Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулась в суд з позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом до відповідачів Банилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, [PERSON] Посилається на те, що [INFO] померла її матір - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS]. Вона, як спадкоємець за законом своєчасно прийняла спадщину, фактично вступила у володіння спадковим майном, здійснила поховання матері, обробляє земельну ділянку, звернулась до державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Крім неї, спадкоємцем за законом є син померлої, а її брат - [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини. З метою оформлення спадщини, вона звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори їй було відмовлено в зв'язку з тим, що за життя спадкодавцем не були належним чином оформлені документи, які посвідчують право власності на дане спадкове майно та немає доказу родинних відносин [PERSON] та [PERSON], як доньки та матері, а вчинення нотаріальної дії без доказів родинних відносин суперечить законові. Зазначила, що в її свідоцтві про народження в графі мати вказано - «[PERSON]», а в її свідоцтві про шлюб прізвище її вказано «[PERSON]», вказані розбіжності перешкоджають належним чином оформити право власності. Просить встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] є дочкою [PERSON], померлої [INFO] та визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO], а саме на житловий будинок по плану забудови під літ. «А», з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS]. До початку розгляду справи від представника позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача Банилівської сільської ради не з'явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника відповідача Банилівської сільської ради, надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному об'ємі, заперечень проти задоволення позову не мають та просять справу розглядати без їх участі. До початку розгляду справи від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному об'ємі. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданим 09.12.2014 року виконавчим комітетом Банилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №43. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS]. З копії технічного паспорту на житловий будинок, складеного 20.05.2015 року Вижницьким БТІ, вбачається, що житловий будинок, який розташований в [ADDRESS], оформлений на ім'я [PERSON] по плану забудови під літ. «А» - 1910 року побудови, вартістю 64672,00 грн. З свідоцтва про народження Серія [NUMBER] виданого 27.10.1949 року вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON], [PERSON]. З копії свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] повторно виданого 20.12.1978 року вбачається, що [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON]. З довідки Банилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області №579 від 05.06.2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] одна і та ж особа і являється матір'ю для [PERSON]. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачка [PERSON], надала докази того, що померла [INFO] [PERSON] була її матір'ю. Судом також встановлено, що крім позивачки [PERSON], спадкоємцем за законом є син померлої [PERSON] - [PERSON], який від спадщини після смерті [PERSON] - відмовився, про що надав відповідну заяву державному нотаріусу, що підтверджується довідкою Банилівської сільської ради №578 від 05.06.2015 року, копією спадкової справи №139 від 24.05.2015 року. Відповідно до ст.1273 ч.1, ч.5, ч.6 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Згідно ст.1274 ч.2 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст.1275 ч.2. ч.3 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця. Позивачка [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Мицкан Ж. із заявою про прийняття спадщини, але в зв'язку з відсутністю належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності на будинок та відсутності доказу родинних відносин [PERSON] та [PERSON], як доньки та матері їй було в цьому відмовлено, що підтверджується копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 10.06.2015 року №531/02-31. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як видно з представлених доказів, житловий будинок по плану забудови під літ. «А» - 1910 року побудови, знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, інші особи на володіння та користування даним будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинку для проживання ніким не оспорюється. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Згідно вимог ст.19 ч.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Відповідно до ст.19 ч.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо особливостей державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, внесено зміни, відповідно до яких для здійснення державної реєстрації прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об'єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації не потребується. Документом, що замінює технічний паспорт у разі його відсутності, є виписка з погосподарської книги, яка надається виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою. Державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об'єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалася державна реєстрація прав власності, для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному об'ємі. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved