Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS] що підтверджується реєстраційним посвідченням виданого Каховським БТІ від 24.09.1993 року та зареєстрованого в реєстровій книзі №16 за реєстровим №2590 на підставі довідки ЖБК «Труд» від 01.07.1993 року №12. Бувши спадкоємцем за законом, позивач прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, але видати свідоцтво про право власності на спадкове майно державний нотаріус відмовився, в зв'язку з тим, що реєстраційне посвідчення не є правовстановлюючим документам та не відповідає вимогам чинного законодавства. В зв'язку цим позивач в теперішній час не може зареєструвати своє право власності на спадкове майно. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, у адресованій суду заяві просила розглядати справу у свою відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, з не відомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив та заяви про розгляд справи до суду не подав. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди представника позивача, суд, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, окрім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив; ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. П. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Так судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після його смерті залишилась спадщина - 12 частина квартира [ADDRESS]. Бувши спадкоємцем за законом, позивач прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, але видати свідоцтво про право власності на спадкове майно державний нотаріус відмовився, в зв'язку з тим, що реєстраційне посвідчення не є правовстановлюючим документам та не відповідає вимогам чинного законодавства. З урахуванням вказаних обставин, в теперішній час позивач не можє зареєструвати своє право власності на спадкове майно. Згідно реєстраційного посвідчення Каховського БТІ, виданого 24.09.1993 року та зареєстрованого в реєстровій книзі №16 за реєстровим номером 2590 на підставі довідки ЖБУ «Труд» ", квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить померлому [PERSON] За таких обставин, суд вважає можливим позов задовольнити. На підставі ст.ст. 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved