Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приват-Банк» (Банк) звернувся до суду позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 03 червня 2006 року між Позивачем та [PERSON] (Відповідач) було укладено кредитний договір №DNH4KP40740967, згідно умов якого Відповідач отримав кредитні кошти, у національній валюті, у розмірі 8 235,50 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 03.06.2008 року. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається із Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). Згідно ст.ст.526-527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та у встановлений строк. Відповідач умови Договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим, виникла заборгованість, яка станом на 10.12.2012 року, складає: 83 753,31 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 7 263,95 грн.; - заборгованість по відсоткам 28 910,44 грн.; - заборгованість по пені 43 114,48 грн.; - штраф 500,00 грн. (фіксована частина); - штраф 3 964,44 грн. (процентна складова). Позивач просить суд стягнути вказану заборгованість та витрати у справі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], [PERSON] під час розгляду справи позовні вимоги не визнала, просила суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, оскільки Позивач звернувся до суду зі спливом строків позовної давності, та не надав суду доказів, що між сторонами у справі, була підписана угода про збільшення строків позовної давності. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, 03.06.2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір №DNH4KP40740967, що підтверджується копією укладеного договору (а.с.6-7). Згідно умов Договору Відповідач отримав кредитні кошти, у національній валюті, у розмірі 8 235,50 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 03.06.2008 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Згідно вимог ст.ст. 525-527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та вимог цього кодексу. У порушення зазначених норм закону та умов Договору, Відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, у звязку з чим, станом на 10.12.2012 року, існує заборгованість, розмір якої дорівнює: 83 753,31 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 7 263,95 грн.; - заборгованість по відсоткам 28 910,44 грн.; - заборгованість по пені 43 114,48 грн.; - штраф 500,00 грн. (фіксована частина); - штраф 3 964,44 грн. (процентна складова). Отже, неналежне виконання Відповідачем взятих на себе зобовязань за кредитним договором, призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає стягненню з Відповідача. Безпідставними є твердження представника відповідача [PERSON] про те, що Позивач звернувся до суду зі спливом строків позовної давності, та не надав суду доказів, що між сторонами у справі, була підписана угода про збільшення строків позовної давності. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з нормою 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення виконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття, як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті 530, 631 ЦК України). Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання. То воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як убачається з матеріалів справи, сторони встановили, як строк дії договору, так і кінцевий строк повернення кредиту до 03.06.2008 року, так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів до «27» числа кожного місяця для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісіями, а також інші витрати згідно Умов. Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строк. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок (стаття 253 ЦК України). Відповідно до приписів статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК УКраїни0. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України0. Частиною пятою статті 261 ЦК України встановлено, що за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до Заяви Позичальника від 03.06.2006 року для повного розрахунку за товар, Відповідачу [PERSON] надано строковий кредит у сумі 8 235,50 грн., на строк 24 місяця, по 03.06.2008 року включно. Згідно до п.5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним Договором встановлюється тривалістю 5 років, тобто кінцевий термін повернення коштів становить 03.06.2013 року. Як убачається з матеріалів справи Позивач, ПАТ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою 24 грудня 2012 року (а.с.2), тобто в межах строків спеціальної позовної давності, обумовленою сторонами в Договорі. На думку суду, не заслуговують на увагу посилання представника Відповідача [PERSON] про те, що у ЗАТ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «ПриватБанк», існують декілька варіантів Умов надання споживчих кредитів, оскільки доказів наявності різних варіантів Умов надання споживчих кредитів стороною Відповідача не надано. Також представник Відповідача не повідомила суд про факти, які б могли звільнити її від доказування вищевказаних обставин. Натомість, Позивач під час розгляду справи надав наказ "Про актуалізацію договірної бази за напрямом «Розстрочка», №391 від 21.03.2006 року, який підтверджує, що у новій редакції було затверджено договірну базу для технологій: «Розстрочка», «Експрес-розстрочка» за договорами на суму не більше 10 000 грн., що складається із: - Заяви Позичальника (українською мовою): - банківський примірник; - клієнтський примірник; - Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт) (українською мовою); - договір поруки (українською мовою). Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума понесених витрат у розмірі 837,53 грн. судового збору, також підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача, у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved