Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "Наста" (далі - третя) про стягнення грошового відшкодування. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.08.2014 року дана цивільна справа направлена до Шевченківського районного суду м. Києва за підсудністю. Позовні вимоги, які були уточнені в ході розгляду справи, обґрунтовані тим, що 20.07.2013 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) автомобіль "Ніссан", державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві приватної власності позивачу, зазнав технічних пошкоджень. Винною особою в даному ДТП визнано відповідача, згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 15.07.2013 року., відповідальність якої була застрахована у третьої особи. Відповідно до листа, третя особа прийняла рішення про проведення виплати страхового відшкодування позивачу у розмірі 28429,94 грн., однак, кошти так і не були перераховані. Тому позивач просить суд стягнути з винної у ДТП особи (відповідача) на свою користь страхове відшкодування в розмірі 28429,94 грн. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав. Представник третьої особи в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду від 15.07.2013 року, 20.06.2013 р. [PERSON], керуючи автомобілем «Хонда» д.н.з. [NUMBER], не врахувала дорожньої обстановки та швидкості, при цьому не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Ніссан» д.н.з. [NUMBER], який в свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем «ГПРЗ» д.н.з. [NUMBER]. Вказаною постановою суду, [PERSON] було визнано винною у вчиненні вищезазначеного ДТП. Таким чином судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 20.06.2013 року, відбулася з вини відповідача, цивільно - правова відповідальність якої була застрахована у третьої особи на підставі полісу АЕ № 0558866 (а.с.109). Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як вбачається з листа вих. № 1996 від 02.12.2013 р., третя особа розглянула справу щодо пошкодження автомобіля марки «Nissan Micra», реєстраційний [NUMBER], під час дорожньо - транспортної пригоди, що мала місце 20.06.2013 р., та прийняла рішення про проведення позивачу виплати страхового відшкодування у розмірі 28429,94 грн., відповідно до розрахунку незалежного експерта (а.с.6). Судом встановлено, що станом на день розгляду справи, третя особа не здійснила виплату страхового відшкодування позивачу. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи те, що ДТП сталося з вини відповідача, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 28429,94 грн. підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору в розмірі 284,30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved