Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] позовні вимоги збільшили, збільшені підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши, що подружжя позивачів [PERSON] спільно проінвестувало грошові кошти в однокімнатну квартиру [ADDRESS], яка знаходиться на 11 поверсі 22-типоверхового будинку. 8.07.2014 року [PERSON] на своє ім'я отримала свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно. До початку жовтня 2015 року подружжя [PERSON] здійснило ремонт і оздоблення зазначеної квартири. На 12 поверсі над їх квартирою розташована квартира №168, яка належить відповідачу. 10-11.10.2015 року позивачі виявили затопленою свою квартиру з квартири відповідача, в наслідок пошкодження колби фільтру холодної води в квартирі №168. Тому просять стягнути 37 475 грн. 82 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири позивачів, 1100 грн. вартості проведення оцінки завданої матеріальної шкоди, а також 18 043 грн. 67 коп. моральної шкоди на кожного позивача на підставі наданих доказів по справі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що дійсно в квартирі відповідача сталось пошкодження фільтру холодної води, в наслідок чого відбулось залиття квартири позивачів. Однак складання звіту по оцінки розміру матеріальної шкоди здійснено з грубими порушеннями чинного законодавства, площа пошкодженого майна є значно меншою, чим розраховано, оцінювач не зазначив, що у оцінюванні приймали участь і інші спеціалісти. Тому в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі. Заслухавши позивача, представників сторін, експерта, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1, ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як зазначає ч.1 та ч.2, ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом п.8-9, ч.2, ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами встановив наступні факти та правовідносини. Як наголошує ч.1-2, ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); Як встановлено у судовому засіданні, 8.07.2014 року Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві видала свідоцтво про право власності на нерухоме майно [NUMBER] - на квартиру [ADDRESS], за яким [PERSON] є власником даної квартири (т.1, а.с.10). Вказана квартира є однокімнатної, ізольованою квартирою, жилою площею 23,3 м2, загальною площею 54,1 м2, яка розташована на 11-му поверсі 22-ти поверхового будинку, що підтверджується копією технічного паспорта квартири (т.1, а.с.59-61). Зареєстрованим в ній є [PERSON], про що свідчить довідка Ф-3 (т.1, а.с.136). Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER], виданого 9.07.2014 року Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, про що свідчить договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та утримання будинків і споруд та прибудинкової території (т.1, а.с.139). Вказана квартира є також однокімнатною, ізольованою квартирою, жилою площею 23,3 м2, яка розташована на 12 поверсі 22-ти поверхового будинку і знаходиться над квартирою позивачів. Зареєстрованою в цій квартирі є відповідач [PERSON] (т.1, а.с.137). Вказані обставини не заперечували сторони по справі. 12.10.2015 року комісією балансоутримувача ТОВ „Фірма „Компас" був складений акт про те, що 9.10.2015 року в результаті пошкодження колби фільтра холодної води за відсутності регулятора тиску в квартирі [ADDRESS] трапилась аварія і була залита квартира [ADDRESS] (т.1, а.с.11; 195). Також акт містить підписи членів комісії, позивача [PERSON] та представника відповідача, яка здійснила запис, що заперечення до акту будуть надані після отримання його копії. Однак заперечень в подальшому надано не було. Згідно п.1, ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зі змінами та доповненнями шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. За змістом звіту про незалежну оцінку (виправлену) без номера від 25.09.2016 року, здійсненого ПП „Пліч-Опліч", розмір матеріальної шкоди, завданий залиттям квартири №162, складає 37 475 грн. 82 коп. (т.1, а.с.186-192). Допитаний в судовому засіданні в якості експерта [PERSON] пояснив, що йому прийшлось двічі складати звіт у зв'язку з технічною помилкою у кошторисі, тому у виправленому звіті все встановлено вірно, будь-яких порушень не було. За правилами ч.4, ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Як роз'яснює п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року „Про судове рішення у цивільній справі" встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК). Підпункт 4, п.2 цієї ж Постанови наголошує, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки винність саме відповідача [PERSON], яка є власником квартири №168, в нанесені матеріальної шкоди позивачу [PERSON] як власниці квартири №162, знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні і не викликає сумніву, а саме пошкодження колби фільтра холодної води за відсутності регулятора тиску в квартирі [ADDRESS], призвело до залиття та пошкодження приміщень квартири позивача, і між неправомірними діями відповідача і нанесеною матеріальною шкодою позивачу є безпосередній причинний зв'язок, тому позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 37 475 грн. 82 коп., встановленому звітом ПП „Пліч-Опліч", необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача [PERSON] вказану вартість матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири. Крім того, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] вартість проведеного звіту в розмірі 1000 грн., яка підтверджена документально (а.с.101-102), хоча реальна сума сплати 1100 грн. Однак суд не має права вийти за межі позовних вимог,

Outcome: partial