overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом та вказала, що 17.05.2013 року відповідач позичила у неї 6860 доларів США, які зобовязалась повернути до 17.05.2014 року, про що надала розписку. Однак свого обовязку відповідач не виконала. У звязку з цим просила стягнути з відповідача 6860 доларів США, що на день подання позову становило 151606 грн., а також за період з 17.05.2014 року по 16.07.2015 року 5308,29 грн. відсотків за користування грошовими коштами та 89537,19 грн. інфляційних збитків. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON], які діють на підставі довіреності, підтримали позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, відповідач у судове засідання не прибула, про місце та час його проведення повідомлена належно. Вислухавши представників позивача, які на заперечували проти заочного розгляду справи, суд, ухваливши про заочний розгляд справи та дослідивши її матеріали вважає, що позов підлягає задоволенню, з урахуванням такого. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ст.1046 ЦК України). Відповідно до ст. 1047 того ж Кодексу, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ст.526, ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст.ст.625, 1050 того ж Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданої позивачем розписки вбачається, що відповідач 17.05.2013 року позичив у позивача 6860 доларів США, які зобовязався повернути до 17.05.2014 року. Відповідно до офіційно оприлюдненої Національним банком України інформації, на дату подання позову курс долара становив 22,1 грн. за 1 долар США. Згідно з наданим позивачем розрахунком, за період з 17.05.2014 року по 16.07.2015 року відповідно до ст.625 ЦК України відповідач зобовязаний сплатити позивачу відсотки за користування грошовими коштами в розмірі 5308,29 грн. та 89537,19 грн. інфляційних збитків. Доказів того, що він виконав свої зобовязання за договором, відповідач суду не надав. Тому, перевіривши розрахунок позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує з урахуванням положень ст.88 ЦПК України. На підставі зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом та просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка проживала у [ADDRESS] та померла [INFO] року. Все своє майно мати заповіла їй, інших спадкоємців немає. З матір'ю вона не проживала, тому повинна була подати заяву про прийняття спадщини, однак через тяжку хворобу зробити це не змогла. Оскільки з цієї причини державний нотаріус Першої білоцерківської нотаріальної контори відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, вона змушена звернутись до суду. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Сидорчук В.А., який діє на підставі договору, підтримав позов, посилаючись на наведені у ньому обставини. Відповідач та третя особа своїх представників у судове засідання не направили, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності. Вислухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з урахуванням такого. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається зі свідоцтв про народження та укладення шлюбу, а також заповіту, посвідченого 13.11.2003 року державним нотаріусом Першої білоцерківської міської державної нотаріальної контори, [PERSON] все своє майно заповідала своїй дочці - позивачу по справі. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 16.05.2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Києвській області, [PERSON] померла [INFO] року. Як пояснив представник позивача, [PERSON] на початку 2015 року звернулась до Першої білоцерківської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак державний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як пояснив представник позивача, причиною пропуску строку для прийняття спадщини був стан здоров"я позивача, яка є лежачою хворою. Ті обставини, що позивач хворіє низкою тяжких хвороб, у тому числі, опорно-рухового апарату, підтверджуються довідкою Білоцерківської міської лікарні №1 та виписками з історії хвороби [PERSON] На підставі наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позивач довів свої вимоги, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що по рішенню Гайворонського районного суду від 03.04.2014 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно до повноліття дитини, та просить збільшити розмір стягнення аліментів з відповідача з 400 грн. на 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Позов мотивовано тим, що такий розмір аліментів встановлено судом, оскільки відповідач на момент винесення рішення був безробітним. На даний час відповідач має постійне місце роботи. Відповідач є батьком дитини, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач в судове засідання не зявилася про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому порядку надала суду заяву в якій позов підтримала та просить слухати справу за її відсутності . Відповідач в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому порядку, надав суду заяву в якій позовні вимоги визнає повністю та просить розглянути справу у його відсутності. В зв"язку з неявкою всіх учасників справи та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється . Крім того , згідно ч. ч. 4, 5 ст 268 ЦПК України рішення не проголошується , а датою її прийняття є дата складання повного тексту судового рішення. Даючи оцінку обставинам по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є батьком дитини, дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач, як батько дитини, зобовязаний утримувати її матеріально до повноліття. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову,яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом При визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що по рішенню Гайворонського районного суду від 15.07.2014 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно до повноліття дитини, та просить збільшити розмір стягнення аліментів з відповідача з 400 грн. на ? частки щомісячно з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком дитини, вона проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. В даний час матеріальний стан відповідача змінився, він має у власності нерухоме майно (житловий будинок), регулярно працює на сезонних роботах по найму. Позивач вважає, що зміна розміру стягуваних аліментів потрібна для забезпечення потреб дитини і не вплине на матеріальний стан відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому порядку надала суду заяву в якій позов підтримала та просить слухати справу за її відсутності . Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, не надав суду пояснень своєї відсутності. В зв"язку з неявкою всіх учасників справи та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється . Крім того , згідно ч. ч. 4, 5 ст 268 ЦПК України рішення не проголошується , а датою її прийняття є дата складання повного тексту судового рішення. Даючи оцінку обставинам по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є батьком дитини, дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач, як батько дитини, зобов'язаний утримувати її матеріально до повноліття. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що по рішенню Гайворонського районного суду від 16.04.2014 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (прибутків) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.04.2014 року до повноліття дитини, тобто до [INFO], та просить збільшити розмір стягнення аліментів з відповідача з ? частини всіх видів заробітку (прибутків) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до ? частини всіх видів заробітку (прибутків) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком дитини, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивач в судове засідання не з'явилася про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому порядку надала суду заяву в якій позов підтримала та просить слухати справу за її відсутності . Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому порядку, надав суду заяву в якій позовні вимоги визнає повністю та просить розглянути справу у його відсутності. В зв"язку з неявкою всіх учасників справи та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється . Крім того , згідно ч. ч. 4, 5 ст 268 ЦПК України рішення не проголошується , а датою її прийняття є дата складання повного тексту судового рішення. Даючи оцінку обставинам по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є батьком дитини, дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач, як батько дитини, зобов'язаний утримувати її матеріально до повноліття. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову,яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом При визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з заявою та просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], що померла [PERSON] являється матір"ю позивача [PERSON], так як після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. В даний час позивач бажає оформити спадщину, однак свідоцтво про право на спадщину нотаріус видати не може, оскільки в свідоцтві про народження позивача в графі мати вказано прізвище «[PERSON]». Це виникло у зв'язку з тим, що батьки позивача розлучились і мати при розірванні шлюбу залишила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]», яке було зазначено в оригіналі свідоцтва про народження, а при видачі дублікату свідоцтва про народження не було змінено прізвище моєї матері «[PERSON]» на прізвище «[PERSON]». Позивач зазначає, що її мати не змінювала прізвище та залишилась на своєму дівочому прізвищі [PERSON] про, що свідчить копія свідоцтва про смерть. Виправити дані розбіжності в позасудовому порядку вона не може, через що просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] є її рідною матір»ю оскільки це має для неї юридичне значення і впливає на можливість оформлення спадщини. Позивач до суду не з»явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, заяву свою підтримує, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з`явився, надав заяву про слухання справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що [PERSON] в м.Коростені, Житомирської області померла мати позивача [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. В свідоцтві про народження позивача зазначено прізвище її померлої матері як «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження її матері, прізвище матері вказане як «[PERSON]». Таким чином, в суді знайшли своє підтвердження обставини, на які посилався заявник. До того ж, встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як від цього залежить можливість оформити ним свої спадкові права. Відповідно до ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами, що мають юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з заявою та просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] являється матір"ю [PERSON] , так як після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки (паю) яку померла заповідала заявнику. В даний час позивач бажає оформити спадщину, однак свідоцтво про право на спадщину нотаріус видати не може через різні прізвища матері у свідоцтві про смерть та в свідоцтві про народження позивача в графі мати вказано прізвище « [PERSON] ». Виправити дані розбіжності в позасудовому порядку вона не може, через що просить встановити факт родинних відносин, оскільки це має для неї юридичне значення і впливає на можливість оформлення спадщини. Заявник та її представник до суду не з`явились, надали заяву про розгляд справи в її відсутність, заяву свою підтримує, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з`явився, надав заяву про слухання справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Зявник народилася [INFO] в с.Ходаки, Коростенського району. В графі "матір" її свідоцтва про народження вказано - [PERSON] (російська мова ). [INFO] в с.Горбачі, Коростенського району, Житомирської області померла мати позивача [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, яким [PERSON] заповіла [PERSON] земельну ділянку (пай) загальною площею 3,84 га. В заповіті, який посвідчено 28.02.2017 року секретарем Ходаківської сільської ради, ступінь споріднення спадкодавця і спадкоємця не вказано. Ходаківська сільська Рада Коростенського району повідомляє про те, що згідно записів погосподарської книги за 1953-1957 роки, мати заявника мала прізвище " [PERSON] ", яка проживала з чоловіком - [PERSON] та заявником. 01.04.19 нотаріусом у письмовому порядку повідомлено заявника, що за її заявою у порядку спадкування за заповітом заведено спадкову справу № 20/2019, однак у праві спадкування за заповітом і за законом відмовлено через невідповідність дат народження заявника та різність прізвищ її матері, як [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, так як від цього залежить можливість оформити свої спадкові права. Суд вважає необхідним заяву задовольнити, оскільки дані вимоги обґрунтовані, а їх законність стверджується документами та матеріалами, які знаходяться в справі та дослідженні судом. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на ті обставини, що перебуває з ним у шлюбі з 2005 року. Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем в останні роки не склалось, часто виникали сварки, в наслідок чого з 2015 року шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо та фактично кожен з них має іншу родину. Примирення вважає неможливим, просила шлюб розірвати. Спір про поділ майна, спільно набутого у шлюбі, та визначення місця проживання дитини між позивачем та відповідачем відсутній. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони уклали шлюб 12.08.2005 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], актовий запис № 583, зареєстрованого відділом РАЦС ГРУЮ у м. Києві та виданого відділом РАЦС Голосіївського РУЮ у м. Києві 12.08.2005 року. Від даного шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного, ніхто з них не прагне нормалізувати сімейні відносини, разом не проживають з 2015 року, спільного господарства не ведуть, фактично кожен з них має іншу родину. Крім того позивач має дитину від іншого чоловіка з яким має намір створити сім"ю. Оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, тому суд розриває даний шлюб. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Згідно до ст.110 Сімейного Кодексу України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За правилами статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову позивач сплатила судовий збір за заявленою вимогою про розірвання шлюбу, тому суд стягує дані судові витрати з відповідача. На підставі викладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на ті обставини, що перебуває з ним у шлюбі з липня 2005 року. Від шлюбу мають двох спільних малолітніх дітей. Подружнє життя з відповідачем не склалось, часто виникають сварки, тривалий час шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Примирення вважає неможливим, просила шлюб розірвати, дитей залишити при ній. Спір про поділ майна, спільно набутого у шлюбі, та визначення місця проживання дитини між позивавчем та відповідачем відсутній. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони уклали шлюб 16.07.2005 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб 1-ТП № 002446, актовий запис № 3 виданого виконкомом Межиріцької сільської ради Радомишльського району 16.07.2005 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Зі слів позивача, відповідач зловживає спиртними напоями, постійно влаштовує сварки та бійки в сім"ї. Сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного, ніхто з них не прагне нормалізувати сімейні відносини, разом не проживають вже тривалий час. Оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, тому суд розриває даний шлюб. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Згідно до ст.110 Сімейного Кодексу України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За правилами статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову позивач сплатила судовий збір за заявленою вимогою про розірвання шлюбу, тому суд стягує дані судові витрати з відповідача. На підставі викладено,

Outcome: approved