Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі під час якого у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Разом з тим, рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29.04.2014 року шлюб між нею та відповідачем розірвано та після розірвання шлюбу їх спільна донька залишилась проживати разом з нею та перебуває на її утриманні. Не зважаючи на те, що відповідач як батько дитини повинен нести обовязок щодо матеріального утримання їх доньки, однак останній в добровільному порядку такої допомоги не надає, тому посилаючись на норми матеріального права, а також ураховуючи те, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує стабільний щомісячний прибуток, на утриманні непрацездатних осіб та інших дітей нема, просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки його заробітної плати щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позовні вимоги заявлений позов підтримав в повному обсязі, просив про його задоволення в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини в примусовому порядку в розмірі ? часки від усіх його доходів. При цьому, вказав на те, що доводи позивача, викладені в позовній заяві не в повному обсязі відповідають дійсності, оскільки допомогу на утримання дочки він надає в добровільному порядку, сплачуючи по 500 грн. щомісячно. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна особа зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 30.07.2004 року Чернівецьким міським відділом РАГСу, актовий запис №915. Разом з тим, рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29.04.2014 року, укладений між сторонами шлюб було розірвано (а/с 3). Також судом встановлено, що під час вказаного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], батьками якої є позивачка та відповідач, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження (а/с 4). Крім того, як убачається із вищевказаного рішення суду, після розірвання шлюбу неповнолітня [PERSON] залишилась проживати разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Зокрема, звертаючись до суду із вказаним позовом, [PERSON], вказуючи на вищевказані обставини, а також на те, що відповідач добровільно участі в утриманні дитини не приймає, просила стягнути з нього у примусовому порядку аліменти на утримання спільної дочки в розмірі ? частки від його доходів, враховуючи й те, що [PERSON] офіційно працевлаштований. Так, згідно положень ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~ сімейному Кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до вимог ст.180, ст. 181 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, відповідно до розяснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як установлено судом, відповідач офіційно працевлаштований, зокрема працює на посаді лікаря-хірурга хірургічного відділення КМУ «Міська поліклініка №1» та отримує щомісячний дохід у виді заробітної плати, що підтверджується довідкою КМУ «Міська поліклініка №1» від 18.08.2015 року №634 (а/с 8). При цьому, відповідачем в розумінні положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів на спростування вказаного, а також доказів на підтвердження його доводів в тій частині, що він надає допомогу на утримання дитини в добровільному порядку, сплачуючи по 500 грн. щомісячно. Також, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки або інші діти й відповідно при визначенні розміру аліментів має ураховуватися даний факт. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, а також враховуючи визнання відповідачем позову в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання дитини, відсутність на утриманні відповідача інших осіб, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved