overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був укладений та зареєстрований 28 серпня 2005 року у Маломечетнянській сільській раді Кривоозерського району Миколаївській області, актовий запис № 02. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO],[PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюбні стосунки припинені півтора роки тому, відповідач створив сім»ю та проживає з іншою жінкою . Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву відповідно до якої просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Кривоозерської районної державної адміністрації в судове засідання не зявилась, надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, не заперечувала проти визначення місця проживання дітей з матір"ю - [PERSON]. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомленні ним причини неявки визнанні неповажними суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб, 28 серпня 2005 року у Маломечетнянській сільській раді Кривоозерського району Миколаївській області, актовий запис №02, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ФП № 021352, яке видано 25 жовтня 2006 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії 1-ФП № 044908, виданого Маломечетнянською сільською радою 23.11.2006 року (а.с.7), [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії 1-ФП № 086675, виданого Маломечетнянською сільською радою 13 січня 2009 року (а.с.8), [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії 1-ФП № 121218, виданого Маломечетнянською сільською радою 21 червня 2010 року (а.с.6), [PERSON]О, [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії 1-ФП № 146400, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Миколаївській області (а.с.9). Однією сімєю, як чоловік та жінка сторони не проживають півтора роки, зберігати сімю позивач не бажає і вважає це неможливим. Суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, тому підлягає розірванню. Положеннями ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання його таким , що втратив право користування квартирою № 69 по вул. Добровольського, 59 в м. Горішні Плавні Полтавської області, посилаючись на те, що вона є власником зазначеної квартири, а відповідач з 2015 в квартирі не проживає , його речі в квартирі відсутні, вона змушена сплачувати за нього комунальні послуги. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 69 по вул. Добровольського, 59 в м. Горішні Плавні Полтавської області. Позивач в судове засідання не зявилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність в заочному провадженні. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення за таких обставин. Судом встановлено, що позивач є власником квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності за зконом від 19.12.2012 , згідно якого [PERSON] є спадкоємцем 1/2 частки квартири [ADDRESS] (нині Горішні Плавні) Полтавської області, яка належала [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 18.10.1996 , згідно якого [PERSON], [PERSON] належить по 1/2 частки вказаної квратири (а.с.2,5). Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] від 17.07.2013 видано на ім"я [PERSON] (а.с. 7-8). Згідно довідки про склад сім»ї КЖЕП № 4 від 03.04.2017 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] (а.с.3). Згідно акту від 04.04.2017 [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з 2015 (а.с.10). Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає в спірному жилому приміщенні понад один рік без поважних причин і втратив право користування ним, тому позов підлягає до задоволення . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що шлюб між ними зареєстровано 11.11.2006 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції Київської області. Від шлюбу з відповідачем мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї неможливе, тому позивач твердо бажає розірвати шлюб та просить суд шлюб розірвати, спільних дітей залишити на її утриманні, судові витрати покласти на відповідача. 05.12.2018 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. 14.01.2019 сторонам було надано строк на примирення до 05.06.2019, який позитивних результатів не дав. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на розлученні, посилаючись на те, що відповідач провокує сварки, до її думки прислухатись не хоче. Від їхніх постійних сварок страждають діти. Крім того, відповідач проявляє безпідставні ревнощі. Відповідач заперечував проти розлучення, вважає, що їхні сварки не є приводом для розлучення. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив такі обставини. Шлюб між сторонами зареєстрований 11.11.2006, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Мають двох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження. Згідно із ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 56 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Як встановлено судом, сторони за наданий строк на примирення ( майже п"ять місяців) не примирилися, тому суд приходить до висновку, що зберегти сім`ю неможливо і вважає за необхідне шлюб розірвати: сторони мають достатній вік для того, щоб визначитися зі своєю позицією щодо можливості збереження їх шлюбу. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що шлюб між ними зареєстровано 20.05.2011 у виконкомі Кухарської сільської ради Іванківського району Київської області. Мають двох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Спільне життя не склалось, так як кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Через постійні конфлікти і суперечки спільне життя стало неможливим. Фактично шлюбні відносини припинені. Подальші життя та збереження сім`ї неможливі. Просить суд шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею. Позивач у судове засідання не з"явилася. Про день і час слухання справи повідомлена вчасно, належним чином. У позові просила справу розглядати без її участі, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судовому засідання позовні вимоги визнав у повному обсязі. Зазначив, що фактично кожен з них має іншу сім`ю. Вже понад рік не живуть разом. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив такі обставини. Шлюб між сторонами зареєстрований 20.05.2011 у виконкомі Кухарської сільської ради Іванківського району Київської області (реєстровий номер 1), що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] та [NUMBER] . Згідно із ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 56 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Як встановлено судом, сторони припинили шлюбні стосунки, не примирилися, тому суд приходить до висновку, що зберегти сім`ю неможливо і вважає за необхідне шлюб розірвати: сторони мають достатній вік для того, щоб визначитися зі своєю позицією щодо можливості збереження їх шлюбу. Тому, суд прийшов до висновку за можливе відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням позовних вимог, яке суд приймає, і яке не порушують прав, інтересів та свобод інших осіб. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з стягнути з позивача на корить позивача слід стягнути суду сплаченого судового збору. На підставі ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що шлюб між ними зареєстровано 27.07.2010 у Іванківському відділіРАЦС Київської області. Мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх двох років вона з відповідачем не проживають, не підтримують жодних сімейних стосунків. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї неможливе, тому позивач твердо бажає розірвати шлюб, просить суд шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідача. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матір`ю. Позивачка у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, оскільки шлюбні відносини фактично припинились більше трьох років тому, сенсу зберігати шлюб вона не бачить та бажає юридично оформити відсутність шлюбних відносин. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував, проте заперечував, щоб їхня з позивачкою спільна дитина залишалась проживати з позивачкою і з цією метою подав до суду зустрічний позов про визначення місця проживання дитини. Зустрічний позов відповідача [PERSON] прийнято до провадження та виділено в окреме провадження у зв"язку з тим, що провадження у справі про розірвання шлюбу триває з 26.11.2018 ( позов подано 20.09.2018), а тому суд приходить до висновку, що для забезпечення розумних строків розгляду питання розірвання шлюбу слід вирішувати ( сторони дійшли згоди з цього питання), вимогу щодо визначення місця проживання дитини з тих же причин виділено в окреме провадження. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив такі обставини. Шлюб між сторонами зареєстрований 27.07.2010, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження. Згідно із ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 56 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Як встановлено судом, сторони припинили шлюбні стосунки, не примирилися ( наданий ухвалою суду 28.02.2019 строк на примирення позитивних результатів не дав), тому суд приходить до висновку, що зберегти сім`ю неможливо і вважає за необхідне шлюб розірвати: сторони мають достатній вік для того, щоб визначитися зі своєю позицією щодо можливості збереження їх шлюбу. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що сторони з 07 листопада 1998 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбне життя не складається, кожен має протилежні погляди на життя. Просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просив слухати справу в її відсутність та наполягав на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з"явився, але надав до суду заяву в якій просив слухати справу в його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 07 листопада 1998 року Улянівською сільською радою Переяслав - Хмельницького району Київської області, актовий запис № 5 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитинну - сина [PERSON], [INFO].(а.с.5). Шлюбні відносини припинені через постійні сварки, втрату взаємопорозуміння та поваги, на підставі цього виникнення неприязних відносин. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім'я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливо. У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, суперечок відносно місця проживання дитини немає, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 551 грн. 20 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що сторони з 12 вересня 2003 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбне життя не складається, кожен має протилежні погляди на життя. Просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просив слухати справу в її відсутність та наполягав на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з"явився, але надав до суду заяву в якій просив слухати справу в його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 12 вересня 2003 року Відділом реєстрації актів громадського стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 842 (а.с.3). Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO].(а.с.4-6). Шлюбні відносини припинені через постійні сварки, втрату взаємопорозуміння та поваги, на підставі цього виникнення неприязних відносин. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім'я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливо. У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, суперечок відносно місця проживання дитини немає, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 551 грн. 20 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що сторони з 14 липня 2012 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбне життя не складається, кожен має протилежні погляди на життя. Просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просив слухати справу в її відсутність та наполягав на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з"явився, але надав до суду заяву в якій просив слухати справу в його відсутність. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 14 липня 2012 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 917 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітню дитинну - доньку [PERSON], [INFO]..(а.с.7). Шлюбні відносини припинені через постійні сварки, втрату взаємопорозуміння та поваги, на підставі цього виникнення неприязних відносин. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім'я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливо. У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, суперечок відносно місця проживання дитини немає, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 487 грн. 20 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що сторони з 15 серпня 2007 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбне життя не складається, кожен має протилежні погляди на життя. Просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просив слухати справу в її відсутність та наполягав на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з"явився, але надав до суду заяву в якій просив слухати справу в його відсутність. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 15 серпня 2007 року Відділом реєстрації актів громадського стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 819 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню дитинну - доньку [PERSON], [INFO]..(а.с.4). Шлюбні відносини припинені через постійні сварки, втрату взаємопорозуміння та поваги, на підставі цього виникнення неприязних відносин. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім'я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливо. У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, суперечок відносно місця проживання дитини немає, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 551 грн. 20 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved