну дитину щомісяця, починаючи стягнення з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що батько не надає регулярної допомоги на утримання дітей. В обґрунтування своїх вимог щодо визначеного розміру аліментів, позивач посилалась на те, що вона виходила з розміру витрат, які необхідно здійснити на дитину відповідного віку для забезпечення її нормальної життєдіяльності і розвитку. Відповідач та його представник в судовому засіданні визнали позов частково, однак заперечили проти викладених позивачем обставин та пред'явленого нею розміру аліментів, а також просили суд визначити розмір аліментів у частці від доходу, оскільки відповідач має постійне місце роботи. Розмір аліментів, зазначений позивачем вважали необгрунтованим. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 11 березня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. На час розгляду судом справи неповнолітні діти проживають з матір»ю та знаходяться на її утриманні. Суду не надано доказів, що відповідач надає постійну, регулярну допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів у даній справі суд враховує матеріальне становище платника, який офіційно працює, відповідно до довідки , наданої ТОВ «ГМ-Карпати» має щомісячний дохід в середньому 3100 гривень. Також суд бере до уваги, що відповідач не має інших аліментних зобов»язань, на його утриманні не перебувають інші особи, оскільки доказів на спростування зазначених обставин не надано. Крім того, суд враховує розмір доходів позивача, яка згідно наданої нею інформації отримує щомісячний дохід близько 20000 гривень. При вирішення даного спору суд приймає до уваги розмір витрат, які необхідно здійснити на неповнолітню дитину відповідного віку щомісяця для забезпечення її харчування і придбання предметів першої необхідності. Одночасно суд бере до уваги позицію відповідача щодо його згоди сплачувати аліменти щомісячно. Оскільки суду не надано документів про стан здоров»я сторін та неповнолітньої дитини, суд не досліджує зазначені обставини справи. Відповідно до вимог чинного законодавства, що регулює даний вид правовідносин, утримання неповнолітніх дітей є обов»язком обох батьків, і він не може бути покладений лише на батька або матір в частині повного забезпечення життєдіяльності неповнолітньої дитини. Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання неповнолітніх дітей в частці від доходу, оскільки відповідач має постійне місце роботи і дохід, в розмірі 1\\3 частка від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Оскільки суду з боку позивача не надано доказів на підтвердження розміру витрат, які вона несе на утримання неповнолітніх дітей, а також зважаючи на розмір доходу, який отримує відповідач суд вважає, що розмір аліментів, пред»явлений до стягнення з відповідача, є необгрунтований і недоведений позивачем, в зв»язку з чим в цій частині у задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в доход держави.

Outcome: partial