Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивачі за первісним позовом звернулися до суду з вимогами про визнання недійсними та скасування рішення Васильківської міської ради № 04.20 від 1 березня 2012 року, в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність відповідачеві [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,1000 га, по [ADDRESS] та державного акту на неї, зобов'язавши останню не чинити їм перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,0665 га за вищезазначеною адресою шляхом припинення [PERSON] проходу та проїзду по ній. В судовому засіданні позивачі та їх представник вимоги свого позову підтримали в повному обсязі. Відповідач та представник відповідача [PERSON] вимоги позову не визнали, вважаючи їх безпідставними та недоведеними, крім того, звернулися до суду з зустрічним позовом про зобов'язання саме позивачів за первісним позовом усунути перешкоди в користуванні належною їй земельною ділянкою шляхом знесення побудованих на ній Позивачі та їх представник за первісним позовом вимоги зустрічного позову не визнали. Представники співвідповідача - Васильківської міської ради, та третьої особи - Управління Держземагенства у Васильківському районі Київської області, до суду не з'явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлялися судом належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що первісний позов до задоволення не підлягає, а зустрічний необхідно задовольнити, з наступних підстав. У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України „Про міжнародні договори України" є частиною національного законодавства, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як у громадських інтересах і на умовах, передбачених законом. Зазначені права гарантовані ст.41 Конституції України. Як вбачається з положень ч.1 ст.22 та ч.1 ст.23 ЗК України, право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі і одержання документа, що посвідчує це право, яким є державний акт, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими та районними радами. Використання земельної ділянки до встановлення меж цієї ділянки в натурі і одержання документа, що посвідчує право власності або користування землею, забороняється. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, ст.ст.152 і 155 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельної ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У разі видання органом виконавчої влади акта, яким порушуються права особи щодо користування належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 25 серпня 2005 року, посвідченого Васильківською міською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-1121, позивачі є власниками будинку [ADDRESS]. У відповідності до рішень 45-ої сесії 6-го скликання Васильківської міської ради Київської області від 25 жовтня 2013 року та 7-ої сесії 5-го скликання № 54-07-У від 29 серпня 2006 року позивачам наданий дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо передачі їм у власність земельної ділянки площею 0,0665 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Як вбачається з договору дарування від 3 березня 2006 року, посвідченого Васильківською міською державною нотаріальною конторою Київської області, за реєстровим № 1-358, відповідач отримала у власність житловий будинок по [ADDRESS]. Згідно з виданими Васильківською міською радою державних актів ЯМ № 719801-7845 від 8 червня 2012 року та серії ЯМ № 766688-8364 від 9 листопада 2012 року, у власності відповідача за первісним позовом на підставі відповідних рішень Васильківської міської ради 22 сесії 6 скликання № 04.20 від 1 березня 2012 року та 22 сесії 6 скликання № 04.21-22-УІ від 1 березня 2012 року перебувають дві земельні ділянки, відповідно, площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, і 0,0380 га, для ведення особистого селянського господарства, по [ADDRESS]. Як вбачається з акту про встановлення в натурі меж земельної ділянки відповідача за первісним позовом [PERSON] від 13 вересня 2011 року вони погоджені безпосередньо саме з позивачем [PERSON] У відповідності до висновку експерта № 7540/7541/14-41 від 24 жовтня 2014 року, земельна ділянка площею 0,1000 га, по [ADDRESS], належна відповідачеві за первісним позовом повністю відповідає її фактичному розташуванню в натурі і на неї частково накладається земельна ділянка по [ADDRESS], площею 0,0146 га, за точками « 20»-«19»-« 18»-« 41»-« 31»-« 30»-« 29»-« 28»-« 23»-« 22»-« 21»-« 20», якою користуються позивачі. Таким чином, ухвалюючи у справі рішення суд виходить з того, що заявниками за первісним позовом недоведене порушення їх прав, як, лише, користувачів земельної ділянки відповідною земельною ділянкою відповідача [PERSON] Навпаки, суд приходить до висновку, що вимоги зустрічного позову щодо порушення земельних прав заявниці через часткове захоплення, в наслідок користування, частині її земельної ділянки є обґрунтованими та такими, що доведені належними та допустимими доказами, а тому, вони підлягають до задоволення. Суд критично ставиться до посилань позивачів, в обґрунтування своїх вимог щодо порушення відповідачем їх земельних прав, через нібито погодження з останньою меж спірної землі, щодо проїзду через неї до своєї земельної ділянки, та побудування на ній споруд, паркану та воріт, через спростування зібраними у справі доказами та ненадання судові відповідних документальних правових підстав щодо правомірності своїх дій. На підставі наведеного та

Outcome: approved