Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача матеріальну та моральну шкоду, спричинену джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме: матеріальну шкоду за пошкодження транспортного засобу в сумі 319 214 грн. 88 коп. та моральну шкоду в сумі 25 000 грн., а також судові витрати по справі. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач, вказав, що 27 січня 2019 року, приблизно о 14 год. 30 хв., водій [PERSON] , відповідач по справі, керував автомобілем марки «Peugeot", реєстраційний номер [NUMBER] та рухався в напрямку м. Івано-Франківська дорогою державного значення Н-10 сполученням Стрий-Чернівці, між населеними пунктами с. Вістова та с.Боднарів, Калуського району, будучи відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, учасником дорожнього руху, грубо порушив вимоги указаних Правил дорожнього руху. В цей час по зустрічній смузі дороги рухався автомобіль марки «HYUDAI TACSON», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ,позивача. Водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Peugeot", реєстраційний номер [NUMBER] , проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «HYUDAI TACSON», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві власності і яким керував [PERSON] . При цьому своїми діями відповідач порушив пункти 1.2, 2.3 «б», 11.4 Правил дорожнього руху України Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення, у вигляді закритого перелому середньої третини правої ключиці із зміщенням уламків, закритого перелому кісток тазу з помірним зміщенням відламків, рани в ділянці голови. При цьому указані наслідки настали у результаті порушення наведених Правил дорожнього руху відповідачем - водієм [PERSON] та знаходяться у прямому причинному зв`язку з ними. За даним фактом 27.01.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості № 12019090170000105 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.05.2019, яка набула законної сили 14.05.2019, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. З метою встановлення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, позивачем було замовлено проведення експертизи про визначення вартості матеріального збитку, вартість проведення якої становить 2500 грн. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 27.06.2019 № 83/1, вартість матеріального збитку завданого позивачу в результаті пошкодження його транспортного засобу , станом на 08.03.2019, при нульовому коефіцієнті фізичного зносу складників та автомобіля, становить 528 394 грн. 28 коп. На виконання договору добровільного страхування наземного транспорту №06/19-Тз/ІФ від 18.01.2019, СК «Арсенал Страхування» позивачу виплачено страхове відшкодування в сумі 385 129 грн. 04 грн., у зв`язку з чим відповідачем не відшкодовано матеріальні збитки завдані ДТП втратою товарної вартості автомобіля в сумі 143 265 грн. 24 коп. (528 394, 28 грн. - 385 129,04 грн.). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди спричиненої відповідачем, [PERSON] завдано також матеріальну шкоду пов`язану з придбанням та оформленням нового автомобіля марки «HYUDAI TACSON», реєстраційний номер [NUMBER] , на загальну суму 175 949,64 грн., оскільки у результаті дорожньо-транспортної пригоди знищено новий автомобіль, який придбаний ним всього за 10 днів до ДТП - 17 січня 2019 року. Зокрема, спричинені [PERSON] збитки, пов`язані з придбанням та оформленням автомобіля марки «HYUDAI TACSON», реєстраційний номер [NUMBER] , а саме: витрати на реєстрацію автомобіля та збір під час набуття права власності на автомобіль у Регіональному сервісному центрі МВС в Івано-Франківській області; страховий платіж за перший рік дії договору добровільного страхування наземного транспорту №06/19-Тз/ІФ від 18 січня 2019 року, укладеного з СК «Арсенал Страхування»; безумовна франшиза, яка згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 06/19-Тз/ІФ від 18.01.2019 не підлягає поверненню в розмірі 5% від страхової суми; сума знецінення транспортного засобу;витрати пов`язані з оформленням кредитного договору №22019/2019 від 18.01.2019 року; проценти за користування кредитом у період з лютого по травень 2019 року; витрати пов`язані безпосередньо з ДТП (транспортування транспортного засобу). Крім матеріальних збитків, внаслідок неправомірних дій відповідача, [PERSON] заподіяні також і психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань становить 25000 грн., виходячи з розрахунку 1 мінімальна заробітна плата за 1 місяць невідшкодованої моральної шкоди (4173 грн.* 6 місяців ). Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.10.2019 року позов представника позивача [PERSON] - [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди задоволено повністю. 20.12.2019 року представник відповідача адвокат Мундяк М.М. звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.02.2020 року заяву представника відповідача адвоката Мундяка М.М. про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення суду від 24.10.2019 року; справу призначено до розгляду в спрощеному порядку з повідомленням (викликом) сторін на 10.00 год. 12.03.2020 року в приміщенні суду. 01.06.2020 року представник позивача адвокат Костів Р.Я. подав заяву про уточнення позовних вимог, так як на даний час позивачем повністю погашений кредит і проценти за користування кредитом на суму 29 767,60 гр., а тому просить позовні вимоги після уточнень і змін вважати такими: стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] , в користь позивача - [PERSON] , зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] , ІПН: [NUMBER] матеріальну шкоду за пошкодження транспортного засобу в сумі 323 899,46 грн. та моральну шкоду в сумі 25 000 грн.В решті позовні вимоги залишив без змін. 03.06.2020 р. представник позивача адвокат Костів Р.Я. подав заяву про відшкодування витрат на правничу допомгу, згідно якої просить суд стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу в сму 23869,56 грн. . 23.06.2020 року представник позивача адвокат Костів Р.Я. подав заяву про уточнення позовних вимог, так як на даний час позивачем повністю погашений кредит і проценти за користування кредитом становлять суму 29 767,60 гр., а тому просить позовні вимоги після уточнень і змін вважати такими: стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] , в користь позивача - [PERSON] , зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] , ІПН: [NUMBER] матеріальну шкоду за пошкодження транспортного засобу в сумі 307348,50 грн. та моральну шкоду в сумі 25 000 грн..В решті позовні вимоги залишив без змін. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, за наявними у справі матеріалами та без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2ст. 247 , ч. 2 ст. 279 ЦПК України. Представник позивача адвокат Костів Р.Я. надав заяву, згідно якої уточнені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача адвокат Мундяк М.М. у судове засідання надав заяву, згідно якої просив суд розгляд справи проводити без його участі , при ухваленні рішення просив врахувати письмові пояснення щодо данного позову зазначенні в заяві про перегляд заочного рішення . Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 27 січня 2019 року, приблизно о 14 год. 30 хв., водій [PERSON] керував автомобілем марки «Peugeot", реєстраційний номер [NUMBER] та рухався в напрямку м. Івано-Франківська дорогою державного значення Н-10 сполученням Стрий-Чернівці, між населеними пунктами с. Вістова та с.Боднарів, Калуського району, будучи відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, учасником дорожнього руху, грубо порушив вимоги указаних Правил дорожнього руху. В цей час по зустрічній смузі дороги рухався автомобіль марки «HYUDAI TACSON», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Peugeot", реєстраційний номер [NUMBER] , проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «HYUDAI TACSON», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві власності і яким керував [PERSON] .. При цьому своїми діями відповідач порушив пункти 1.2, 2.3 «б», 11.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), а саме: п. 1.2 - в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів; п. 2.3 «б» - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 11.4 - на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги. Під час руху автомобілем відповідач проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, яка склалася в цей час на даній ділянці дороги, виїхавши на смугу зустрічного руху, не врахувавши те, що назустріч рухався автомобіль марки «HYUDAI TACSON», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням позивача, допустив зіткнення свого автомобіля з указаним автомобілем «HYUDAI TACSON». Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткнення з автомобілем «HYUDAI TACSON», пасажир автомобіля «Peugeot", реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення, у вигляді закритого перелому середньої третини правої ключиці із зміщенням уламків, закритого перелому кісток тазу з помірним зміщенням відламків, рани в ділянці голови. При цьому указані наслідки настали у результаті порушення наведених Правил дорожнього руху відповідачем - водієм [PERSON] та знаходяться у прямому причинному зв`язку з ними. За даним фактом 27.01.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості № 12019090170000105 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.05.2019, яка набула законної сили 14.05.2019, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.(а.с. 83-85). Відповідно до договору купівлі - продажу автомобіля № БІФ000365-63882019 від 17.01.2019 року , кредитного договору № 22019/2019 від 18.01.2019 р. та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 18.01.2019 р. позивачу [PERSON] належить автомобіль марки «HYUDAI TACSON», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.12-27). 27.06.2019 року експертом оцінювачем [PERSON] за заявою [PERSON] складено звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу за № 83/1,відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого позивачу в результаті пошкодження його транспортного засобу - автомобіля марки «HYUDAI TACSON», реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 08.03.2019, при нульовому коефіцієнті фізичного зносу складників та автомобіля, становить 528 394 грн. 28 коп. (а.с.40-82). Згідно копії рахунку-фактури №83/1 від 24.06.2019 , вартість проведення експертизи про визначення вартості матеріального збитку становить 2500 грн. (а.с.38-39) На виконання договору добровільного страхування наземного транспорту №06/19-Тз/ІФ від 18.01.2019, СК «Арсенал Страхування» позивачу виплачено страхове відшкодування в сумі 385 129 грн. 04 грн.(а.с.37), у зв`язку з чим відповідачем не відшкодовано матеріальні збитки завдані ДТП втратою товарної вартості автомобіля в сумі 143 265 грн. 24 коп. (528 394, 28 грн. - 385 129,04 грн.) Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди спричиненої відповідачем, [PERSON] завдано також матеріальну шкоду пов`язану з придбанням та оформленням нового автомобіля марки «HYUDAI TACSON», реєстраційний номер [NUMBER] , на загальну суму 164083,26 грн., оскільки у результаті дорожньо-транспортної пригоди знищено новий автомобіль, який придбаний ним всього за 10 днів до ДТП - 17 січня 2019 року, згідно договору купівлі-продажу автомобіля № БІФ000365-63882019 від 17.01.2019 року (а.с.12-16.) Зокрема, спричинені [PERSON] збитки, пов`язані з придбанням та оформленням автомобіля марки «HYUDAI TACSON», реєстраційний номер [NUMBER] становлять: в сумі 31 754, 66 грн. - витрати на реєстрацію автомобіля та збір під час набуття права власності на автомобіль у Регіональному сервісному центрі МВС в Івано-Франківській області ( а.с.36); в сумі 63 631,00 грн. - страховий платіж за перший рік дії договору добровільного страхування наземного транспорту №06/19-Тз/ІФ від 18 січня 2019 року, укладеного з СК «Арсенал Страхування» (а.с. 17-22,31); в сумі 37 430,00 грн. - безумовна франшиза, яка згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 06/19-Тз/ІФ від 18.01.2019 не підлягає поверненню в розмірі 5% від страхової суми; в сумі 29767,60 грн. - проценти за користування кредитом згідо виписки по особовим рахункам з 18.01.2019 р. по 10.03.2020 р. ; в сумі 1500 грн. - витрати пов`язані безпосередньо з ДТП (транспортування транспортного засобу згідно квитанції №10 від 06.03.2019 р. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Щодо майнової шкоди, то за своєю правовою природою зобов`язання з відшкодування шкоди, завданої ДТП є деліктним зобов`язанням. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, у якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Аналіз положень ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України свідчить про встановлення в цивільному праві України змішаної системи деліктів, до якої входить: по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода (в т.ч. моральна), завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб`єктами, у спеціальний спосіб тощо). Правило генерального делікту закріплено у ст. 1166 ЦК України стосовно майнової шкоди та у ст. 1167 ЦК України стосовно моральної шкоди. Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача. За правилом генерального делікту відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача. Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним. Потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди. Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 (далі - Постанова), передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні керуватися положеннями ст. 1166, 1187 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Виходячи зі змісту п. 4 вищезазначеної Постанови, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до п. 11 вищевказаної Постанови, зазначено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи. З моменту, коли сталася ДТП у позивача виникло право вимоги до безпосереднього заподіювача шкоди. Аналогічні правові позиції висловлені колегіями суддів Верховного Суду України у постановах від 11.11.2015 року по справі №6-309цс15 та від 14.09.2016 року по справі №6-725цс16, відповідно до яких зазначено, що право вимоги як до безпосереднього заподіювача шкоди виникає з моменту, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль позивача і йому завдано шкоди. В судовому засіданні, на підставі досліджених письмових доказів, позивачем [PERSON] доведено факт, розмір та вину відповідача [PERSON] у спричиненні позивачу як власнику автомобіля матеріальної шкоди в розмірі 307 348 гривень 50 копійок внаслідок ДТП, що сталося 27.01.2019 року, яка підлягає стягненню з відповідача. Стосовно позовної вимоги про стягнення моральної шкоди судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини. Тобто, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. У ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких - і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Таким чином, ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачає підстави відшкодування моральної шкоди незалежно від вини заподіювача, проте не змінює відповідальну за відшкодування моральної шкоди особу, якою за змістом ст. 1167 ЦК України залишається особа, яка безпосередньо завдала моральну шкоду, а саме - винний водій. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 (Постанова), передбачено, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до абз. 2 п.5 Постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Пункт 9 Постанови вказує на те, що при визначенні судом розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Враховуючи те, що в судовому засіданні, на підставі досліджених доказів, встановлено причинно-наслідковий зв`язок між неправомірною діяльністю [PERSON] та шкодою, заподіяною позивачу, суд приходить до висновку, що обов`язок відшкодовувати моральну шкоду слід покласти саме на відповідача. Визначаючи розмір завданої шкоди, виходячи із роз`яснень п.9 вказаної вище Постанови,розмір відшкодування моральної(немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, затрати часу та прикладання додаткових зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану. Враховуючи, що внаслідок неправомірних дій відповідача, позивач зазнав моральної шкоди, яка полягає у знищенні належного йому автомобіля, що потягло за собою зміни у його життєвих і виробничих стосунках, неможливості користування автомобілем, затраті часу та додаткових зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, задовольняє позовну вимогу про стягнення моральної шкоди частково та стягує її на користь позивача з відповідача у розмірі 5000,00 грн. . Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів,експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. На підтвердження понесення судових витрат позивач надав квитанції про сплату судового збору в розмірі 5113,15 грн. (а.с.1,2) та квитанцію про сплату витрат за надання правової допомоги в розмірі 23869,56 грн. Відповідно до ч.1 та ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на задоволення позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за дану позовну вимогу в розмірі 3192,14 грн., а щодо часткового задоволення позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог судовий збір в сумі 384 ,20 грн. (5000грн. (сума задоволених вимог) х 1921грн.(сума судового збору, сплаченого при подачі позову) : 25 000грн. (сума заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди) = 384,20грн.). Щодо вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, то слід зазначити наступне. Як вбачається з розрахунку суми гонорару за надання правничої допомоги та представництво за договором про надання правової допомоги та представництво інтересів №08/2019 від 25.03.2019 р. виконано наступні роботи: консультація клієнта на суму 834,60 грн.,опитування клієнта в сумі 1669,20 грн, вивчення правової позиції, укладення договору на суму 1669,20 грн.,вивчення матеріалів справи на суму 3338,40 грн., збір доказів по справі на суму 3338,40 грн. , підготовка позовної заяви на суму 8346 грн., участь в судових засіданнях 3 год. на суму 5007,60 грн.. З урахуванням складності справи, часом витраченим адвокатом на виконання робіт, обсягом наданих послуг,аналізуючи надані докази суд вважає можливим частково задовольнити вимогу позивача про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 12000,00 грн. Також на підставі ст. 139 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на проведення оцінки матеріальної шкоди в розмірі 2500 гривень 00 копійок, оскільки вказана оцінка проведена експертом на замовлення позивача і оплачена останнім. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити частково. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial