Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Представник Комунальної організації «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" (далі - позивач, Фонд) звернувся до [PERSON] (далі - відповідач 1, позичальник), [PERSON] (далі - відповідач 2, поручитель) про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за ним, обґрунтовуючи підставність позову тим, що 21.03.2017 між ФОП [PERSON] та Комунальною організацією «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» був укладений кредитний договір №10ф-5-1-428 (надалі - Договір), відповідно до якого Фонд надав Позичальнику кредит в сумі 100 000 грн. для придбання тепличного обладнання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , терміном на 3 роки. 11.05.2017 між ФОП [PERSON] та Комунальною організацією «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» укладена Додаткова угода до кредитного договору №10ф-5-1- 428, відповідно до якої Фонд зобов`язався надати Позичальнику кредит у сумі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч гривен) для будівництва свердловини під водопровід та закупки тепличного обладнання, всі інші умови Договору залишаються незмінними. З метою забезпечення виконання умов договору кредиту між КО «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» та [PERSON] було укладено 11.05.2017 договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов`язався солідарно відповідати із позичальником перед Фондом за виконання зобов`язань по кредитному договору №10ф-5-1-428 від 21.03.2017 та Додаткової угоди від 11.05.2017. Свої зобов`язання Фонд виконав в повному обсязі, надавши Позичальнику кредит на суму 150 000 грн. У свою чергу Позичальник умов договору щодо забезпечення повного повернення кредиту та відсотків за користування ним з урахуванням пені згідно умовами кредитного договору належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку він частково сплатив, а решта 106 503 грн. 89 коп. у добровільному порядку не повернута, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просить суд розірвати достроково укладений між Комунальною організацією «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» (ЄДРПОУ 24893824) та Фізичною особою - підприємцем [PERSON] в особі голови - Семенової Аліси Олександрівни кредитний договір №10ф-5-1-428 від 21.03.2017, стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Фонду заборгованість у розмірі 106503 грн. 89 коп., а також вирішити питання судових витрат. Ухвалою суду від 21.01.2020 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та визначено відповідачам строк для подання відзиву. У визначений судом строк відповідачі відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін не надали, тому суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку, встановив, що 21.03.2017 між ФОП [PERSON] в особі голови - Семенової Аліси Олександрівни та Комунальною організацією «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» був укладений кредитний договір №10ф-5-1-428. Згідно п. 1.1. Договору Фонд надає Позичальнику кредит в сумі 100 000 грн. для придбання тепличного обладнання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , терміном до 21.03.2020. 11.05.2017між ФОП [PERSON] в особі голови - Семенової Аліси Олександрівни та Комунальною організацією «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» укладена Додаткова угода до кредитного договору №10ф-5-1- 428, відповідно до пункту 1.1 Договору сторони дійшли згоди, що Фонд згідно умов цього Договору зобов`язується надати «Позичальнику» кредит у сумі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч гривен) для будівництва свердловини під водопровід та закупки тепличного обладнання», інші умови Договору залишаються незмінними. З метою забезпечення виконання умов договору кредиту між КО «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» та [PERSON] було укладено договір поруки за «Позичальника» (фізичної особи) від 11.05.2017, відповідно до якого поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед Фондом за виконання зобов`язань по кредитному договору №10ф-5-1-428 від 21.03.2017 та Додаткової угоди від 11.05.2017. Згідно із платіжними дорученнями №3 від 27.03.2017, №4 від 20.04.2017, №20 від 13.05.2017 Фонд надав Позичальнику кредит на суму 150 000 грн. (а.с.21, 22, 23). Проте, в порушення взятих на себе зобов`язань Відповідач 1 сплатила за договором №10ф-5-1-428 від 21.03.2017 згідно виписок по рахунках суму 72 750 грн., зокрема, 07.09.17 в сумі 2000 грн., 11.09.17 в сумі 2500 грн., 18.09.17 в сумі 2000 грн., 28.09.17 в сумі 2300 грн., 03.10.17 в сумі 2000 грн., 20.10.17 в сумі 5000 грн., 21.11.17 в сумі 3000 грн., 21.05.18 в сумі 2200 грн., 22.05.18 в сумі 14800 грн., 28.08.18 в сумі 4650 грн., 29.08.18 в сумі 2000 грн., 04.09.18 в сумі 5000 грн., 22.10.18 в сумі 7000 грн., 16.01.19 в сумі 2500 грн., 03.06.19 в сумі 6800 грн., 12.06.19 в сумі 3000 грн., 01.07.19 в сумі 3000 грн., 04.07.19 в сумі 3000 грн. Згідно із розрахунком заборгованості сума боргу [PERSON] станом на 15.11.2019 становить 106 503 гри. 89 коп., з яких сума основного боргу - 92 622,37 грн., 6 % річних - 7 061,16 грн., пеня 6 820,36 грн., які у добровільному порядку не повертає. Судом встановлено, що вищевказаний Договір було укладено між Фондом та ФОП [PERSON] , яка припинила підприємницьку діяльність 26.12.2018, про що було вчинено відповідний запис в реєстрі за №21560060005003231, що підтверджено Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про припинення підприємницької діяльності ФОП [PERSON]. Положення ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст. ст. 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи - підприємця є те, що у разі припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Вказаний висновок висловлено у п. 70 постанови Великої палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, а також у постанові ВСУ у п. 39 від 04.12.2013 у справі №6-125цс13. Отже, в зв`язку з припиненням своєї підприємницької діяльності саме фізична особа [PERSON] несе відповідальності за своїми зобов`язаннями, які виникли під час здійснення нею підприємницької діяльності. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому на підставі ст.1048 ЦК України (ч.2 ст.1050 ЦК України). Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та закону. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, однак, боржник, в порушення взятих на себе договірних зобов`язань, своєчасно не сплачує кошти за кредитним договором. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч.ч.1, 2 ст.651 ЦК України). У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються... Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору (ч.ч.2, 5 ст.653 ЦК України). Встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що відповідач 1 своєчасно не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, щодо повернення суми кредиту, відсотків в розмірі 6 % річних за користування кредитними коштами, а також компенсаційних витрат Фонду по оформленню та супроводженню договору, в термін визначений Графіком повернення кредитних коштів, у зв`язку із чим допустила заборгованість та істотно порушила умови договору, внаслідок чого завдано шкоди другій стороні, отож має нести юридичну відповідальність встановлену законом. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У відповідності до ст. 554 ЦК України, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що в адресу Відповідача 2 також направлено претензію від 23.04.2019 №01/173, яку останній отримав 03.05.2019, проте,заборгованість добровільно не погашена. Ураховуючи наведене, в контексті приведених вище правових норм, суд дійшов висновку, що позивачем доведено обставини зазначені у позові належними та допустимими доказами, в розумінні приписів ЦПК України, наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що ним обраний. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, отож підлягає до задоволення у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно ждо Глави 8 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved