Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 28.09.2015 р. по 24.10.2016 р. у розмірі 4697,00 грн. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач не виконує свого обовязку по сплаті аліментів, стягнення яких призначено заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.11.2015 р., в звязку з чим за ним за період з 28.09.2015 р. по 24.10.2016 р. виникла заборгованість по сплаті аліментів, в тому числі неустойка в розмірі 4697 грн. Вважає, що її права порушені, а тому з відповідача на її користь слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 4697,00 грн. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, позивач подала до суду заяву, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. та 1500,00 грн. витрат за надання правової допомоги. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та показали, що оскільки в 2016 р. дитина проживала з відповідачем, він не повинен сплачувати аліменти за цей період. Заборгованість по сплаті аліментів виникла в зв"язку з розглядом справи про стягнення аліментів та перегляду її у апеляційній інстанції. Тобто, вини відповідача з виникнення (в сенсі ст. 196 СК України) заборгованості по сплаті аліментів за даний період немає. Крім того, зазначили, що відповідач в 2017 р. повністю сплатив заборгованість по сплаті аліментів за 2015 р. За 2016 р. сплачено з листопада 2016 р., крім того, коли дитина прожиавала з відповідачем, відповідач її утримував та сплачував витрати за дитячий садочок. В червні 2016 р. відповідач був змушений звільнитись з роботи по сімейним обставинам - догляд за малолітньою дитиною, яка проживала з ним. Також зазначили, що відповідач не звертався до органів опіки та піклування з приводу того, що дитина проживала з ним у вказаний період часу. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали, що бачили часто дитину у матері відповідача, де проживав і сам відповідач. Батько дитини та бабуся водили дитину до дитячого садочка. В той же час, неодноразово бачили, що з дитиною була позивач, яка також водила та забирала дитину з дитячого садочка. Заслухавши сторони, свідків, вивчивши та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судоаому засіданні, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилася 06.07.2012 р. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2015 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розлучено, визначено місце проживання дитини [PERSON] за місцем проживання матері [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.11.2015 р. з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1100,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 28.09.2015 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11). На виконання вказаного рішення 21.12.2015 р. було видано виконавчий лист № 362/6756/15-ц (№ 2/362/2796/15) (а.с. 12). Постановою про відкриття провадження №49817941 від 14.01.2016 р. державним виконавцем ВДВС Васильківського МРУЮ було відкрито виконавче провадження на виконання вказаного виконавчого листа (а.с. 13). Як вбачається з довідки-розрахунку від 24.10.2016 р. за № 463/5, виданої державним виконавцем Васильківського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області, заборгованість по виконавчому листу № 2/362/2796/15 від 21.12.2015 р. за період з 28.09.2015 р. по 24.10.2016 р. складає 15400,00 грн. (а.с. 14). Відповідно до довідки, сума боргу за період з 28.09.2015 р. по 24.10.2016 р. складає 15400,00 грн. Сума неустойки складає 4697,00 грн. (а.с. 29). Як вбачається з копій квитанцій від 20.01.2017 р. та 17.02.2017 р. відповідачем сплачено аліменти на загальну суму 8800,00 грн. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Оскільки рішеням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2015 р. визначено місце проживання дитини [PERSON] за місцем проживання матері [PERSON], то обовязок утримувати дитину, відповідно, покладено на батька. Як вбачається з довідки про склад сімї від 31.10.2016 р. за № 490/02-08, та довідки № 491/02-08 від 31.10.2016 р., виданих виконкомом Дослідницької селищної ради Васильківського району Київської області, [PERSON] проживає з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с. 18). Належних та достатніх доказів, які б стверджували той факт, що дитина в період з 28.09.2015 р. по 24.10.2016 р. проживала постійно з батьком та перебувала на його утриманні, позивачем не надано. Суд критично ставиться до посилання відповідача як на доказ на висновок органу опіки і піклування Дослідницької селищної ради Васильківського району від 08.12.2016 р., в якому зазначено, що протягом 2016 р. дитина [PERSON] проживала разом з батьком [PERSON] та її бабусею [PERSON] та перебувала на їх утриманні (а.с. 40-41), оскільки відповідач не скористався своїм правом звернутися до суду з позовом про припинення сплати аліментів за вказаний період з зазначених підстав. Згідно зі ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість. З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю заборгованість, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від добутку простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів. Таким чином, оскільки відповідач не сплачував аліменти за рішенням суду, в звязку з чим у нього виникла заборгованість за період з 28.09.2015 р. по 24.10.2016 р. по сплаті аліментів в розмірі 15400,00 грн., з відповідача на користь позивача слід стягнути неустойку (пеню) в розмірі 4697,00 грн. Також з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. та 1500,00 грн. витрат на правову допомогу, оскільки вказані витрати стверджуються квитанціями, що містяться в матеріалах справи (а.с. 26, 34). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved