Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. на місяць, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . В обґрунтування вимог зазначила, що відповідач є батьком їх спільної доньки, в добровільному порядку батьківського обов`язку з матеріального забезпечення та утримання дочки не здійснює. Разом з тим, відповідач має задовільний матеріальний стан, на його утриманні інших дітей та непрацездатних батьків не перебуває, має відмінний стан здоров`я, працездатний, тому вважає, що він має можливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі на утримання їх спільного сина. Крім того, позивачка зазнає матеріальних труднощів, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та не має будь-яких інших джерел доходу, у зв`язку з чим її доходів не вистачає для забезпечення нормального життєвого рівня. У зв"язку із зазначеними обставинами і звернулася до суду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.03.2021 року, матеріали вищевказаної справи передані на розгляд до Подільського районного суду м. Києва, за підсудністю. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27.09.2021 року, відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 28.09.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 22.10.2021 року позов в частині стягнення аліментів на утримання позивача, залишено без розгляду за її заявою До початку судового засідання позивачка подала письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, позов задовольнити та ухвалити відповідне рішення. До початку судового засідання відповідач подав письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутністю, позов визнав в частині стягнення з нього аліментів на дитину, в частині стягнення аліментів на дружину не визнав, просив відмовити та ухвалити відповідне рішення. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідачем зазначено, що з моменту припинення шлюбних відносин між ним та позивачем, він не припиняв виховувати та утримувати доньку. Регулярно ним сполачується аліменти на утримання доньки, шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок позивача. Крім того, за потреби ним сплачується банківська плата за дитячий садок, в якому навчається донька. Вважає, що позивачка безпідставно звернулась до суду із завою про стягнення аліментів на утримання доньки, оскільки ні права позивача, ні права дитини не порушено. Вказує, що він виконує свій батьківський обов`язок як щодо виховання, так і щодо утримання дитини. Щодо позовної вимоги про стягнення грошових коштів у твердій сумі 2000,00 грн. на утримання позивачки вказує, що вона не перебуває у відпустці по догляду за дитиною не лише з підстав віку доньки, а й тому, що вона працевлаштована, про що сама неодноразово зазначала, зокрема у листуванні шляхом використання месенджеру «Viber» , де повідомляла відповідач що працює з понеділка по п`ятницю у ТОВ «Електро трейд». Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за таких підстав. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 726 від 19.04.2018 року. На момент розгляду справи дитина проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Дитина проживає разом з матір`ю, сторони не досягли згоди щодо розміру матеріального утримання дочки та дружити. У відповідності до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте, згоди щодо добровільного порядку здійснення свого обов`язку між позивачем та відповідачем не досягнуто. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів на утримання дитини - 1/4 частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, є достатнім, справедливим, та не буде порушувати майнові права дітей та його батьків. При цьому, суд зазначає, що позивач в разі наявності підстав не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину, зміни способу стягнення аліментів, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved