Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

У\~ липні 2016 року позивач звернувся з вказаним позовом, в якому просив визнати за ним [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на ? частину житлового будинку, який розташований по вулиці Шевченка, 90 у селі Лосятин Васильківського району Київської області, який залишився в порядку спадкування за законом після померлої 04 грудня 1993 року матері [PERSON]. Вказуючи на те, що 04 грудня 1993 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входили: право померлої на отримання майнової частки (паю) у пайовому фонді ПСП «Лосятинське»; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3.07 га, яка розташована на території Лосятинської сільської ради Васильківського району Київської області; житловий будинок, розташований по вул. Шевченка, 90 в селі Лосятин Васильківського району Київської області. Крім нього у покійної [PERSON] є ще троє спадкоємців першої черги за законом відповідачі по справі, які у встановлений законом спосіб прийняли спадщину після померлої матері, а саме в рівних частинах, тобто по ? частині кожному, вищевказаної земельної ділянки та частки у майновому паю ПСП «Лосятинське». Станом на момент звернення з даним позовом до суду не успадкованим залишився лише житловий будинок розташований за адресою: вул.. Шевченка, 90, с. Лосятин Васильківського району Київської області. Однак, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на ? частину вказаного будинку, посилаючись на те, що в нього відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. У судове засідання позивач не зявився, до суду надійшла заява, в якій він просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав повністю, просив його задовольнити. \~\~ Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з"явилися, надіславши до суду заяви про слухання справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 04 грудня 1993 року року померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей зроблений актовий запис № 33, що підтверджує свідоцтво про смерть серії І-БК № 269576, видане\~\~08 грудня 1993 року Лосятинською сільською радою Васильківського району(а.с.6). Відповідно до Свідоцтва про народження серії IV-УР № 266080, актовий запис №22, виданий 26 травня 1961 року Лосятинським сільським ЗАГСом Гребінківського району Київської області [PERSON] являється сином померлої [PERSON] (а.с. 7). Свідоцтвами про народження Серії ЯЖ №062696 від 20 грудня 1954 року, Серії ЯЖ № 050936 від 20 серпня 1955 року та Серії ІІ-ЯР № 068578 від 23 січня 1958 року підтверджується, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] являються дітьми померлої [PERSON] (а.с. 80, 82, 83). Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу Серії І-БК № 174110 від 20 грудня 2001 року [PERSON] прийняла прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 78), Свідоцтва про укладення шлюбу Серії І-БК № 487561 від 12 лютого 1978 року [PERSON] прийняла прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 79), Свідоцтва про укладення шлюбу Серії І-БК № 307830 від 13 січня 1973 року [PERSON] прийняла прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 85). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 січня 2005 року (а.с. 8) діти померлої 04 грудня 1993 року [PERSON] успадкували в рівних частинах по ? за кожним земельну ділянку площею 3.07 га, що розташована на території Лосятинської сільської ради Васильківського району Київської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 400158-5946, виданого Васильківським районним відділом земельних ресурсів Київської області 28 серпня 2003 року, зареєстрованому у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1710 (а.с. 87). Крім того, [PERSON] як спадкоємець ? частки майна померлої [PERSON] отримав майновий пай в пайовому фонді майна приватного сільськогосподарського підприємства «Лосятинське» села Лосятин Васильківського району Київської області, в розмірі 2662 грн. 00 коп., що належав померлій на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) № 0227, виданого Лосятинською сільською радою Васильківського району Київської області. Також були видані Свідоцтва про право на спадщину на ? частку спадкового майна [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 105, 106, 107, 108). Відповідно до інвентиризаційної справи на житловий будинок № 90 по вулиці Шевченко в селі Лосятин Васильківського району Київської області, вказаний будинок зареєстровано на імя [PERSON], згідно Свідоцтво про право власності від 22.06.1990 року на підставі рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради народних депутатів № 261 від 19.06.1990 року, номер запису 67. Згідно архівної довідки КП Київської облради «Західне бюро технічної інвентаризації» від 13.11.2014 року на момент смерті право власності на житловий будинок по вул. Шевченка, 90 у с. Лосятин Васильківського району Київської області зареєстровано за [PERSON] та видано Свідоцтво про право власності від 22.06.1990 року на підставі рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради народних депутатів № 261 від 19.06.1990 року, номер запису 67 (а.с. 18). Відповідно до Архівного витягу Васильківської міської ради Київської області № 215/03-05 від 02.10.2015 року із рішення Виконавчого комітету Васильківської міської ради № 261 від 19.06.1990 року на підставі виготовленого технічного паспорта та даних по господарської книги у відповідності до розпорядження Ради Міністрів УРСР від 11.03.1966 року було вирішено оформити право власності та провести Фастівським міжміським бюро технічної інвентаризації реєстрацію права власності на житловий будинок по вул. Шевченка, 90 у с. Лосятин Васильківського району Київської області за [PERSON] (а.с. 19). Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач є, відповідно до ст.. 1261 ЦК України, спадкоємцем першої черги після смерті по вул. Шевченка, 90 у с. Лосятин Васильківського району Київської області зареєстровано за [PERSON] Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.02.2015 року, № 182/02-31, позивачу державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на частину вказаний будинок, посилаючись на те, що по вул. Шевченка, 90 у с. Лосятин Васильківського району Київської області зареєстровано за [PERSON] не надані правовстановлюючі документи на житловий будинок (а.с.10). У відповідності до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5\~ст. 1268 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно до\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 23\~ постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від, 30 травня 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування»\~передбачено, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пленум Верховного Суду України Про практику розгляду судами України справ про спадкування (№ 7 від 30.05.2008 року) вирішують питання про визнання права на спадкове майно, якщо протягом шестимісячного строку заінтересована особа вступила в управління або володіння цим майном. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положення ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1233, 1247, 1248, 1251 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування може здійснюватися за заповітом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, підтверджено зібраними по справі доказами факт належності спірної ? частини вищезазначеного будинку по вул. Шевченка, 90 у с. Лосятин Васильківського району Київської області зареєстровано за [PERSON], яка за життя юридично не оформила своїх прав, позивач не може реалізувати своє право на оформлення спадщини та що стало передумовою відмови нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування за законом. Відповідно до довідки МСЕК серії АВ № 0088348 від 15.05.2014 року (а.с. 21) [PERSON]є інвалідом 2-ої групи загального захворювання, відтак, згідно пп. 9 п.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він є звільненим від сплати судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved