Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Позивач звернуласядо суду з позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.08.2008 року між нею та ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») був укладений кредитний договір № 85 - 2008, за яким вона отримала кредит у розмірі 100 034 грн. терміном на 5 років. У забезпечення виконання умов кредитного договору був укладений договір іпотеки від 13.08.2008 року, за яким вона передала в іпотеку належну їй квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 14.04.2011 року звернуто стягнення на належну їй квартиру загальною площею 68 кв.м. заставною вартістю 109125 грн. Рішення набрало законної сили 24.04.2011 року і стягувачеві було видано виконавчі листи. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2012 року за результатами розгляду цивільної справи № 2/0417/7444/2012 стягнуто солідарно з ПАТ «Акцент - Банк», з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 85 - 2012 у розмірі 185 977 грн. 95 коп. та 10 000 грн., та судових витрат у розмірі 1959 грн. 78 коп. на користь ЗАТ КБ «Приватбанк». 09.11.2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська видано чотири виконавчі листи на виконання цього рішення суду. Пропустивши строк пред` явлення виконавчих листів до виконання, ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся 29.12.2018 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів замість втрачених та про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2012 року. Питання про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів за рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 14.04.2011 року стягувач перед судами не порушував. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2019 року (з виправленнями, внесеними ухвалою цього суду від 09.07.2019 року) у задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дублікату та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання про стягнення заборгованості відмовлено. Незважаючи на рішення Синельниківського міськрайонного суду від 14.04.2011 року про звернення стягнення на заставне майно, яке набрало законної сили, незважаючи на наявність виконавчих листів за цим рішенням суду, відповідач 14.10.2018 року (тобто, до подачі заяви до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про видачу дублікатів виконавчих листів замість втрачених та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання) звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. із заявою про видачу виконавчого напису про повторне звернення стягнення на заставне майно - квартиру за адресою: [ADDRESS] . На порушення усіх вимог приватний нотаріус 17.10.2018 року вчинив виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 1685, про звернення стягнення на заставне майно - квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . На підставі цього виконавчого напису приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор В`ячеславович 1 березня 2021 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 64670203 про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , для задоволення вимог стягувача у розмірі 989 548 грн. 07 коп. Після визначення вартості цієї квартири приватний виконавець передав матеріали до Дніпропетровської філії Державного підприємства «СЕТАМ» для реалізації (№ лоту 477955, початок аукціону 31.05.2021 року). 12.05.2021 року їй випадково стало відомо про те, що її квартира виставлена на електронні торги, які повинні відбутися 31.05.2021 року. Відповідно до вимог п. 2.3.Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 року, 296/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та(або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Вона й досі не отримувала ніяких вимог, а тому під час вчинення спірного виконавчого напису стягувач не надав приватному нотаріусу належних доказів того, що він не пізніше 17.09.2018 року в установленому порядку надіслав боржнику письмову вимогу. Ухилення від надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а також недотримання 30-денного строку з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження вважаються порушеннями, які унеможливлюють вчинення нотаріусом виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави. ВП ВС в постанові від 23.06.2020 року у справі № 645/1979/15-ц(провадження № 14 - 706цс19) дійшла висновку, що відповідно до п.п. 2.3 п. 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Також Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що наведена норма спрямована на фактичне повідомлення іпотекодавця, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на його майно. Тому повідомлення іпотекодавця слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення. З виконавчого напису не вбачається безспірності заборгованості саме в зазначеному розмірі. Стягувач не надав приватному нотаріусу документів (рішень судів) про встановлені розміри заборгованості, тобто не надав нотаріусу документів на підтвердження безспірності наявності заборгованості та її розмір. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Право вимоги у стягувача виникло не пізніше 14.04.2011 року під час звернення до Синельниківського міськрайонного суду з позовом про звернення стягнення на нерухоме майно. З того часу минуло як найменше 10 років, тобто виконавчий напис вчинено поза межами трирічного строку, встановленого законом. Крім того, постановою Великої Палати ВС від 29.01.2019 року у справі № 910/12233/17 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, зазначено наступне: «вчинення виконавчого напису за кредитним договором є незаконним (таке право не передбачено законом), оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою ВАСУ від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами». Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1685, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 17.10.2018 року щодо звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , у рахунок погашення заборгованості перед АТ «Комерційний банк «Приватбанк», що виникла за кредитним договором № 85 - 2008 від 13.08.2008 року у розмірі 989 548 грн. 07 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 86031 грн. 73 коп., заборгованість за відсотками - 333 466 грн. 36 коп., пеня - 522 928 грн. 64 коп., штраф - 47 121 грн. 34 коп., витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 3500 грн. Представник позивача до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідачав судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання шляхом направлення електронною поштою ухвали про відкриття провадження від 10.06.2021 року та направлення поштовою кореспонденцією позовної заяви з додатками. Відповідач отримав електронний лист 11.06.2021 року. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Ухвалою суду від 10.06.2021 року в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, було залучено до участі у справі приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірину Михайлівну. Третя особа в судове засідання не з`явилася, але надала суду листа про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. 13.08.2008 року між позивачкою та ЗАТ КБ «Приватбанк» укладений кредитний договір № 85 - 2008 про надання кредитних коштів в розмірі 100 034 грн. з терміном повернення кредиту, відсотків і винагороди не пізніше 13.08.2013 року. В забезпечення виконання умов кредитного договору 13.08.2008 року між сторонами був укладений договір іпотеки № 85 -2008/1, згідно якого іпотекодавець [PERSON] надала в іпотеку належне їй на праві власності майно, а саме, квартиру [ADDRESS] . 14.04.2011 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення про звернення стягнення на належну [PERSON] квартиру загальною площею 68 кв. м, розташовану за адресою: [ADDRESS] , заставною вартістю 109125 грн., шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору № 85 - 2008/1 від 13.08.2008 року) ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. 23.10.2012 року заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі № 2/0417/7444/2012 стягнуто солідарно з ПАТ «Акцент - Банк», з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 85 - 2008 від 13.08.2008 року у розмірі 185 977 грн. 95 коп. та 10 000 грн., та судових витрат у розмірі 1959 грн. 78 коп. на користь ПАТ КБ «Приватбанк». 01.07.2019 року ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у задоволенні заяви АТ КБ «Приватбанк» про видачу дубліката та поновлення строку для виконання виконавчого документу по цивільній справі № 2/0417/7444/2012за позовною заявою ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент - Банк», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено. 17.10.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною на підставі п. 19 ч. 1 ст. 34, ст. ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» та п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки № 85 - 2008/1, посвідченого 13.08.2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. за реєстровим № 1884, передане в іпотеку АТ КБ «Приватбанк», яке є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № [NUMBER] в АТ КБ «Приватбанк» у розмірі: заборгованість за кредитом - 86031 грн. 73 коп., заборгованість за відсотками - 333 466 грн. 36 коп., пеня - 522 928 грн. 64 коп. та штраф - 47 121 грн. 34 коп., що всього становить 989 548 грн. 07 коп., а також витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 3500 грн. Строк, за який провадиться стягнення, - десять років один день, а саме, з 13.08.2008 року по 14.08.2018 рік. Даний виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 1685. Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. від 01.03.2021 року відкрито виконавче провадження № 64670203 про примусове виконання виконавчого напису № 1685, виданого 17.10.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. Постановою приватного виконавця від 01.03.2021 року накладено арешт на нерухоме майно за договором іпотеки, належного [PERSON] . Постановою приватного виконавця від 23.03.2021 року описано дане нерухоме майно та на нього накладено арешт. Постановою приватного виконавця від 23.03.2021 року призначено суб`єкта оціночної діяльності з метою надання письмового звіту з визначенням вартості описаного майна. Постановою приватного виконавця від 24.05.2021 року зупинені електронні торги з реалізації даного нерухомого майна згідно ухвали Синельниківського міськрайонного суду від 24.05.2021 року про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису. Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: вчиняють виконавчі написи. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сума або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року. Згідно п. 1 Переліку, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» даний Перелік доповнений пунктом 2, який передбачає отримання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою ВАСУ від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року в частині положень, які доповнювали пункт 2 Переліку. До матеріалів справи третьою особою надані копії документів, на підставі яких вчинявся спірний виконавчий напис, та які не містять відміток про те, що ці документи є дублікатами. Так, згідно п.п. 5.1. п. 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (в редакції чинній станом на 17.10.2018 року - дату вчинення спірного виконавчого напису) встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Надані нотаріусом ксерокопії документів містять відмітки «згідно з оригіналом». Крім того, з копії заяви стягувача про вчинення виконавчого напису, наданого нотаріусу 17.10.2018 року, зазначено, що стягувач просить вчинити виконавчий напис на копії договору іпотеки № 85 - 2008/1 від 13.08.2008 року, посвідчений 13.08.2008 року приватним нотаріусом, в рахунок погашення заборгованості позичальника за кредитним договором, але в додатках заяви зазначено, що стягувачем нотаріусу надані оригінали документів. Отже, обставини подання стягувачем нотаріусу оригіналів кредитного договору та договору іпотеки є недоведеними та не підтвердженими належними та допустимими доказами. Також кредитний договір не посвідчений нотаріально. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З матеріалів справи слідує, що на підставі заочного рішення від 23.10.2012 року з [PERSON] та інших осіб на користь ПАТ КБ «Приватбанк» солідарно стягнута заборгованість за кредитним договором № 85 - 2008 від 13.08.2008 року у розмірі 185 977, 95 грн. Виконавчий напис вчинено 17.10.2018 року шляхом звернення стягнення на іпотечне нерухоме майно з метою задоволення вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості у розмірі 989 548 грн. 07 коп., з яких заборгованість за кредитом, за відсотками, пеня та штраф. Отже, в даний розмір заборгованості увійшла сума заборгованості, яка була вже стягнута на підставі заочного рішення. Крім того, з дня виникнення у стягувача права вимоги до дня вчинення спірного виконавчого напису минуло більше трьох років. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Згідност. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12цього Закону.Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно п. 25 договору іпотеки № 85 - 2008/1 від 13.08.2008 року звернення стягнення на майно здійснюється у випадках, передбачених п. п. 19.8.1, 19.8.2, 19.8.3 цього договору, відповідно до розділу VЗакону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі. З матеріалів виконавчого напису, наданих суду приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., вбачається, що копія договору іпотеки № 85 - 2008/1 від 13.08.2008 року надана суду не в повному обсязі, а саме, лише два аркуша договору, з яких перший аркуш закінчується пунктом 14.5, а другий аркуш розпочинається з пункту 21.2. та закінчується пунктом 33. Крім того, згідно матеріалів справи 14.04.2011 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду з метою виконання основного зобов`язання вже звернуто стягнення на належну [PERSON] квартиру, як іпотечне майно, що свідчить про реалізацію стягувачем свого порушеного права шляхом звернення стягнення на майно, у зв`язку з чим спірний виконавчий напис суперечить принципу неможливості двічі притягнення особи до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно правового висновку ВП ВСУ в постанові від 23.06.2020 року у справі № 645/1979/15-ц зазначено, що відповідно до п.п. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Наведена норма спрямована на фактичне повідомлення іпотекодавця, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на його майно. Тому повідомлення іпотекодавця слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення. З матеріалів виконавчого напису вбачається, що для його вчинення стягувачем долучена письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором № 85 - 2008 від 13.08.2008 року, адресована [PERSON] від 05.09.2018 року, та долучений фіскальний чек укрпошти від 13.09.2018 року із зазначенням суми сплати та на ім`я [PERSON] . Дані документи не є належними та допустимими доказами направлення позивачці та отримання нею письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, що свідчить про порушення законодавчої вимоги щодо належного повідомлення іпотекодавця. Згідно правового висновку ВС у складі колегії суддів КГС у постанові від 29.01.2019 року у справі № 910/13233/17 безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що відповідно виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Отже, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру заборгованості та не дотримався порядку та умов його вчинення. Ні відповідачем, ні третьою особою не було спростовано доводів позивача та вищезазначених обставин. Таким чином, позовні вимоги є законними та такими, що знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, згідно ухвали суду від 10.06.2021 року позивач звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до вимог ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд покладає судовий збір на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved