Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Представник Кредитної спілки «Пріоритет» звернувся в Рівненський міський суду з цивільним позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30 червня 2014 року позивач уклав з [PERSON] кредитний договір №20-06/14, згідно якого позивач видав кредит на 18 місяців в сумі 7 800,00 грн., а відповідач зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за його користування. В порядку забезпечення виконання зобовязання за вищевказаним договором кредиту того ж дня між [PERSON] був укладений договір поруки. Відповідно до договору поруки поручитель бере на себе обовязок відповідати за зобовязаннями боржника, що випливають із договору кредиту. Відповідачі неналежним чином віднеслись до виконання взятих на себе зобовязань та не здійснюють погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. Станом на 14 січня 2015 року сума заборгованості відповідачів перед позивачем складає 8\~729,11 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, за мотивів, викладених у позові. Просив позов задоволити, стягнути на користь КС «Пріоритет» солідарно із [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитом у розмірі 8\~792,11 грн., збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 1\~954,68 грн. та судові витрати по справі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином у встановлений законом порядку, заяву про перенесення розгляду справи не подавали, заперечення на позов до суду не надходило. Суд, дослідивши докази належного повідомлення відповідачів про час та місце розгляду справи, а також враховуючи, що представник позивача не заперечує щодо розгляду справи без участі відповідачів, прийшов до висновку про розгляд справи без участі відповідачів з постановленням заочного рішення по справі. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 30 червня 2014 року КС «Пріоритет» та [PERSON] уклали кредитний договір №20-06/14. Згідно кредитного договору КС «Пріоритет» надала позичальнику кредит на 18 місяців в сумі 7800,00 грн., а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за його користування. В судовому засіданні встановлено, що позивач взяті на себе зобовязання виконав в повному обсязі. Однак відповідач договірних зобовязань згідно з договором не виконав. Згідно розрахунку, розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором становить: сума заборгованості за договором кредиту у розмірі 8\~729,11 грн., збитки у вигляді упущеної вигоди 1\~954,68 грн., що в сумі складає 10\~683,79 грн. Відповідно до договору поруки від 30 червня 2014 року, [PERSON] прийняла зобовязання перед позивачем солідарно відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобовязань за кредитним договором в повному обсязі, в т.ч. по кредиту, виплаті відсотків та відшкодування збитків. Крім того, згідно п.4.3 кредитного договору кредит забезпечується всім належним позичальнику майном та коштами, на які може бути звернене стягнення в порядку, встановленому законодавством України. Як слідує з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконувати належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. За змістом ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Договір поруки має додатковий до основного зобовязання кредитного договору характер і предявлення позову до солідарних боржників є правом, а не обовязком банку. В судовому засіданні представником позивача не доведено, що у [PERSON] відсутнє майно на яке могло б бути звернено стягнення в рахунок погашення заборгованості його коштів не достатньо для погашення боргу. Також в матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивачем вживалися заходи про повідомлення відповідачів про виникнення заборгованості. Як вбачається з ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, підлягає стягнення із [PERSON] на користь позивача судові витрати в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved