Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, зазначивши в обґрунтування позову наступне. [INFO] померла бабуся Позивача - [PERSON], [INFO], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги були б діти померлої - донька [PERSON] та син - [PERSON] - батько позивача, який помер [INFO]. Позивач зазначила, що пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини по причині того, що вона не знала про смерть своєї бабусі. За вказаних обставин позивач просить суд визначити додатковий строк, достатній для подачі нею заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON]. В судове засідання представник позивача не з'явилася, cуду надала заяву про відкладення розгляду справи або розгляд справи за її відсутності. Представник Відповідача Запорізької міської ради до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій просить суд ухвалити рішення на розсуд суду у відповідності до чинного законодавства. Відповідач [PERSON] та його представник проти позову заперечили, просили у задоволенні позову відмовити, про що надали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, заперечення відповідача суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся Позивача - [PERSON], [INFO], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив та батьки. Позивач [PERSON] є онукою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, Розпорядження №1481 від 12.06.2002 р. про зміну прізвища, свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 21.10.2015 року державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Коцило С.В. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно положень п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як необізнаність позивача про смерть спадкодавця. Інших доводів щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач суду не вказав. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду належних доказів того, що вона пропустила строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, які б могли перешкодити позивачу оформити право на спадщину за законом, тому позовні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed