Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] 30 липня 2020 року подала до суду позовну заяву, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 30 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за № 12754, про звернення стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» в погашення заборгованості за кредитним договором № 2001338229202 від 24.06.2019 року у розмірі 14 170, 97 грн. Ухвалою суду від 31.07.2020 позовна заява залишена без руху, позивачці надано строк для усунення недоліків. 04 серпня 2020 року до суду подано заяву на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, недоліки усунуто. Ухвалою суду від 10 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалась на те, що про вчинення вказаного виконавчого напису дізналась наприкінці червня 2020 року, коли отримала від приватного виконавця постанову про відкриття виконавчого провадження. При зверненні до приватного виконавця їй стало відомо, що Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» пред`явило виконавчий напис про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором за період з 30.07.2019 року по 20.02.2020 у розмірі 14170, 97 грн. Жодних кредитів в банках та інших фінансових установах вона не оформлювала. Їй стало відомо що в період часу з 18.06.2019 року по 04.07.2019 року невідомі особи шахрайським шляхом, з використанням підроблених документів, оформили на неї кредити у різних фінансових установах. У зв`язку з цим, 06.07.2020 року вона подала заяву про злочин до Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області. 06.07.2020 року її заява була внесена до ЄРДР за №12020220510001405 та розпочато досудове розслідування у формі досудового слідства. Станом на теперішній час досудове слідство триває. Вважає, що виконавчий напис винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушеннями положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» , п.п. 3.2, 3.5 п.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Також, нотаріусом при вчиненні вищевказаного виконавчого напису не було звернуто увагу на те, що відсутній підписаний нею кредитний договір. Наведене свідчить про відсутність ознаки безспірності заборгованості. Ухвалою суду від 02 листопада 2020 року за клопотанням представника позивачки постановлено витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. документи, які стали підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису. 04 грудня 2020 року представник позивачки [PERSON] подала письмові пояснення, в яких зазначила, що підстави для здійснення виконавчого напису відсутні, оскільки безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів отаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. Отже, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. На сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Як вбачається з копій документів, наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. суду в них відсутній нотаріально посвідчений договір, укладений між позивачем та відповідачем. Надані відповідачем приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Харі Н.С. заява про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, виписка з рахунку [PERSON] не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру заборгованості, оскільки відповідач не укладав з позивачем кредитний договір з дотриманням передбаченої законом форми. Окрім того, неможливо також встановити з копій документів, наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. до суду період, за який виникла у позивача заборгованість перед відповідачем, яким чином відповідач розрахував суму заборгованості, коли та яким чином було отримано позивачем грошові кошти від відповідача. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримала, пославшись на викладені обставини. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що у неї проживали особи з окупованої території, та її паспорт був використаний без її відому шахрайським шляхом для оформлення кредитних договорів. Вона кредитні договори не підписувала, кредитних коштів не отримувала, про що повідомила банк. Представник відповідача - АТ «Перший Український міжнародний банк» про дату та час слухання справи сповіщений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав суду копії Пропозиції укласти договір карткового рахунку (оферти), Загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, підписаних представником банка та [PERSON] , від 17.04.2013, довіреності представника АТ «ПУМБ». Відзив на позов не надав. 3-я особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про час розгляду справи повідомлена належним чином, подала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі. 3-я особа - приватний виконавець виконавчого округу м.Київ Клітченко Оксана Анатоліївна в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності нез`явившихся осіб. Вислухавши позивачку, її представника позивача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 03 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною на підставі заяви представника Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» № 839 від 02.04.2020 Височина Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 12754, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» в погашення заборгованості за кредитним договором № 2001338229202 від 24.06.2019 за період з 30.07.2019 по 20.02.2020 у розмірі 13 920 грн. 97 коп., у тому числі: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 2 100 грн. 00 коп., простроченої заборгованості за комісією - 300, 00 грн., простроченої заборгованості за процентами - 3 094 грн. 39 коп., строкової заборгованості за сумою кредиту - 7 900 грн, строкової заборгованості за комісією 0 0 грн, строкової заборгованості за процентами- 526 грн. 58 коп. Крім того, з [PERSON] підлягає стягненню на користь стягувача плата у розмірі 250, 00 грн. , яку стягнуто зі стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ ««Перший Український міжнародний банк» за вказаним виконавчим написом, складає 14 170 грн. 97 коп. Позивачка звернулась до правоохоронних органів з заявою про те, що в період часу з 18.06.2019 року по 04.07.2019 року невідомі особи шахрайським шляхом, з використанням підроблених документів, оформили на неї кредити у різних фінансових установах, у тому числі в ПАТ «ПУМАБ». Відомості про вказане кримінальне правопорушення за заявою [PERSON] за правовою кваліфікацією - ч. 2 ст. 190 КК України внесено Холодногірським ВП ГУНП в Харківській області до ЄРДР №12020220510001405 від 06.07.2020, що підтверджено Витягом з ЄРДР. Досудове слідство триває, позивачка визнана потерпілою у даному кримінальному провадженні. 17 листопада 2020 року від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. на виконання ухвали суду про витребування документів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису, надійшли до суду такі документи: копія вказаного виконавчого напису; витягу з реєстру щодо державної реєстрації юридичної особи - АТ Перший Український міжнародний банк», статуту цього банку; витягу з наказу від 24.07.2015 щодо представника [PERSON] ; довіреності вказаній особі від 11.04.2018, інформаційні довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, Повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей (перевірка дійсності довіреності); паспорту представника банку [PERSON] , заяви про вчинення виконавчого напису № 839 від 02.04.2020; виписки з рахунку [PERSON] за кредитним договором № 2001338229202, заяву [PERSON] про прийняття публічної пропозиції банку укласти договір комплексного банківського обслуговування, укладений [PERSON] та представником банку від 24.06.2019., письмової вимоги АТ «ПУМБ» № 1282 від 20.02.2020 на адресу [PERSON] про виконання зобов`язань та погашення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 13 920 грн. 97 коп. в строк до 27.02.2020, Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок»), Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься в Главі 14 Закону та Главі 16 розділу II Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - «Перелік»), Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: -якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; -за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Отже, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Як вбачається з копій документів, наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. суду в них відсутній нотаріально посвідчений договір, укладений між позивачкою та відповідачем. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ПК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Надана відповідачем приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Харі Н.С. Заява про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, виписка з рахунку [PERSON] не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру заборгованості, оскільки відповідач не укладав з позивачкою кредитний договір з дотриманням передбаченої законом форми. Надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису документи не відображають даних рахунку позивачки, не містять даних щодо дати та суми отримання кредитних грошових коштів та їх погашення, не зазначено період заборгованості, детальний розрахунок заборгованості. Отже, відсутні дані про безспірність заборгованості та її розмір. Крім того, всупереч наведеним положенням приватному нотаріусу банком не було надано доказів відправлення на адресу позивачки письмової вимоги про погашення заборгованості. Не надано такого документа і суду. За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, судом встановлено, що даних щодо наявності безспірної заборгованості позивачки перед банком та доказів вручення позивачці вимоги про усунення порушень та сплату заборгованості приватному нотаріусу не було надано, а тому правові підстави для вчинення вказаного виконавчого напису у приватного нотаріуса були відсутні. Враховуючи наведене, наявні правові підстави для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн., оскільки позивачка від сплати судового збору звільнена.

Outcome: approved