overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, який був укладений між нею та відповідачем - 30.03.1991 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського району м. Харкова, актовий запис № 272. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 30.03.1991 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON], яка вже досягла повноліття. Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям було відсутнє взаєморозуміння, так як вони мають різні характери та погляди на життя та на розв"язання сімейних та побутових проблемах. Тривалий час подружжя проживає окремо та дружніх зв»язків не підтримують. Примирення між ними неможливе. В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, а також зазначила, що незаперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 30.03.1991 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського району м. Харкова, актовий запис № 272. Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами, сім'я розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини припинені, примирення між ними не можливе. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], про визнання його таким, що втратив право на користування будинком № 74 по вул. Незалежності в м. Гайвороні Кіровоградської області. Позов мотивовано тим, що відповідно до договору дарування житлового будинку [PERSON], отримала у власність від [PERSON], будинок за вказаною адресою. Відповідач зареєстрований в будинку але в ньому не проживає, так як має іншу сім?ю та інше житло. В зв'язку з тим, що позивач не може вільно розпоряджатися вказаним будинком через реєстрацію в ньому відповідача вона змушена звертатися до суду. Позивач у судове засідання не з?явилась. Надіслала до суду заяву в якій просить суд справу заслухати в її відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з"явився. Надіслав до суду заяву в якій просить суд справу заслухати в його відсутності, позов визнає повністю. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником будинку №74 по вул. Незалежності в м. Гайвороні Кіровоградської області. В даному будинку зареєстрований, але не проживає [PERSON] Згідно ст. 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, [PERSON] як власник будинку має право вимагати усунення перешкод в праві користування своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], про визнання його таким, що втратив право на користування квартирою №1 в будинку № 9 по вул. Гайворонській в м. Гайвороні Кіровоградської області. Позов мотивовано тим, що [PERSON], проживав в квартирі за вказаною адресою, яка належить [PERSON], на праві власності. Відповідач зареєстрований в квартирі, але з травня 2015 року в ній не проживає. В зв'язку з тим, що позивач не може вільно розпоряджатися вказаною квартирою через реєстрацію в ній відповідача вона змушена звертатися до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Пояснень чи заперечень на позов суду не надав. Свідки [PERSON], та [PERSON], в судовому засіданні пояснили, що вони знають відповідача, який з травня 2015 року не проживає за вказаною адресою. Вислухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі зареєстрований, але не проживає [PERSON] Згідно ст. 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, [PERSON] як власник квартири має право вимагати усунення перешкод в праві користування своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.03.2017 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу квартири №[ADDRESS]. Відповідно п.7 вказаного договору купівлі-продажу квартири, відповідач зобов'язується знятися з реєстраційного обліку місця проживання з цієї квартири (виписатися) в строк до 23.04.2017 року. До цього часу вищевказаного обов'язку відповідачем виконано не було. Відповідач по сьогоднішній день зареєстрований у вищезазначеній квартирі, і добровільно з реєстрації не знявся. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої просять справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. В судове засідання відповідач не з'явився, повідомлявся належним чином про дату і місце судового засідання, причина неявки до суду не відома, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. В судове засідання представник третьої особи не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, покладається на розсуд суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 23 березня 2017 року [PERSON] купила квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] у [PERSON] (а.с.7-9). Відповідно до п.7 договору купівлі-продажу [PERSON] зобов'язався знятися з реєстраційного обліку місця проживання з цієї квартири в строк до 23.04.2017 року (а.с.8). [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Таким чином, факт реєстрації відповідача у квартирі сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивача у користуванні власністю, а вимога обґрунтована й підлягає задоволенню. Відповідно до ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Центр надання адміністративних послуг виконкому Южненської міської ради необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, вказуючи, що сплачуваних аліментів не вистачає на утримання дитини. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.11.2004 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 250 грн. на утримання сина [PERSON].( [PERSON]). Аліменти, які сплачує позивач не вистачає на утримання дитини, на витрати, що повязані з тим, щор дитина займається спортом. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів не може бути менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось з них. Проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що враховуючи майнове становище одержувача аліментів, розмір аліментів на користь відповідачки підлягає збільшенню до 1200 гривень щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 22 травня 1987 року між ними був укладений шлюб, який зареєстрований міск.відділом ЗАГС м.Прилуки Чернігівської області. Від подружнього життя сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], неповнолітніх дітей не мають. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з 2012 року і на примирення позивач не згодна. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливими і суперечить інтересам позивача, тому остання і просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з»явилася, проте згідно заяви просила справу розглядати без її участі. Заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання. У зв'язку з цим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЕЛ №258015 від 22 травня 1987 року, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Бурмистрова) зареєстрований міськ. відділом ЗАГС м.Прилуки Чернігівської області 22 травня 1987 року, про що зроблено відповідний запис за №210 (а.с.3). За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та зважаючи на те, що позивач наполягає на розлученні, а відповідач в судове засідання не зявився та від нього не надійшли письмові заперечення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки, позивач в судове засідання не зявилась, ні в позові ні в заяві, поданій до суду не вказала про своє бажання змінити прізвище, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище "Семеренська». Враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 2009 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2291. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачем. На протязі останніх чотирьох років сімейне життя між сторонами почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. [PERSON] вказує, що відповідач влаштовув скандали, та застосовував фізичне насилля, свідком якого була їхня дитина. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила розірвати шлюб, вказала, що спору пророзподіл майна, визначення місця проживання неповнлолітньої дитини між сторонами на разі немає. Позивач не висловила бажання змінювати прізвіще . Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, вказав, що прийматиме участь у вихованні та забезпреченні сина, про майновий спір між сторонами не повідомляв. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 18.09.2009 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2291. ( на а.с. 3). Спільне життя у сторін не склалось через нестерпні відносини, вони не можуть жити разом. Внаслідок чого, подружжя втратило почуття пошани та довіри один до одного, а шлюб існує лише формально. Шлюб існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше збереженя сім"ї суперечитиме інтересам кожного зі сторін. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Виниклі правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21 листопада 1992 року він уклав шлюб з відповідачкою по справі [PERSON] (прізвище до одруження Рукавиця). Шлюб зареєстрований відділом ЗАГС АНД райвиконкому м. Дніпропетровська за № 1001. Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON], [INFO] та неповнолітню [PERSON], [INFO]. З відповідачкою [PERSON], на теперішній час вони проживають окремо. Через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обовязки з ведення спільного господарства та будування міцної родини наше, спільне життя не склалося. Відповідачка влаштовує постійні сварки, що ображає його честь та гідність. При цьому відповідачка не бере участі матеріально в житті сім"ї і весь тягар забезпечення сім''ї лежить на його плечах. Просить розірвати шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], - зареєстрований відділом ЗАГС АНД райвиконкому м. Дніпропетровська за № 1001. До початку судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. До початку судового засідання відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно зясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, приходить до наступного. 21 листопада 1992 року відділом ЗАГС Амур-Нижньодніпровського райвиконкому м. Дніпропетровська зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Рукавиця) [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 1001, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІV-КИ № 430029 від 21 листопада 1992 року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 082248 від 27 жовтня 2006 року. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, спір про поділ спільного майна зараз відсутній, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами та не оспорюється сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи надані письмові докази, наведені правові норми, врахувавши позиції сторін, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню як обґрунтовані та підтверджені належними доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що вони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 15 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський реєстраційної служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції у Волинській області, про що зроблено актовий запис №50. Від спільного подружнього життя у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим через сварки, непорозуміння. Шлюбні відносини на даний час припинились. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою суду від 22 грудня 2014 року [PERSON] та [PERSON] надано строк для примирення тривалістю один місць. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій зазначає що позовні вимоги підтримує повністю та просить проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд неповідомив. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з'явились, тому згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З дослідженого судом свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 березня 2014 року. В ході розгляду справи встановлено, що причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, сварки, котрі виникають між подружжям. Сторонам надавався термін для примирення та збереження шлюбу і сім"ї. Однак сторони не примирились, не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, примирюватись не бажають. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли відносини, які не сприяють збереженню їх сім'ї. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки сім'я сторін розпалась і надалі її зберігати недоцільно, а шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у шлюбі з 19 лютого 1993 року. Від шлюбу сторони мають повнолятню доньку [PERSON], [INFO], шлюбні відносини припинили з жовтня 2013 року. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає, вважає, що невідповідність характерів, поглядів на життя породжує постійні сварки та конфлікти та робить спільне проживання неможливим. Збереження та подальше існування шлюбних відносин вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам та інтересам чоловіка. Позивач у судове засідання не з"явилась, надала суду заяву пророзгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити у повному обсязі, просить залишити їй прізвище без змін. Відповідач у судове засідання втретє не з'явився, про поважність причин неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом відправлення смс-повідомлень відповідно до довідок про доставку смс від 06 лютого 2014 року, 19 лютого 2014 року, а також шляхом направлення повістки за місцем роботи відповідача, про що в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази у справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований 19 лютого 1989 року Саксаганським відділом ЗАГС м. Кривого Рогу, актовий запис № 167, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Відшлюбу неповнолітніх дітей не мають. Наразі сторони не підтримують шлюбних відносин і позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ч. 2 ст. 112 СК України ухвалює рішення про розлучення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного та

Outcome: approved