Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, яким просила стягнути з відповідача майнову шкоду в сумі 7266,03 грн. і моральну шкоду у сумі 3000 грн., завдану ушкодження її здоров'я. В ході розгляду справи позивач збільшила розмір позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди до 10'000 грн. (а.с.126). Позов обґрунтовано тим, що 22 вересня 2012 року близько 11 години за межами огородженої земельної ділянки будинку [ADDRESS] позивачку покусав собака, який належить відповідачу. Зазначений собака не був на ланцюгу та вискочив через дірку в огорожі. Після зазначеної події відповідач вийшов зі свого будинку, викликати швидку допомогу відмовився, а лише намагався надати позивачці засоби первісної медичної допомоги для зупинення кровотечі. Позивач самостійно викликала швидку допомогу, бригада якої приїхала на місце події. В присутності працівників бригади швидкої допомоги відповідач визнав, що напад його собаки на позивачку не був спровокований. Позивач була госпіталізована до КУОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги», де проходила лікування і де їй було зроблено три операції. Позивач продовжує лікування. Спочатку відповідач визнавав свою провину, пояснював, що погодував собаку, зняв з нього ланцюг та відпустив погуляти у дворі. Також відповідач обіцяв позивачці відшкодувати її витрати на лікування, передав їй 1000 грн. Але в подальшому позивач понесла значно більші витрати на лікування, про що інформувала відповідача. Але відповідач відмовився відшкодовувати позивачці шкоду, заподіяну його собакою здоров'ю позивачки. Позивач зверталася до органу міліції з заявою про прийняття заходів реагування до відповідача. Дільничим інспектором Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою позивачки у зв'язку з відсутністю у діях відповідача складу злочину. А заходи щодо притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за статтею 154 КУпАП здійснені не були. Позивач не могла виплинути на прийняття рішень з цього приводу, оскільки весь час знаходилась на лікуванні, в тому числі, в стаціонарі. Розмір майнової шкоди, яку позивач просить стягнути з відповідача, обґрунтовано необхідністю лікування та придбання лікарських засобів, а також витратами позивачки на продукти харчування під час знаходження у лікарні. Розмір моральної шкоди обґрунтовується позивачкою тим, що внаслідок неправомірних дій відповідача їй було завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, яку позивач оцінює у заявлену суму 10000 грн. В судовому засіданні позивач підтримала свій позов у повному обсязі та просила його задовольнити, підтвердила фактичні обставини, викладені у позовній заяві та додатково пояснила, що раніше, до вказаних у позові подій, вона не була знайома з відповідачем. 22.09.2012 року, коли вона проходила повз забору домоволодіння відповідача, яке розташоване у [ADDRESS], собака відповідача зненацька вискочив з двору цього будинку через дірку у заборі, наявність якої підтверджується також фотографією, яку позивач зробила та надала судові. Під час події собака кинулася в обличчі позивачці. Позивач, захищаючи своє обличчя, прикривала його руками, які були сильно покусані собакою відповідача. Крім того, пасок на собаці, коли він напав на позивачку, вдарив її у груди. Коли позивач пройшла медичне обстеження, у неї в грудях було виявлено новоутворення, після чого її поставили на облік у онкоцентрі. Відповідач пояснював позивачці, що його собака породи «алабай». Ввечері того ж дня, коли все трапилося, відповідач приїжджав до позивачки та забирав у неї видану їй лікарями довідку для того, щоб відвести собаку до ветеринарної клініки для обстеження. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на те, що він відшкодував позивачці 1000 грн. і вважає, що ця сума є достатньою для компенсації шкоди, завданої його собакою позивачці. Крім того, відповідача вважає, що позивачка спровокувала його собаку, оскільки у той день, коли це трапилося, позивачка, займаючись агітацією, обходила будинки на вулиці та гучно стукала у двері його домоволодіння. Його собака, якого він використовує з метою охорони, вискочив на стукіт позивачки через дірку у огорожі. Вже після інциденту відповідач полагодив огорожу та закрив цю дірку, а також навісив табличку на огорожу «Обережно, собака». Вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Так, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 22.09.2012 року позивач в результаті нападу на неї собаки відповідача отримала множинні укушені рани перепліч та І, V пальців кисті правої руки. Також їй було зроблене щеплення від правцю («столбняк» - рос.). Окрім пояснень позивачки, наданих нею в судовому засіданні, ці обставини, а також факт лікування позивачки від наслідків нападу собаки відповідача, в тому числі, вакцинації від правця («столбняка» - рос.), підтверджуються сукупністю таких доказів: - копією картки виїзду бригади екстреної медичної допомоги №506 від 22.09.2012р. (за формою №110/0) (а.с.); - копією виписки з історії хвороби позивачки №30281 від 05.11.2012р. (а.с.6), - копією довідки від 22.09.2012р. травматологічного пункту Харківської міської клінічної лікарні №11 (а.с.8), - копією довідки №23а, виданої 23.09.2012р. КУОЗ «Харківська міська поліклініка №26» (а.с.8), - копією термінового сповіщення №488/202 від 22.09.2012р. КУОЗ «Харківська міська поліклініка №26» до станції з боротьби зі сказом тварин (а.с.9), - копією повідомлення КУОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги» від 05.10.2012р. (а.с.10), - копією довідки №1311, виданої 20.11.2012р. КУОЗ «Харківська міська поліклініка №8» (а.с.11), - копією направлення від 21.11.2012р., виданого КУОЗ «Харківська міська поліклініка №8» на консультацію мамолога (а.с.12), - копією довідки від 22.11.2012р. за результатами огляду позивачки лікарем-мамологом (а.с.13), - копією результатів лабораторного аналізу на правець №п-114 від 25.09.2012р. (а.с.15), - копією результатів дослідження виділень від 24.10.2012р. №6 (а.с.16) - копією довідки від 25.09.2012р. первинного огляду собаки відповідача про відсутність ознак сказу (а.с.7), - копією довідки №109 від 02.10.2012р. огляду собаки відповідача про відсутність ознак сказу (а.с.7). Згідно з наданими позивачкою копіями фіскальних чеків та квитанцій за період з 25.09.2012р. по грудень 2012 року включно (а.с.14, 22-32) на лікування наслідків нападу собаки вона витратила 2206 грн. 36грн. Позивач підтвердила у судовому засіданні, що відповідач виплатив їй 1000 грн. Факт звернення позивачки до Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області про вжиття заходів реагування до відповідача з приводу події 22.09.2012р., підтверджується копією її заяви від 11.10.2012р., яка була зареєстрована в ЖРЗПЗ Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області за №9841 (а.с.18-19). 13.10.2012р. за результатом розгляду вищевказаної заяви позивачки дільничий інспектор міліції Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ст.лейтенант міліції О.Л.Сторожук виніс постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ст.296 КК України (а.с.20). Обставин, які б свідчили про те, що напад собаки на позивачку був спровокований нею, не підтверджуються належними, достовірними та достатніми доказами у праві. Зазначення у картці виїзду бригади екстреної медичної допомоги №506 від 22.09.2012р. (за формою №110/0) про те, що напад був спровокований, не приймається судом до уваги, оскільки цей документ не містить відомостей щодо особи, яка нібито його спровокувала. Тим більше, що у цьому документі не зазначається достовірне джерело цих відомостей. Крім того, суд не приймає аргументів відповідача про те, що напад собаки був спровокований самою позивачкою, оскільки в судовому засіданні не було встановлено допустимими та достатніми доказами тієї обставини, що позивачка навмисно здійснювала якісь дії з метою провокації собаки на напад. Разом з тим, відповідач сам підтвердив у судовому засіданні ту обставину, що в його огорожі була наявні дірка, через яку вискочив його собака, а також що на огорожі його домоволодіння не містилося попереджувального напису про наявність собаки у дворі. Проаналізувавши доводи позовної заяви, пояснення позивачки та сукупність досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду справи знайшли підтвердження ті обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог щодо наявності підстав та умов для відшкодування відповідачем майнової та моральної шкоди на користь позивачки, - у розмірі, який визнається судом доведеним. Так, відповідно до п.3 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відшкодування шкоди є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів (п.9 ч.2 ст.16 ЦК України). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1167 ЦК України). Також на спірні правовідносини розповсюджується дія статті 1187 ЦК України, яка є нормою спеціального делікту - правовідносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, визначення якого надане як діяльність, пов'язана з утриманням, в тому числі, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України). Відповідно до Правил утримання домашніх тварин у м.Харкові, затверджених Рішенням Харківської міської ради №164/07 від 04.07.2007р., особи, які утримують домашніх тварин, зобов'язані: - дотримуватись вимог цих Правил, правил громадського порядку, норм співіснування, ветеринарних норм, не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб, не створювати загрози безпеці людей; - тримати сторожових собак на прив'язі і спускати їх з прив'язі лише в закритих дворах з висотою огорожі, що виключає можливість втечі; про наявність таких собак застерігати написом при вході та по периметру об'єкта або території. Сукупність досліджених судом доказів у справі свідчить про те, що відповідачем положення Правил належним чином не виконувалися. Таким чином в судовому засіданні було встановлено умови виникнення обов'язку відповідача відшкодувати позивачці шкоду (і майнову, і моральну), а саме: - наявність самої шкоди, завданої позивачці, - протиправність поведінки відповідача - заподіювача шкоди, яка полягає у неналежному виконанні правил утримання домашніх тварин, - наявність причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача (заподіювача шкоди) та її результатом ( шкодою), - вина заподіювача шкоди, у даному випадку у вигляді необережності. В той же час в судовому засіданні не було встановлено обставин, які б свідчили про заподіяння позивачці шкоди внаслідок дії непереборної сили або її умислу, що згідно з ч.4 ст.1187 ЦК України є підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від відповідальності за спричинену таким джерелом шкоду. Таким чином суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки майнової шкоди, заподіяної їй ушкодженням здоров'я внаслідок нападу на неї собаки відповідача, - на суму, яка документально підтверджена позивачкою, у розмірі 1206 грн. 36 коп., тобто з урахуванням 1000 грн., яка була виплачена відповідачем. Окрім цього суд задовольняє позовні вимоги зі стягнення з відповідача на користь позивачки моральної шкоди на суму 5000 грн.. При цьому суд виходить з того, що позивачка перенесла душевне потрясіння та пережила стрес як під час нападу тварини, так і під час лікування від наслідків цього нападу. Судом враховано ту обставину, що позивачка під час нападу собаки відповідача на неї відчула себе безпорадної та беззахисною. Крім того моральна шкода полягає у перенесеному позивачкою фізичному болю як під час нападу собаки відповідача, так і під час лікування наслідків цього нападу. До цього часу у позивачці на руках залишаються шрами від укусів собаки, що негативно відображається на її зовнішньому вигляді. Ця обставина також викликає душевні переживання позивачки. Так, за змістом ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, у тому числі,: - у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Верховний Суд України під моральною шкодою розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. (п.3 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"). Згідно з п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ст.1168 ЦК моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Оскільки позивач є інвалідом 2-ї групи, що підтверджується копією довідки серії МСЕ №033841 від 29.07.2004р., і звільняється відповідно до ч. ст.. Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору при пред'явленні позову до суду, суд згідно з ч. ст.88 ЦПК України стягує з відповідача суму судового збору на користь держави пропорційно суми задоволених судом позовних вимог. Також суд стягує з відповідача на користь позивачки суму судових витрат у вигляді сплаченої позивачкою вартості подання телеграми на ім'я відповідача у розмірі 72 грн. 36 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial