Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Представник позивача Ткаченко Є.О., діючи на підставі довіреності, звернувся до суду в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю СКАДІ РК" (далі-позивач) з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про стягнення боргу за договором поставки № 4003 від 14.09.2017 в розмірі 28 654.62 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на виконання умов вказаного договору поставив відповідачу визначений договором товар, а саме книжкову продукцію та дитячі товари для творчості, навчання та дозвілля на загальну суму 40 201.17 грн. Відповідач здійснила часткову оплату вартості отриманого товару в розмірі 11 546.55 грн., що у свою чергу зумовило заявлену до стягнення заборгованість. Зазначає, що хоча й відбулося припинення відповідачем своєї підприємницької діяльності, проте його зобов'язання за договором поставки не припиняються, а залишаються за ним як за фізичною особою. Просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 28 654.62 грн. та судові витрати в розмірі 1762.00 грн. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 17.08.2018 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач, яка будучи належним чином повідомленою про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, не скористалася своїм правом та не направила до суду відзив на позовну заяву. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється. Дослідивши наявні в справі матеріали, судом встановлені такі фактичні обставини. 14.09.2017 між ТОВ "СКАДІ РК" та фізичною особою підприємцем [PERSON] було укладено договір поставки № 4003 від 14.09.2018, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити і передати у власність покупця товари - книжкову продукцію та дитячі товари для творчості, навчання та дозвілля, а покупець - прийняти й оплатити товар за встановленими цінами на умовах, передбачених цим Договором (п. 1.1 договору). Покупець зобов'язаний оплатити кожну поставлену партію товарів в готівковій формі шляхом передачі коштів безпосередньо постачальнику або безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника в такому порядку: 2 рази на місяць (до 5-го та 20-го числа поточного місяця) відповідно до звітів про продаж товарів, наданих постачальником. (п.4.1 договору). Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018 (п. 12 договору). Як встановлено судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів, на виконання умов даного договору позивач поставив відповідачу книжкову продукцію та дитячі товари для творчості, навчання та дозвілля на загальну суму 40 201.17 грн., що підтверджується видатковою накладною №SKD: 100:4430790 від 21.09.2017 р. на суму 3 132.21 грн., видатковою накладною №SKD: 100:4430791 від 21.09.2017 р. на суму 1 632.42 грн., видатковою накладною №SKD: 100:4465352 від 03.10.2017 р. на суму 21.23 грн., видатковою накладною №SKD: 100:4495659 від 17.10.2017 р. на суму 16 172.82 грн., видатковою накладною №SKD: 100:4496676 від 17.10.2017 р. на суму 13 752.12 грн., видатковою накладною №SKD: 100:4497073 від 17.10.2017 р. на суму 294.48 грн., видатковою накладною №SKD: 100:4497074 від 17.10.2017 р. на суму 566.92 грн., видатковою накладною №SKD: 100:4528922 від 01.11.2017 р., на суму 2 929.65 грн., видатковою накладною №SKD: 100:4528923 від 01.11.2017 р. на суму 1 699.32 грн., які підписані сторонами і що, в свою чергу свідчить про належне виконання позивачем умов договору. Про виконання позивачем своїх зобов'язань за договором поставки свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору щодо поставки визначеного товару. Доказів протилежного сторона відповідача суду не подала. На разі, слід зазначити, що відповідач в порушення взятих на себе за договором зобов'язань, оплату поставленого їй товару належним чином не здійснила, сплативши лише 11 546.55 грн. і про що свідчать наявні в матеріалах справи виписки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 19.10.2017 на суму 948.00 грн., від 01.11.2017 на суму 2 511.91 грн., від 23.11.2017 на суму 3 873.44 грн., від 28.11.2017 на суму 1 228.00 грн., від 06.04.2018 на суму 996.00 грн., від 17.04.2018 на суму 1 693.20 грн., від 18.04.2018 на суму 296.00 грн. Не оплаченим таким чином явдляється товар на загальну суму 28 654,62 грн. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 23.01.2018 фізична особа-підприємець [PERSON] припинила підприємцницьку діяльність. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст. 19 ЦК України, за якими суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 цієї ж норми унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України). Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 ЦК України). Пунктом 4.1 договору сторони визначили, що покупець зобовязаний оплатити кожну поставлену партію товарів в готівковій формі шляхом передачі коштів безпосередньо постачальнику або безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника в такому порядку: 2 рази на місяць (до 5-го та 20-го числа поточного місяця) відповідно до звітів про продаж товарів, наданих постачальником. Доказів того, що між сторонами було визначено інший строк оплати товару, а ніж той, що визначений в п. 4.1 договору суду надано не було. Однак, відповідач, у встановлений договором строк, оплату, отриманого без будь-яких зауважень товару, не здійснив. За приписами частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт поставки позивачем відповідачу узгодженого товару та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати отриманого товару підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не надав доказів сплати заявленої до стягнення суми. Статтею 52 ЦК України передбачено, що фізична особа-підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "СКАДІ РК" про стягнення 28 654.62 грн. є доведеними належними доказами, дослідженими судом, а тому підлягають задоволенню. З приводу підсудності справи суду загальної юрисдикції суд зазначає наступне. З огляду на полодження пункту 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою як її права, так і обов'язки за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою. Аналогічні висновки Верховного Суду містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 та постанові від 18.08.2018 у справі № 320/9471/15-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір за платіжним дорученням № 367476 від 20.07.2018 у розмірі 1762.00 грн. (а.с.1) підлягає стягненню на його користь з відповідача у справі.

Outcome: approved