Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину посилаючись на наступні обставини справи. З липня 2010 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.01.2014 року. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. В січні 2014 року дитина захворіла вірусними хворобами, які потребують постійного контролю та періодичного здання аналізів, приймання ліків, що підтверджується висновками лікарів. Крім того, дитина має гастроентерологічні захворювання, які теж потребують лікування та ортопедичне захворювання, при якому призначено спеціальне ортопедичне взуття, устілки, відвідування басейну. На обстеження та лікування дитини за період з 01.01.2014 року по 01.09.2014 року позивачем було витрачено 7 271,04 грн. Після перенесеного захворювання дитині було рекомендовано санаторно-курортне лікування, яке вона отримала. Вартість путівки становить 1 180,20 грн. Крім того, з вересня 2014 року по листопад 2014 року позивачем було витрачено на ортопедичне взуття, лікування дитини внаслідок хвороби, розвиток здібностей ще 3 893,76 грн. Тобто всього позивачем було витрачено 12 345 грн., половину з яких 6 172,50 грн. позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання позивач не прибула, подала заяву про розляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, надіслав до суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких вказав про те, що консультації з приводу встановлення діагнозу, обстеження та призначення курсу лікування відбувалися виключно з ініціативи позивача та не погоджувалися з відповідачем. За період з січня по травень 2014 року ним було передано позивачеві 5 000 грн. аліментів. Однак, з початку 2014 року фінансове становище погіршилося, його мати інвалі ІІ-ї групи захворіла та проходила обстеження в клініках, тому він не мав змоги надавати кошти в тому розмірі, який був необхідний, однак все ж таки сплачував аліменти та додаткові витрати на дитину. Просив у задоволенні позову відмовити як у необгрунтованому. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.07.2010 року, який був розірваний рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.01.2014 року (а. с. 33, 36). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем (а. с. 35). Рішенням Солом"янського районного суду м. Києва від 20 січня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки стягнуто аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно з усіх видів доходу відповідача, починаючи з 25.10.2013 року та до її повноліття (а. с. 150). Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до наданих документів на санаторно-курортне лікування [PERSON] позивачем було витрачено 1 180,20 грн. (а. с. 4, 5), на обстеження, лікування дитини та придбання ортопедичного взуття за період з 01.01.2014 року по 01.11.2014 року 11 164,80 грн., що підтверджується наданими товарними чеками а також медичною документацією. Таким чином, на лікування дитини позивачем було витрачено 12 345 грн. Враховуючи стан здоров'я [PERSON] та необхідність в її лікуванні, суд приходить до висновку, що це є тими особливими обставинами, які дають позивачу право на стягнення додаткових витрат з відповідача, який проживає окремо від дитини. Таким чином, суд, враховуючи матеріальне становище відповідача, приходить до висновку, що з нього необхідно стягнути на користь позивача 1/2 частину понесених нею витрат на лікування дочки, тобто у розмірі: 12 345 грн. : 2 = 6 172,50 грн. Заперечення відповідача щодо того, що він частково сплачував додаткові витрати на дитину, не можуть бути прийняті судом, оскільки з наданих копій банківських чеків на поповнення карткового рахунку неможливо встановити призначення платежу та кому саме перераховувалися зазначені кошти. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved