Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивач,\~уточнивши позовні\~вимоги,\~звернулась до\~суду з\~позовом до\~відповідача про\~визнання виконавчого\~напису таким,\~що не\~підлягає виконанню та стягнення безпідставно отриманих коштів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що\~за виконавчим написом № 27182, вчиненим 20.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., який перебуває на виконанні у приватного виконавця Чубарева О.О. (виконавче провадження №66007940), з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» проводиться стягнення боргу в сумі - 3 752,00 грн., про що вона дізналась в серпні 2021 р. в бугалтерії ТОВ «Виробниче об`єднання «Моліс», де вона працює. Вона вважає, що виконавчий напис №27182 від 20.05.2021 р. вчинено приватним нотаріусом з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки кредити в ТОВ «ФК «Онлайн сервіс» не брала, тому безспірність заборгованості перед відповідачем не могла бути підтверджена жодним документом. Позивач просить визнати виконавчий напис № 27182, вчинений 20.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. Крім того, стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» на її користь безпідставно отримані відповідачем грошові кошти в сумі 4315,06 коп., та понесені судові витрати по сплаті судового збору, на професійну правничу (правову) допомогу. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, надавши заяву розгляд справи за їх відсутності. На задоволені позовних вимог наполягають. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» в судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомлено. Відзив на позовну заяву не подано. Треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець Чубарев О.О. в судове засідання не з`явились. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до вимог ст.ст. 280 - 283 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить до наступного. Кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 15 ЦК України). Відповідно до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, визначений у ч. 2 ст. 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Відповідно до п. 19 ч. 1\~ст. 34 ЗУ «Про нотаріат»\~нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, зокрема, вчиняють виконавчі написи. Відповідно до ч. 1\~ст. 39 ЗУ «Про нотаріат»\~порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства. З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Чубарева О.О. знаходиться виконавче провадження № 66007949 про примусове виконання виконавчого напису №27182 від 20.05.2021 р., вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості в розмірі 3752,00 грн. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису, вчиняючи його нотаріус керувався, зокрема п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172). Підставою для вчинення цього виконавчого напису (як вбачається з цього виконавчого напису) була наявність заборгованості позивача за кредитним договором № 00-71203 від 05.03.2019 року, укладеним між позивачем та ТОВ «Фінансова компанія «Нові кредити», правонаступником усіх прав якого на підставі Договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами 12-02-20 від 06.03.2020 стало ТОВ «Таліон Плюс», правонаступником усіх прав якого на підставі Договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 є відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Таким чином, судом встановлено, що підставою для вчинення спірного виконавчого напису був кредитний договір, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Положеннями\~ст. 87 ЗУ «Про нотаріат»\~передбачено вчинення нотаріусами виконавчих написів відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.\~88\~ЗУ «Про\~нотаріат» (в\~редакції,\~чинній на\~час виникнення\~спірних правовідносин)\~нотаріус вчиняє\~виконавчі написи,\~якщо подані\~документи підтверджують\~безспірність заборгованості\~або іншої\~відповідальності боржника\~перед стягувачем\~та за\~умови,\~що з\~дня виникнення\~права вимоги\~минуло не\~більше трьох\~років,\~а у\~відносинах між\~підприємствами,\~установами та\~організаціями -\~не більше\~одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. На сьогоднішній день чинний Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172) (далі перелік документів № 1172). Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р.\~№ 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі постанова № 662) були внесені зміни до\~переліку документів № 1172. Зокрема пунктом 2 \~постанови № 662 перелік документів № 1172 був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості\~з підстав,\~що випливають\~з кредитних\~відносин»,\~яким було\~передбачено вчинення\~нотаріусами виконавчих\~написів за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Однак, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 визнав незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, зокрема, п. 2, а саме змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили 22.02.2017 р. Вказана постанова ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р. залишена без змін. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України\~суд ухвалює рішення\~ іменем\~України.\~Судове рішення\~є обов`язковим\~до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється\~іменем\~України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. В п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» міститься роз`яснення, що визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Таким чином,\~з 22.02.2017\~р.\~кредитний договір,\~за яким\~боржником допущено\~прострочення платежів\~за зобов`язаннями не є тим документом, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусами. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 серпня 2019 року в справі за № 569/8884/17, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87,\~88 Закону «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, станом на 18.03.2021 р. у приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. були відсутні підстави вчиняти виконавчий напис № 27182 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості за кредитним договором в розмірі 3752,00 грн., оскільки вказаний кредитний договір не входить до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. За встановлених обставин, оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. За змістом частини першої статті 1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Загальна умова частини першої статті 1212\~ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню інший стороні тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Тобто, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212\~ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. З матеріалів справи вбачається, що за виконавчим провадженням з позивача було утримано 4315 грн. 06 коп., в тому числі з яких згідно розпоряджень приватного виконавця були утримані витрати виконавчого провадження. Таким чином, з позивача на користь відповідача була утримана заборгованість згідно виконавчого документу у розмірі 3752 грн. 00 коп., що є безпідставно отриманими коштами. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню безпідставно отримані кошти в сумі 3752 грн. 00 коп., а позовні вимоги в цій частині - задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. Судом встановлено, що позивач поніс витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 908 гривень, за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 гривні, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями на зазначені суми. Враховуючи те, що позовні вимоги були в частині визнання виконавчого напису були задоволені, то суд стягує витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 1362 грн. з відповідача. Крім того, до матеріалів справи долучено прибутковий касовий ордер від 09.09.2021 року, яким підтверджується фактичне понесення позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 4500 грн. за договором про надання правової допомоги від 09.09.2021 року, укладеним з адвокатом Ганюковим В.Д. Проте, враховуючи ціну позову 3752 грн., обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, яка була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, суд приходить до висновку про неспівмірність вартості правової допомоги, у зв`язку з чим відповідно до ст. 136 ЦПК України слід зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню на користь позивача.

Outcome: approved