Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося в суд із позовом до [PERSON], в якому зазначило, що відповідно до укладеного договору № НМН5RX10622695 від 24/11/2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3155 грн. 90 коп. із сплатою відсотків за користування кредитом розмірі 24 % на рік на суму залишку кредиту. Відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Рострочка» складає між ним і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві. В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, а тому станом на 15.03.2013 року має заборгованість 39581 грн. 35 коп., яку позивач просить стягнути із [PERSON] В судовому засіданні представники позивача Лук’янчук О.А., Спірідонова Н.І. позовну заяву підтримали. Представники відповідача проти позову заперечили, просять відмовити, посилаючись на пропуск позивачем строків позовної давності. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.629 зазначеного Кодексу договір є обов"язковим для виконанння сторонами. Судом встановлено, що між сторонами 24 листопада 2006 року був укладений кредитний договір № НМН5RX10622695 про надання споживчого кредиту в сумі 3155 грн. 90 коп. на строк 24 місяці. Банк виконав зобов'язання перед відповідачем, про що свідчать надані позивачем письмові матеріали, але останній в порушення умов договору кредитні кошти не повернув. Згідно наданого розрахунку заборгованість відповідача складається з наступного : - 3155.90 грн. - заборгованість за кредитом; - 14143 грн. 11 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; - 1596 грн. 89 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 18324 грн. 44 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1861 грн. 02 коп. (процентна складова). Згідно п.п. 3.2.7., 3.2.9. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам Позичальник зобов'язується погасити заборгованість по Кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування Кредитом відсотки, винагороду й неустойку (штраф, пеню), повністю повернути Кредит до дати, зазначеної в Заяві. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в Заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми Кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості простроченої суми Кредиту нараховується пеня відповідно до п.5.1. Відповідно п.5.3. Умов, при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) /ст. 257, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України/. Згідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. У відповідності до ч.ч. 1, 5 ст. 261; ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Пунктом 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), які разом із Тарифами складають укладений між сторонами кредитний договір, визначено, що терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлено сторонами тривалістю 5 років. Оскільки за умовами кредитного договору боржник мав виконувати зобов'язання частинами, то позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і сплати процентів за користування кредитом, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу. За своєю правовою природою пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й доти, доки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від тривалості правопорушення. Тобто, строк позовної давності щодо стягнення пені обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли особа довідалася або повинна була довідатися про порушення свого права. Саме до цього зводяться правові висновки, що висловлені Верховним Судом України в постанові від 6 листопада 2013 року (справа № 6-116цс13), які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів, що зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Договір між сторонами був укладений 24 листопада 2006 року на строк 24 місяці. Заборгованість по кредиту не погашалася взагалі, позов Позикодавцем був поданий до суду 09 квітня 2013 року, а тому стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості за кредитом із квітня 2008 по листопад 2008 року, а також заборгованість по процентах за користування кредитом за цей же період. В решті позову слід відмовити за пропуском строку позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: partial