Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованість по аліментах, які нараховані боржнику [PERSON], але не виплачені по вині відповідача в сумі 11 629,63 грн. Мотивуючи позовні вимоги, тим, що Дрогобицький міськрайонний суд постановив рішення про стягнення аліментів з [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх доходів з заробітку щомісячно, на утримання сина [PERSON], але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі рішення було видано виконавчий лист № 2-2771 від 10.09.2009, який знаходиться на виконанні у відділі ДВС Дрогобицького МРУЮ. [PERSON] працює електрозварником на автоматичних та напівавтоматичних машинах ПАТ „Дрогобицький завод автомобільних кранів. На це підприємство було скеровано вимогу про стягнення аліментів. Починаючи з лютого 2015 утворилась заборгованість відповідача по сплаті аліментів в її користь. Боржник працював, йому нараховувалась заробітна плата, але аліменти не виплачували. Таким чином, просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментах в розмірі 11 629,63. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач двічі в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи по останньому відомому місцю проживання, про що свідчить поштове повідомлення. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача не поважною, провівши заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності сторін. Дослідивши письмові докази, приєднані до позову, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Підставою подання даного позову є вимога, викладена у ст. 87 Закону України "Про виконавче провадження''. У цій статті вказано, що стягувач має право звернутись з позовом до юридичної особи, яка зобов'язана проводити стягнення з боржника, у разі невиконання рішення про стягнення аліментів, з вини цієї юридичної особи. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був розірваний 04.11.2013. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області [PERSON] зобов'язано сплачувати аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх доходів з заробітку щомісячно, на утримання сина [PERSON], але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.08.2009. На підставі вищевказаного рішення було видано виконавчий лист 2-2771, який перебуває на виконанні у Дрогобицькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Згідно з довідками Публічного акціонерного товариства „Дрогобицький завод автомобільних кранів від 17.05.2016 та розрахунком заборгованості по аліментах від 17.02.2017 № 554 підприємство заборгувало [PERSON] суму аліментів за період з лютого 2015 по липень 2015, листопад та грудень 2015, лютий 2016 по серпень 2016 та листопад 2016, які були утримані з заробітної плати [PERSON] Згідно з ч. 7 ст. 74 Закону України „Про виконавче провадження у разі стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови державного виконавця. При цьому розмір аліментів у разі їх стягнення у частці від заробітку (доходу) не може бути менше встановленого Сімейним кодексом. У разі, якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, адміністрація підприємства, установи, організації, фізична особа, фізична особа- підприємець, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів. Відповідно до ч. 8 ст. 74 цього Закону після закінчення строку, передбаченого законом для стягнення аліментів, у разі відсутності заборгованості із сплати аліментів адміністрація підприємства, установи, організації, фізична особа, фізична особа - підприємець, які проводили відрахування, повертають постанову державного виконавця про стягнення аліментів органу державної виконавчої служби з відміткою про перерахування в повному обсязі стягувачу утриманих сум аліментів. У разі якщо утримані суми аліментів стягувачу не перераховані, державний виконавець письмово повідомляє стягувачу про розмір заборгованості, роз'яснює йому права, встановлені частиною першою статті 87 цього Закону, та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. У відповідності до ч. 1 ст. 87 Закону України „Про виконавче провадження стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, зазначеної у статті 3 цього Закону, яка зобов'язана здійснити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини такої юридичної особи. З огляду на викладене вище, суд вважає позовну вимогу про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів обґрунтованою та таку, що підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 1 600 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved