Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 1988 року. Від даного шлюбу в них є дочка [PERSON], [INFO]. Розірвати шлюб через органи РАЦСу позивачка не може у зв'язку з відмовою відповідача. Спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, у зв'язку з цим припинили шлюбні стосунки. Тривалий час вони не проживають разом, спільне господарство не ведуть. У зв'язку з цим позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Крім того, позивачвка просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону на утримання повнолітньої доньки, яка є непрацездатною та інвалідом ІІ групи, так як відповідач у добровільному порядку матеріально не допомагає. Позивачка позов підтримала, просила розглянути справу у її відсутність, відповідач позов визнав, просив розглянути справу у його відсутність, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом достовірно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 1988 року, який був зареєстрований виконкомом Острівненської сільської ради Арцизького району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] за актовим записом № 11 (а.с.4). Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7).Розірвати шлюб через органи РАЦСу позивачка не може у зв'язку з відмовою відповідача. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З заяви позивачки, яка надійшла на адресу суду, вбачається, що вона просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Далі, судом встановлено що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками повнолітньої [PERSON], [INFO], яка є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 2-18 ОВ №061054 та отримує пенсію по інвалідності у зв'язку з непрацездатністю (а.с.8). Відповідно довідки, наданої Євгенівською сільською радою Тарутинського району Одеської області №516 від 13.10.2014 року [PERSON] мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.9). Відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає, а тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання непрацездатної доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону. Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матерільну допомогу надавати. Відповідно ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку ( доходу ) платника аліментів. Згідно ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, враховуючи викладене, те, що відповідач не має постійного заробітку, добровільно не допомагає, суд дійшов висновку, що з нього необхідно стягнути аліменти на користь позивачки на утримання повнолітньої непрацездатної доньки щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень з подальшою індексацією відповідно до закону. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved