Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Представник позивача, [PERSON], діючи на підставі довіреності від 04.04.2018 року та в інтересах позивача, звернувся до суду з позовом та просив визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 5,2199 га, склад угідь рілля, цільове призначення - для ведення особистого селянського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Андріївської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області, яка за життя належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Городнянською райдержадміністрацією Чернігівської області 14 квітня 2006 року на підставі розпорядження від 30 листопада 2005 року, зареєстрованого у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010684000312, після її смерті [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, яким вона заповіла позивачу все належне їй майно, в т.ч. земельну ділянку площею 5,92 га, з яких 5,22 га рілля, 0,41 га сіножаті, 0,26 га пасовища, 0,03 га багаторічні насадження, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Андріївської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області. 31 липня 2013 року позивач подав заяву до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини. Під час огляду представлених позивачем документів було виявлено відсутність державного акту на право власності на земельну ділянку. Зазначені обставини є перепоною для оформлення спадщини у нотаріуса. Ухвалою судді від 15 листопада 2018 року, відкрите загальне позовне провадження у справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.58). Представник відповідача - Андріївської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області у судове засідання не з'явився, завчасно, через канцелярію суду подав заяву з проханням справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги визнаються. /а.с.46/. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Представник третьої особи - Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності (а.с.44-45). Представник третьої особи - Городнянської районної державної адміністрації Чернігівській області (відділ з питань державної реєстрації) у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлений належним чином. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно приписів частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Як убачається із дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданої виконкомом Андріївської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 77-ми років у селі Автуничі Городнянського району, Чернігівської області, про що складено відповідний актовий запис за № 06 від 19.03.2013 року (а.с.8). З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження [NUMBER], встановлено, що [PERSON] народився [INFO], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 40 від 15.11.1956 року. Матір`ю значиться [PERSON] (а.с.7). З дослідженого в судовому засідання заповіту, посвідченого [PERSON], секретарем виконкому Андріївської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області, встановлено, що громадянка [PERSON] все своє майно, де воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона по закону матиме право заповіла своєму сину [PERSON], [INFO]. Станом на [INFO] даний заповіт не змінювався і не відмінявся (а.с.9). Наведене свідчить, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. Згідно довідки, виданої виконкомом Андріївської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області від 31.05.2018 року за № 510 встановлено, що станом на день смерті [PERSON], яка померла [INFO], в будинку за адресою: [ADDRESS] ніхто не був зареєстрований та ніхто не проживав (а.с.11). З дослідженого в судовому засіданні листа відділу у Городнянському районі головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області встановлено, що громадянці [PERSON] за її життя видавався Державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] загальною площею 5,92 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Андріївської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 14.04.2006 року за № 010684000312 (а.с.12). З дослідженого в судовому засіданні витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-7407663512018 від 05.11.2018 року, встанововлено, що [PERSON] за життя належала земельна ділянка площею 5,2199, цільове призначення: 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Андріївської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області (а.с.15-17). Під час оформлення спадкових прав позивачем стало відомо, що оригінал державного акту на ім`я [PERSON] [NUMBER] втрачений. З дослідженої в судовому засіданні копії матеріалів, що надана відділом у Городнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, встановлено, що [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] на території Андріївської сільської ради. (а.с.38-42). Згідно з інформацією відділу у Городнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області встановлено, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, площею 5,92 га станом на 01.01.218 року, становить сто вісімнадцять тисяч двісті гривень 01 копійка (а.с.18). Зіставивши усі дані, що випливають із документів наданих позивачем, враховуючи час відкриття спадщини, тобто той факт, що спадкодавець померла після 1 січня 2004 року, суд дійшов висновку, що безумовному застосуванню у вказаній справі до відносин спадкування підлягають норми ЦК України. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З наданої та дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи № *** , наданої Городнянською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області, до майна померлої [INFO] [PERSON] встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] (а.с.----) Відповідно до Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування. Згідно п.п.4.15, 4.20 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Таким чином, позивач не має можливості отримати у нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на вказані вище земельні ділянки, із-за відсутності оригіналу державного акту, отже існує спір про право і права та інтереси позивача порушуються, з незалежних від нього причин, а тому підлягають судовому захисту. У відповідності до вимог цивільного законодавства дієздатність спадкодавця припинилась у момент смерті і за таких обставин отримати дублікати вищезазначеного державного акту на ім'я спадкодавця не має правової можливості. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що за життя [PERSON] на підставі розпорядження Городнянської райдержадміністрації від 30 листопада 2005 року був виданий Державний акт на право власності на земелльну ділянку [NUMBER]. Доводи позивача про втрату належного померлій [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] учасниками судового розгляду не спростовуються. Оголошення про втрату Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], позивачем було опубліковано в газеті „Новини Городнянщини" (а.с.13). Отже, з метою захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за можливе визнати за ним, як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], право власності на земельну ділянку: кадастровий номер [NUMBER], площею 5,2199 га, цільове призначення 01.01 Для ведення особистого селянського виробництва, яка розташована на території Андріївської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області . Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved