Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

У березні 2015 р. позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками 1/2 частини будинку [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON] є власниками по 1/6 частини будинку відповідно до свідоцтва про право па спадщину за законом від 21 грудня 1998 року. [PERSON] також є власником 1/12 частини будинку згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 квітня 2005 року. [PERSON] є власником 1/12 частини будинку, що підтверджується договором дарування 1/12 частини житлового будинку. Власником іншої 1/2 частини будинку є [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку від 28 вересня 2005 року. Після придбання земельної ділянки відповідачем па своїй частині ним було самовільно збудовано госпблок «Р», який в подальшому в договорі дарування 1/12 частини житлового будинку [PERSON] Позивачу [PERSON] був описаний як «самовільно побудований співвласником», оскільки частки будинку не були виділені в натурі. До складу будинку входять три квартири: (згідно технічного паспорт від 2007 року). 1-ша квартира складається з котельні площею 8.6 кв.м., житлової кімнати площею 19.8 кв.м.. житлової кімнати площею 10.3 кв.м., житлової кімнати площею 19.6 кв.м.. комори площею 3.4 кв.м.. кухні площею 7.6 кв.м.. веранди площею 8.7 кв.м. Всього по першій квартирі загальна площа 78.0 кв.м., житлова площа 49.7 кв.м., підсобна площа 28.3 кв.м. 2-га квартира складається з - передпокою площею 10.6 кв.м.. житлової кімнати площею 12.4 кв.м., житлової кімнати площею 19.1 кв.м., кухні площею 11.0 кв.м., тамбура площею 2.5 кв.м. Всього по другій квартирі загальна площа - 53.1 кв.м.. житлова площа -31.5 кв.м., підсобна площа - 21.6 кв.м., площа, що не включається в загальну 2.5 кв.м. 3-тя квартира складається з коридору площею 6.3 кв.м.. житлової кімнати площею 20.4 кв.м. Всього по третій квартирі загальна площа 26.7 кв.м., житлова площа 20.4 кв.м., підсобна площа - 6.3 кв.м. Всього по будинку: загальна площа 157,8 кв.м., житлова площа 101,6 кв.м., підсобна площа 56.2 кв.м. та площа, що не включається у загальну 2.5 кв.м. Крім цього, до будинковолодіння включено також: прибудову а, прибудову а1, тамбур - а2, веранда а3, ґанок, сарай «Б», гараж «В», сарай «Г», сарай-прибудова «Д», вбиральня «П», навіс «К», колодязь «І-ІІ». огорожа № 3,7-14, госпблок «Р», вигрібна яма № 15. Згідно рішення Виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району № 17 від 26 лютого 2015 року 1/2 частина будинку, що належить позивачам присвоєно адресу [ADDRESS] Земельна ділянка, на якій розташовано 1/2 частину будинку належить позивачу [PERSON] відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 3203917782015 від 30.01.2015 року. Відповідно до технічного паспорту від 2015 року житловий будинок [ADDRESS] складається з коридору площею 6,3 кв.м., житлової кімнати, площею 20,4 кв.м., житлової кімнати, площею 19,1 кв.м., житлової кімнати, площею 12,4 кв.м., передпокою, площею 10,6 кв.м., кухні, площею 11,0 кв.м., тамбуру, площею 2,5 кв.м., загальна площа по будинку складає 82,3 кв.м., житлова площа 51,9 кв.м., допоміжна 30,4 кв.м. Крім цього, до складу будинковолодіння входить сарай «Б», гараж «В», вбиральня «Г», огорожа № 1-3, колодязь «І». Між сторонами по справі за тривалий час проживання було встановлено конкретний порядок користування будинком, а саме: позивачі користувалися тією частиною будинку, яку на даний час просять виділити їм в натурі. Стосунки між сторонами склалися дружні до тих пір. поки позивачі не вирішили продати свою частину будинку іншій особі. При зверненні до [PERSON] з проханням узаконити самочинне будівництво, так як не можливо оформити договір купівлі-продажу частини будинку з підстав самочинного будівництва, останній відмовився. Протягом розгляду справи позивачами уточнювались позовні вимог. Посилаючи на вищевикладене та норми закону, позивачі остаточно просили суд: поділити житловий будинок, загальною площею 157,8 кв.м. та господарські споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Виділити в натурі ? частину будинку [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON], а саме: коридор, площею 6,3 кв.м., житлову кімнату, площею 20,4 кв.м., житлову кімнату, площею 19,1 кв.м., житлову кімнату, площею 12,4 кв.м., передпокій, площею 10,6 кв.м., кухню, площею 11,0 кв.м., тамбур, площею 2,5 кв.м., загальна площа по будинку складає 82,3 кв.м., житлова площа - 51,9 кв.м., допоміжна - 30,4 кв.м, сарай «Б», гараж «В», вбиральню «Г», огорожу № 1-3, колодязь «І» в окрему одиницю - житловий будинок [ADDRESS]. Припинити спільну часткову власність [PERSON], [PERSON], [PERSON] в [ADDRESS]. Визнати за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS], що складається з коридору, площею 6,3 кв.м., житлової кімнати, площею 20,4 кв.м., житлової кімнати, площею 19,1 кв.м., житлової кімнати, площею 12,4 кв.м., передпокою, площею 10,6 кв.м., кухні, площею 11,0 кв.м., тамбуру, площею 2,5 кв.м., загальна площа по будинку складає 82,3 кв.м., житлова площа - 51,9 кв.м., допоміжна - 30,4 кв.м, та господарських будівель і споруд, а саме: сараю «Б», гаражу «В», вбиральні «Г», огорожі № 1-3, колодязя «І», відповідно до їх часток. В судове засідання представник позивачів не з"явилась. Звернулася до суду із завою, в якій позов підтримала в повному обсязі. Просила суд задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з»явився. Про день слухання справи повідомлявся належним чином, своїх заперечень проти позову не надав. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками 1/2 частини будинку [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON] є власниками по 1/6 частини будинку відповідно до свідоцтва про право па спадщину за законом від 21 грудня 1998 року. [PERSON] також є власником 1/12 частини будинку згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 квітня 2005 року. [PERSON] є власником 1/12 частини будинку, що підтверджується договором дарування 1/12 частини житлового будинку. Власником іншої 1/2 частини будинку є [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку від 28 вересня 2005 року. Після придбання земельної ділянки відповідачем па своїй частині ним було самовільно збудовано госпблок «Р», який в подальшому в договорі дарування 1/12 частини житлового будинку [PERSON] Позивачу [PERSON] був описаний як «самовільно побудований співвласником», оскільки частки будинку не були виділені в натурі. До складу будинку входять три квартири: (згідно технічного паспорт від 2007 року). 1-ша квартира складається з котельні площею 8.6 кв.м., житлової кімнати площею 19.8 кв.м.. житлової кімнати площею 10.3 кв.м., житлової кімнати площею 19.6 кв.м.. комори площею 3.4 кв.м.. кухні площею 7.6 кв.м.. веранди площею 8.7 кв.м. Всього по першій квартирі загальна площа 78.0 кв.м., житлова площа 49.7 кв.м., підсобна площа 28.3 кв.м. 2-га квартира складається з - передпокою площею 10.6 кв.м.. житлової кімнати площею 12.4 кв.м., житлової кімнати площею 19.1 кв.м., кухні площею 11.0 кв.м., тамбура площею 2.5 кв.м. Всього по другій квартирі загальна площа - 53.1 кв.м.. житлова площа -31.5 кв.м., підсобна площа - 21.6 кв.м., площа, що не включається в загальну 2.5 кв.м. 3-тя квартира складається з коридору площею 6.3 кв.м.. житлової кімнати площею 20.4 кв.м. Всього по третій квартирі загальна площа 26.7 кв.м., житлова площа 20.4 кв.м., підсобна площа - 6.3 кв.м. Всього по будинку: загальна площа 157,8 кв.м., житлова площа 101,6 кв.м., підсобна площа 56.2 кв.м. та площа, що не включається у загальну 2.5 кв.м. Крім цього, до будинковолодіння включено також: прибудову а, прибудову а1, тамбур - а2, веранда а3, ґанок, сарай «Б», гараж «В», сарай «Г», сарай-прибудова «Д», вбиральня «П», навіс «К», колодязь «І-ІІ». огорожа № 3,7-14, госпблок «Р», вигрібна яма № 15. Згідно рішення Виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району № 17 від 26 лютого 2015 року 1/2 частина будинку, що належить позивачам присвоєно адресу [ADDRESS] Земельна ділянка, на якій розташовано 1/2 частину будинку належить позивачу [PERSON] відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 3203917782015 від 30.01.2015 року. Відповідно до технічного паспорту від 2015 року житловий будинок [ADDRESS] складається з коридору площею 6,3 кв.м., житлової кімнати, площею 20,4 кв.м., житлової кімнати, площею 19,1 кв.м., житлової кімнати, площею 12,4 кв.м., передпокою, площею 10,6 кв.м., кухні, площею 11,0 кв.м., тамбуру, площею 2,5 кв.м., загальна площа по будинку складає 82,3 кв.м., житлова площа 51,9 кв.м., допоміжна 30,4 кв.м. Крім цього, до складу будинковолодіння входить сарай «Б», гараж «В», вбиральня «Г», огорожа № 1-3, колодязь «І». Між сторонами по справі за тривалий час проживання було встановлено конкретний порядок користування будинком, а саме: позивачі користувалися тією частиною будинку, яку на даний час просять виділити їм в натурі. Стосунки між сторонами склалися дружні до тих пір. поки позивачі не вирішили продати свою частину будинку іншій особі. При зверненні до [PERSON] з проханням узаконити самочинне будівництво, так як не можливо оформити договір купівлі-продажу частини будинку з підстав самочинного будівництва, останній відмовився. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. На даний час виникла необхідність у виділенні часток для того, щоб кожен співвласник міг самостійно на свій розсуд розпоряджатись своїм майном. За нормою ч 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників мас право на палання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Угоди про спосіб виділення частки позивачів із загального майна не досягнуто, а тому нотаріально оформити договір про поділ часток є неможливим. Згідно ст.. 364 ЦК України співвласник мас право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Як випливає з положення ч.1 та ч.3 ст. 367 ЦК України поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов'язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник мас право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Такі висновки позивача грунтуються на положенні ст. ст. 15. 16 ЦК України, відповідно до яких кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема поділу (виділу) в натурі майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку, що призвело до не можливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ч.3 ст. 367 ЦК України, позивачі мають право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу житлового будинку в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно. Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Як випливає з технічного паспорту житлового будинку, його конструктивні елементи збудовані таким чином, що кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом, оскільки має місце технічна можливість переобладнання житлового будинку в ізольовані квартири. Верховний суд України в п. 7 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власїг&сті громадян на жилий будинок» роз'яснив судам, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, як; відповідає розміру їх часток у праві власності. Отже, житловий будинок [ADDRESS] необхідно поділити таким чином, щоб Позивачам та Відповідачу було виділено у власність відокремлену частину житлового будинку, яка б відповідала розміру їх 1/2 частки у праві спільної часткової власності. Крім того, в абз.4 п. 7 та п. 8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок». Пленум Верховного суду України роз'яснив, що при поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивачів, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved