Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивачка звернулася із позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 04.08.1985 року Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 25. В позові вказала, що з відповідачем одружились 04.08.1985 року. Від спільного проживання народився син [PERSON], який в даний час повнолітній і проживає з відповідачем. Життя їхнє не склалося, а тому із-за не достатків у сім'ї виїхала на роботу в Іспанію. Вона допомагала сім'ї, однак відносини між ними погіршувалися. Виїхати з нею відповідач не хотів. Вони часто розходилися, потім знову жили разом. На протязі останніх п'ятнадцяти років вони з відповідачем не підтримують жодних зв'язків, проживають окремо. Вона намагалася зберегти сім'ю, ішла на уступки відповідача, однак позитивних результатів нічого не дало. Сім'я їхня розпалася, вони не розуміють один одного. За останні роки у неї є інша сім'я та малолітня дитина. Миритися з відповідачем не бажає. З останнім проживають в різних містах, майна для поділу не має. Тому на розірванні шлюбу наполягає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка не з'явилася. В позовній заяві просить справу розглядати у її відсутності, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в судове засідання також не з'явився. До суду подав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: в судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб в Чернятинській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 25. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], який являється повнолітнім та проживає з відповідачем. Життя сторін не склалося, а тому із-за не достатків у сім'ї позивачка змушена була виїхати на роботу в Іспанію. Виїхати з нею відповідач не хотів. Вони часто розходилися, потім знову жили разом. На протязі останніх п'ятнадцяти років сторони спільно не проживають, не ведуть спільно господарства, не підтримують жодних зв'язків. Позивачка намагалася зберегти сім'ю, ішла на уступки відповідача, однак позитивних результатів нічого не дало. Тому сім'я їхня розпалася остаточно. За останні роки у позивачки є інша сім'я та малолітня дитина. Вона бажає зареєструвати шлюб із іншою людиною. З відповідачем проживають в різних містах, майна для поділу не має. Миритися з відповідачем не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу про що свідчить подана заява. А тому їх шлюб слід розірвати, позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище „[PERSON]". Виходячи із викладеного на підставі ст.ст. 110,112, СК України та

Outcome: approved