Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

у березні 2015 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та зняття з реєстрації за місцем проживання. Свої вимоги мотивує тим, що квартира [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 березня 2011 року, виданого державним нотаріусом Кулинич В.М. Другої київської державної нотаріальної контори. У спірній квартирі зареєстровані також повнолітній син позивача [PERSON], та колишній чоловік позивача [PERSON] Відповідач з лютого 2010 року не проживає у спірній квартирі, витрати на комунальні послуги не сплачує. Вважає, що він втратив право користування цим житлом, оскільки не проживає в спірній квартирі без поважних причин та не приймає участі в її утриманні. Просила суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], а також зняти його з реєстраційного обліку за місцем проживання. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити з наведених в позові підстав. Відповідач у судове засідання повторно не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом. Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 02 вересня 1988 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 20 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, шлюб між сторонами у справі був розірваний 20 лютого 2007 року. Квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] (батькові позивача) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 07 липня 2008 року відділом приватизації житла Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації.. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується даними свідоцтва про смерть, виданого 19 червня 2010 року відділом реєстрації смерті у м. Києві. На даний час квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 березня 2011 року, виданого державним нотаріусом Кулинич В.М. Другої київської державної нотаріальної контори. У зазначеній квартирі зареєстровані позивач [PERSON], відповідач [PERSON] та їх повнолітній син [PERSON], що підтверджується даними довідки № 3012, виданої 17 грудня 2014 року КП "ЖЕО-107" Голосіївського району в м. Києві. (а.с. 5) Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підтвердження своїх доводів щодо відсутності відповідача у спірній квартирі більше одного року, позивачі посилаються на письмові докази. З наданого суду акту, складеного 05 грудня 2014 року КП "ЖЕО-107" Голосіївського району в м. Києві, вбачається, що [PERSON] у вищевказаній квартирі не проживає. Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше одного року без поважних причин, а тому вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом ґрунтується на законі та підтверджується матеріали справи. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду стороною відповідача не надано та у судовому засіданні не заявлялось клопотань про їх наявність чи витребування. Вимога про зобов'язання зняти [PERSON] з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, після набрання законної сили є підставою для зняття її з реєстраційного обліку відповідним державним органом. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягає 121 гривні 80 копійок судового збору.

Outcome: partial