Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Позивач у вересні 2019 року звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що їй згідно ордеру № 26 на житлову площу у гуртожитку, виданого на підставі рішення Дніпропетровського домобудівного комбінату РСЄУ «Наш дім» від 12.06.2008 року, надана в користування кімната [ADDRESS] . У спірній кімнаті зареєстровані вона, позивач по справі, іі син [PERSON] , та відповідач по справі, [PERSON] , який не має родинного відношення до сім`ї позивача. Відповідач не сплачує за комунальні послуги та не бере участі в утриманні квартири. Реєстрація відповідача за зазначеною адресою перешкоджає позивачці повною мірою користуватися кімнатою та змушує нести додаткові затрати на комунальні послуги. У зв`язку з викладеним, просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, кімнатою [ADDRESS] . Ухвалою судді від 01 жовтня 2019 року відкрито провадження в цивільній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася. Згідно заяви просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надавав, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 червня 2008 року позивачці [PERSON] . Дніпропетровським домобудівним комбінатом РСЄУ «Наш дім» видано ордер № 26 на право заняття кімнати [ADDRESS] ). Відповідно Довідки № 1806 про реєстрацію місця проживання громадян зареєстрованих у квартирі, виданою КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, у кімнаті [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В свою чергу, відповідач [PERSON] у спірній кімнаті не проживає з травня 2008 року, що підтверджується актами від 20.05.2016 року, 21.04.2017 року, 27.10.2017 року, складеним комісією КП «Жилсервіс-5» ДМР. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Стаття 71 ЖК України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил ст. 89 ЦПК України щодо оцінки доказів. Таким чином, ключовою обставиною, встановлення якої є необхідним для правильного вирішення цього спору, є наявність чи відсутність поважних причин відсутності відповідача у жилому приміщенні понад строки, встановлені ст.71 ЖК України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , не проживає у спірній кімнаті понад встановлений законом строк, збереження права користування ним, поважних причин не проживання чи перешкод йому у користуванні таким, суду не надано. Таким чином, позовні вимоги позивачки про визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, кімнатою [ADDRESS] , є обґрунтованими та доведеними, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved