Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

У листопаді 2013 року ПАТ КБ „ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що між сторонами по справі укладено кредитний договір, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3800.40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.01.2009 року. Свої зобов'язання відповідач за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 05.11.2013 р. утворилась заборгованість на загальну суму 11652.07 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача вказану кредитну заборгованість та судові витрати у розмірі 229,40 гривень. Представник позивача надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається з кредитного договору № NKXRRX11400146 від 10.10.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3800.40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.01.2009 року. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, тобто при порушенні зобов'язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. 27.10.2008р. судом винесений судовий наказ про стягнення заборгованості за договором на суму 4424,31 гривень., однак зобов'язання за вказаним договором в повному обсязі не виконані. Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 05.11.2013 року має заборгованість - 11652.07 грн., яка складається з наступного: - 231.66 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 10389.36 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). - 531.05 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Оскільки п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено нарахування двох видів штрафу за порушення строків платежів за грошовими зобов'язаннями, позичальник погодилася з такими умовами договору та підписала їх беззаперечно, такі умови договору не визнавала неправомірними та не розривала кредитний договір, а отже зазначені суми повинні бути стягнуті в повному розмірі. Сторони погодили в п.5.5 Договору про встановлення строків позовної давності тривалістю 5 років. У відповідності до ч.1 ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Частиною 3 статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки (пені, штрафу) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тому суд на підставі ст. 61 Конституції України вважає за необхідне відмовити ПАТ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача пені, яка складається з 10389,36 грн. На підставі викладеного, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 1262,71 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідача також і судові витрати позивача пропорційно задоволеним вимогам, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, в сумі 229,40 гривень.

Outcome: partial