Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

У грудні 2017 року, відповідно до\~статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції"\~та розпорядження голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, в якій просило суд стягнути суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 51 500,00 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 25 листопада 2015 року о 18 год. 40 хв. відповідач, рухаючись на автодорозі Київ-Харків, керуючи автомобілем [NUMBER], не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, в результаті здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], що призвело до їх пошкодження. Відповідно до постанови Чугуївського міського суду Харківської області від 24 червня 2016 року [PERSON] визнано винною у вчиненні вищевказаного ДТП. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON] Розмір завданих збитків внаслідок ДТП, відповідно до звіту №55 склав 51\~338,27 грн. У звязку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України 05 жовтня 2016 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 51 500,00 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2018 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін від позивача та відповідача не надходило. Відповідач не скористався правом подати до суду відзив на позовну заяву, тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним\~\~і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Так судом по справі встановлено, що 25 листопада 2015 року о 18 год. 40 хв. [PERSON] в районі 537 кв+800м а/ш Київ-Харків-Довжанський, керуючи автомобілем [NUMBER], виїхала на зустрічну смугу руху, не впевнившись у безпеці здійснення маневру, допустила зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку та спричинивши механічні пошкодження. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 24 червня 2016 року. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль [NUMBER], який на момент ДТП належав [PERSON] Розмір завданих збитків внаслідок ДТП, відповідно до звіту №55 про оцінку вартості майнової шкоди від 01.02.2016 року склав 51\~338,27 грн. На день дорожньо-транспортної пригоди, тобто 25 листопада 2015 року, цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, тобто не був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а тому 28 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ч. 1\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. При цьому конкретні умови страхування визначаються при укладенні сторонами договору страхування. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], якому належить транспортний засіб Чері д/н [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в ПАТ "СК "Дніпроінмед" згідно Полісу № АС/8964390, строк дії якого з 21 грудня 2014 року по 20 грудня 2015 рік, за яким сума страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну складає 50 000,00 грн. Відповідно до п. 22.1\~ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Моторне (транспортне) страхове бюро України сплатило [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 51 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7517рв від 04.10.2016 року. Відповідно до підпункту «г» підпункту 38.1.1 пункту 38.1\~статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1\~статті 33 цього Закону.\~\~ Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.\~\~ Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved