Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЄЛЛІОС ЛТД» про стягнення компенсації за невикористану відпустку та середній заробіток за час затримки виплати грошової компенсації, посилаючись на те, що позивачка працювала у ТОВ «ГЄЛЛІОС ЛТД» на посаді завідуючої господарством з 01 липня 2013 року по 30 травня 2014 року. Наказом №52-к вона була звільнена на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін. При звільнені відповідач з нею не розрахувався в повному обсязі, а саме не виплатив грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку за 20 календарних днів, що становить 2 979,60 грн. Відмову виплатити їй зазначену грошову компенсацію, яку слід було виплатити на день звільнення з роботи, відповідач нічим не обґрунтував. Вважає дії відповідача незаконними. Згідно довідки ТОВ «ГЄЛЛІОС ЛТД» від 30.05.2014 року за № 293 середній денний заробіток позивачки за час роботи у товаристві складав 148,98 грн. Відповідно до розрахунку сума середнього заробітку за час затримки виплати грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку становить 17 430,66 грн (148,98 грн / середній заробіток за день /х117дн. / період затримки з 01.07.2014 року по 25.09.2014 р./). Просила суд стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку у сумі 2 979,60 грн та середній заробіток за час затримки виплати грошової компенсації у сумі 17 430,66 грн. Позивачка в судове засідання не з"явилася, надала заяву якою позов підтримала, просила його задовольнити, розглядати справу у її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від представника відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 01 липня 2013 року по 30 травня 2014 року працювала у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ГЄЛЛІОС ЛТД» на посаді завідуючої господарством, що підтверджується ксерокопією трудової книжки (а.с.4-5). Наказом № 52-к від 30 травня 2014 року позивачка була звільнена, відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін, що підтверджується копією наказу (а.с.2). При звільненні позивачці не було виплачено грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку за 20 календарних днів, що становить 2 979,60 грн. (148,98 грн./середній заробіток за день/ х 20 дн.) Відмову виплатити позивачці зазначену грошову компенсацію, яку слід було виплатити на день звільнення з роботи, відповідач нічим не обґрунтував. Згідно довідки №293 від 30.05.2014 року виданої ТОВ «ГЄЛЛІОС ЛТД» середній денний заробіток [PERSON] за час роботи у товаристві складав 148,98 грн. (а.с.3). Відповідно до ст. 116 Кодексу Законів про працю України, «при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок». Судом встановлено, що в день звільнення позивача відповідачем не було виплачено компенсацію за невикористану відпустку та середній заробіток за час затримки виплати грошової компенсації. Відповідно до частини 1 ст.117 Кодексу Законів про працю України - у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На день пред»явлення позову сума середнього заробітку за час затримки виплати грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку яку відповідач повинен сплатити позивачці становить 17 430,66 грн. ( 148,98 грн. /середній заробіток за день/ х117 дн. /період затримки з 01.07.2014 року по 25.09.2014 року.) За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню та виносить рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки компенсації за невикористану відпустку у розмірі 2 979,60 грн., та середній заробіток за час затримки виплати грошової компенсації у розмірі 17 430,66 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення судового збору у розмірі 243,60 грн. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 116, 117 Кодексу Законів про працю України,

Outcome: approved