Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 14.09.2013 року було укладено договір позики, відповідно до умов якого вона позичила останньому 5 500 доларів США, які відповідач зобов»язався повернути в строк до 14.04.2014 року. Оскільки в указаний в розписці термін відповідач борг їй не повернув, тому вона була вимушена звернутися до суду з даним позовом, просила стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором позики від 14.09.2013 року в розмірі 5 500 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 14.09.2016 року становить 145 342.92 грн., а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав в повному обсязі вимоги позову та просив суд про його задоволення. Відповідач в судовому засіданні визнав позов в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем 14.09.2013 року було укладено договір позики, відповідно до умов якого вона позичила останньому 5 500 доларів США, які відповідач зобов»язався повернути в строк до 14.04.2014 року. Оскільки в указаний в розписці термін відповідач борг їй не повернув вона була вимушена звернутися до суду з даним позовом, просила стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором позики від 14.09.2013 року в розмірі 5 500 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 14.09.2016 року становить 145 342.92 грн., а також судові витрати. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає другій стороні ( позичальникові) у власність грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ), або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості . Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Вищевказаний договір позики від 14.09.2013 року був укладений сторонами відповідно до вимог діючого законодавства, підписаний відповідачем, не визнаний недійсним і є чинним на момент розгляду справи. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, сума заборгованості за договором позики складає 145 342.92 грн. В судовому засіданні відповідачем в повному обсязі визнавалися вимоги позову і він не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved