Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

ТОВ «Комфортна оселя» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості квартирній платі та комунальним послугам в загальній сумі 102 664,82 гривень та судових витрат у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] Управління, експлуатацію та обслуговування житлового комплексу №62 із вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та паркінгом здійснює Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфортна оселя». 16 червня 2010 р. між позивачем та [PERSON] було укладено Договір «Про умови користування житловими приміщеннями та про участь у витратах на утримання будинку, прибудинкової території та надання житлово-комунальних послуг», відповідно до умов якого остання зобов'язалася не пізніше 10 числа наступного місяця вносити плату за утримання будинку та прибудинкової території, житлово-комунальні послуги та плату за землю згідно з рахунком на сплату послуг. Однак, в порушення умов Договору, Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, а також вимог Житлового кодексу України, [PERSON] ухиляється від виконання покладених на неї зобов'язань щодо повної та своєчасної оплати наданих житлово-комунальних послуг. Загальна сума заборгованості станом на 01 червня 2014 року становить 102 664 гривні 82 копійки. 17.02.2015 р. Голосіївським районним судом м.Києва у даній справі було ухвалено заочне рішення, відповідно до якого позов задоволено в повному обсязі. Зазначене рішення на підставі заяви відповідача було скасовано, про що 18.07.2016 р. постановлена відповідна ухвала і розгляд справи призначено в загальному порядку. Позивачем була подана заява про зміну розміру позовних вимог, відповідно до якої ТОВ «Комфортна оселя» просить стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 35664,82 гривні, штраф на підставі умов договору в розмірі 67000 гривень, а також на підставі положень ст..625 ЦК України інфляційні втрати в сумі 25817,92 гривні та 3% річних в сумі 2568,41 гривня. Представник позивача в ході судового розгляду підтримав заявлений позов, просив його задовольнити, посилаючись на те, що відповідач, як власник квартири в багатоквартирному будинку, повинна нести витрати, на його утримання, незважаючи на те, що договір між сторонами був укладений на три роки. Зазначений обов»язок не виконується відповідачем, хоча він передбачений законом. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що відповідач не проживає в [ADDRESS], не користується комунальними послугами, в зв»язку з чим у неї відсутній обов»язок по їх оплаті. Крім того, представник відповідача заявив про застосування наслідків спливу строку позовної давності для звернення з зазначеними вимогами, оскільки позивач, на думку представника відповідача, пропустив трирічний строк звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості з червня 2010 року, а також звернув увагу суду на те, що позивачем нараховані штрафні санкції за невиконання зобов»язань, які значно перевищують розмір заборгованості та можливістю застосування судом положень ч.3 ст.551 ЦК України. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфортна оселя» здійснює управління, експлуатацію та обслуговування житлового комплексу №62 із вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та паркінгом, що знаходиться на проспекті Голосіївському ( 40-річчя Жовтня) в м.Києві. 16 червня 2010 р. між позивачем та [PERSON] було укладено Договір «Про умови користування житловими приміщеннями та про участь у витратах на утримання будинку, прибудинкової території та надання житлово-комунальних послуг», а також Додаткова угода № 1, відповідно до яких Виконавець зобов'язався надати Власнику послуги з утримання будинку, які включають комунальні послуги, ремонтні послуги, послуги з профілактичного обслуговування будинку та послуги з охорони будинку, що забезпечують комфортне проживання Власника у квартирі, зручне користування спільними площами будинку та безпечне перебування на території комплексу; надати Власнику послуги з утримання прибудинкової території та об'єктів благоустрою. Власник в свою чергу зобов'язалася добросовісно споживати та своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених Договором. Сторони погодили, що ТОВ «Комфортна оселя» здійснює розрахунок суми плати за землю, яка має бути компенсована відповідачем ТОВ «Екско Плюс», як забудовнику Комплексу та орендарю земельної ділянки, на якій розташована Будівля з Квартирою, у відповідності із зобов»язанням Власника житла, зазаченим в Договорі бронювання Квартири, укладеним на етапі будівництва Будівлі. В цілях цього Договору ТОВ «Комортна оселя» виступає особою, відповідальною за розрахунок суми компенсації плати за землю пропорційно до загальної площі Будинку у загальній площі Комплексу, отримання її від Власника та за подальше перерахування отриманої компенсації від імені Власника ТОВ «Екско Плюс» як орендарю земельної ділянки. Сторони погодили, що надання такої послуги щодо розрахунку суми компенсації плати за землю визначається умовами цього Договору (п.2.5 Договору). Відповідно до п.6.6.1 ст.6 Договору, [PERSON] зобов'язалася вносити плату за послуги щодо профілактичного обслуговування будинку, послуги з охорони будинку, послуги щодо утримання прибудинкової території, послуги щодо утримання об'єктів благоустрою та відрахування до ремонтного фонду не пізніше 20 числа наступного місяця, що слідує за звітним, на підставі виставленого виконавцем рахунку. При цьому на стадії коли квартиру підключено до інженерних мереж Комплексу за тимчасовою схемою, як це передбачено в р.6.3.1 Договору, послуги, визначені у ст.6.6.1 цього Договору оплачуються шляхом внесення власником передоплати за два наступних календарних місяці на підставі виставленого виконавцем розрахунку. Відповідно до п.п.6.6.2, 6.6.3 ст.6. Договору, відповідач зобов'язалася не пізніше 20-го числа місяця, наступного за звітним вносити плату за комунальні послуги у відповідності до показів лічильників та компенсаційний платіж за землю на підставі виставленого Виконавцем рахунку. В силу положень п.7.2 Договору відповідач зобов»язалась своєчасно оплачувати спожиті послуги та здійснювати відповідні вдрахування в розмірі та порядку, встановленому Договором, сплачувати компенсацію плати за землю. Згідно з п.3 Договору сторони погодили, що він діє до 01.08.2013 р., однак закінчення строку дії Договору не може бути підставою для невиконання зобов»язань, які мають бути виконані Сторонами у строк дії Договору, але виконання яких було прострочено Стороною. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В силу положень ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов»»язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної дільяності, а замовник зобов»язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо Договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов»язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст.903 ЦК України). Відповідно до ст.319 ЦК України власність зобов»язує. Згідно з положеннями ст.322 ЦК України власник зобов»язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.162 Житлового кодексу України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянину на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін. Відповідно до п.5. ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до п.п.17, п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року власники, наймачі квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування та ремонт будинку. Ці платежі і платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інші строки. Позивач в повному обсязі надав комплекс житлово-комунальних послуг, передбачених договором, оскільки будь-яких доказів на спростування зазначених обставин суду з боку відповідача в порушення вимог ст..ст. 10, 60 ЦПК України не надано. Посилання представника відповідача на те, що відповідач фактично не мешкає в квартирі, не споживає послуги, а тому не повинна їх сплачувати не можуть бути прийняті судом з огляду на наступне. Як вбачається з розрахунку заборгованості позивач нараховує відповідачу плату за послуги з утримання будинку і прибудинкової території, послуги з охорони прибудинкової території, передбачені Договором, ремонтний фонд, плату за землю та послуги з опалення. Плата за послуги з водопостачання та водовідведення не нараховується в зв»язку з наявністю приладів їх обліку в квартирі та відсутністю їх споживання. Однак, послуги з утримання будинку і прибудинкової території, її охорони, послуги за опалення, надаються постійно і їх надання не може бути припинено відносно певної особи з огляду на характер цих послуг та відсутності технічної можливості. Натомість в силу положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Закону України «Про теплопостачання» відповідач, як власник нерухомого майна і відповідно споживач послуг, повинна сплачувати за надані послуги, оскільки вони фактично були надані і доказів на спростування зазначених обставин не надано. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконала ні умови Договору, укладеного між сторонами, ні зобов»язання, передбачені чинним законодавством, що регулює даний вид правовідносин, внаслідок чого у неї наявна заборгованість, яка відповідно до розрахунку станом на червень 2014 р. становить 35664,82 гривні. Відповідно до п.8.1 Договору, у випадку невиконання або неналежного виконання будь-якою стороною своїх зобов'язань за цим Договором, така винна сторона несе відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок такого невиконання або неналежного виконання і зобов'язується відшкодувати заподіяні таким невиконанням або неналежним виконанням збитки, витрати, втрату або пошкодження майна добросовісної сторони, неодержані доходи, тощо, в повному обсязі, якщо інше прямо не передбачено Договором. У випадку прострочення Власників платежів та сплати компенсації за землю у розмірі, встановленому у наданих та виставлених виконавцем рахунках, як передбачено цим Договором, Виконавець має право, а Власник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 1 000 гривень за кожні 5 днів прострочення суми платежу у належному розмірі. Згідно наданого позивачем розрахунку штрафних санкцій загальна сума штрафу, який підлягає стягненню з відповідача за період з 01.08.2013 р. по 01.07.2014 р. становить 67 000 гривень. Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Пропуск строку позовної давності при зверненні до суду є підставою для відмови у задоволенні позову. В силу ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Представник відповідача в ході судового розгляду заявив про застосування наслідків пропуску позивачем строків позовної давності за даними позовними вимогами та відмову у задоволенні позову з цих підстав. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду 24.09.2014 р. Будь-яких доказів на поважність пропуску строку звернення до суду позивачем не надано. Оскільки обов»язок по оплаті житлово-комунальних послуг та платі за землю як відповідно до умов укладеного між сторонами Договору, так і вимог чинного законодавства носить періодичний характер, тобто передбачає внесення платежів щомісяця за відповідний період, положення про застосування строку позовної давності, відновідно, повинно застосовуватись до кожного конкретного платежу окремо. Тобто, з урахуванням загального трирічного строку позовної давності, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за період з вересня 2011 р., яка відповідно до проведеного судом розрахунку на підставі наданих відомостей позивачем про проведені нарахування за цей період становить 30302,04 гривні. Також, з відповідача підлягає стягненню сума штрафу, передбачена п.8 Договору про участь у витратах на утримання будинку, прибудинкової території та надання житлово-комунальних послуг, однак при визначені розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню, суд вважає за можливе за заявою представника відповідача на підставі положень ч.3 ст.551 ЦК України зменшити розмір штрафу до розміру загальної заборгованості відповідача по оплаті за надані послуги, а саме стягнути з відповідача штраф в розмірі 30302,04 гривні. При визначенні розміру сум, що підлягають стягненню з відповідача на підставі положень ч.2 ст.625 ЦК України, суд виходить із розміру суми боргу - 30302,04 гривні за період з вересня 2011 р. по червень 2014 р., в зв»язку з чим відповідно сума інфляційних збитків за період з 01.06.2014 р. по 24.10.2016 р. (заявлений позивачем) становить 23398,44 гривні, і сума 3% річних становить 2182 гривні за цей же період. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Питання щодо судових витрат, вирішується на підставі положень ст..88 ЦПК України, в зв»язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судових витрат, понесених стороною позивача при зверненні до суду, пропорційно до задоволених вимог ( 65,7 %).

Outcome: partial