Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» (далі відповідач), в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 61-63), просила визнати незаконною відмову ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» у виплаті страхового відшкодування, стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» 66 991 грн. 76 коп. страхового відшкодування, 2000 грн. моральної шкоди, сплачений судовий збір та витрати за проведення експертизи. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 11.03.2013 року з ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» уклала договір добровільного страхування наземного транспорту № 007075/4004/0000038, належного їй автомобіля Ford Fiesta 1,25 МТ, реєстраційний номер [NUMBER]. 22.08.2013 року сталося ДТП, внаслідок якої, її автомобіль отримав пошкодження на суму 57 949,22 грн. На звернення до відповідача з питанням виплати страхового відшкодування, останнім було відмовлено. Оскільки, відповідач не виконав свої зобов'язання по виплаті страхового відшкодування, позивачу спричинено моральну шкода. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. Після перерви в судовому засідінні подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували, позов просили задовольнити. Відповідач представника в судове засідання не направив, про причини неявки до суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 73). Третя особа в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи повідомлявся належним чином (а.с. 74). Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача відповідно до ст. ст. 224-226 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечував позивач та його представник. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку позивача, його представника, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.16 Закону України «Про страхування», ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Судом встановлено, що 11 березня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № 007075/4004/0000038, належного позивачу на праві власності автомобіля Ford Fiesta 1,25 МТ, реєстраційний номер [NUMBER] (а. с. 2-5, 81). Зі змісту постанови Богунського районного суду м. Житомира від 23.09.2013 року, встановлено, що [PERSON] 22.08.2013 року о 22 год. 20 хв. рухаючись по Західному шосе Житомирського району, керуючи автомобілем марки Ford Fiesta 1,25 МТ, реєстраційний номер [NUMBER], не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку, не впоралася з керуванням та здійснила перекидання автомобіля. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. У вчиненні даного правопорушення [PERSON] визнано винною (а.с. 80) Відповідно до ч. ч. 3 і 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до висновку судової авто товарознавчої експертизи № 3711 від 25.03.2014 року, складає 66991 грн. 76 коп. (а.с.50-56). Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач, повідомлений належним чином про дати судових засідань до суду заперечень щодо позовних вимог не надавав. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров»ю, майну третьої особи. Як вбачається з листа № 5193 від 17.09.2013 року (а.с.7), ПрАТ «СК «УНІКА» відмовила [PERSON] у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що згідно бази даних Контакт-Центра СК «Уніка», телефонне звернення [PERSON] зареєстровано 22.08.2013 року о 21 год.32 хв. про подію, що мала місце 22.08.2013 року о 21 год. 00 хв. під час керування автомобілем Форд, д.н. [NUMBER] водієм [PERSON]. Однак, протоколом про адміністративне правопорушення серія АБ2 № 756670 від 22.08.2013 року притягнуто до адміністративної відповідальності [PERSON] Відповідно до пункту 6.3.6 договору страхування - страхувальник зобов»язаний при настанні страхового випадку виконувати дії, передбачені договором, надавати повну інформацію про причини, обставини страхового випадку, для визначення обставин, наслідків страхового випадку та розміру заподіяних збитків. Проте, відповідно до п.п. «в» пункту 7.1 договору страхування - у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страхувальник повинен негайно сповістити страховика про страховий випадок за телефонами та протягом двох робочих днів надати письмове повідомлення про подію. Перевищення зазначеного у даному пункті терміну повідомлення можливе тільки у випадку, коли страхувальник (його довірена особа) не мав фізичної можливості своєчасно зробити повідомлення. Отже, на момент ДТП, що сталася 22.08.2013 року, цивільно-правова відповідальність позивача була застрахована, і посилання ПрАТ «СК «УНІКА» на п. 6.3.6 договору, як на підставу відмови у виплаті страхового відшкодування в даному випадку є безпідставним. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Як передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Згідно з ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Приймаючи до уваги, що судом встановлено розмір шкоди, яку зазнав позивач у зв»язку з необхідністю проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна, вказані витрати підтверджено оглянутими письмовими доказами по справі, суд вважає, що з ПрАТ "СК «Уніка» на користь позивача підлягає страхове відшкодування у розмірі 66991грн. 76 коп. Згідно з п.3 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Щодо розміру моральної шкоди, то згідно ЗУ Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, сума моральних збитків відшкодовується у процентному відношенні від розміру ліміту відповідальності (страхова сума) страховика за шкоду, заподіяна майну. Враховуючи характер моральних страждань та роз»яснення, які містяться в п.9 Постанови Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд вважає, що моральна шкода в розмірі 2 000 грн. позивачем не доведена. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача ПрАТ «СК «УНІКА» на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 669,91 грн. та витрати за проведення експертного дослідження в розмірі 1400 грн. 00 коп.

Outcome: partial