Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з початку 2004р. вона проживала разом [PERSON] в квартирі, що здавалася в житловий найм за адресою: [ADDRESS]. З часу їхнього спільного проживання, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов»язки подружжя, тобто проживали однією сім'єю, як чоловік та жінка. З моменту спільного проживання, на спільно зароблені гроші та кредитні кошти позивачка та [PERSON] придбали однокімнатну квартиру [ADDRESS], право власності на яку зареєстровано на [PERSON] кредитні кошти на прибання нерухомості надано ПАТ «Правекс Банк» позичальнику [PERSON] на підставі кредитного договору № 466-002/05Р від 09.02.2005р. На момент укладення зазначеного правочину, позичальником міг виступати [PERSON], як такий, що мав офіційно підтверджені доходи для виконання кредитних зобов'язань. Подальша оплата повернення грошових коштів по кредитному договору, відбувалась позичальником за рахунок спільних коштів [PERSON] та [PERSON], які вони отримували від спільної трудової діяльності. [PERSON] від іншого шлюбу має сина [PERSON], який останні роки не проживав із батьком та з позивачкою в квартирі [ADDRESS], та не приймав участь у веденні спільного господарства, а також ніколи не надавав батьку грошові кошти для його забезпечення та утримання. [INFO]. [PERSON] помер. Позивачка разом із сином померлого, хоронила як дружина. Майно, яке було придбане чоловіком і жінкою під час їхнього спільного проживання однією сімєю, має бути визнане спільною сумісною власністю. ? його частина має бути виключена зі спадкового майна, а за другим із цивільного подружжя має бути визнане право власності на цю частку. Предметом даного спору є встановлення факту постійного проживання позивачки та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу у період з початку 2004р. по 26.01.2016р. з метою подальшого поділу сумісно набутого нерухомого майна, після смерті останнього, в порядку спадкування за законом та встановлення зміни черговості спадкування за законом позивача з четвертої черги на першу, разом із спадкоємцем першої черги, а саме квартири № [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив визнати факт проживання однією сім»єю [PERSON] та [PERSON] без шлюбу та визнати в порядку спадкування право власності на ? частину квартири за позивачкою. Відповідач в судовому засіднні визнав факт проживання позивачки [PERSON] з його батьком [PERSON] як дружини та чоловіка. Вони вели спільне господарство, готувала для нього їжу, прибирала, а також здійснювали разом покупки. Також, зазначив, що його батько почав проживати з позивачкою ще в орендованій квартирі, а потім придбавши квартиру, вони разом переїхали у спірну квартиру де і проживали як чоловік та жінка Останні роки не проживав з ними, мав проблеми з наркотиками, сам собі не міг дати раду не те що батькові допомагати. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, просила розглядати справу за її відсутності. Представник третьої особи ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. В наданих запереченнях представник банку зазначив, що ПАТ КБ «Правекс Банк» категорично не погоджується із заявленими позовними вимогами, вважає позов не обгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав на спадкування за законом у першу чергу на підставі ст. 1261 ЦК України. Факт піклування позивача про померлого не може бути підставою для зміни черговості спадкування. Крім того, 23.03.2005р. між [PERSON] та АКБ «Правекс Банк» правонаступником всіх прав та обов»язків якого є ПАТ КБ «Правекс Банк», укладено договір іпотеки № 466-002/05Р, згідно якого Іпотекодавець для забезпечення виконання у повному обсязі своїх зобов»язань перед Іпотекодержателем за кредитним договором та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені) вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення збитків, іншої заборгованості, передав в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно: квартиру [ADDRESS]. Передане в іпотеку нерухоме майно є власністю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Після смерті [INFO]. [PERSON] залишилась спадщина та невиконані зобов'язання за кредитним договором № 466-002/05Р від 09 лютого 20005 року. Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. від 23.11.2016р. з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором № 466-002/05Р від 09 лютого 2005р., яка виникла станом на 28.05.2015р. у розмірі 241 316 грн. 61 коп., а також стягнуто суму сплаченого судового збору у розмірі 2 413 грн.17 коп. Кредиторам спадкодавця направлено вимогу до спадкоємців, яка згідно відповіді приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу доведена до відома спадкоємців, а боргові вимоги ПАТ КБ «Правекс Банк» у сумі 243 729 грн. 78 коп. включені до спадкової маси після смерті [PERSON] Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В той же час, оскільки спір пов"язаний з визнанням права власності на спадкове майно суд розглядає позовні вимоги в порядку позовного провадження. Згідно з положеннями чч.1, 2 ст. 21 СК шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Разом із тим згідно зі ст. 74 СК якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, упродовж якого було придбане спірне майно. В судовому засіданні встановлено, що 26.01.2016р. помер [PERSON], який проживав з позивачкою [PERSON], як чоловік та дружина, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Даний факт не заперечував і відповідач по справі. Відповідно до договору купівлі-продажу 09.02.2005р. [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] загальною площею 29.00 кв.м., що складається з однієї жилої кімнати, житловою площею 12.90 кв.м./а.с.102-103/ 09.02.2005р. між померли [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № 466-002/05Р відповідно до якого банк надав йому кредит в іноземній валюті на загальну суму 24 700 долларів США для споживчих цілей./а.с.159/ Відповідно до договору іпотеки № 466-002/05Р [PERSON] для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань перед іпотекодержателем за кредитним договором № 466-002/05Р від 09.02.2005р. та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами кредитного договору відшкодування збитків, іншої заборгованості, передав в іпотеку банку належне йому на праві власності нерухоме майно: квартиру [ADDRESS]./а.с.163/ 28.02.2012р. було укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 466-002/05Р від 09.02.2005р./а.с.105/ Відповідно до п. 1.1 вищевказаного договору змінено валюту зобов'язання за кредитним договором з іноземної валюти - долар США на національну - гривня, шляхом перерахунку за комерційним курсом 8грн.025 коп. за 1 долар США на дату підписання цього договору та переведено залишок суми кредиту 15 884 доларів США в гривню, яка станом на дату укладання цього договору становить 127 469 грн. 10 коп., а також відповідно до п.1.4 змінено номер кредитного договору з 466-002/05Р на № 466-001/12Р./а.с.105/ Рішенням Павлоградського міськрайонного суд Дніпропетровської обл. від 23.11.2015р. стягнуто на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором № 466-002/05Р від 09.02.2005р. станом на 28.05.2015р. в розмірі 241 316 грн. 61 коп. та сплачений судовий збір 2 413 грн. 17 коп./а.с.210-211/ 08.04.2016р. позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини./а.с.141/ Також, з заявою про прийняття спадщини звернувся 23.05.2016р. син померлого [PERSON]./а.с.150/ В матеріалах спадкової справи, знаходиться вимога ПАТ КБ «Правекс Банк» до спадкоємців, в якій останній заявляє вимогу до спадкоємців на підставі ст. 1281 ЦК України, оскільки зобов'язання за кредитним договором № 466-002/05Р не виконанні у повному обсязі./а.с155-158/ Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в листі вих. № 32/02-14 від 05.07.2016р. зазначила, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Тільки після винесення рішення по даній справі можна точно встановити коло спадкоємців [PERSON], розмір їх часток у спадщині та склад спадкового майна./а.с.138/ Встановлено, що [PERSON] є батьком відповідача [PERSON] /а.с.153/ Також встановлено, що позивачка [PERSON] з 2004р. проживала однією сім*єю разом з померлим [PERSON], доглядала за ним коли він хворів, хоронила його. З моменту придбання квартири і до теперішнього часу проживає у спірній квартирі [ADDRESS] разом із сином померлого. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов?язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням уточнених позовних вимог, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. На підставі, ст.ст. 321, 328, 1220, 1264, 1268 1298 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 179, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

Outcome: partial