Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред?явлення позову до суду до повноліття сина [PERSON], тобто до 21.12.2032 року. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 12.07.2014 року між нею тв відповідачем було укладено шлюб, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. За рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03.10.2018 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними недосягнуто. Стан здоров'я та матеріальне становище боржника дозволяють утримувати свою дитину до досягнення сином повноліття. Позивач у підготовче судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с.2). \~ \~ \~ \~Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував щодо винесення рішення (а.с.22). Згідно ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності\~та справедливості, оцінивши докази по справі в їх сукупності, враховуючи клопотання відповідача про те, що не заперечує проти задоволення вимог позивача, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому судовому засіданні, за наслідками чого винести рішення про задоволення позовних вимог, оскільки вони є обґрунтовані та не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2014 року (а.с.6). \~ \~ \~ \~З свідоцтва про народження встановлено, що сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). \~ \~ \~ \~За рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03.10.2018 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.8). \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки, виданої Цвітненською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області від 15.11.2018 року №1327, позивач проживає разом з сином [PERSON], який знаходиться на її утриманні (а.с.3). \~ \~ \~ \~Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.\~Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. \~ \~ \~ \~Сім?я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).\~Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~\~20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно до роз?яснень, які містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. \~ \~ \~ \~За змістом статті 180 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина від їх шлюбу з відповідачем, останній відмовляється від виконання своїх обовязків щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову. \~ \~ \~ \~Згідно з ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved