Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Представник позивачів звернулася до суду з позовом до Тернівської міської ради Дніпропетровської області як представницького органу територіальної громади міста Тернівка Дніпропетровської області про встановлення факту належності домоволодіння і земельної ділянки та визнання права власності на майно в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] померла [INFO] року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами та земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS], в якому спадкодавець постійно мешкала та була зареєстрована. Вартість вказаного будинку становить 135 тис. грн., вартість земельної ділянки становить 31 тис.361 грн. 19 коп. За життя [PERSON] будь-якого заповіту не склала. Позивач [PERSON], як син [PERSON] є спадкоємцем першої черги. Позивач [PERSON] є онукою [PERSON], але у зв"язку з тим, що [PERSON], який помер [INFO] року, був сином [PERSON] та батьком [PERSON], то [PERSON] повинна успадкувати ту частину спадщини, яка належала б за законом її батькові [PERSON], якщо він би був живий на час відкриття спадщини. Позивачі звернулись до державного нотаріусу Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області у встановлений законом строк для прийняття спадщини, але постановою від 11 листопада 2013 року держаний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] в зв"язку з тим, що у спадкодавця відсутні документи про належність цього майна спадкодавцеві, а у спадкоємців відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. У зв'язку з цим, позивачі змушені звернутись до суду і просити суд встановити факт належності на праві особистої власності [PERSON] житлового будинку за [ADDRESS] загальною площею 127,1 кв.м., житловою площею 59,3 кв.м. а також земельної ділянки площею 0,1629 га, розташованої за вищевказаною адресою, яка була надана для будівництва та обслуговування житлового будинку у розмірі 0,100 га, та для ведення особистого підсобного господарства у розмірі 0,0629 га., а також визнати за [PERSON] та [PERSON], кожним окремо, право власності на 1/2 частку житлового будинку за [ADDRESS] загальною площею 127,1 кв.м., житловою площею 59,3 кв.м. та всі наявні господарські споруди, а також на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1629 га, розташованої за вищевказаною адресою, яка була надана для будівництва та обслуговування житлового будинку у розмірі 0,100 га та для ведення особистого підсобного господарства у розмірі 0,0629 га. В судовому засіданні представник позивачів за довіреностями та представник позивача позов підтримали в повному обсязі. При цьому представник позивача пояснила, що державним нотаріусом було винесено постанови про відмову в видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] з причини відсутності документів про належність цього майна спадкодавцеві, а також відсутності у спадкоємців правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Тому, у зв"язку з тим, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги, а [PERSON] є спадкоємцем за правом представлення після спадкоємця першої черги та вчасно звернулися до нотаріальної контори, але свідоцтва про право на спадщину не отримали з об"єктивних причин, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Тернівської міської ради Дніпропетровської області надала до суду письмову заяву, згідно якої проти позовних вимог не заперечувала та просила розглядати справу за відсутності представника відповідача. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів за довіреностями та представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Ст.4 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 1217 ЦК України закріплено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель переходить право власності земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених ст.1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України закріплено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст.131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. В судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис № 268 від 29 серпня 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 29 серпня 2012 року Тернівським міським управлінням юстиції в Дніпропетровській області (а.с.10). Спадкоємець першої черги після її смерті [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER], виданого 23 грудня 2005 року ОЗАГС Домодєдовського району Головного Управляння ЗАГС Московської області, був сином [PERSON] та батьком [PERSON] ( а.с.13, 16). Таким чином в судовому засіданні підтверджено доказами, що позивач [PERSON] є рідною донькою [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача ( а.с.16). Позивач [PERSON] є рідним сином спадкодавця [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача ( а.с.17). [PERSON] була власницею домоволодіння [ADDRESS], так як набула право власності на цей будинок згідно договору дарування від 30.11.2004 року, що підтверджується копією договору дарування, копіями витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та технічного паспорту ( а.с.18-21). Земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] площею 0,1629 га, яка була надана для будівництва та обслуговування житлового будинку у розмірі 0,100 га, та для ведення особистого підсобного господарства у розмірі 0,0629 га., належала на праві власності [PERSON], що підтверджується копією державного акту про право приватної власності на землю (а.с.23-25). При цьому [PERSON], як власниця будинку за адресою: [ADDRESS], за життя не встигла зареєструвати належним чином право власності на земельну ділянку. Позивачі після смерті спадкодавця [PERSON] своєчасно звернулися до державного нотаріуса Тернівської нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини - права власності на вищезазначені будинок та земельну ділянку, але постановами від 11 та 19 листопада 2013 року у вчиненні нотаріальних дій та видачі відповідних свідоцтв про право на спадщину за законом їм було відмовлено в зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві, а також через відсутність у спадкоємців правовстановлюючих документів на земельну ділянку ( а.с.11-12). Таким чином, спадкоємці не мають можливості отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначені вище будинок та земельну ділянку. Як вказувалося вище, за результатом аналізу досліджених доказів, судом в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], як власник домоволодіння по будинку [ADDRESS] володіла, користувалася земельною ділянкою для обслуговування належного їй на праві власності житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями, але не встигла зареєструвати право власності на вище вказану земельну ділянку через те, що померла. Відсутність Державного акту про право власності на вище вказану земельну ділянку на ім'я померлої [PERSON] унеможливлює прийняття позивачами спадщини в загальному порядку шляхом видачі нотаріусом свідоцтв про право на спадщину в порядку спадкування за законом, чим порушується право позивачів, як спадкоємців за законом. У зв"язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обгунтованими, тому підлягають задоволенню в повному обсязі, та необхідно встановити факт належності на праві особистої власності [PERSON] житлового будинку за [ADDRESS] під літерою А загальною площею 127,1 кв.м., житловою площею 59,3 кв.м. сіни літ.а, ганку, підвалу - п/пд. А, сараю Б; погріба - пдБ, сараю-В, сараю - Г, гаража - Д, огорожі 1-5, мостіння під літерою - І - ІІ, а також земельної ділянки площею 0,1629 га, розташованої за вищевказаною адресою, яка була надана для будівництва та обслуговування житлового будинку у розмірі 0,100 га, та для ведення особистого підсобного господарства у розмірі 0,0629 га. Крім того необхідно визнати за [PERSON] та [PERSON] кожним окремо право власності на 1/2 частку житлового будинку за [ADDRESS] під літерою А загальною площею 127,1 кв.м., житловою площею 59,3 кв.м. сіни літ.а, ганку, підвалу - п/пд. А, сараю Б; погріба - пдБ, сараю-В, сараю - Г, гаража - Д, огорожі 1-5, мостіння під літерою - І - ІІ, а також на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1629 га, розташованої за вищевказаною адресою, яка була надана для будівництва та обслуговування житлового будинку у розмірі 0,100 га, та для ведення особистого підсобного господарства у розмірі 0,0629 га. У зв'язку з тим, що представники позивачів відмовилися від стягнення з відповідача на користь позивачів судових витрат по справі, суд покладає у даному випадку судові витрати на позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved