Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до Каховського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка мотивована тим, що відповідно до заяви № б/н від 22.05.2013 року, згідно до якої отримано кредит 27.09.2013 року у розмірі 300,00 гривень, який в подальшому було збільшено до 44 000,00 гривень. В зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 18.10.2020 року має заборгованість у розмірі 66 521,20 гривень, з яких: 48 042,25 гривень - заборгованість за тілом кредита; в тому числі 0,00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредита; 48 042,25 гривень : заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками; 18 428,95 гривень - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 50,00 гривень - нарахована пеня; 0,00 гривень - нараховано комісії. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань та заборгованості не погашає, в зв`язку з чим, позивач просив стягнути з нього на користь банку вищевказану заборгованість та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату та місце розгляду справи належним чином сповіщена, про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позовну заяву не надходив, що на підставі ст. 280 ЦПК України, дає суду можливість розглянути справу за її відсутністю та винести заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що 22.05.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого Банком кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 20), який в подальшому було збільшено. Договір укладено шляхом заповнення Анкети-заяви про приєднання відповідача до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Відповідач, 27.09.2013 року скористався картою та в період з 2013 року по 2019 рік активно нею користувався, однак заборгованість по кредиту не погашалась, у зв"язку із чим виникла заборгованість у розмірі 66 521,20 гривень ( тіло кредиту) ( а.с. 9-17, 58-69). Відповідно до пункту 1.1.2.1.7 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. З наданого позивачем розрахунку заборгованості слідує, що з моменту укладення договору та отримання кредиту відповідач кошти на його погашення вносив із порушенням строків та не в повному обсязі, що свідчить про порушення ним своїх зобов`язань за договором. Так, станом на 18.10.2020 року має заборгованість у розмірі 66 521,20 гривень, з яких: 48 042,25 гривень - заборгованість за тілом кредита; в тому числі 0,00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредита; 48 042,25 гривень : заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками; 18 428,95 гривень - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 50,00 гривень - нарахована пеня; 0,00 гривень - нараховано комісії. Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за кредитним договором (а. с. 9 - 17 ). Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, що відповідає умовам кредиту та розрахунку. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 66 521,20 гривень та судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 2102,00 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved