Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

У лютому 2014 року Орган опіки та піклування Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що [PERSON] має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідачка мешкає разом із співмешканцем [PERSON] і малолітнім сином [PERSON], [INFO]. 12.07.2012 року Службою у справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради отримано повідомлення від [PERSON], що [PERSON] та її співмешканець не працюють, зловживають спиртні напої, діти підвержені насиллю у сім'ї, внаслідок чого спеціалістами Служби у справах дітей обстежені матеріально-побутові умови родини відповідачки. На момент відвідування в квартирі було брудно, родина мешкала в антисанітарних умовах. За заявою [PERSON] її неповнолітня дочка була влаштована до КЗ «Центр опіки», де вона перебуває до теперішнього часу. [PERSON] за період з 01.01.2013 року по теперішній час жодного разу не вфдвідувала дочку в закладі. В листопаді 2013 року дівчинка самостійно виявила бажання відвідати матір. Під час зустрічі відповідачка на дочку емоційно не зреагувала, станом її здоровя або успіхами у школі не цікавилась. [PERSON] не може перебувати в дитячому будинку на повному державному забезпеченні без відповідного статусу. У зв'язку з чим позивач був вимушений звернутись до суду та просить відібрання дитину без позбавлення батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дитини. Представник позивача Органу опіки та піклування Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради Бартош Н.О., яка дії на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та пояснила, що на теперішній час спиртні напої не вживає, з дочкою бачиться один раз на місяць у своєї сестри та відвідує її в школі. Сама [PERSON] не бажає з нею проживати разом, оскільки є непорозуміння зі співмешканцем [PERSON] Власного житла та доходу в неї не має, в теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною в зв'язку з чим вимушена проживати у співмешканця. Суд, заслухавши пояснення сторін, думку прокурора який вважав, що позов підлягає задоволенню, свідків, дослідив письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров"я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області матір'ю [PERSON] є [PERSON]. Як вбачається з копії паспорту відповідачки 11.09.2009 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] З акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 12.07.2012 року було встановлено, що в квартирі в якій проживає відповідачка з співмешканцем, дочкою та сином немає порядку, брудно, розкидані речі. Батьки не працюють, зловживають спиртними напоями, вихованням дітей не займаються. Згідно інформації Іллічіського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради від 23.07.2012 року при відвідуванні родини на дому з'ясовано, що у будинку антисанітарні умови, брудно, місце для навчання та дозвілля дітей відсутнє. Мати ухиляється від виконання батьківських обов'язків, ніде не працює, не приділяє уваги вихованню дітей. Старша донька [PERSON] відмовляється мешкати з родиною, постійно втікає з будинку до своєї рідної тітки. В матеріалах справи мається заява неповнолітньої [PERSON] адресована до служби у справах дітей Іллічівської рай адміністрації від 19.07.2012 року, в якій дитина висловила своє небажання проживати вдома, оскільки батьки, знаходячись у стані алкогольного сп'яніння постійно її б'ють, отримують гроші на утримання дітей та починають пиячити. Відповідачка [PERSON] 12.07.2012 року звернулась до служби у справах дітей Іллічівської районної адміністрації з заявою, в якій прохала допомогти влаштувати її дочку [PERSON] до дитячого будинку. 28.12.2012 року знову звернулась з заявою, в якій просила продовжити строк перебування дочки в дитячому будинку «Центр опіки» до 01.04.2013 року. 23.10.2013 року в своїй заяві, адресованій службі по справам дітей вказала, що не має можливості забрати дочку, її співмешканець заперечує проти проживання дочки з ними. Відповідно до акту відвідування квартири [ADDRESS] від 13.11.2013 року вбачається, що [PERSON] влаштовується на роботу, син [PERSON] відвідує дитячий садок. Зі слів матері з [PERSON] бачиться у школі, забрати її можливості не має. Згідно актів - роз'яснення від 16.05.2013 року, 23.10.2013 року, 25.10.2013 року вбачається, 18.12.2013 року, [PERSON] попереджена про відповідальність батьків за відхилення від утримання, виховання та навчання дітей. Допитана в судовому засіданні у присутності психолога неповнолітня [PERSON] пояснила, що проживає у дитячому будинку майже два роки, з першого класу навчалася у школі-інтернат, де знаходилась на п'ятиденному навчанні, оскільки мати працювала на заводі. В липні 2012 року вона втекла з дому та поїхала до тітки, мати намагалася забрати її, однак вона відмовилась. Дівчинці не вистачає матері, але у дитячому будинку їй краще, не хоче жити з матір'ю, оскільки її співмешканець їх б'є. Бачиться з відповідачкою періодичністю раз на місяць. У лютому 2014 року знаходилась у лікарні в глазному відділенні, мати не відвідувала. Самостійно дзвонить матері кожний день, в той час коли остання їй не телефонує, її успіхами та навчанням не цікавиться та повернутися не просить. Психолог [PERSON] пояснила, що працювала з дівчинкою, їздили з нею за місцем проживання матері. [PERSON] обіймала мати, але відповідачка ніяких емоцій не проявляла. За 2012 рік мати відвідала дівчинку чотири рази, за 2013 рік одного разу, за 2014 рік жодного разу. Зі сторони адміністрації КЗ «Центр опіки» відсутні будь-які заборони щодо відвідування відповідачкою дочки, але [PERSON] не виявляє бажання частіше бачити дочку, цікавитись її здоров'ям чи приймати участі у вихованні. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що є вчителем [PERSON], її успішність у навчанні середня. Матір дівчинки бачить уперше. Іллічівська районна адміністрація Маріупольської міської ради вважає доцільним відібрати неповнолітню [PERSON] у [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не взмозі забезпечити відповідні умови для фізичного та духовного розвитку дитини, піклуватися щодо її харчування, медичної допомоги, створювати умови для отримання освіти, в зв'язку з чим залишення дитини у матері на теперішній момент є небезпечним для її здоров'я і морального виховання. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язків утримувати дитину визначаються по домовленості між ними. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне положення дитини; стан здоров'я та матеріальне положення платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають суттєве значення. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на особистий рахунок дитини, підлягають задоволенню в повному обсязі. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60грн. від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідачки. На підставі викладеного й

Outcome: approved