Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з позовом про скасування усиновлення [PERSON], яке було здійснене на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2012р. В обґрунтування заяви вказують на те, що з самого початку проживання дитини у їх сім'ї їм стало зрозуміло, що це складна дитина. Не зважаючи на це вони намагалися приділяти багато уваги вихованню дитини, намагалися огорнути дитину любов'ю, проводити з нею якомога більше часу. Згодом [PERSON] стала помічати, що між нею та хлопчиком склалися стосунки, які унеможливлюють їх спільне проживання. На фоні цих стосунків у неї виникли хвороби нервової системи та серцево-судинної системи, її було поставлено на диспансерний облік, призначено лікування. Свої захворювання і взагалі свій стан здоров'я [PERSON] пов'язує з появою у сім'ї усиновленої дитини. Оскільки сімейні відносини між позивачами та усиновленою дитиною не склалися, продовжувати жити з дитиною для них нестерпно, вони не зможуть виконувати своїх батьківських обов'язків, просять скасувати усиновлення, зобов'язати відділ ДРАЦС поновити первинний актовий запис про народження дитини, змінити прізвище на «[PERSON]», ім'я на [INFO], по батькові на [INFO], дату народження на [INFO], поновити відомості про батьків дитини. Анулювати відповідний актовий запис про народження [PERSON], передати малолітнього під опіку органу опіки та піклування Василівської райдержадміністрації. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує. Позивач [PERSON] позов підтримав, просить його задовольнити. Суду додатково пояснив, що мають чотирьох біологічних доньок. Дуже хотіли хлопчика, тому наважилися на усиновлення. При відвідуванні дитини у дитячому будинку хлопець їм сподобався. Коли [PERSON] з'явився у їх родині, їхні почуття до дитини змінилися. [PERSON] має певні нервові розлади здоров'я, які вони намагалися лікувати. Проте з перших днів появи дитини, дружина почала дуже нервувати, [PERSON] дратував її. На фоні цього вона почала хворіти, схудла на 15 кг. Лікування дружини не давало позитивних результатів і вони прийшли до спільного рішення про повернення дитини. Щоб усунути контакти дружини з дитиною, [PERSON] влаштували до санаторного закладу. Після повернення сина з санаторію, за направленням служби у справах дітей від 28.02.2014р., відвіз [PERSON] до КЗ «Пологівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей», де він перебуває до цього часу. Представник органу опіки та піклування Василівської райдержадміністрації у судове засідання не з'явився. Подав заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову заперечують. Надали висновок у якому зазначають, що позивачами не доведені обставини на які вони посилаються у позові. Позивачі свідомо, на правах рідної дитини, взяли на виховання у свою родину малолітнього [PERSON], який вже одного разу був покинутий рідними батьками. Вважають, що скасування усиновлення не буде доцільним і не буде відповідати інтересам дитини, просять відмовити у задоволенні позову. Представник відділу ДРАЦС Василівського районного управління юстиції у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без їх участі. Представник органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради Аліпова І.А. позов визнала. Посилаючись на висновок органу опіки та піклування, зазначила, що небажання усиновлювачів щоб [PERSON] надалі проживав у їх родині, оскільки за їх переконанням присутність дитини погіршує стан здоров'я [PERSON], фактично є відмовою від подальшого виховання дитини. Позиція позивачів приводить до висновку, що залишення малолітнього в родині [PERSON], які своєю заявою про скасування усиновлення дитини фактично відмовилися від неї, буде суперечити її інтересам, не забезпечить їй сімейного виховання. Тому вважає, що скасування усиновлення може бути проведено на підставі п.1 ч.1 ст. 238 СК України із застосуванням до позивачів вимог ч.6 ст. 239 СК України. Однак орган опіки та піклування Бердянської міської ради з зустрічним позовом про скасування усиновлення з підстав, визначених п.1 ч.1 ст. 238 СК України, до суду не звертався. Суд відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятою 20.11.1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року і ратифікованою 27.02.1991 року закріплено, що "У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, чи адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини». Усиновлення, відповідно до ст. 238 СК України, може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків. Усиновлювач має право звернутися до суду з позовом про скасування усиновлення за пунктами 2,3 ч.1 ст. 238 СК України. Судом встановлено, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2012р. (а.с.16-17) була задоволена заява [PERSON] і [PERSON] про усиновлення малолітнього [PERSON], [INFO]. У зв'язку з усиновленням дитині було змінено прізвище, ім'я, по батькові на «[PERSON]», змінено дату народження на « [INFO] рік», заявників записано батьками дитини. Заявники вказують на те, що з часу появи дитини у їх родині вони зрозуміли, що дитина дуже складна і їм буде нелегко впоратися з нею. Вони самотужки намагалися вирішити внутрішні проблеми, які виникли через це, спілкувалися з іншими батьками, які усиновили дитину, шукали поради в інтернеті, зверталися до лікарів. Однак батьківської любові до дитини вони не відчували. [PERSON] почав дратувати матір, вона постійно нервувала з цього приводу. На цьому ґрунті у [PERSON] почалися шлункові розлади і проблеми з серцево-судинного характеру, вона схудла на 15 кг. Після консультації з невропатологом стало зрозуміло, що це реакція організму на стресову ситуацію. Посилаючись на те, що між ними і дитиною склалися, незалежно від їх волі, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання ними своїх батьківських обов'язків, просять суд скасувати усиновлення. На підтвердження стану здоров'я [PERSON] надано довідки з медичних установ про постановлення її на диспансерний облік у листопаді 2013 року у лікаря невропатолога і лікаря - ендокринолога. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON],[PERSON], [PERSON] суду показали, що через кілька місяців появи [PERSON] у сім'ї [PERSON] вони стали помічати, що [PERSON] знервована, вона почала дуже худнути, у неї з'явилися проблеми зі здоров'ям. [PERSON] є дуже складною дитиною, зі шкідливими звичками, набутими у дитячому будинку. Він годинами міг качати головою, наче впадаючи у транс. [PERSON] дуже дратувала така поведінка [PERSON], вона нервувала. Все це негативно впливало на їх стосунки з хлопчиком. Судом встановлено, що позивачі остаточно для себе прийшли до висновку, що перебування дитини у їх родині є неприйнятним, оскільки стосунки з дитиною не склалися. Приймаючи до уваги висновки органів опіки та піклування Василівської райдержадміністрації та виконкому Бердянської міської ради, суд, виключно в інтересах дитини, прийшов до висновку, що між усиновлювачами і дитиною склалися стосунки, які роблять неможливими їхнє подальше спільне проживання і виконання усиновлювачами своїх батьківських обов'язків, а тому усиновлення необхідно скасувати. Що стосується вимог позивачів про поновлення актового запису про народження дитини, внесення відомостей про дитину, які були до її усиновлення, то ці вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ч.5 ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по батькові, які вона одержала у зв'язку з усиновленням. За бажанням дитини їй присвоюється прізвище, ім'я, по батькові, які вона мала до усиновлення. Судом встановлено, що дитина проживала в родині усиновлювачів з 29.05.2012 року. З бесіди, проведеної представником органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради з дитиною, було з'ясовано, що хлопчик звик до свого імені. З'ясувати думку дитини щодо присвоєння йому прізвища, імені , по батькові, які він мав до усиновлення, не можливо, оскільки за віком [PERSON] висловити свою думку не зможе. Суд вважає, що в найвищих інтересах дитини і з метою уникнення негативних наслідків для дитини, необхідно залишити йому прізвище, ім'я та по батькові до яких дитина вже звикла. За таких підстав вносити інші зміни до актового запису про народження дитини буде не коректним.

Outcome: partial