Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину. Позивачка обґрунтовує свої проявні вимоги тим,що з 17.09.2005 року по 03.05.2012 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі. Під час шлюбу у них народився син, [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу 03.05.2012 року їх спільний син, [PERSON] , [INFO] залишився проживати з нею та знаходиться на її утриманні. Крім того, цим же рішенням Іванківського районного суду від 03.05.2012 року на її користь,на утримання сина [PERSON] , [INFO] з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На даний час їх син потребує більшого догляду та матеріальних коштів,так як збільшилися витрати на забезпечення одягом,на харчування,витрати на оздоровлення та лікування тощо. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України,розмір аліментів,визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками,може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану,погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках,передбачених цим кодексом. Їй відомо,що відповідач офіційно працює, його матеріальний стан стабільно високий:він займає посаду директора ТОВ »Нестле Україна». Позивачка, за уточненими позовними вимогами, просить стягувати з відповідача на утримання їх спільного сина, [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі ј частини заробітку(доходів)відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Припинити стягнення з відповідача аліментів, які проводилися за рішенням Іванківського районного суду від 03.05.2012 року. В судовому засіданні представник позивачки за дорученням(адвокат Семак А.Я.) позов підтримав з наведених у позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив,що дійсно від працює в ТОВ`Нестле Україна»,але не директором,як стверджує позивачка. Сама ж позивачка дозволяє собі і своєму співмешканцю не працювати,в той час,як хоче,щоб він платив на утримання сина аліменти у більшому розмірі. Він згодний платити один прожитковий мінімум,а з вимогами позивачки не згодний. У нього також цивільна дружина і син,яких він повинен утримувати. Просить в задоволенні позову відмовити. Вислухавши представника позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов наступного. З копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] слідує,що [PERSON] народився [INFO] . Його батьком є: [PERSON] ; мати - [PERSON] . З копії рішення Іванківського районного суду від -3 травня 2012 року (Справа 32-125/12) слідує,що шлюб між [PERSON] та [PERSON] ,зареєстрований 17 вересня 2005 року Відділом РАЦС Іванківського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №84,-розірвати. Дитину: [PERSON] , [INFO] ,- залишити на вихованні матері до його повноліття. Стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно ст. 121 Сімейного кодексу України(далі-СК України), права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Отже,дитина [PERSON] , [INFO] -є малолітнім. Його батьком є відповідач,що останнім не оспорюється. Мати малолітнього [PERSON] - позивачка [PERSON] . Відповідно до ст. 141 СК України, «мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 2. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу». З Довідки Ладижицької сільської ради від 08.05.2019 року,виданої [PERSON] , слідує,що її син, [PERSON] ,2007 р.н. проживає разом з нею в [ADDRESS] і знаходиться на її утриманні. З Довідки Ладижицької сільської ради від 08.05.2019 року Про склад сім`ї [PERSON] ,яка проживає в [ADDRESS] наступний: [PERSON] -мати; [PERSON] , [INFO] ,син. З Довідки ТЦ`[INFO]» від 12.06.19р.(без печатки і штампа) слідує,що [PERSON] дійсно працює в ТЦ`[INFO]`СПД ФО [PERSON] 0 06 травня 2019 року і її заробітна плата за травень становить: 4 000 грн.(а.с.12.). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З матеріалів справи слідує, що батьки: [PERSON] та [PERSON] не домовилися про спосіб утримання сина, [PERSON] , [INFO] ,а тому [PERSON] за рішенням суду від 03.05.2012 р. сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а отже, позивачка вправі звернутися в суд з таким позовом. Позивачка стверджує,що відповідач офіційно працює, має стабільно високий заробіток, і мінімальний розмір аліментів,який відповідач сплачує на дитину,на даний час не достатній,так як дитина росте, хворіє, а також подорожчало життя: продукти,комунальні послуги,- на утримання сина не вистачає тих коштів,які відповідач сплачує,а останній має можливість сплачувати на утримання сина [PERSON] аліменти у більшому розмірі. Відповідно до ст. 182 СК України, « при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. 3. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати». З Довідки Національної дитячої Спеціалізованої лікарні «ОХМАТДИТ» від 01.11.2013 року слідує,що [PERSON] , 6 років має діагноз:Алергічний ренит. Фактор ризику по бронхіальній астмі(а.с. 42). З довідки Іванківської ЦРЛ від 12.06.2019 р. слідує,що [PERSON] [INFO] , який проживає в [ADDRESS] знаходиться на обліку як часто хворіючий на ГРЗ,ВСД по змішаному типу,ожиріння ІІ ст.,порушення осанки.(а.с.43) З Акту про фактичне проживання від 10.12.2019 року,складеного депутатом Димерської сільської ради Зарицьким Г.А. слідує,що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] без реєстрації проживають по [ADDRESS] .(а.с. 62) З Акту про склад сім`ї відповідача від 10.12. 2019 року не вказано які родинні відносини мають особи,що разом мешкають у вказаному житлі,однак,з копії Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] слідує,що [PERSON] , народився [INFO] . Його батьком є- [PERSON] ;мати- [PERSON] . Отже, відповідач [PERSON] має двох малолітніх дітей, яких, згідно ст.180 СК України, він зобов`язаний утримувати, і дану обставину суд має врахувати при ухваленні рішення. Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, у своєму відзиві та в судовому засіданні, посилався на те,що він має дружину та сина,яких має утримувати. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом,однак, відповідач не надав суду доказів,що має інших осіб, яких по закону він повинен утримувати, а також документи про їх доходи(заробітну плату,пенсію, інші соціальні виплати, рухоме та нерухоме майно тощо), а отже, даний аргумент суд не приймає до уваги. Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані,зокрема: 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; Відповідно до.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами;зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідач надав суду довідку від 03.03.2020 №46 про те,що він працює провідним фахівцем з продажу в ТОВ`Нестле Україна» з 01.12. 2017 року. Оклад працівника складає 17 644,00 грн. Довідка підписана фахівцем відділу управління персоналом. Так,відповідно до ст. 49 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Форма довідки про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) затверджена Порядком обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням (далі - Порядок), який затверджений постановою КМУ від 26.09.2001 № 1266 (в редакції постанови КМУ від 26.06.2015 № 439). Довідка про заробітну плату підписується керівником установи, головним бухгалтером та скріплюється печаткою. Отже, довідка не відповідає вимогам ст.49 КЗпроП про розмір заробітної плати, оскільки у ній не вказано розмір заробітної плати відповідача, а лише оклад,не підписана особами,які мають видавати такі довідки,однак скріплена пе5чаткою підприємства та підтверджує,що відповідач офіційно працевлаштований та має стабільну заробітну плату. Відповідно до ч.1ст. 183 СК України,частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка просить стягувати з відповідача на утримання сина [PERSON] . [INFO] аліменти в розмірі ј частини доходів відповідача,але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Узагальнюючи раніше викладене, суд враховує стан здоров`я позивача, відповідача, наявність у відповідача малолітнього сина, [PERSON] ,2013 р.н.,те,що відповідач офіційно працевлаштований, і вважає,що позов підлягає частковому задоволенню, а саме: відповідач має сплачувати на сина [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходів) відповідача,але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку,до виповнення дитиною повноліття,починаючи з дня подання порзову-20 червня 2019 року. В решті позовних вимог,- відмовити. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, ст.4 Закону України`Про судовий збір», стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 480 грн.80 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 121,122, 141,180,181,182, 183,184,192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial