Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивачка в особі свого представника -Адвоката Джури А.Ю. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовна заява обґрунтована тим, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS] . 16.11.2019 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір оренди вищезазначеної квартири. У відповідності до вимог договору вартість комунальних послуг не входить до орендної плати, тобто повинна сплачуватись відповідачем окремо, однак при звільненні відповідачем квартири було встановлено, що комунальні платежі відповідач не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 15 000 грн. На підтвердження зазначеного боргу відповідачем 31.01.2020 було видано позивачу розписку, згідно якої він зобов`язався виплатити заборгованість протягом 10 місяців починаючи з березня 2020 року по 1 500 грн., щомісячно. Не зважаючи на взяті на себе зобов`язання, відповідач не здійснив жодного платежу в погашення боргу, а відтак позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом. Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 15.07.2021 року у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Відповідач по справі повідомлявся судом про розгляд судом даного провадження належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Враховуючи вищевикладене та вимоги ст.ст.178, 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно з вимогами статті 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. У відповідності до пунктів 10,11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» «Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, з`явлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави. Судом встановлено, що 16.11.2019 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір оренди квартири [ADDRESS] . Відповідно до змісту позовної заяви відповідач зобов`язався щомісячно сплачувати комунальні послуги, однак свої зобов`язання вчасно не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 15 000 грн. На підтвердження зазначеного боргу відповідачем 31.01.2020 було видано позивачу розписку, згідно якої він зобов`язався виплатити заборгованість протягом 10 місяців починаючи з березня 2020 року по 1 500 грн., щомісячно. Станом на час звернення до суду з позовом відповідач не здійснив жодного платежу в погашення боргу, на вимогу позивачки сплатити борг не відреагував, внаслідок чого позивачка звернулась до суду. Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтю 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За приписами статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд на підставі статей 12, 13, 43, 81 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Відповідачем не спростовано доводів позивача про підстави нарахування виниклої заборгованості чи її розмір. Виходячи з системного аналізу діючого законодавства суд дійшов висновку, що відповідач свої зобов"язання належним чином не виконав, під час проживання в орендованій квартирі житлово-комунальні послуги не сплачував, а тому суд вважає за доцільне задовольнити вимоги позивачки, стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 15 000 грн. з урахуванням інфляційних втрат в розмірі 1 035, 29 грн., а також три відсотки річних в сумі 318, 75 грн. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 908, 00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved