Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Позивачка звернулась 29 жовтня 2021 року до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Також просила стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог послалась, що після розірвання шлюбу з відповідачем син проживає з нею. Рішенням суду з відповідача було стягнуто аліменти по ј частини від доходу до повноліття дитинію. З 1 вересня 2021 року син є студентом Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», де навчається за спеціальністю «Комп`ютерні науки» за освітньою програмою групи КН-321б факультету Комп`ютерних наук і програмної інженерії (КН), на денній формі навчання. Термін навчання закінчується 30.06.2025, форма навчання контрактна, вартість навчання становить 27 700 грн. на рік, а загалом вартість навчання за договором складає 110 800,00 грн. Дитина потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює слідчим у в ГУНП в Харківській області, отримує гідну заробітну плату, та може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до закінчення навчання. Ухвалою суду від 2 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено в судове засідання в порядку спрощеного провадження. Відповідач подав 24 листопада 2021 року відзив на позов, в якому не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі 1/8 частини від доходу. В обґрунтування заперечень послався на те, що позивачка неодноразово зверталась до нього щодо усиновлення дитини її новим чоловіком. Відповідач також зазначив, що має на утриманні мати-пенсіонерку, дружину та малолітнього сина. Його дружина не працює у зв`язку з захворюванням. Син також має різні захворювання. Також зазначив, що з 2010 року він - відповідач - перебуває на диспансерному обліку з приводу ряду хронічних захворювань. У зв`язку з тяжким матеріальним становищем він має заборгованість перед банківськими установами на суму більше 50 000 грн., у зв`язку з чим відкриті виконавчі провадження. Крім того, він працює в системі органів внутрішніх справ, та за наявності 25-річного трудового стажу з 22 вересня 2023 року у нього виникне право на пенсією. Проти стягнення витрат на правничу допомогу відповідач заперечував, просив відмовити у стягненні з нього вказаних витрат, зазначив, що вказану суму доцільно було б потратити позивачці на утримання сина, а ні на оплату адвокатських послуг. Також зазначив, що заходи досудового врегулювання спору позивачкою не проводились. 1 грудня 2021 року представник позивача адвокат Зінченко Д.В. подала заяву про зменшення позовних вимог, просила стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Також просила стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правничу допомогу в сумі 5 361 грн. 50 коп. згідно з договором про надання правової допомоги та наданим Звітом про суми судових витрат. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги, з урахуванням зменшення позовних вимог, підтримала, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив справу розглядати у його відсутності. За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Суд, вислухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2003 року. Мають дитину, сина - [PERSON] , [INFO] . Шлюб сторін розірвано 10 січня 2006 року, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу. Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 6 січня 2010 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти в розмірі ј частини з усіх видів доходу щомісячно. [INFO] сторін досяг повноліття, у зв`язку з чим стягнення аліментів припинено. Згідно з довідкою Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» № 66-04-320/506 від 07.10.2021 [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання, освітнього рівня «бакалавр», навчається за спеціальністю «Комп`ютерні науки» за освітньою програмою групи КН-321б факультету Комп`ютерних наук і програмної інженерії (КН). Термін навчання з 01.09.2021 до 30.06.2025. Форма оплати контрактна. Згідно з договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 6563 від 15.08.2021, укладеного [PERSON] з Національним технічним університетом «Харківський політехнічний інститут», загальна вартість навчання [PERSON] у вказаному закладі за денною формою навчання становить 110 800 грн, вартість 1 семестру 30 850 грн. Відповідач з 27 грудня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (до реєстрації шлюбу- [PERSON] ). Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно з медичної карти амбулаторного хворого .№ 9827, виданої ДУ ТМО МВС України по Харківській області, відповідач страждає на ряд захворювань, йому призначається лікування. З пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] з 14.03.2011 року перебуває на пенсії. Відповідач працює в органах МВС України. Згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження, відносно відповідача 28.10.2020 та 20.05.2021 відкриті виконавчі провадження про стягнення на користь АТ «ПУМБ» та АТ «КБ ПриватБанк» Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення Статтями 12,13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Доказів неможливості надавати матеріальну допомогу позивачці на час навчання дитини у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу відповідач не надав, наведені позивачкою доводи не спростував. Враховуючи наведені обставини, обов`язок відповідача надавати допомогу сину на час навчання, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років, та вказаний розмір аліментів не є завищеним. Надані відповідачем докази не свідчить про неможливість сплачувати аліменти на час навчання сина у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу. Аліменти слід стягувати з дати подачі до суду позовної заяви - з 29 жовтня 2021 року. Щодо вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Позивачка [PERSON] уклала Договір про надання правової (правничої) допомоги від 21 жовтня 2021 року з адвокатом Бондаренко О.В., предметом якого є підготовка позовної заяви про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. Згідно з п.3.2 договору вартість надання правової допомоги ( адвокатська винагорода) вноситься клієнтом в розмірі 1000% авансу, у сумі 2 500 грн. За квитанцією № 2878767 від 21.10.2021 [PERSON] сплатила адвокату Бондаренко О.В. 2 500 грн за вказаним договором. Згідно з актом в надання послуг від 22 жовтня 2021 року, складеним позивачкою та адвокатом Бондаренко О.В. останньою надані, а [PERSON] прийняті за вказаним договором послуги у виді складання позовної заяви та підготовки необхідних додатків, на що витрачено 2,5 год., за ціною 1000 грн. за годну, на суму 2 500 грн. Позивачка [PERSON] уклала Договір про надання правової (правничої) допомоги від 8 листопада 2021 року з адвокатом Зінченко Д.В., предметом якого є представництво позивачки у даній справі № 642/7297/21 в Ленінському районному суді та Харківському апеляційному суді з усіма правами та обов`язками , без обмежень. Згідно з п.3.2 договору вартість надання правової допомоги ( адвокатська винагорода) вноситься клієнтом «за фактом», вартість послуги не зазначена. Згідно з Додатком до цього Договору сторони - позивачка [PERSON] та адвокат Зінченко Д.В. визначили вартість надання правової допомоги (адвокатської винагороди) у розмірі 2 500 грн., виходячи з розрахунку: складання інших процесуальних документів, пов`язаних з розглядом справи - 1 год. , вартість - 1000 грн, представництво в судовому засіданні - 1 500 грн.- орієнтовно одне засідання; складання розрахунку компенсації судових витрат - 1 год- 300,00 грн, а всього витрати на правову допомогу становлять 2 900 грн. Представник позивачки [PERSON] склала Звіт про суми судових витрат, які фактично понесла [PERSON] у зв`язку з розглядом справи № 641/10079/20, а саме складання позовної заяви - 2,5 год., по 1000 грн. за годину, на суму 2 500,00 грн.; складання інших процесуальних документів, пов`язаних з розглядом справи, а саме клопотання про долучення доказів від 24.11.2021 - 1 год. - 1000 грн., витрати на поштові відправлення- 61, 50 грн.; у том числі: лист відповідачу від 16.11.2021, заява про зменшення позовних вимог від 29.11.202; складання розрахунку компенсації судових витрат - 1 год. - 300,00 грн., представництво в судовому засіданні - 1 засідання- 1 год.- 1 500,00 грн., а всього понесено витрат на правову допомог та витрати на поштові відправлення- 5 361, 509 грн. За квитанцією № 2848230 від 26.10.2021 [PERSON] сплатила адвокату Зінченко Д.В. 600 грн. за вказаним договором. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України п ри вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст. 137 ЦПК України в итрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved