Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

Представник АТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В судове засідання представник АТ КБ «Приват Банк» не зявився, однак, в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та ухвалення заочного рішення суду. Із позовних вимог видно, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв»язку із чим підписала заяву № б/н від 31.08.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач зобов'язався на підставі п.2.1.1.5.5 Договору погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, а у разі невиконання зобов»язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Однак, взяті на себе зобов"язання належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом в розмірі 13052,39 грн. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без поважних причин та відзив на позовну заяву не подавав. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності з ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно анкети-заяви б/н від 31.08.2012 року (а.с.5), позивач оформив на імя відповідача кредитну картку, на якій було встановлено кредитний ліміт у сумі 2600 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач ознайомився і погодився з тим, що дана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг, про що він особисто розписався 31.08.2012 року. У відповідності\~до положень\~ч.2\~ст.1054\~ЦК України\~та згідно\~ч.1\~ст.1048\~ЦК України,\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно до\~ч.2\~ст.\~625\~ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно матеріалів справи, позивачем було подано два розрахунки заборгованості по наданому [PERSON] кредиту, а саме: станом на 01.04.2015 року (а.с.7) та станом на 25.09.2018 рік (а.с.6). Оскільки в поданій до суду позовній заяві позивач посилається на розрахунок заборгованості здійснений станом на 25.09.2018 року, то суд бере до уваги саме даний розрахунок. Як видно з розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 31.08.2012 року станом на 25.09.2018 року, наданої суду АТ КБ «Приват Банк» (а.с.6), який подано у вигляді таблиці здійснення операцій по картці відповідача [PERSON], загальна сума заборгованості становить 13052,39 грн., зокрема: тіло кредиту 4242,63 грн.; нараховані відсотки 1178,66 грн.; нарахована пеня 6533,37 грн.; заборгованість по судових штрафах 1097,73 грн. Беручи до уваги положення вищенаведених норм Цивільного Кодексу України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача як тіло кредиту в розмірі 4242,63 грн., так і нараховані відсотки в розмірі 1178,66 грн. Що ж до суми нарахованої пені та суми судових штрафів, то суд виходив із наступного. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2\~ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3\~ст. 549 ЦК України). Згідно положень\~статті 61 Конституції України,\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для судів. З розрахунку заборгованості видно, що відповідно до умов кредитного договору за його невиконання нараховано пеню та штрафи за порушення строків виконання грошових зобов'язань, що є порушенням вищеназваних норм матеріального права. А тому, з огляду на вищенаведене, суд вважає, що з метою недопущення подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, з відповідача слід стягнути тільки заборгованість по пені без стягнення заборгованості по судових штрафах. При цьому, зважаючи на нараховану банком суму пені, яка становить 6533,37 грн., вимоги п.5 ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», що несправедливими є умови договору про \~встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором, а також положення ч.3 ст. 551 ЦК України (розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення), суд вважає, що з відповідача слід стягнути пеню в розмірі 2710,65 грн. Дійшовши такого висновку, суд виходив із того, що оскільки згідно таблиці розрахунку заборгованості, нарахована пеня, яка становить 6533,37 грн., значно перевищує вартість простроченого кредиту, а саме суму тіла кредиту разом із нарахованими відсотками, що становить суму 5421,29 грн., то 50% від даної суми становитиме 2710,65 грн. Таким чином, з відповідача слід стягнути прострочену заборгованість по кредиту на загальну суму 8131,94 грн., а саме: тіло кредиту 4242,63 грн.; нараховані відсотки 1178,66 грн.; пеня 2710,65 грн. Окрім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути і оплачений позивачем судовий збір у розмірі 1762 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 625, 1046-1054 ЦК України та

Outcome: approved