Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

У вересні 2016 року Заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Відділу охорони здоров»я Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області звернувся з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Центральна районна лікарня Києво-Святошинського району, про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров»я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, посилаючись на те, що 18 грудня 2015 року близько 06 год. 30 хв. водій [PERSON], керуючи пасажирським автобусом «Neoplan N208L», д.н. [NUMBER], рухаючись по автодорозі Київ-Бишів у межах с. Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області, на відстані 29 м від дорожнього знаку «початок населеного пункту Білогородка», не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого на обледенілій дорозі втратив керованість, з'їхав із автодороги на вулицю Леніна, де на зустрічній смузі для руху здійснив зіткнення з автобусом «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI», д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON],, який рухався по вул. Леніна в напрямку автодороги Київ-Бишів. Внаслідок зіткнення пасажир автобуса «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI», д.н. [NUMBER], [PERSON], отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому дистальних кінців діалізів обох кісток правого передпліччя зі зміщенням відламків, який згідно з висновком експерта № 103/Д від 15 квітня 2010 до 10 травня 2016 відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для їх загоєння необхідно більше 21 дня. У даній дорожній обстановці водій [PERSON], порушив вимоги п.п. 1.5 «б», п.2.3, п. 12.1 Правил дорожнього руху України, що стало умовою та причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв»язку з наслідками, які наступали в результаті ДТП. За даним фактом 18 грудня 2015 року розпочато кримінальне провадження № 12015110200004869 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, потерпіла [PERSON] з 18 грудня 2015 року по 25 грудня 2015 року (7 ліжко-днів) перебувала на стаціонарному лікуванні в траматологічному відділенні центральної лікарні Києво-Святошинського району. Відповідно до розрахунку, проведенгого відділом охорони здоров»я Києво-Святошинської районної державної адміністрації вартість лікування одного ліжко-дня на момент лікування склала 398,79 грн.. сукупна вартість лікування [PERSON] у центральній районній лікарні Києво-Святошинського району склала 2 791,53 грн.. Отриманні [PERSON] тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв»язку з вчиненим [PERSON] злочином. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2016 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв»язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим. Однак, вищенаведене не є реабілітуючою підставою. Шкоду матеріального характеру потерпілому [PERSON] відшкодовано, натомість витрати, понесені Центральною районною лікарнею Києво-Святошинського району на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, залишилися невідшкодованими. Витрати в сумі 2791,53 грн. до цього часу в добровільному порядку відповідачем лікувальному закладу не сплачені, а тому у відповідності до вимог ст. 1206 ЦК України підлягають відшкодуванню в судовому порядку. Враховуючи викладене, Заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області просив стягнути з [PERSON] витрати, понесені на лікування потерпілого від злочину, в сумі 2791,53 грн. на користь Відділу охорони здоров»я Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області. У судовому засіданні прокурор позов підтримав і просив його задовольнити. У судове засідання представник позивача Відділу охорони здоров»я Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки прокурор не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з"ясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 грудня 2015 року близько 06 год. 30 хв. водій [PERSON], керуючи пасажирським автобусом «Neoplan N208L», д.н. [NUMBER], рухаючись по автодорозі Київ-Бишів у межах с. Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області, на відстані 29 м від дорожнього знаку «початок населеного пункту Білогородка», не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого на обледенілій дорозі втратив керованість, з'їхав із автодороги на вулицю Леніна, де на зустрічній смузі для руху здійснив зіткнення з автобусом «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI», д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON],, який рухався по вул. Леніна в напрямку автодороги Київ-Бишів. У даній дорожній обстановці водій [PERSON] порушив вимоги п.п. п.п. 1.5 «б», п.2.3, п. 12.1 Правил дорожнього руху України, що стало умовою та причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв»язку з наслідками, які наступали в результаті ДТП. За даним фактом 18 грудня 2015 року розпочато кримінальне провадження № 12015110200004869 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, потерпіла [PERSON] з 18 грудня 2015 року по 25 грудня 2015 року (7 ліжко-днів) перебувала на стаціонарному лікуванні в траматологічному відділенні центральної лікарні Києво-Святошинського району. Згідно відповіді Відділу охорони здоров»я Києво-Святошинської районної державної адміністрації потерпілий [PERSON] з 18 грудня 2015 року по 25 грудня 2015 року (7 ліжко-днів) [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Центральної районної лікарні Києво-Святошинського району. Вартість лікування одного ліжко-дня на момент лікування [PERSON] склала 398,79 грн., сукупна вартість лікування складає 2 791 грн. 53 коп. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2016 року [PERSON] від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 386 КК України, звільнено, у зв»язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, а кримінальне провадження відносно нього закрито. Шкоду матеріального характеру потерпілому [PERSON] відшкодовано, натомість витрати, понесені Центральною районною лікарнею Києво-Святошинського району на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, залишилися невідшкодованими. Відповідно до вимог ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов»язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров»я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров»я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Витрати в сумі 2 791 грн. 53 коп. до цього часу в добровільному порядку відповідачем [PERSON] лікувальному закладу не сплачені, а тому у відповідності до вимог ст. 1206 ЦК України підлягають відшкодуванню в судовому порядку. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь держави. Враховуючи викладене та

Outcome: approved