Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] 01 квітня 2021 року звернулась до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою, в якій зазначає, що вона з відповідачем [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано судом. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину, дочку - [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Згурівського районного суду Київської області від 12 липня 2012 року з відповідача стягувались аліменти на дочку у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 червня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . На даний час примусове стягнення аліментів припинено у зв`язку з тим, що рішення суду вичерпало свою дію. [PERSON] є студенткою денної форми навчання Державного вищого навчального закладу «Київський механіко-технологічний коледж» І рівня акредитації зі спеціальності 231 «Соціальна робота» у групі СП-18/1. Повнолітня [PERSON] у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, яку позивачка не здатна надавати самостійно. Відповідач є працездатною особою, працює в ТОВ «Скіпщина». Стягнення з відповідача не проводяться, на його утриманні ніхто не перебуває. Враховуючи викладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення дочкою 23 років. В судове засідання учасники справи не з"явились. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Позивачка [PERSON] направила до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками повнолітньої дитини, дочки - [PERSON] , [INFO] , що встановлено з копії свідоцтва про народження (а.с.17). [PERSON] є студенткою денної форми навчання Державного вищого навчального закладу «Київський механіко-технологічний коледж» І рівня акредитації зі спеціальності 231 «Соціальна робота» у групі СП-18/1. Термін навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2021 року (довідка - а.с.15). Позивачка [PERSON] працює у В. Крупільському НВК «ЗОШ І-ІІ ступенів - дитячий садок» на посаді помічника кухаря та отримує відповідну заробітну плату (копія довідки - ас.16). Відповідач [PERSON] працює в ТОВ «Скіпщина». Примусові стягнення з відповідача не проводяться (копія інформації - а.с.18). Відповідно до положення ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що дочка відповідача [PERSON] - [PERSON] є повнолітньою, яка не досягла двадцяти трьох років, продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги на період навчання, обставини, які б виключали можливість надання такої допомоги відповідачем судом не встановлені. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на повнолітню дочку [PERSON] аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення дочкою навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що при подачі позову позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved