Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що з 29 червня 2010 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] На даний час шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, якою просить розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень за позовом та заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.06.2010 року Мереф'янською міською радою Харківського району Харківської області, актовий запис №74 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 29.06.2010 року). Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Мереф'янською міською радою Харківського району Харківської області 21 червня 2011 року, [INFO] року у сторін від шлюбу народилася дитина - [PERSON], батьком дитини записаний [PERSON]. В ході судового розгляду судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст..181 Сімейного Кодексу України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Аналогічна правова позиція викладена у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоровя дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати дитину. При таких обставинах, враховуючи вимоги позивача, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved