Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

Представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № К3Н1АW23460142 від 31.07.2007 року в розмірі 74 360,15 доларів США, що за курсом НБУ складає 1 856 772,95 грн. та судовий збір, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач уклавши з АТ КБ «Приватбанк» вказаний кредитний договір, отримав кредит у розмірі 11 953,02 доларів США терміном до 30.07.2012 року зі сплатою відсотків за користування. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 22.10.2019 року становить 74 360,15 доларів США, яка складається з наступного: 8 617,20 доларів США - заборгованість за тілом кредиту; 9 551,53 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 958,05 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 55 233,37 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Ухвалою суду від 09.01.2020 року суддею Марко Я.Р. у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 01.02.2021 року суддею Коваль О.А. прийнято позовну заяву до свого розгляду у зв`язку з закінченням терміну повноважень судді Марко Я.Р. В судове засідання сторони не з"явилися, хоча про розгляд справи поідомлялися належним чином у спосіб передбачений ЦПК України. Від позивача є письмова заява про розгляд справи без участі його представника. Відповідач до суду відзив не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31.07.2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № К3Н1АW23460142, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 11953,02 доларів США на купівлю автомобіля (споживчі цілі) терміном до 30.07.2012 року зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,67% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,23% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п. 6.2 даного договору. Встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.2.2 кредитного договору № К3Н1АW23460142 позичальник зобов`язується сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до п.п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 3.1, 3.2, 7.1, 7.4 цього договору. Повну оплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Відповідно до п. 2.2.3, п. 2.2.4 кредитного договору № К3Н1АW23460142 позичальник зобов`язується сплатити банку винагороду згідно з п.п. 3.7, 6.2.7 цього договору, погашення кредиту виконати в порядку, сумах і в терміни, передбачені п. 2.3.3 та 7.1 цього договору. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно зі ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 1049 ЦК України зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 вказаної статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики. Отже, вимоги позивача в частині заборгованості по тілу кредиту та відсоткам є обґрунтованими та підтверджуються зібраними по справі доказами. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин які мають істотне значення. Враховуючи, що розмір нарахованої пені - 55 233,37 доларів США значно перевищує розмір кредитної заборгованості, суд вважає необхідним на підставі ч.3 ст. 551 ЦК України зменшити її розмір до 1 000 доларів США. Щодо позовних вимог в частині стягнення 958,05 доларів США заборгованості по комісії за користування кредитом, то такі задоволенню не підлягають. Статтею 1 п.17 Закону України «Про захист прав споживачів`визначено, що послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Враховуючи викладене вище та те, що заявлена позивачем до стягнення з відповідача комісія не відповідіє вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки такі послуги не є послугою у визначенні вказаного Закону, тому позовні вимоги в частині стягнення комісії задоволенню не підлягають, оскільки така вимога не має належного обгрунтування та не доведена належними та допустимими доказами. Таким чином, вимоги Позивача до Відповідача є обґрунтованими та підтверджуються зібраними по справі доказами, а тому підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість на користь позивача в розмірі 19 168. 73 доларів США, що складається з наступного: 8 617,20 доларів США - заборгованість за тілом кредиту; 9 551,53 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1 000 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру судових витрат

Outcome: partial