Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивачка [PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить визнати недійсним наказ Головного управління житлового забезпечення міста Києва від 19.09.2005 року № 1754-с; визнати недійсним свідоцтво про право власності від 22.09.2005 року серія [NUMBER] на квартиру [ADDRESS]; скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Рябоконь О.І. за індексним номером 16178298 від 01.10.2014 року про державну реєстрацію права власності ПАТ «Київенерго» (код ЄДРПОУ 00131305), на квартиру, об'єкт житлової нерухомості загальною площею 89,5 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 466461280000), що розташована за адресою: [ADDRESS] (номер запису про право власності: 7185329). Позивачка мотивує свої вимоги тим, що на підставі Розпорядження Старокіївської районної державної адміністрації м. Києва від 14.12.1999 року № 846 про надання з державного житлового фонду житлової площі працівникам підприємств, організацій та установ 08.02.2000 року на її ім'я видано ордер на жиле приміщення № 20865 серія Б, на підставі якого позивачка разом із членами своєї сім'ї набули право на зайняття жилого приміщення, житловою площею 53,43 кв.м., яке складається із чотирьох кімнат в ізольованій квартирі за адресою: [ADDRESS]. Передумовою для видачі вищезазначеного Розпорядження та ордеру на жиле приміщення було звернення АЕК «Київенерго» до Старокіївської районної державної адміністрації м. Києва із листом від 15.11.1999 року № 017/7765 щодо затвердження списку та надання ордеру на заселення квартири за адресою: [ADDRESS]. На підставі ордеру на жиле приміщення позивачка разом із сім'єю у 2000 році переїхала до спірної квартири та оформила реєстрацію за місцем проживання. У вересні 2014 року позивачці стало відомо, що на підставі Наказу від 19.09.2005 року № 1754-с, виданого Головним управлінням житлового забезпечення, правонаступником якого є Департамент будівництва та житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, відповідачем ПАТ «Київенерго» оформлено право власності на спірну квартиру. 25.09.2014 року право власності відповідача ПАТ «Київенерго» на спірну квартиру було зареєстровано, про що внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Разом з тим, у зв'язку з існуванням чинного та дійсного ордеру на жиле приміщення, який дає право родині позивачки на проживання та приватизацію квартири [ADDRESS], позивачка вважає, що видача Головним управлінням житлового забезпечення наказу від 19.09.2005 року № 1754-с, на підставі якого відповідач ПАТ «Київенерго» набув право власності на спірну квартиру, є незаконною та такою, що порушує житлові права позивачки, які підлягають захисту на підставі звернення позиваки з даним позовом до суду. 01.10.2015 року в судовому засіданні протокольно ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва на підставі клопотання представника відповідача ПАТ «Київенерго» Халимона С.В. зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до [PERSON] про усунення перешкод шляхом виселення із житлового приміщення об'єднано в одне провадження із первісним позовом [PERSON] до Департаменту будівництва та житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Державного реєстратора Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Рябоконь Олени Ікарівни про визнання недійсним наказу, свідоцтва про право власності та про скасування рішення. (а.с. 67-69; 80) ПАТ «Київенерго», звертаючись до суду із зустрічною позовною заявою, просить усунути перешкоди у вільному володінні, розпорядженні ПАТ «Київенерго» житловим приміщенням шляхом виселення відповідачки [PERSON] з квартири [ADDRESS] та просить зобов'язати відповідачку [PERSON] передати на схоронність спірну квартиру уповноваженим представникам ПАТ «Київенерго», мотивуючи свої вимоги тим, що на балансі ПАТ «Київенерго» обліковується квартира приватної форми власності, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить позивачу ПАТ «Київенерго» на підставі Свідоцтва про право власності від 22.09.2005 року серія [NUMBER], виданого відповідно до Наказу Головного управління житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 1754-с від 19.09.2005 року. Разом з тим, позивачем зауважено, що відповідачкою [PERSON] не надано жодних доказів наявності у неї прав на користування спірною квартирою, а надану копію ордеру на користування спірним житловим приміщенням позивач вважає неналежним доказом у розумінні статей 58, 59 ЦПК України, оскільки надана копія не завірена належним чином, та в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження достовірності даних, що містить копія ордеру від 08.02.2000 року. Таким чином, позивач ПАТ «Київенерго» вважає, що він є правомірним набувачем права власності у відповідності до діючого законодавства, та відповідачка [PERSON] є недобросовісним володільцем належного позивачу майна, не має правових підстав для користування зазначеним житловим приміщенням попри волі позивача, як власника спірної квартири, що є підставою звернення позивача із зустрічною позовною заявою про виселення [PERSON] з квартири, що підлягає до судового розгляду в межах розгляду первісного позову. 22.10.2015 року в судовому засіданні протокольною ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва за клопотанням представника позивача за зустрічним позовом ПАТ «Київенерго» - Халимона С.В. залучено до участі у розгляді справи в якості співвідповідачів за зустрічним позовом - [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 130) 22.10.2015 року в судовому засіданні представником позивача за зустрічним позовом ПАТ «Київенерго» - Халимоном С.В. подано уточнену зустрічну позовну заяву, відповідно до якої позивач просить суд усунути перешкоди у вільному володінні, розпорядженні ПАТ «Київенерго» житловим приміщенням шляхом виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з квартири [ADDRESS], а також просить зобов'язати відповідачку [PERSON] передати спірну квартиру на схоронність уповноваженим представникам ПАТ «Київенерго», та позивачем залишено без змін підстави звернення із зустрічним позовом до суду. (а.с. 107; 108-110) Представник позивачки за первісним позовом та відповідачки за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні первісний позов підтримав в повному обсязі, з підстав, що містить зміст первісної позовної заяви, проти зустрічного позову заперечував, з у рахуванням внесених змін, вважає його вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що порушують права та законні інтереси [PERSON] в межах реалізації нею належних речових прав щодо спірної квартири. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ПАТ «Київенерго» - Халимон С.В. в судовому засіданні проти первісного позову заперечував в повному обсязі, з підстав, що містять письмові заперечення, долучені до матеріалів справи (а.с. 111-112), вважає вимоги позивачки такими, що порушують права ПАТ «Київенерго», як єдиного власника спірного житлового приміщення, зустрічний позов підтримав в повному обсязі, з урахуванням поданих уточнень, з підстав, що містить зміст зустрічної позовної заяви та зміст письмових пояснень, долучених до матеріалів справи (а.с. 108-110; 152-153) Представник відповідача за первісним позовом Департаменту будівництва та житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації - Титаренко О.Є. в судовому засіданні проти первісного позов заперечував в повному обсязі, з підстав, що містить зміст письмових заперечень, долучених до матеріалів справи. (а.с. 122-125) Представник відповідача за первісним позовом Головного територіального управління юстиції у м. Києві Управління державної реєстрації - Новаковська Г.Л. в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомила, однак надала до суду письмові заперечення проти первісного позову, відповідно до яких представник заперечує проти вимог позивачки в частині скасування рішення № 16178298 від 01.10.2014 року державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Рябоконь О.І. , в іншій частині позовних вимог просить суд прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. (а.с. 116-120) Представник відповідачів за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти зустрічного позову заперечував в повному обсязі, з урахуванням внесених змін, з аналогічних підстав, що містять заперечення, надані представником під час захисту прав та законних інтересів відповідачки за зустрічним позовом [PERSON] Вислухавши пояснення представника позивачки за первісним позовом та відповідачки за зустрічним позовом [PERSON], який є представником відповідачів за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] - [PERSON], представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ПАТ «Київенерго» - Халимона С.В., представника відповідача за первісним позовом Департаменту будівництва та житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації - Титаренка О.Є., дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, наведені сторонами доводи та заперечення, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Судом встановлено, що Державна акціонерна енергопостачальна компанія «Київенерго», яка згідно Статуту, що діяв починаючи з 20.04.1998 року, перейменована на Акціонерну енергопостачальну компанію, заснована відповідно до наказу Міністерства енергетики та електрифікації України від 31.08.1995 року № 177, шляхом перетворення виробничого енергетичного об'єднання «Київенерго» в акціонерну компанію, згідно Указу президента України від 04.04.1995 року № 282/95 «Про структурну перебудову в електроенергетичному комплексі України». Відповідно до положень Статуту Компанії, основною метою діяльності компанії є одержання прибутку для розвитку Компанії, задоволення інтересів акціонерів та споживачів, економічних і соціальних потреб її працівників, в умовах функціонування єдиної енергосистеми України. До складу Компанії входять виконавча дирекція та філіали, в тому числі «Енергоспецремонт Київенерго». Філіали не є юридичними особами і діють на підставі Положень. Компанія є власником, серед іншого, майна, яке створене або придбане Компанією за рахунок своїх доходів, а також майна, яке прийняте нею у власність і яке відображене в балансі; іншого майна, яке придбане на підставах, що не суперечать чинному законодавству. (а.с. 98-101; 102-106) Згідно п. 1.1. Контракту, укладеного між ПЕО «Київенерго» та Дарницькою ТЕЦ від 18.07.1994 року, сторони уклали даний контракт на сумісну участь у будівництві об'єктів житла, соцкультбуту та комунального господарства жилого мікрорайону по [ADDRESS]. (а.с. 149) 12.03.1996 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва надано Дарницькій ТЕЦ та «Київенергоспецремонт» АК «Київенерго» Дозвіл на виконання будівельних робіт з будівництва житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 73) Розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 2125 від 26.12.1997 року оформлено ДАЕК «Київенерго» право тимчасового довгострокового користування строком на 3 роки земельними ділянками для завершення будівництва жилих будинків на [ADDRESS]. (а.с. 150) Актом про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, затвердженого наказом АК «Київенерго» № 247 від 02.10.1998 року, прийнято в експлуатацію шістнадцятиповерховий житловий будинок [ADDRESS], адреса розміщення - [ADDRESS]. (а.с. 74-77) Відповідно до ч. 1 ст. 9 Житлового кодексу України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду. Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством. (с. 31 Житлового кодексу України) Загальна декларація прав людини встановлює, що кожна людина має право на такий життєвий рівень, включаючи їжу, одяг, житло, медичний догляд та необхідне соціальне обслуговування, який є необхідним для підтримання здоров'я і добробуту її самої та її сім'ї (ст. 25). Відповідно до Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права 1966 р. держави, які беруть участь у цьому пакті, визнають право кожного на достатній життєвий рівень для нього і його сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг і житло, і на неухильне поліпшення умов життя. Згідно Витягу із протоколу № 6 від 29.06.1999 року спільного засідання адміністрації та профкому виконавчої дирекції «Київенерго», ухвалено рішення про надання чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS] [PERSON] - начальнику організаційного відділу, з сім'єю із чотирьох осіб (вона, син, син, бабуся), яка працює в Київенерго з 1981 року, перебуває на квартобліку з 24.10.1994 року, із зняттям з квартобліку. (а.с. 171) Згідно Запиту від 14.10.1999 року № 017/349 Головою житлово-побутової комісії профкому «Київенерго» Фролова В.П. витребувано у начальника відділу обліку та розподілу житлової площі Дніпровського району м. Києва квартирну справу № 17418 [PERSON], у зв'язку з наданням її сім'ї чотирьохкімнатної квартири за місцем роботи. Квартира надається із зняттям з квартобліку. (а.с. 172) На підставі розпорядження Генерального директора АЕК «Київенерго» від 15.10.1999 року № 017/7108 Актом № 1/682 від 02.11.1999 року в.о. директора філіалу «Енергоспецремонт Київенерго» передано Генеральному директору АК «Київенерго» чотирьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. (а.с. 78; 79) Відповідно до ч. 1 ст. 58 Житлового кодексу України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. На підставі листа керівництва АЕК «Київенерго» № 017/7765 від 15.11.1999 року з проханням про затвердження списку та видачу ордеру для заселення житлової площі по [ADDRESS], статті 43 ЖК України та Наказу державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 01.06.1995 року № 24, Розпорядженням Старокиївської районної державної адміністрації м. Києва від 14.12.1999 року № 846 переведено до державного житлового фонду двокімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS]; затверджено список та видано ордер [PERSON] на родину з чотирьох осіб після укладення договору дарування квартири [ADDRESS] знято осіб з кварт обліку; доручено Органу приватизації Дніпровської РДА виконати необхідні дії згідно п. 3 Наказу від 01.06.1995 року. (а.с. 6) На підставі Розпорядження Старокиївської районної державної адміністрації м. Києва від 14.12.1999 року № 846 [PERSON] з сім'єю з чотирьох осіб ([PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON]) видано Ордер на жиле приміщення № 20865 серії Б від 08.02.2000 року на право зайняття жилого приміщення жилою площею 53,43 кв.м., яке складається з чотирьох кімнат в ізольованій квартирі за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 7, 173) За даними Довідки Форми № 3 від 24.06.2015 року № 246, виданої Житловою ремонтно-експлуатаційною організацією № 402, в квартирі [ADDRESS] зареєстровано: [PERSON], [INFO], - з 14.11.2000 року; [PERSON], [INFO], - з 14.11.2000 року; [PERSON], [INFO], - з [INFO], [PERSON], [INFO], - з 14.03.2009 року; [PERSON], [INFO], - з 24.03.2009 року. (а.с. 8) 19.09.2005 року на підставі заяви; листа АЕК «Київенерго»; контракту про сумісну діяльність; акту прийому-передачі квартири; розподілу квартир в буд. по вул. І.Дубового; довідки про джерела фінансування; гарантійного листа; статуту; доручення; акту про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; технічної документації БТІ - Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) видано Наказ № 1754-С «Про видачу свідоцтв про право власності», яким оформлено та видано свідоцтво про право власності інвестору АЕК «Київенерго» за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 147) Згідно Свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 22.09.2005 року, посвідчено, що квартира [ADDRESS], складається з 4-х кімнат, жилою площею 54,00 кв.м., загальною площею 89,50 кв.м., дійсно належить Акціонерній енергопостачальній компанії «Київенерго»" на праві приватної власності. Реєстраційний напис на правовстановлюючому документі занесений у реєстрову книгу № 274-33 за реєстровим № 41327 від 29.09.2005 року. (а.с. 10; 11; 12) Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.10.2014 року на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 16178298 від 01.10.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Рябоконь О.І. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про об'єкт нерухомого майна, а саме: квартиру [ADDRESS], жилою площею 54,00 кв.м., загальною площею 89,50 кв.м., яка належить на праві приватної власності ПАТ «Київенерго» на підставі Свідоцтва про право власності, серія та номер [NUMBER], виданого 22.09.2005 року Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (Наказ № 1754-С від 19.09.2005 року). Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 466461280000. (а.с. 13) Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.01.2010 року, за [PERSON] 24.10.2010 року зареєстровано на праві приватної власності 1/4 частину квартири [ADDRESS], номер запису: 4059 в книзі: д.2023-164 (реєстраційний номер: 31855506). (а.с. 177-178) Листом ПАТ «Київенерго» від 23.09.2014 року №42АУ/61ВВ/5828 [PERSON] повідомлено, що на балансі Апарату управління обліковується квартира за адресою: [ADDRESS], що належить ПАТ «Київенерго» на праві приватної власності. Протоколом від 29.06.1999 року № 6 спільного засідання Виконавчої дирекції «Київенерго» для поліпшення житлових умов працівника було ухвалено рішення про надання зазначеної квартири [PERSON] із сім'єю з чотирьох осіб із подальшим зняттям працівника з квартирного обліку, а протоколом від 11.11.1999 року № 11 ухвалено рішення про доповнення Протоколу від 29.06.1999 року № 6 умовою, за якою приватна квартира [ADDRESS], що приватизована [PERSON] та членами її сімї, мала бути передана за договором дарування у власність АК «Київенерго». За зверненням «Київенерго» до Старокиївської РДА від 15.11.1999 року № 017/7765 [PERSON] із сім'єю з чотирьох осіб 08.02.2000 року було видано Ордер на заселення до квартири за адресою: [ADDRESS], де мешкає [PERSON] разом із членами своєї сімї та одночасно є власником квартири [ADDRESS]. Правлінням АК «Київенерго» (п. 3 протоколу № 28/2005) ухвалено рішення про надання дозволу на укладення договору міни, за яким квартира [ADDRESS] перейти у власність [PERSON] (за ціною не менше балансової вартості), а квартира [ADDRESS], яка є значно дешевшою, - у власність Компанії, при цьому «Київенерго» не порушувало питання про сплату різниці у вартості цих квартир. Спостережною радою АК «Київенерго» від 29.11.2010 року повторно надано дозвіл на укладення договору. Проте вищезазначений договір міни на час складання даного Листа - не укладено, у зв'язку з чим задля узаконення володіння та користування [PERSON] квартирою за адресою: [ADDRESS], АК «Київенерго» запропоновано офіційно повідомити про згоду на укладення договору міни або укласти з ПАТ «Київенерго» договір оренди (найму) вищезазначеної квартири. (а.с. 9) 21.08.2015 року ПАТ «Київенерго» на адресу [PERSON] надіслано письмову вимогу припинити користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звільнити зазначене приміщення в строк 14 календарних днів від дня надіслання цієї вимоги. (а.с. 96; 97) За даними Листів від 17.11.2015 року № 42АУ/92ПЗ/10864, від 27.11.2015 року № 40, ПАТ «Київенерго» та Первинною профспілковою організацією ПАТ «Київенерго» повідомлено, що в архіві ПАТ «Київенерго» відсутнє рішення профспілкового комітету АК «Київенерго» про затвердження списку та видачу ордеру на заселення квартири [ADDRESS], в тому числі за період з 1998 по 2000 роки. (а.с. 179, 180) Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За приписами ст. 3, 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності зазначеного Закону, визнаються державою. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Об'єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки (ст. 179 Цивільного кодексу України). Згідно із ст. 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. За змістом ст. 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. До об'єктів нерухомого майна Цивільним кодексом України віднесено житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно (статті 331, 376). Згідно із Законом України «Про оренду державного та комунального майна» нерухоме майно поділяється на будівлі, споруди, приміщення (ст. 4). Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» об'єктами нерухомого майна є житлові будинки; квартири; будівлі, споруди, житлові та нежитлові приміщення (ст. 5). Визначення «житловий будинок», «квартира», «садиба» містяться у главі 28 Цивільного кодексу України, поняття «об'єкти житлової нерухомості» - у Податковому кодексі України. Об'єкти житлової нерухомості поділяються на такі типи: житловий будинок, житловий будинок садибного типу, прибудова до житлового будинку, квартира, котедж, кімнати у багатосімейних (комунальних) квартирах, садовий і дачний будинки (ст. 14.1.129.). Суб'єктами права власності є фізичні та юридичні особи. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженим. (ч. 1, 3 ст. 325 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом. Щодо новостворених об'єктів, частини 2, 3, 4 ст. 331 Цивільного кодексу України передбачають, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна) та у разі потреби необхідності державної реєстрації майна і прийняття його в експлуатацію. Згідно з ч. 5 ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», інвестор має право володіти, користуватися і поширюватися об'єктами та результатами інвестицій, враховуючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. Тобто право власності інвестора на об'єкт його інвестування є чітко встановленим чинним законодавством України та не потребує додаткового його визнання судом. Відповідно до Положення про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна в м. Києві, затвердженого Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.08.2001 року № 1820 (далі - Положення), яке діяло на час винесення спірного Наказу № 1754-С від 19.09.2005 року та видачі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 22.09.2005 року на квартиру [ADDRESS], - Головне управління житлового забезпечення м. Києва, правонаступником якого є Департамент будівництва та житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, було наділено повноваженнями щодо оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна з видачею свідоцтв про право власності фізичним та юридичним особам, серед іншого, на новозбудовані, перебудовані та реконструйовані житлові будинки; на об'єкти житлового фонду (в т. ч. частини житлових будинків або квартири), що побудовані за кошти суб'єктів інвестиційної діяльності та передані їм у власність в установленому порядку. (п. 6 Положення) Для оформлення права власності та видачі свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна (групу об'єктів) до відповідного органу подається заява по кожній адресі за зразком згідно з додатком 4 до цього Положення, а також матеріали поточної технічної інвентаризації об'єкта нерухомого майна, оформлені БТІ. (п. 9 Положення) Крім того, до заяви та матеріалів технічної інвентаризації юридичними особами додаються документи, вичерпний перелік, яких містять пункти 10,11, 12 Положення. Згідно пункту 19 Положення, за результатами розгляду наданих замовником документів орган, який здійснює оформлення права власності, видає наказ (розпорядження) про оформлення права власності та видачу свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомого майна або надсилає обґрунтоване письмове повідомлення заявнику про відмову в оформленні права власності. Згідно положення статті 286 Цивільного кодексу України, власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором. Як убачається з матеріалів справи, предмет спору за первісним позовом [PERSON] становлять вимоги про визнання недійсним наказу Головного управління житлового забезпечення міста Києва від 19.09.2005 року № 1754-с; визнання недійсним свідоцтва про право власності від 22.09.2005 року серія [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] та скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Рябоконь О.І. за індексним номером 16178298 від 01.10.2014 року про державну реєстрацію права власності ПАТ «Київенерго» (код ЄДРПОУ 00131305), на квартиру, об'єкт житлової нерухомості загальною площею 89,5 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 466461280000), що розташована за адресою: [ADDRESS] (номер запису про право власності: 7185329), у зв'язку з існуванням на час видачі оспорюваних актів та рішень чинного та дійсного ордеру на жиле приміщення, який дає право родині позивачки [PERSON] на проживання та приватизацію квартири [ADDRESS], тому позивачка вважає, що видача Головним управлінням житлового забезпечення наказу від 19.092005 року № 1754-с, на підставі якого відповідач ПАТ «Київенерго» набув право власності на спірну квартиру, є незаконною та такою, що порушує житлові права позивачки, які підлягають захисту на підставі звернення останньою з даним позовом до суду. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 58 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги пояснення сторони позивачки та заперечення сторони відповідачів,

Outcome: dismissed