overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивує тим, що з 19.09.2003 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось і з червня 2013 року вони перестали вести спільне господарство і проживати однією сім»єю. Примирення вважає не можливим, спори вирішеними, в зв»язку з тим, що син проживає з нею, просить стягнути з відповідача аліменти до повноліття сина в розмірі 1/4 частини доходів відповідача. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 19.09.2003 року між сторонами укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Враховуючи те, що подружжя проживає окремо, шлюбні відносини припинені, намірів зберегти сім'ю у сторін не має, спору про розподіл майна та місце проживання дитини між сторонами не має, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 Сімейного Кодексу України закріплено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, позовні вимоги є доведеними та обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивує тим, що з 22.06.2012 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось і вони перестали вести спільне господарство і проживати однією сім»єю. Примирення вважає не можливим, спори вирішеними, просить шлюб розірвати, в зв»язку з тим, що дитина проживає з нею просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття та стягнути судові витрати. В судове засідання позивач не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 22.06.2012 року між сторонами укладений шлюб. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач і який проживає з позивачкою. Враховуючи те, що подружжя проживає окремо, шлюбні відносини припинені, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення статті 182 Сімейного Кодексу України та те, що відповідач працездатна особа, працює, має стабільний заробіток. Таким чином, позовні вимоги і в частині стягнення аліментів також підлягають задоволенню. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому стягненню на користь позивачки з відповідача підлягають понесені нею та підтверджені, наданою суду квитанцією, судові витрати в сумі 640 грн. щодо розірвання шлюбу, а частиною 3 статті 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати в сумі 640 грн. щодо позовних вимог про стягнення аліментів. На підставі викладеного і ст.ст. 112, 180, 181 - 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивує тим, що з 23.02.2013 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, тому вони перестали вести спільне господарство і проживати однією сім»єю з травня 2014 року. Примирення вважає не можливим, спори вирішеними, просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу відповідача. В судове засідання позивачка не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, причини неявки суду не сповістив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 23.02.2013 року між сторонами укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивчкою. Враховуючи те, що подружжя проживає окремо, шлюбні відносини припинені з травня 2014 року, намірів зберегти сім'ю у сторін не має, в наданий судом термін для примирення відновлення сімейних стосунків не відбулось, спору про розподіл майна та місце проживання дитини між сторонами не має, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 Сімейного Кодексу України закріплено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення статті 182 Сімейного Кодексу України та те, що відповідач працездатна особа, не має інших виплат по виконавчим документам. Таким чином, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів є доведеними та обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею та підтверджені наданою суду квитанцією про сплату судового збору судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивує тим, що з 24.11.2001 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, тому вони перестали вести спільне господарство і проживати однією сім»єю з січня 2014 року. Примирення вважає не можливим, спори вирішеними, просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу відповідача. В судове засідання позивачка не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, в позовній заяві зазначила про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву, в якій позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 24.11.2001 року між сторонами укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивчкою. Враховуючи те, що подружжя проживає окремо, шлюбні відносини припинені з січня 2014 року, намірів зберегти сім'ю у сторін не має, спору про розподіл майна та місце проживання дитини між сторонами не має, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 Сімейного Кодексу України закріплено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення статті 182 Сімейного Кодексу України та те, що відповідач працездатна особа, працює, має стабільний дохід, не має інших виплат по виконавчим документам. Таким чином, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів є доведеними та обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов мотивує тим, що з 30.08.1997 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, тому вони перестали вести спільне господарство і проживати однією сім»єю з жовтня 2013 року. Примирення вважає не можливим, спори вирішеними, просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей по 25% на кожного. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, уточнивши позов просить стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача до повноліття старшого сина, потім стягувати по 1/4 частині доходу відповідача до повноліття молодшого сина та стягнути з відповідача судові витрати, понесені нею. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 30.08.1997 року між сторонами укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивчкою, що підтверджується довідкою № 332 квартального комітету № 24 від 22.08.2014 року. Враховуючи те, що подружжя тривалий час проживає окремо, шлюбні відносини припинені з жовтня 2013 року, намірів зберегти сім'ю у сторін не має, спору про розподіл майна та місце проживання дітей між сторонами не має, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 Сімейного Кодексу України закріплено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення статті 182 Сімейного Кодексу України та те, що відповідач працездатна особа, не має інших виплат по виконавчим документам. Таким чином, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів є доведеними та обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею та підтверджені наданою суду квитанцією про сплату судового збору судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивує тим, що з 06.08.2005 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, тому вони перестали вести спільне господарство і проживати однією сім»єю з 07 липня 2014 року. Примирення вважає не можливим, спори вирішеними, просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини та стягнути понесені нею судові витрати по справі. В судове засідання позивачка не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду уточнення до позову та заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву в якій позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 06.08.2005 року між сторонами укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивчкою. Враховуючи те, що подружжя проживає окремо, шлюбні відносини припинені з 07 липня 2014 року, намірів зберегти сім'ю у сторін не має, спору про розподіл майна та місце проживання дитини між сторонами не має, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 Сімейного Кодексу України закріплено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення статті 182 Сімейного Кодексу України та те, що відповідач працездатна особа, не має інших виплат по виконавчим документам. Таким чином, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів є доведеними та обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею та підтверджені наданою суду квитанцією про сплату судового збору судові витрати в сумі 243,60 грн. та на користь держави судові витрати щодо позовних вимог про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів мотивуючи його тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18.08.2001 року. Від шлюбу вони мають синів: Артема, [INFO] та Максима, [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає, тому просила задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти до повноліття дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з дня звернення в суд і до повноліття дітей. В судове засідання позивачка не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити і розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, причини неявки суду не сповістив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.08.2001 року. В свідоцтві про одруження, виданому відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда 18.08.2001 року, актовий запис № 578, зазначено, що прізвище чоловіка після одруження [PERSON] (а.с.3). Як зазначено позивачкою і в позовній заяві відповідач не змінив прізвище, в паспорті його прізвище зазначено [PERSON]. Від шлюбу сторони мають синів: Артема, [INFO] та Максима, [INFO], згідно свідоцтв про народження батьком яких записано [PERSON] (а.с. 4,5). На даний час діти проживають разом з позивачкою в м. Кіровограді по вулиці Свердлова, 24а, що підтверджується довідкою квартального комітету № 2 Ленінського району м. Кіровограда від 30.08.2015 року вих. № 264. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Право на одержання аліментів має той з батьків, з ким проживають діти. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення статті 182 Сімейного Кодексу України та те, що діти знаходяться на утриманні матері, відповідач працездатна особа, на даний час не працює, не має інших виплат по виконавчим документам. За таких підстав суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів мотивуючи його тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 20.04.2001 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає, тому просила задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти до повноліття дитини в розмірі 500 грн. щомісячно. В судове засідання позивачка не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, причини неявки суду не сповістив, заперечень проти позову не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 13.01.2010 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження дитини, який на даний час проживає разом з позивачкою. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення статті 182 Сімейного Кодексу України та те, що відповідач працездатна особа, на даний час не працює, не має інших виплат по виконавчим документам. За таких підстав суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів мотивуючи його тим, що проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу з 20.08.2009 року по 01.01.2011 року. Під час спільного проживання у них народилась донька Поліна, [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, тому просила задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти до повноліття дитини в розмірі 2000 грн. щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлявся, причини неявки суду не сповістив. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що сторони проживали без реєстрації шлюбу і під час спільного проживання сторін 02.20.2010 року у них народилась донька Поліна, батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області 19.10.2010 року, актовий запис № 2163. На даний час дитина проживають разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім»ї, виданою квартальним комітетом № 24 Ленінського району м. Кіровограда від 08.10.2015 року вих. № 661. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Право на одержання аліментів має той з батьків, з ким проживають діти. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст.184 Сімейного Кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» визначено прожитковий мінімуму на дітей відповідного віку, 30% прожиткового мінімуму на дитину [INFO] складає не менше ніж 428,67 грн. При визначенні розміру аліментів судом враховуються норми даного Закону та положення статті 182 Сімейного Кодексу України та те, що дитина знаходиться на утриманні матері, відповідач працездатна особа, не має інших виплат по виконавчим документам. За таких підстав суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial