Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

У грудні 2017 року позивач - ПАТ «Дельта Банк» звернувся в суд до відповідача - [PERSON] із даним позовом, в якому просить зняти арешт з нежитлової будівлі, кафе, літ. А, загальною площею 198,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який накладений 25.08.2009 року Корабельним відділом державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції згідно постанови про відкриття з накладенням арешту на майно боржника б/н від 21.08.2009 року (номер запису про обтяження: 8991464 від 25.08.2009). В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 30.11.2007 року, між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], був укладений кредитний договір № 11261394000, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 124290,00 доларів США, на строк з 30.11.2007 по 30.11.2018 року. В забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором, був укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], Іпотечний договір від 30.11.2007 року, посвідчений нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області, Горбуров К.Є., згідно з яким предметом іпотеки є: нежитлова будівля кафе (опис об'єкта: кафе літ. А. загальною площею 198.0 кв.м), що знаходяться за адресою [ADDRESS], що належить на праві власності Позичальнику. 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, AT «УкрСиббанк» передає (відступає) AT «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Отже, відповідно до вищевказаного Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, AT «Дельта Банк» набув права вимоги по вищезазначеному Кредитному договору. Станом на 05.12.2017 року, Позичальник умови Кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим, за Позичальником наявна заборгованість у сумі: 8 793 218.35 грн. 29.11.2017 року АТ «Дельта Банк» на підставі інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 105619508, стало відомо, що 25.08.2009 року Корабельним відділом державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, згідно постанови про відкриття з накладенням арешту на майно боржника б/н від 21.08.2009 року, накладено арешт на нерухоме майно, що належить [PERSON], а саме - нежитлова будівля кафе (опис об'єкта: кафе літ. А, загальною площею 198.0 кв.м), що знаходяться за адресою [ADDRESS], що знаходиться в іпотеці АТ «Дельта Банк», номер запису про обтяження: 8991464 від 25.08.2009. Позивач, як іпотекодержатель, має пріорітетне право на задоволення своїх вимог за рахунок іпотеки переважно вимог інших осіб, а через це державний виконавець не мав підстав для звернення стягнення на іпотечне майно для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями. Таким чином, існуючий на даний час арешт повністю унеможливлюють реалізацію ПАТ «Дельта Банк» своїх прав та інтересів, щодо володіння та розпорядження належним йому майном. Відповідно до заяви, представник позивача просив про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач була належним чином та своєчасно повідомлена про час та місце судового засідання, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення, доказів про поважність причин неявки суду не надала. Представник Корабельного ВДВС міста Миколаїв ГТУЮ в судове засідання не з"явився, хоча судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Враховуючи викладене, та зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч.І ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Відповідно до ч. 4 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку". Також, ч. 5 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», зазначає що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Судовим розглядом встановлено, що 30.11.2007 року, між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], був укладений кредитний договір № 11261394000, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 124290,00 доларів США, на строк з 30.11.2007 по 30.11.2018 року. За умовами Кредитного договору Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, грошові кошти, а Позичальник зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. В забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором, був укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], Іпотечний договір від 30.11.2007 року, посвідчений нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області, Горбуров К.Є., згідно з яким предметом іпотеки є: нежитлова будівля кафе (опис об'єкта: кафе літ. А. загальною площею 198.0 кв.м), що знаходяться за адресою [ADDRESS], що належить на праві власності Позичальнику. 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, AT «УкрСиббанк» передає (відступає) AT «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого AT «Дельта Банк» замінює AT «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від AT «УкрСиббанк» до AT «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до AT «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість AT «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Отже, відповідно до вищевказаного Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, AT «Дельта Банк» набув права вимоги по Кредитному договору. Станом на 05.12.2017 року, Позичальник умови Кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов Кредитного договору. Однак зобов'язання не виконані, у зв'язку з чим, за Позичальником наявна заборгованість у сумі: 8 793 218.35 грн., що складається з тіло кредиту - 120 719.35 дол. США, що згідно курсу НБУ, складає 3 285 415.50 грн.; сума заборгованості за відсотками - 202 378.78 дол. США, що згідно курсу НБУ, складає 5 507 802.85 грн. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. 29.11.2017 року АТ «Дельта Банк» на підставі інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 105619508, стало відомо, що 25.08.2009 року Корабельним відділом державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, згідно постанови про відкриття з накладенням арешту на майно боржника б/н від 21.08.2009 року, накладено арешт на нерухоме майно, що належить [PERSON], а саме - нежитлова будівля кафе (опис об'єкта: кафе літ. А, загальною площею 198.0 кв.м), що знаходяться за адресою [ADDRESS], що знаходиться в іпотеці АТ «Дельта Банк», номер запису про обтяження: 8991464 від 25.08.2009. Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд, аналізуючи вищезазначені обставини справи, прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки це підтверджується зібраними по справі письмовими доказами. Доказів, які спростовують висновки суду, судовим розглядом не здобуто. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок сплати судового збору.

Outcome: approved