Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS], посилаючись на те, що вона являється власником вказаного житлового будинку, що підтверджується свідоцтва про право на спадщину по закону серії [NUMBER] від 24.03.1997 року. В будинку [ADDRESS] був зареєстрований бувший чоловік позивачки [PERSON]. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.09.1989 року по 03.02.2010 року. Відповідач по справі з протягом чотирьох останніх років в житловому будинку [ADDRESS] не проживає, його місцеперебування їй невідоме. Особисті речі відповідача в житловому будинку відсутні. Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що відповідач [PERSON] втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS], тому змушена звернутися до суду з даним позовом, підтримавши в судовому засіданні позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи був повідомлений шляхом публікації оголошення про виклик до суду в газеті «Народне слово» від 09 квітня 2015 року. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Згідно свідоцтва про право на спадщину по закону серії [NUMBER] від 24.03.1997 року, виданого державним нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори [PERSON], позивач [PERSON] являється власником житлового будинку [ADDRESS]. В даному будинку було зареєстровано місце проживання бувшого чоловіка позивачки [PERSON]. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.09.1989 року по 03.02.2010 року. 03 лютого 2010 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції від 03 лютого 2010 року. Відповідач з жовтня 2009 року в житловому будинку [ADDRESS] не проживає, що підтверджується довідкою, виданою Приютівською сільською радою Новоукраїнського району №55 від 26.02.2015 року, та Актом обстеження депутатом Приютівської сільської ради Дорошенко Тетяною Миколаївною від 02.03.2015 року. Відповідач добровільно знятися з реєстрації місця проживання не бажає, що позбавляє позивачку права вільно розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Крім того, згідно ч. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до змісту ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а також у випадках поважності причин пропуску цього строку або у випадках прямо визначених Законом. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що відповідач не проживає у спірному житловому будинку без поважної причини з жовтня 2009 року, спроб вселитися до нього не робив, ніхто не перешкоджав проживанню або вселенню його до спірного житла. Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст. 71 ЖК України, збереження за відповідачем спірного жилого приміщення судом не встановлено. Відсутність особи понад встановлений ст. 71 ЖК України строк є підставою для визнання відсутньої особи такою, що втратила право на жиле приміщення. Таким чином, відповідач втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.88 ЦПК України. У відповідності із ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243.60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved