Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати договір № 10/292 від 29 жовтня 2014 року укладений між Фізичної особи-підприємця [PERSON] та [PERSON] про поставку, передачу та встановлення металопластикового вікна. А також просить стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] суму попередньої оплати за Товар у розмірі 4 350 грн.00 коп.; пеню в розмірі 0,01% за кожен день прострочення, що станом на 06.06.2015 року складає 82 грн. 28 грн.; інфляційні витрати на суму боргу (4350 грн. 00 коп.) за весь період прострочення, що станом на 06.06.2015року складає 1794 грн. 10 грн.: 3% від суми боргу (4350 грн.00 коп.) за весь період прострочення, що станом на 06.06.2015року складає 66 грн. 86 коп.; завдаток у розмірі 1740 грн. 00 грн.; моральну шкоду в сумі 4350 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 жовтня 2014 року між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладений договір купівлі-продажу № 10/292. Предметом договору є продаж Відповідачем металопластикового вікна, послуги з доставки товару за місцем знаходження Позивача та послуги з монтажу товару за місцем знаходження Позивача. На виконання цих умов договору на розрахунковий рахунок відповідача перераховано 31 жовтня 2014 року суму 4 350, 00 грн. Таким чином, Продавець отримав від покупця 100% передплату за товар у встановлений строк, у повному обсязі і Договір набрав законної сили 31 жовтня 2014 року. Проте, як у визначені договором строки, так і тривалий час після спливу строку виконання зобов'язання, відповідач не виконав умови договору, а саме - не передав покупцю визначений договором товар та (або) не повідомив причин порушення строків виконання своїх зобов'язань. 03 лютого 2015 року позивачем вручено ФОП [PERSON] претензію про повернення попередньої оплати за Товар в сумі 4 350,00 грн. 25 лютого 2015 року позивачем отримана відповідь на претензію, яка не містить рішення відповідача про повернення суми попередньої оплати за товар або відмови від такої дії, разом з тим і не містить строку виконання зобов'язання за договором. На час звернення до суду сума попередньої оплати за товар у розмірі 4350,00 грн. позивачу не повернена, зобов'язання продавця за договором не виконанні в повному обсязі. Вимога [PERSON] щодо повернення суми попередньої оплати від 03.02.2015 року ФОП [PERSON] не виконана, тому позивач звертається до суду з позовом щодо стягнення суми попередньої оплати у розмірі 4350,00 грн. та нарахованих не неї у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України 3-х відсотків річних, індексу інфляції та пені, передбаченої п. 6.4 Договору у розмірі 0,01 % ціни недопоставленого товару за кожен календарний день прострочення, а саме:- 66,86 грн. 3% річних за період з 02.12.2014 року по 06.06.2015 рік; -1 794,10 грн. інфляційних витрат за період з 02.12.2014 року по 06.06.2015 рік; - 82,28 грн. пені з розрахунку 0,01% за кожен день прострочки. Крім того, відповідно до умов п. 4.1. договору у відповідача виникає обов'язок повернути суму попередньої оплати та додатково сплатити суму у розмірі завдатку, що за умовами п.4.1. договору дорівнює 1 740, 00 грн. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 29 жовтня 2014 року між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладений договір купівлі-продажу № 10/292. копія даного договору міститься в матеріалах справи. Відповідно до договору купівлі продажу № 10/292 він є укладений на є продаж відповідачем металопластикового вікна, послуги з доставки товару за місцем знаходження позивача та послуги з монтажу товару за місцем знаходження позивача. Загальна вартість за даним договором складає 4 350 грн. (чотири тисячі триста п'ятдесят гривень). Відповідно до п.4.1., п.4.5., п.4.6. договору покупець повинен був провести розрахунок за Товар в готівковій або безготівковій формі у повному обсязі або частково на протязі 2-х банківських днів з моменту підписання договору. На виконання цих умов договору на розрахунковий рахунок продавця перераховано 31 жовтня 2014 року суму 4 350, 00 грн. Виконання зобов'язання зі сторони позивача (покупця) щодо оплати товару підтверджуються договором надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 29 10.2014 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ ОТП Банк, за яким грошові кошти за договором від 29.10.2014 року № 10/291 в сумі 4 350,00 грн. перераховані Банком 31 жовтня 2014 року безпосередньо на розрахунковий рахунок відповідача (Продавця). Факт надходження грошових коштів від покупця на розрахунковий рахунок продавця підтверджується реєстром взаєморозрахунків між ФОП [PERSON] та Банком за 31 жовтня 2014 року, які уклали угоду ПК-Т-19914-13 від 03.12.2013 року. Таким чином, ФОП [PERSON] отримав від [PERSON] передплату за товар у встановлений строк, у повному обсязі, а тому договір набрав законної сили 31 жовтня 2014 року. Відповідно до п.2.1 .договору відповідач зобов'язувався здійснити доставку та передачу товару покупцю протягом 21-го робочого дня з моменту отримання оплати, тобто за розрахунком не пізніше 1 грудня 2014 року. Крім того, відповідач зобов'язувався протягом 3-х календарних днів з моменту доставки встановити вікно. Проте, в порушення умов договору, у визначені договором строки та в подальшому зобов'язання відповідач не виконав та не передав покупцю товар та (або) не повідомив причин порушення строків виконання своїх зобов'язань. 03 лютого 2015 року позивачем вручено ФОП [PERSON] претензію про повернення попередньої оплати за товар в сумі 4 350,00 грн. про, що свідчить підпис відповідача. 25 лютого 2015 року [PERSON] отримала відповідь на претензію, в якій зазначено, що товар не пройшов перевірку, в наслідок чого, готується його заміна, однак в даній відповіді не міститься інформації про повернення суми попередньої оплати за товар або відмови від такої дії , разом з тим і не міститься строк виконання зобов'язання за договором. Матеріали справи свідчать, що відповідачем сума попередньої оплати за товар у розмірі 4350,00 грн. позивачу (покупцю) не повернена, зобов'язання продавця за договором не виконанні в повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконання у цей строк (термін). Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (ст.663 ЦК України). Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним в момент вручення товару покупцеві ( ст. 644 ЦК України). Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені Договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від нього, якщо це встановлено договором або законом, розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди ( ст. 611 ЦК України). Частиною 2 ст. 693 ЦК України передбачено що, якщо продавець, отримавши суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передачі сплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти у відповідності до ст. ст. 536 та 625 ЦК України. Відповідно до п.6.4. Договору у випадку порушення продавцем строків поставки товару, він сплачує покупцю пеню в розмірі0,01%ціни недоставленого товару за кожний календарний день прострочки. В цьому випадку, по домовленістю сторін, розмір 20% доплати може бути зменшений на суму нарахованої пені. Оскільки, вимога позивача (покупця) щодо повернення суми попередньої оплати від 03.02.2015 року відповідачем (продавцем) не виконана, тому з [PERSON] підлягає стягненню сума попередньої оплати у розмірі 4350,00 грн. та нарахованих не неї у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України 3-х відсотків річних, індексу інфляції та пені, передбаченої п. 6.4 Договору у розмірі 0,01 % ціни недопоставленого товару за кожен календарний день прострочення, що згідно розрахунку позивача складає: - 66,86 грн. 3% річних за період з 02.12.2014 року по 06.06.2015 рік; - 1 794,10 грн. інфляційних витрат за період з 02.12.2014 року по 06.06.2015 рік; - 82,28 грн. пені з розрахунку 0,01% за кожен день прострочки. Пунктом 4.1. договору визначено, що 40% загальної вартості товару є завдатком, що складає 1 740,00 грн. Відповідно до ст. 510 ЦК України якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Згідно до ст.571 ЦК України, якщо порушення сталося з вини кредитора, він зобов'язаний додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Тому, відповідач повинен повернути позивачу суму попередньої оплати та додатково сплатити суму у розмірі завдатку, що за умовами п.4.1. договору , що складає 1 740, 00 грн. Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів вирішується судом, при задоволенні вимог позивача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової шкоди). Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Крім того, на підставі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п.2 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї. Згідно до п.п. З, 5 Постанови № 4 Верховного Суду України від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку із незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних явищ. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні має бути з'ясовано, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіянні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Вимога позивача про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню, оскільки факт заподіяння моральної шкоди, повязаної з неправомірними діями відповідача, а саме полягає в тому, що [PERSON] не отримала перед початком холодів та на протязі усього холодного періоду року (листопад - лютий) утеплення спального приміщення. Крім того, кошти які були перераховані відповідачу, як завдаток є кредитними, таким чином, позивач не отримавши позитивні наслідки від укладеного договору, додатково отримала кредитні боргові зобов'язання. А тому факт спричинення матеріальної шкоди є очевидним та не викликає сумнівів, тому суд вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 4350 грн. відповідає вимогам розумності та справедливості, як це передбачено законодавством України, та є достатньою сумою для компенсації позивачу негативних наслідків, завданих в результаті неправомірних дій відповідача. Визначена сума відповідає принципам достатності, розумності, та у розмірах адекватних обставинам справи. Виходячи із вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Одночасно з відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню в дохід держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 гривень.

Outcome: approved