Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], посилаючись на те, що покійний заповідав їй все своє майно. Строк для прийняття спадщини [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) пропустила, оскільки з 1990 року вона проживає у [INFO] - населеному пункті Липовецького району Вінницької області, у якому немає нотаріуса. Із 1995 року по сьогоднішній день працює у Турбівській філії Липовецької ЦРЛ на посаді кухонного робітника кухні (в даний час), її робочі дні співпадають із робочими днями нотаріуса. Крім цього, чоловік позивачки - [PERSON], [INFO] є інвалідом 2-ї групи, часто хворіє, періодично перебуває на лікуванні у Турбівській міській лікарні, постійно потребує сторонньої допомоги, а [PERSON] в свою чергу з червня 2013 року по сьогодні здійснює за ним догляд. В судове засідання позивачка не з'явилась. Надала заяву про розгляд справи в її відсутності. Представник відповідача також в судове засідання не з"явився. Надав суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу без його участі. У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У зв'язку з цим, дослідивши надані суду докази та давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що справу можливо заслухати у відсутності сторін. Як встановлено судом, [INFO] помер [PERSON], який доводився позивачці батьком (свідоцтво про смерть - а.с.7, свідоцтва про народження та шлюб позивача - а.с. 5, 6). Після його смерті залишилось спадкове майно. Заповітом від 29.01.2013 року, він заповідав все своє майно позивачці, де б воно не було і з чого б воно не складалось (а.с.8). Протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, позивачка заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, як того вимагають ст.ст.1269,1270 ЦК України, з перехідними положеннями, (2004 року) - не подала, оскільки з 1990 року вона проживає у [INFO] - населеному пункті Липовецького району Вінницької області, у якому немає нотаріуса. Із 1995 року по сьогоднішній день працює у Турбівській філії Липовецької ЦРЛ на посаді кухонного робітника кухні, на постійній роботі. Крім цього, чоловік позивачки - [PERSON], [INFO] є інвалідом 2-ї групи, часто хворіє, періодично перебуває на лікуванні у Турбівській міській лікарні, постійно потребує сторонньої допомоги, а [PERSON] в свою чергу з червня 2013 року по сьогодні здійснює за ним догляд. Вказані обставини підтверджуються актом комісії в складі депутата та соціального працівника від 13.07.2015 року, затвердженого сільським головою Новоприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області у встановленому законом порядку (а.с. 12); трудовою книжкою колгоспника серії [NUMBER] (а.с. 13). Викладене вище перешкодило [PERSON] вчасно звернутись в органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 та 3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України ( протягом шести місяців з часу відкриття спадщини) не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому потрібно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до повідомлення Липовецької державної нотаріальної контори, спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] - не заведена, що свідчить про відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину. На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, тому приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені обставини та надані суду докази, приймаючи до уваги волю покійного, викладену в заповіті, згідно з якою він бажав, щоб все його майно після смерті перейшло до позивачки, наявність постійної роботи та необхідність здійснювати догляд за хворим чоловіком, суд прийшов до висновку, що шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця пропущений позивачкою з поважної причини, а тому визначає їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved