Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 11005,79 грн., яка складається з: 3138,96 грн. заборгованості за кредитом; 3394,44 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 168 грн. - заборгованість за комісією; 4304,39 пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що 20 жовтня 2005 року відповідач отримав кредит у розмірі 24 900 грн. на термін до 20 жовтня 2015 року та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в строк та в порядку встановлено кредитним договором. Відповідач належним чином умов договору не виконав, у звязку з чим утворилась вищевказана заборгованість станом на 23 березня 2017 року в сумі 11005,79 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак, звернулись в суд з клопотанням про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Із заявою про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду не звертався. Згідно вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач, згідно з поданою нею заявою, не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. 20 жовтня 2005 року між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір.11 серпня 2011 року між сторонами була укладена додаткова угода. Згідно п. 1.1 договору, в ред. викладеній у додатковій угоді від 11 серпня 2011 року, банк зобовязується надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 20 жовтня 2005 року по 20 жовтня 2015 року включно у вигляді не поновлюваної лінії. У розмірі 27\~256 грн. 68 коп на наступні цілі: у розмірі 21000 грн. на купівлю житла та 6256,68 грн. на сплату страхових внесків зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 27,70 % річних на суму залишку заборгованості по кредиту, комісії за обслуговування щомісяця в період сплати у розмірі 0,16 % , винагороди за дострокове погашення кредиту згідно п.1,5 кредитного договору. Період сплати вважати з 1 по 5 число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати починаючи з 09 серпня 2011 року позичальник повинен надати банку кошти у сумі 632,32 грн. для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається з заборгованості по кредиту та відсоткам і винагороди. Погашення кредиту здійснюється у строки відповідно до графіку погашення. Згідно п.1.6 договору, у разі порушенні позичальником зобовязань по сплаті кредиту , позичальник сплачує за користування кредитом проценти у розмірі 3,83 % від непогашеної суми в строк заборгованості по кредиту. Відповідно до п.4,1 Кредитного договору при порушенні будь яких зобовязань передбачених п.п.2.2.2., 2.2.3, даного договору, банк має право нарахувати пеню в розмірі 0,15 % від суми прострочено заборгованості, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. З матеріалів справи встановлено, що банк свої зобовязання щодо видачі кредитних коштів виконав, що підтверджується прибутковим касовим ордером №1 від 20 жовтня 2005 року та ордером розпорядженням про надання кредиту [PERSON] (а.с26-27) Згідно графіка погашення (додаток №1 Додаткової угоди), з яким ознайомлений під підпис позичальник [PERSON], останній зобовязаний був надавати кошти банку щомісячно 5 числа - з 05 вересня 2011 року по 05 жовтня 2015 року по 632,32 коп., а 20 жовтня 2015 року 778,46 грн. (а.с.35-37) Згідно розрахунку заборгованості за договором №DO1DGK01000005 від 20 жовтня 2005 року, укладеного між ПриватБанком та [PERSON], станом на 23 березня 2017 року, заборгованість за кредитним договором становить 11005,79 грн., яка складається з: 3138,96 грн. заборгованості за кредитом; 3394,44 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 168 грн. - заборгованість за комісією; 4304,39 пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором. (а.с.29-32) Таким чином, судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобов'язання за Договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашавав, у зв'язку із чим утворилась вищевказана заборгованість. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1\~глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Згідно\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України\~встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином\~\~відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу. Частиною 1\~ст. 530 ЦК України\~передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст.\~525,\~526 ЦК Україниодностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а томуз нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом, а також, з урахуванням положень\~ст. 1048 ЦК України, заборгованість по процентам за користування кредитом та комісію за за користування кредитом. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за пенею, то суд виходить з наступного. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно приписів\~ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно із\~ст. 2 Закони України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII\~на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим\~розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р\~та\~від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. ДБілозерське м.Добропілля Донецької області віднесено до вказаного переліку. Відповідач [PERSON] цин С.І.. зареєстрований в Донецька обл. м.Добропілля м.Білозерське вул..Лермонтова, 28 (а.с.45) Відповідно до розрахунку заборгованості позивачем зроблений розрахунок пені станом на 23 березня 2017 року в розмірі 4304,39 грн. З урахуванням того, що від сплати пені, нарахованої після 14 квітня 2014 року відповідач на підставі ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» має бути звільнений, а станом на 14 квітня 2014 року розмір нарахованої пені складав 1755,75 грн., які і слід стягнути з відповідача в користь позивача. Таким чином, на користь позивача з відповідача належить стягнути заборгованість в сумі 8457,15 , а саме 3138,96 грн. заборгованості за кредитом; 3394,44 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 168 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом та 1755,75 нарахованої пені. Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які в свою чергу підлягають задоволенню частково. В іншій частині позовних вимог слід відмовити з вищенаведених підстав. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1229,48 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial