Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, мотивуючи тим, що їй на праві власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, який не є її родичем та фактично ніколи не проживав в квартирі. Реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у реалізації останньою в повній мірі свого права власності, а також призводить до сплати надмірних витрат за комунальні послуги. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири за адресою: [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, через канцелярію суду подала заяву з проханням завершити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву у якій просив справу розглядати без участі третьої особи при вирішенні спору покладався на розсуд суду. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обовязковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності(ст. 157,158 ЦПК України). За таких обставин та враховуючи вимоги ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності сторін на підставі наявних у ній даних та доказів.. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON], відповідно до договору купівлі-продажу від 27.05.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], належить квартира №3, що знаходиться в м. Херсоні, по вул. Гагаріна,15, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3766101 від 04.06.2004 р. З долученої до позовної заяви копії домової книги, вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Наведене також підтверджується довідкою ВАДР УДМС України у Херсонській області від 08.09.2015 року. Відповідно до Акту ОСББ «Гагарін» від 30.08.2015 року, [PERSON] з серпня 2014 року за адресою: [ADDRESS] не проживає. З пояснень позивача викладених у позовній заяві вбачається, що в квартирі, яка належить їй на праві власності зареєстрований відповідач, який не є її родичем та фактично ніколи не проживав в квартирі. Реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у реалізації останньою в повній мірі свого права власності, а також призводить до сплати надмірних витрат за комунальні послуги. Відповідно до\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Згідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як розяснено в листі Вищого Спеціалізованого Суду України від 28.01.2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства(наприклад, статті\~71,\~72,\~116,\~156 ЖК УРСР;\~стаття 405 ЦК). Згідно вимог ст.ст.\~71,72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинках державного чи громадського житлового фонду допускається у випадках відсутності наймача понад шість місяців . З викладеного вище та досліджених обставин у справі вбачається, що відповідач на спірній житловій площі не проживає більше шести місяців без поважних причин, оскільки докази протилежного у суду відсутні. Будь-яких доказів про те, що між позивачем та відповідачем було укладено договір найму на невизначений строк, як того вимагають положення ст.ст.810,811 ЦК України, матеріали справи не містять. Згідно ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася в 1997 році відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316,317,319,321 ЦК України). Крім зазначеного, згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Статтею 7\~цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семі днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином наявність рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою, для зняття відповідача з реєстраційного обліку за адресою його реєстрації. Зі змісту наведених норм законів, матеріалів справи, вбачається, що позивач як власник спірної квартири в межах власного права розпорядження належним майном здійснила реєстрацію місця проживання відповідача у зазначеній квартирі, однак, враховуючи той факт, що відповідач за зазначеною адресою не проживає понад рік, не несе витрат на утримання та збереження майна, жодним чином не реалізує дій на підтвердження активної реалізації наданого йому позивачем права на користування житлом, приймаючи до уваги презумпцію непорушності права власності, та за умов того, що останнє здійснюється виключно за розсудом власника, зважаючи на те, що на час розгляду справи волевиявленням позивача є зняття відповідача з реєстрації, суд вважає за необхідне задовольнити позов в повному обсязі.

Outcome: approved