Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та третьої особи без самостійних вимог, про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що з відповідачем за даним позовом вона перебувала в зареєстрованому шлюбі від якого в них народилось двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 24 грудня 2010 року шлюб між ними розірвано. Під час спільного проживання з відповідачем в шлюбі, він не переймався питаннями виховання та утримання сина [PERSON]. Дізнавшись про те, що у них буде друга дитина, наполягав на перериванні вагітності. [PERSON] взагалі батька ніколи не бачила. Відповідач не спілкується з дітьми, не відвідує батьківські збори у старшого сина, не цікавиться успіхами доньки, яка відвідує дошкільну дитячу установу та хореографічний гурток. На відповідача покладено обов'язок сплачувати щомісячно на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі 450 грн. та на утримання доньки [PERSON] в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного. Відповідно до довідки-розрахунку про розмір нарахованих та сплачених аліментів, виданої Новоселицьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецької області на протязі трьох років відповідачем сплачено аліменти на суму 2500 грн. та рахується заборгованість в сумі 25 305,3 грн. Це підтверджує ту обставину, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків про утриманню дітей. На початку цього року донька мала б виїхати на хореографічний конкурс до м. Варна Республіки Болгарія разом з танцювальним гуртком, де вона займається, але оформити її виїзд вона не змогла через те, що відповідач не надавав на це згоди, вимагав щоб вона забрала з виконання виконавчі листи та не стягувала заборгованість по аліментам. Рішенням органу опіки та піклування визнано доцільним позбавити відповідача батьківських прав, щодо малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Позивачка просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні не з'явився, однак подав до суду нотаріально засвідчену заяву, про згоду щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню його малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та просить суд розглянути справу без його присутності. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні не з'явилася, однак направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечують, щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Суд вислухавши думку представника позивачки, враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про розгляд справи у відсутності відповідача та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати свою дитину, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати їх до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язків батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 164 вказаного кодексу, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, про що в Книзі реєстрації народження зроблено відповідний актовий запис № 39 та про, що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] народилася [INFO] року, про що в Книзі реєстрації народження зроблено відповідний актовий запис № 12 та про, що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Заочним рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 24 грудня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, [PERSON] змінено прізвище на дошлюбне «[PERSON]». На відповідача [PERSON] покладено обов'язок сплачувати щомісячно на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 450 грн. згідно рішення Новоселицького районного суду від 07 квітня 2011 року та на утримання доньки [PERSON], [INFO] року в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку згідно судового наказу Новоселицького районного суду від 10 червня 2011 року. Відповідно до довідки-розрахунку в/п № 1204-/В-1, в/п № 1204-/В-1 від 22 травня 2017 року про розмір нарахованих та сплачених аліментів, виданої Новоселицьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецької області за останні три роки [PERSON] сплачено аліментів на суму 2500 грн. та рахується заборгованість в сумі 25 305 грн. 30 коп.. Позивачка [PERSON] доглядає, виховує та матеріально утримує малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], про що свідчить довідка № 835 від 30 червня 2017 року видана Топорівською сільською радою Новоселицького району Чернівецької області. Згідно довідки про склад сім'ї № 843 від 10 червня 2017 року виданої Топорівською сільською радою Новоселицького району Чернівецької області, [PERSON] проживає в господарстві своїх батьків по [ADDRESS] до кладу її сім'ї входять: батько [PERSON], мати [PERSON], син [PERSON] та донька [PERSON]. З характеристики [PERSON] [PERSON], вбачається, що він являється учнем 6-Б класу Топорівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Новоселицького району Чернівецької області, систематично відвідує школу, за 2015 - 2017 роки навчання його в школі на всіх заходах та батьківських зборах присутні мати або бабуся. Батько [PERSON] жодного разу не цікавився шкільним життям сина та його успіхами. Згідно довідки виданої керівником хореографічної студії «Сонечко» Топорівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Новоселицького району Чернівецької області [PERSON], [INFO] з 10 жовтня 2015 року відвідує хореографічну студію, з цього часу батько [PERSON] жодного разу не цікався успіхами доньки. Відповідно до рішення органу опіки та піклування Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області №26 від 22 червня 2017 року [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до його малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З нотаріально посвідченої заяви від 14 червня 2017 року зареєстрованої в реєстрі № 1584 та посвідченої приватним нотаріусом Новоселицького районного нотаріального округу Бежан Д.С., вбачається що [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, щодо його малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Статтею дев'ятою Конвенції ООН про права дитини 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Згідно правовим положенням, викладених у третьому розділі Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. З роз'яснень Пленуму Верховного Суду України викладених у п.п. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вбачається, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи, що відповідач [PERSON] проживає окремо від дітей, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, матеріально їх не забезпечує, не піклуються про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не цікавляться їхнім життям, фактично без поважних причин самоусунувся від своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх дітей , суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Квитанцією від 03 липня 2017 року позивачкою сплачено судовий збір в сумі 640 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені витрати на сплату судового збору в сумі 640 грн.. На підставі ст.ст. 150, 155, 164, 165, Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved