Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

ТОВ Артемівськ-енергія звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], та [PERSON] про стягнення суми заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 7498 грн. 90 коп. за період з 01.11.2008 р. по 01.08.2011 р. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та зазначив, що відповідачі знаходяться в правовідносинах з ТОВ Артемівськ-енергія врегульованих Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, згідно з якими вони повинні були оплачувати рахунки по опаленню житла. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] і є споживачами наданих послуг. Позивачем надавались послуги по теплопостачанню своєчасно і якісно відповідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення". Нарахування оплати за використану теплову енергію здійснювалося відповідно до вимог чинного законодавства України та ст. 67 Житлового кодексу України. Згідно зі ст. 68 ЖК України відповідач повинен своєчасно, щомісячно вносити повну оплату комунальних послуг (теплової енергії). Всупереч вимогам Правил… про порядок оплати за спожиту теплову енергію відповідачі вказані обовязки не виконували, не сплатили рахунки за спожиту теплову енергію в звязку з чим утворилась заборгованість у розмірі 7498 грн. 90 коп. за період з 01 листопада 2008 року по 01 серпня 2011 року, при цьому уточнив, що нарахування за спожиту теплову енергію проводились лише в опалювальний період. Зазначив, що у відповідності до рішення №5 Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 19.09.2007 року підприємству була видана ліцензія АВ № 345158 на виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними мережами та місцевими (теплорозподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії. 24.07.2007 р. між Артемівською міською радою та ТОВ «Артемівськ-енергія» було укладено концесійний договір відповідно до якого товариству надано право на 40 років керувати цілісним майновим комплексом КП «Артемівськтепломережа» з метою задоволення суспільним потреб у сфері надання послуг по теплозабезпеченню м.Артемівська. Вказаний договір було затверджено рішенням Артемівської міської ради. Основним видом діяльності товариства є виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними мережами та місцевими тепловими мережами. Одним із спеціальним законів, що регулюють діяльність ТОВ «Артемівськ-енергія», є ЗУ «Про тепло забезпечення», у відповідності до якого теплова енергія є товарною продукцією, яка виробляється на обєктах сфери тепло забезпечення для опалення, підігріву води та інших господарських та технологічних потреб споживачів, є предметом купівлі-продажу. Дії підприємства по поставці теплової енергії підтверджуються свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Артемівськ-енергія», мета і предмет діяльності товариства зазначені в Статуті підприємства. У відповідності до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальна послуга це результат господарчої діяльності, яка направлена на забезпечення умов проживання та перебування осіб в житлових та нежитлових приміщенням, будинках та спорудах у відповідності з нормативами, стандартами та правилами. Згідно Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року, якою було затверджено «Правила надання послуг по централізованому опаленню, забезпеченню холодною та гарячою водою та водовідведення, централізоване опалення це послуга, яка направлена на задоволення потреб споживача по забезпеченню нормативної температури повітря в приміщенні квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплозабезпечення. Рішенням Артемівської міської ради №344 від 11.08.2010 р. «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Артемівську» було визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води - субєкт господарювання, який виробляє та надає послуги з централізованого постачання гарячої води ТОВ «Артемівськ-енергія»- до межи балансової належності та експлуатаційної відповідальності з балансоутримувачами будинків. На виконання цього рішення між ТОВ «Артемівськ-енергія», як виробником послуг з центрального опалення, та Комунальним підприємством «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг», як балансоутримувачем, було укладено договір про централізоване опалення у житловому фоні комунальної власності м. Артемівська. Предметом договору є забезпечення житлового фонду, який знаходиться на балансі комунального підприємства виконавцем даної послуги, а саме ТОВ «Артемівськ-енергія», цілодобово чи за узгодженим графіком та відповідно до переліку житлових будинків, в які подаються послуги. Також звернув увагу суду на те, що вказаним договором передбачено те, що оплата за послуги з центрального опалення здійснюється споживачами на розрахунковий рахунок виконавця, тому відповідачі [PERSON] є належним відповідачами по справі, оскільки відповідно до чинного законодавства саме споживачі послуг повинні оплачувати рахунки за надані послуги з теплопостачання. Згідно до додатку до вказаного договору будинок 1 по вул. Перемоги в м. Артемівську, де мешкають відповідача [PERSON], знаходиться на балансі КП «Артемівська керуюча компанія». В свою чергу керуюча компанія передала ПП « Житловик» житловий будинок 1 по вул. Перемоги в м. Артемівську на утримання і обслуговування. У вказаний період тарифи на теплову енергію було введено у дію з 01.10.2008 р. відповідно до рішення Артемівської міської ради №729 від 01.10.2008 р та з моменту публікації їх у газеті «Вперед» від 08.10.2008 р. Повідомлення про введення нових тарифів із необхідною інформацією було опубліковано у газеті «Вперед» 19.08.2008 р. В подальшому нові тарифи на теплову енергію було введено в дію з 17.03.2009 р. відповідно до рішення Артемівської міської ради №152 від 11.03.2009 року, після публікації 17.03.2009 року у газеті «Вперед» 17.02.2009 р. Постановою Національної комісії регулювання енергетики України № 1331 від 14.12.2010 р. було затверджено тариф для населення у розмірі 253,48 грн.(без ПДВ) за 1 Гкал, який було введено в дію з 01.01.2011 р. Інформація про нові тарифи на теплову енергію була опублікована в Артемівській газеті «Вперед» 29-30.12.2010 р. №154. Даною постановою не передбачений тариф за 1 м кв. опалення. Споживачам, будинок яких не обладнаний засобами обліку теплової енергії, нарахування проводиться згідно встановленої норми витрат теплової енергії - 0,0258 відповідно до рішення Артемівської міської ради №466 від 14.10.2009 р. Нарахування сум по оплаті споживачам за спожиту теплову енергію проводиться пропорційно загальній площі опалення квартири. Вказав на те, що будинок 1 по вул. Перемоги, де мешкають відповідачі [PERSON], не обладнаний засобом обліку теплової енергії. Позивач здійснював подачу теплової енергії до багатоквартирного будинку 1 по вул. Перемоги в м. Артемівську, де проживають відповідачі; не здійснювати подачу тепла в окрему квартиру відповідачів підприємство не мало і не має технічної можливості, таким чином теплова енергія подавалась і до квартири відповідачів. Факт подачі теплової енергію на вказаний житловий будинок підтверджується актами про підключення житлового будинку на початку опалювального періоду і відключення по його закінченню. У спірний період часу на адресу відповідачів щомісячно надходили рахунки на оплату теплової енергії, які предявлялись товариством. Вказані рахунки відповідачі отримували і не оспорювали їх. Споживання відповідачами теплової енергії є такими діями, що свідчить про його згоду на встановлення правовідносин з теплопостачальною організацією ТОВ «Артемівськ-енергія». Просив суд звернути увагу на те, що відповідачі не звертались до підприємства з питань невідповідності температурного режиму в їхній квартирі. Зазначив, що 29.08.2011 року ТОВ «Артемівськ-енергія» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON]І та [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 1 листопада 2008 року по 1 серпня 2011 року у сумі 7498 грн. 90 коп. і на підставі цієї заяви 25 грудня 2011 року Артемівським міськрайонним судом було видано судовий наказ про стягнення зазначеної заборгованості з відповідачів. 20 серпня 2013 року за заявою відповідачів вказаний судовий наказ ухвалою Артемівського міськрайонного суду було скасовано. На запитання суду вказали на те, що підприємство, як кредитор спадкодавця [PERSON], у відповідності до вимог чинного цивільного законодавства, не предявляло свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину після померлого [PERSON] Просив суд стягнути на користь ТОВ «Артемівськ-енергія» з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] суми заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2008 р. по 01.08.2011р. у розмірі 7498 грн. 90 коп.; понесені судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. по сплаченому судовому збору. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі і просив суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що між ним та членами його сімї та ТОВ «Артемівськ-енергія» відсутні будь-які відносини. Вважає, що у відповідності до Наказу Держкомітету України з питань житлово-комунального господарства №60 від 25.04.2005 р., яким було затверджено порядок визначення виконавця послуг в житловому фонді, виконавцем може бути субєкт господарювання, предметом діяльності якого є надання відповідних послуг та який може забезпечити виконання обовязків. Предмет та цілі підприємства визначаються в його статуті. Відповідно до статуту ТОВ «Артемівськ-енергія» вид його діяльності обмежений виробництвом теплової енергії та транспортуванням місцевими тепловими мережами. Підприємства теплозабезпечення не входять в сферу житлово-комунальних послуг тому, на його думку, норми діючого законодавства, що регулюють сферу житлово-комунальних послуг, не розповсюджуються на вказані підприємства. Також свідоцтво про державну реєстрацію позивача не підтверджує те, що воно є підприємством у сфері житлово-комунальних послуг і має право надавати комунальні послуги по теплозабезпеченню. Зазначив, що у відповідності зі статутом ТОВ «Артемівськ-енергія» предметом діяльності позивача є виробництво теплової енергії та транспортування місцевим тепломережам, надання житлово-комунальних послуг, а саме послуг з теплопостачання, не є предметом діяльності позивача. Так як позивач є виробником послуги, тому він не може забезпечити виконання зобовязань, передбачених ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також прав споживача послуг. Враховуючи те, що позивач надає теплову енергію до вводу у будинок, тому вважає, що позивач практично не може забезпечувати послугу в окремому приміщенні, тобто позивач ні юридично, ні практично не може вступати в правовідносини з споживачами послуги в окремому приміщенні. Згідно договору №26 від 16.08.2010р., позивач забезпечує житловий фонд, який перебуває на балансі КП «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» послугами з теплопостачання. Згідно актів, теплова енергія передана ПП «Житловик», момент передачі теплової енергії, тобто продажу, оформлено актами на підключення будинків, таким чином юридично та практично споживачем теплової енергії є ПП «Житловик». Вказав, що позивачем в судовому засіданні не доведено те, що теплова енергія була поставлена саме до його квартири, а не до будинку. Також зазначив, що між ним та ТОВ Артемівськ-енергія не укладався договір на постачання теплової енергії; також з урахуванням того, що між ТОВ Артемівськ-енергія та КП Артемівська керуюча компанія ЖКП було укладено договір на централізоване опалення, тому вважає, що відповідачем по даній справі повинно виступати дане підприємство, а не ТОВ «Артемівськ-енергія». В той же час з позовом до суду про примушення позивача укласти з ним договір на постачання теплової енергії не звертався. Вказав на те, що з письмовими заявами про неналежне опалення в його квартирі він та члени його сімї до позивача не звертались. В судовому засіданні зазначив те, що ні КП «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг», ні ПП «Житловик» він та члени його сімї не проводили та не проводять оплату за надані послуги по теплопостачанню. Просив суд звернути увагу на те, що особовий рахунок у позивача відкрито на імя [PERSON], його батька. В той же час вказав, що після смерті батька ні він, ні члени його сімї не звертались до позивача для переоформлення рахунку на іншу особу. Просив суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином відповідно до ст. 76 ЦПК України, надали суду заяву в якій просили суд розглянути справу у їх відсутність. Суд, заслухавши думку представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідачів, вважає за можливим розглянути справу у відсутність відповідачів [PERSON] та [PERSON] Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], вивчивши матеріали даної цивільної справи і цивільної справи № 219/5945/2013-ц 2/с/219/64/2013 за заявою ТОВ «Артемівськ-енергія» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] дослідивши надані сторонами докази по справі, суд встановив наступне. В судовому засіданні було встановлено те, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]; крім того [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі з 17 грудня 1986 року, [PERSON] зареєстрована з 18 січня 1989 року, [PERSON] зареєстрований з 15 березня 2007 року. Слід зазначити, що станом до 21 квітня 2009 року [PERSON] належала 1/6 частина вказаної квартири, [PERSON] також 1/6 частині і їхньому сину [PERSON] відповідно 1/6 частина; також сину [PERSON] та [PERSON] неповнолітньому [PERSON], [INFO], належала 1/6 частина квартири. Крім того, власниками частинами цієї квартири у розмірі 1/6 частини були [PERSON]М, та [PERSON] В подальшому [PERSON] його матірю, [PERSON], була подарована 1/6 частина вказаної квартири відповідно до договору дарування, який було укладено 16.04.2009 року та посвідчено Першою Артемівською державною нотаріальною конторою і право власності зареєстровано в БТІ 21.04.2009 р. Також у відповідності до свідоцтва про спадщину за законом від 16.04.2009 року, яке було видано Першою Артемівською державною нотаріальною 16.04.2009 р., 1/6 частина вказаної квартири, що належала померлому [PERSON], перейшла у власність [PERSON] і право власності було зареєстроване 21.04.2009 р. Таким чином, з 21.04.2009 року відповідач [PERSON] став власником 1/2 частини вказаної квартири. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення\~ з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (обєму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством. Згідно з вимогами ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги при користуванні жилим приміщенням в будинку ( квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Як вбачається із змісту ч.1 ст. 4 Закону України Про житлово-комунальні послуги законодавство в Україні сформоване та регулюється Конституцією України, Цивільним та Житловим Кодексом України, Законом України Про житлово-комунальні послуги та іншими законами. Як вбачається із пояснень сторін, між сторонами існували і продовжують існувати правовідносини по наданню житлово-комунальних послуг і користування такими послугами, які витікають із зазначених вище нормативно-правових актів - послуг, повязаних з постачанням теплової енергії, з того, що позивач виконував свої обовязки по наданню таких послуг, надавав такі послуги, а відповідачі, будучи споживачами цих послуг, отримали ці послуги, але свої зобовязання по їх оплаті не виконали і не оплатили їх, що спричинило виникненню заборгованості за період з 01 листопада 2008 року по 01 серпня 2011 року у сумі 7498 грн. 90 коп. Судом встановлено, що підприємство позивача у відповідності з вимогами ст. 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги є виробником житлово-комунальних послуг, а саме теплопостачання. В судовому засіданні встановлено те, що в опалювальний період 2008-2011 років ТОВ Артемівськ-енергія надавало послуги з теплопостачання на території м. Артемівська, що підтверджується відповідними рішеннями виконавчого комітету Артемівської міської ради у вказаний період часу про початок та закінчення опалювального сезону в місті Артемівську. Крім того, позивачем надані відповідні акти, які було складено комісією у складі представника ТОВ Артемівськ-енергія та представника житлово-комунальної служби будинку 1 по вул. Перемоги в м. Артемівську, де мешкають відповідачі, про подачу теплоносія до будинку відповідача та про припинення подачі теплопостачання до будинку відповідача у опалювальний період. Таким чином в опалювальний період 2008-2011 роки підприємство позивача здійснювало подачу теплопостачання в квартиру відповідача за адресою: м. Артемівськ вул. Перемоги, 1-51. Також встановлено те, що оплата за споживання теплової енергії відповідачу була нарахована згідно із нормами діючого законодавства, затвердженими у встановленому порядку тарифами і в підтвердження суми позову в матеріалах справи є розрахунок нарахування оплати за користування тепловою енергією відповідачу, особовий рахунок № 2144, згідно якому нарахування проводились тільки на час опалювального періоду в м. Артемівську (період якого було встановлено відповідними рішеннями виконавчого комітету Артемівської міської ради), відповідно до вказаного розрахунку у відповідача є заборгованість за період з 01.11.2008р. по 01.08.2011р. у розмірі 7498 грн. 90 коп., яка до теперішнього часу не погашена. Таким чином вбачається, що теплопостачання у будинок №1 по вулиці Перемоги в м. Артемівськ, де мешкає відповідач, підприємство позивача подавало у відповідності до діючого законодавства і відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] повинні проводити оплату за надані послуги. У даному випадку позивач, виконавши свої зобовязання по наданню комунальних послуг, має законні підстави вимагати від відповідачів оплати за надання йому цих послуг. Згідно із ст. 510 ч. 3 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобовязані має водночас і права, і обовязки, вона вважається боржником у тому, що вона зобовязана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Судом також встановлено, що відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] були порушені Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої воді і водовідведення, а саме: вони не оплатили у повному обсязі за спожиту теплову енергію на протязі періоду з 01.11.2008р. по 01.08.2011р. у розмірі 7498 грн. 90коп. Встановлено той факт, що відповідач користувався наданими ТОВ Артемівськ-енергія послугами. Послуги надавались йому у повному обсязі і заперечень до якості надання послуг у них не було. При вирішенні даного спору суд керується ст. 10 ЦПК України у відповідності з вимогами якої цивільне судочинство здійснюється на засадах загальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на як вона посилається як на підставу своїх вимога бо заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Не заслуговують на увагу доводи відповідачів про те, що оскільки позивач - ТОВ «Артемівськ-енергія» є виробником, а не виконавцем послуг, тому товариство не має права заявляти позов про стягнення вказаної заборгованості з них за спожиту теплову енергію, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Представник ТОВ « Артемівськ-енергія» до суду надав ліцензію, видану позивачу 24.09.2007 р. Міністерством з питань житлово-комунального господарства України на виробництво, транспортування і постачання теплової енергії і яке підтверджує право позивача здійснювати цю сферу діяльності. Крім того, з наданого до суду Статуту ТОВ «Артемівськ-Енергія» вбачається, що основними видами та напрямками діяльності товариства є виробництво, збирання та розподілення пари та гарячої води для центрального опалення виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними та місцевими тепловими мережами та постачання теплової енергії споживачам. Дії підприємства по поставці теплової енергії підтверджуються свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Артемівськ-енергія», мета і предмет діяльності товариства зазначені в статуті підприємства. Рішенням Артемівської міської ради №344 від 11.08.2010 р. «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Артемівську» було визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води - субєкт господарювання, який виробляє та надає послуги з централізованого постачання гарячої води ТОВ «Артемівськ-енергія»- до межи балансової належності та експлуатаційної відповідальності з балансоутримувачами будинків. На виконання цього рішення між ТОВ «Артемівськ-енергія», як виробником послуг з центрального опалення, та Комунальним підприємством «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг», балансоутримувачем, було укладено договір про централізоване опалення у житловому фоні комунальної власності м. Артемівська. Предметом договору є забезпечення житлового фонду, який знаходиться на балансі комунального підприємства виконавцем даної послуги, а саме ТОВ «Артемівськ-енергія», цілодобово чи за узгодженим графіком та відповідно до переліку житлових будинків, в які подаються послуги. І в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що позивач фактично надавав відповідачам послуги з теплопостачання. Суд не приймає до уваги доводи відповідача [PERSON] про те, що на нього не може бути покладено зобовязання по оплаті послуг з теплопостачання, оскільки між ним, дружиною та сином з однієї сторони, та ТОВ Артемівськ-енергія з другої сторони, не було укладено письмового договору про оплату послуг з теплопостачання, а також з урахуванням того, що між ТОВ Артемівськ-енергія та КП Артемівська керуюча компанія ЖКП, на балансі якої знаходиться будинок, в якому він мешкає, було укладено договір на централізоване опалення у житловому фонді комунальної власності м. Артемівська, тому дане комунальне підприємство і повинно проводити оплату за надані послуги з теплопостачання, з наступних підстав. Відповідно до наданого позивачем [PERSON] про централізоване опалення у житловому фонді комунальної власності м. Артемівська, укладеного між балансоутримувачем Комунальним підприємством Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг з одного боку та виробником послуг з центрального опалення ТОВ Артемівськ-Енергія, яке є виробником, транспортувальником, постачальником послуг з централізованого опалення, зазначено (п.4 Порядок розрахунків) те, що оплата за послуги з центрального опалення (теплопостачання) здійснюється споживачами на рахунковий рахунок виконавця. Таким чином відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є належними відповідачами по справі. Крім того слід зазначити, що підключення квартири відповідачів до централізованої мережі теплопостачання слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України Про теплопостачання та Правилами. Таким чином, хоча між сторонами по справі не укладено письмового договору про оплату послуг з теплопостачання, проте позивач фактично здійснює надання вказаних послуг, а відповідач споживав комунальні послуги, що надавались позивачем і, відповідно до вимог житлового законодавства України, повинен здійснювати оплату за фактично надані послуги у встановлені строки. Виходячи з положень статей 6, 526, 626-631 ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або Законом. Статтею 24 Закону України Про теплопостачання передбачено, що споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів. Тобто між сторонами фактично існують договірні відносини, що у відповідності з зазначеними нормами законодавства, покладає на відповідачів обовязок по оплаті наданих послуг. Також відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні не надано доказів у підтвердження його стверджень щодо того, що позивачем теплова енергія не була поставлена до його квартири; даний факт не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні. В судовому засіданні відповідачами [PERSON] не надано доказів на підтвердження того, що ними, для реалізації свого права на відмову від отримання послуг централізованого опалення та на відключення жилого приміщення від централізованого опалення та гарячого водопостачання, було виконано всі необхідні дії, передбачені «Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення», який було затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22 листопада 2005 року зі змінами, внесеними наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №169 від 6 листопада 2007 року при відмові споживачів від централізованого теплопостачання і перш за все вони отримали дозвіл на проектування автономного опалення та відключення від мереж ЦО та ГВП, який надається рішенням міжвідомчої комісії з питань відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, створеної місцевим органом самоврядування за умови наявності рішення загальних зборів мешканців багатоквартирного будинку про влаштування у будинку системи автономного опалення та за умови згоди всіх мешканців багатоквартирного будинку на таке облаштування, тому, з урахуванням викладеного, надана відповідачем [PERSON] заява від 21.10.2008 р. ТОВ «Артемівськ-енергія» про ненадання послуг по теплопостачанню, не може бути прийнята судом до уваги, оскільки є інший, встановлений законодавством порядок, для реалізації споживачем свого права на відмову від отримання послуг централізованого опалення, який відповідачем [PERSON] дотриманий не був. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову. Як вбачається з позовної заяви, ТОВ Артемівськ-енергія просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за спожиту теплову енергію, яка утворилась за період з 01.11.2008р. по 01.08.2011р. у розмірі 7498грн. 90коп. З матеріалів цивільної справи № 219/5945/2013-ц 2/с/219/64/2013 за заявою ТОВ «Артемівськ-енергія» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання, вбачається, що відповідно до поштового штемпеля на конверті позивач ТОВ «Артемівськ-енергія» 29.08.2011 р. звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію у сумі 7498 грн. 90 коп. за період з 01.11.2008р. по 01.08.2011р. В подальшому, 05.12.2011 року Артемівським міськрайонним судом було видано судовий наказ про стягнення зазначеної заборгованості. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду від 20 серпня 2013 року, за заявою [PERSON], [PERSON], [PERSON], вказаний судовий наказ було скасовано. Звернення позивача до суду із заявою про видачу судового наказу перервало строк позовної давності, тому суд вважає, що позивачем не було пропущено строк для звернення до суду із вказаними позовними вимогами. Крім того, з дійсним позовом, позивач звернувся од суду 20.02.2014 р. Судом встановлено те, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Крім того слід зазначити, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є законними представниками неповнолітнього [PERSON], який також є власником 1/6 частини квартири. До 21 квітня 2009 року відповідачам [PERSON] належало по 1/6 частині квартири. З 21 квітня 2009 року [PERSON] став власником ? частини квартири, по 1/6 належать [PERSON] та [PERSON] , та неповнолітньому [PERSON] Квартира приєднана до централізованої мережі теплопостачання. Наявності пільги по оплаті за послуги з теплопостачання не має. Згідно\~ ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до\~ст. 322 ЦК України\~ власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому\~відносини між самими співвласниками щодо володіння та користування зазначеним майном\~регулюються\~ст. 369 ЦК України. Місце проживання власника на зміст права власності не впливає. Згідно\~ст. 67 ЖК України\~- плата за комунальні послуги ( водопостачання, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) нараховується окрім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. При визначенні розміру суми заборгованості, яку слід стягнути з відповідачів на користь позивача, суд враховує наступне. Позивач не звертався до суду ні з заявою про видачу судового наказу, ні з позовом, про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання до одного із власників квартири, а саме [PERSON] Відповідно до ч.2\~ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. В той же час, в судовому засіданні встановлено те, що позивач, у відповідності до вимог цивільного законодавства, до нотаріальної контори у встановлений законом строк з вимогами до [PERSON], як спадкоємця померлого власника частини квартири [PERSON], не звертався. Крім того, у відповідності до ч.3 ст. 1281 ЦК України, позивач не предявляє свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину після померлого [PERSON] Також судом, при вирішенні розміру заборгованості враховується те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є законними представниками неповнолітнього сина [PERSON], тому повинні нести у рівних частках витрати по утриманню майна, що належить їхньому неповнолітньому сину. Виходячи з положень зазначених норм матеріального права, а також з положень ч.1\~ст. 360 ЦК України, яка регулює порядок утримання майна, що є у спільній частковій власності, співвласники квартири відповідачі, повинні нести витрати по утриманню належного їм нерухомого майна у частках, що їм належать. Так, у період з 1 листопада 2008 року по 20 квітня 2009 року, відповідачам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало в рівних частках, тобто по 1/6 частині квартири. За вказаний період часу була нарахована сума 2092грн.32 коп.; 1/6 частина складає 384 грн. 06 коп. Крім того, відповідачі [PERSON] та [PERSON], як законні представники неповнолітнього сина [PERSON], повинні оплачувати порівно витрати по утриманню його майна, тобто по 192 грн. 03 коп. кожний. Таким чином, заборгованість у вказаний період часу у [PERSON] та [PERSON] складає по 576 грн. 09 коп. з кожного; у [PERSON] сума заборгованості складає 384 грн. 06 коп. З 21 квітня 2009 року відповідач [PERSON] став власником ? частини спільної квартири, у відповідачів [PERSON] та [PERSON] частки у спільній власності не змінились. За період з 15 жовтня 2009 року по 15 квітня 2011 року було нараховане до сплати 5194 грн. 54 коп. ? частина складає 2597 грн. 27 коп.; 1/6 частина 865 грн. 76 коп. Крім того, відповідачі [PERSON] та [PERSON], як законні представники неповнолітнього сина [PERSON], повинні оплачувати порівно витрати по утриманню його майна, тобто по 432,88 грн. кожний. Тобто, сума заборгованості у [PERSON] складає: 2597 грн. 27 коп. + 432 грн. 88 коп. (половина витрат на утримання майна сина [PERSON]Б.) = 3030 грн. 15 коп. У відповідача [PERSON] заборгованість складає: 865 грн. 76 коп. + 432 грн. 88 коп. (половина витрат на утримання майна сина [PERSON]Б.) = 1298 грн. 64 коп. Заборгованість у [PERSON] за вказаний період часу складає 865 грн. 76 коп. Таким чином суд вважає за необхідне стягнути суму заборгованості за спожиту теплову енергію на користь ТОВ «Артемівськ-Енергія» з [PERSON] у розмірі 3606 грн. 24 коп., з [PERSON] у сумі 1874 грн. 73 коп., з [PERSON] у розмірі 1249 грн. 82 коп., в задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. Крім того, позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача понесених ним витрат, повязаних з розглядом даної цивільної справи, у вигляді сплаченого судового збору у сумі 243 грн. 60 коп.. В обґрунтування цього позивачем надана квитанція про сплату судового збору на вказану суму. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати; якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Так як позовні вимоги позивача задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору у розмірі 221 грн. 60 коп., в іншій частині слід відмовити. При цьому стягнення з відповідачів судового збору підлягає у дольовому порядку з кожного по 73 грн. 89 коп.

Outcome: partial