Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання батьківства та стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та суду пояснила , що вона із відповідачем почала зустрічатись в червні 2008року. Їхні стосунки продовжувались до січня 2012року. І фактично два дні на тиждень вони проводили спільно як подружжя. В кінці 2011року знайомі почали перешкоджати їхнім зустрічам та розповсюджувати про неї та відповідача неправдиві відомості. Це призвело до того , що вони з відповідачем почали конфліктувати та зустрічатись все рідше і рідше. В кінці січня 2012року вона припинила будь-які стосунки із відповідачем. Тоді ж вона виявила, що вагітна про що повідомила [PERSON] Останній пообіцяв допомагати і періодично навідувався та надавав матеріальну допомогу. Після народження дочки відповідач припинив будь-яку допомогу і перестав навідуватись. Свою поведінку обґрунтовував тим, що створив нову сім'ю, шукає роботи і тому не має можливості надавати матеріальну допомогу. При реєстрації народження дочки відповідач не бажав узаконити своє батьківство добровільно тому вона зазначила батьком своєї дитини особу якої не існує в природі. В даний час вона бажає , щоб в судовому порядку відповідача було визнано батьком її дочки [PERSON] оскільки вказаний факт крім її пояснень підтверджується висновком судово-медичної генетичної експертизи. Також просить зобов'язати відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області внести зміни в актовий запис про народження № 93 від 27.08.2012року в Книзі реєстрації народжень , записавши прізвище дитини [PERSON] замість [PERSON] , по-батькові дочку слід записати [PERSON] , а в графі батько записати [PERSON] . При вирішенні справи просить врахувати , що відповідач не надає кошти для утримання дочки хоча має таку можливість. Вона бажає отримувати від відповідача постійно грошові кошти, оскільки відповідач не має постійного місця праці і його дохід є періодичним та нестабільним тому вона бажає отримувати аліменти в твердій грошовій сумі згідно рішення суду, які зможе витрачати для утримання дитини . Просить задоволити її вимоги та встановити щомісячні стягнення з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Також просить стягнути із відповідача в її користь сплачені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. та 5591грн.34коп витрати за проведення судово-медичної генетичної експертизи. Всі інші витрати просить покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що дійсно він зустрічався із позивачкою з серпня 2011року по жовтень 2011року. В кінці жовтня 2011року позивачка пропала і він не мав жодної інформації про її місце перебування. Приблизно в середині січня 2012року йому стало відомо про вагітність позивачки і він зустрічався із нею декілька разів та обіцяв останній свою допомогу, яку вважав за можливе надати і при цьому він виходив із чисто християнських міркувань. Своє батьківство щодо [PERSON] не визнає оскільки в період коли позивачка завагітніла він із нею не зустрічався. Представник відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області надіслав суду в якій просить розгляд справи здійснювати в їхній відсутності. Суд, перевіривши матеріали справи та оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження від 27.08.2012року серії [NUMBER] , актового запису про народження від 27.08.2012року вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] вказано [PERSON] за заявою матері відповідно до вимог ст.135 СК України. Із пояснень позивачки вбачається , що відповідач не визнавав себе батьком [PERSON], в шлюбі з відповідачем вона не перебувала тому в актовому записі прізвище батька дочки записано за її заявою. Із висновку судово-медичної генетичної експертизи №292 вбачається , що відповідач [PERSON] може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO] , народженої [PERSON], [INFO]. Вірогідність того , що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] складає не менше 99, 99999 %. В судовому засіданні встановлено , що відповідач не визнає своє батьківство щодо [PERSON], [INFO]. Враховуючи викладене суд вважає, що твердження відповідача про те , що він не є біологічним батьком [PERSON] не відповідає дійсним обставинам справи та спростовується поясненнями позивачки та висновком судово-медичної генетичної експертизи №292. Як слідує зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, про подання якої встановлено ст.126 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що посвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України . Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно із ч. 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст.. 57,60 ЦПК України . Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку необхідність задоволення позову та визнання [PERSON], [INFO] , уродженця та жителя [ADDRESS], ідентифікаційний номер -[NUMBER] батьком , щодо [PERSON], [INFO] , уродженки м.Яремче, жительки [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як зазначено ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 1ст. 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 ст 182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного державою для відповідної категорії дітей. Як зазначено ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою ст. 82 СК України , то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до розміру встановленого прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, затвердженого в Законі України "Про державний бюджет України на 2014рік" , відповідно до якого прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01.01.2014 року становить 1032 грн. в місяць . Згідно ст..1 Закону України від 15.07.1999року "Про прожитковий мінімум" визначає ,що прожитковий мінімумом - це є вартісна величина набору продуктів харчування та мінімального набору непродовольчих товарів, достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров"я та мінімальна вартість послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Із акта обстеження матеріально-побутових умов та довідки про склад сім'ї вбачається, що дійсно неповнолітня дитина позивачка проживає біля матері та перебуває на її утриманні . Як вбачається із довідки Яремчанської ЦМЛ [PERSON] знаходиться на обліку з діагнозом епілептичний синдром. Згідно пояснень позивачки та відповідача вбачається , що відповідач не має постійного місця праці і його дохід є періодичним та нестабільним тому вона бажає отримувати аліменти в твердій грошовій сумі згідно рішення суду. Дослідивши обставини справи та письмові докази, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовну вимогу [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] слід задовольнити і відповідно слід стягувати з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої доньки [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Визначений судом розмір аліментів становить практично половину прожиткового мінімуму визначений для дітей відповідної вікової категорії до 6 років. Також із відповідача в користь позивачки слід стягнути сплачені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. та 5591грн.34коп витрати за проведення судово-медичної генетичної експертизи. Окрім цього із відповідача слід стягнути в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 31210206700017, отримувач коштів УК у м.Яремче /м Яремче/ 22030001, код за ЄДРПОУ 38006907, код банку отримувача (МФО) 836014, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду 38006907 - 243 грн. 60 коп. судового збору. Стягнення аліментів розпочати з 12.06.2014 року (з часу звернення з позовом до суду). На підставі ч.2 ст.ст.84,128,135,180, ч.2 ст.182, ст.184, ст191 СК України,

Outcome: partial