Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною 3-х річного віку. В позовній заяві зазначено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, однак наразі цивільна справа про розірвання шлюбу знаходиться в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Оскільки дитина проживає з позивачкою, яка не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку дитини, в зв`язку з цим позивачка звернулася з позовними вимогами до суду, відповідно до яких просить стягнути аліменти з відповідача на її утримання в розмірі 3000,00 грн. від доходу відповідача щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Гуменюк В.А. підтримали позовні вимоги в повному обсязі, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Суду пояснили, що заявлений розмір аліментів 3000 грн. є достатнім для проживання позивачки, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не має можливості працювати. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Люлик Р.І. в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, не заперечили щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 1/5 частини від всіх доходів відповідача. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 02.08.2016 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого записано відповідача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 3). В судовому засіданні сторони не заперечували обставини, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області стягнуто аліменти щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки від усіх видів доходів відповідачадо повноліття дитини (а.с. 26-31). На запитання суду позивач [PERSON] повідомила, що виконавчий лист про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини вона до примусового виконання не пред`являла, а відповідач суду повідомив, що аліменти на утримання дитини в добровільному порядку не сплачує. Малолітній син сторін [PERSON] зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою квартального комітету «Добробут» №1019 від 10.09.2019 року (а.с. 8). Фактично дитина проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Зі слів позивачки найм даної квартири допомагають оплачувати її батьки. Позивач [PERSON] не працює, оскільки здійснює догляд за малолітнім сином до досягнення ним 3-річного віку. З довідки про доходи (а.с. 32) вбачається, що відповідач [PERSON] працює головним державним інспектором Вінницької митниці ДФС, його сукупний дохід за період з липня 2019 року по вересень 2019 року становить 26790,04 грн. Відповідно до ст. 84 СК України та роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р., дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ст. 84 СК України, при визначенні підстав та розміру аліментів суд повинен встановити, чи може чоловік надавати матеріальну допомогу дружині. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить 1921 грн. Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач [PERSON] вказувала, що від шлюбу із відповідачем у них [INFO] народився син [PERSON] , який проживає із позивачкою і догляд дитини здійснює лише позивач, а тому не має змоги працювати. Проте відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання позивачки. Отже, встановивши наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання дружини до досягнення дитиною сторін 3-х річного віку, суд, при визначенні розміру аліментів, враховує всі обставини встановлені у судовому засіданні, а саме те, що позивач не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною до 3-х річного віку, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на день ухвалення рішення у справі, що відповідач має задовільний стан здоров`я, постійне місце роботи та стабільний дохід, тобто має можливість сплачувати аліменти, а також наявність у відповідача обов"язку на підставі рішення суду сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому виходячи із засад розумності і справедливості, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання позивачки, яка не має змоги працювати, в розмірі 1921 грн. від усіх видів доходів відповідача, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] ,трьох років, а саме до [INFO] , таким чином задовільнивши позовні вимоги частково. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial