Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 05 жовтня 2006 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей з яких: син [PERSON] [INFO]. Після розлучення дитина залишились проживати з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. На даний час вона спланувала поїздку з сином за кордон. Відповідач спочатку погоджувався на поїздку сина, але коли вона почала оформляти необхідні документи, відмовився надавати згоду. Просить суд винеси рішення, яким надати їй дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон на імя її сина [PERSON], [INFO] без згоди батька [PERSON] та надати дозвіл на вивезення та виїзд неповнолітнього сина [PERSON] за кордон в супроводі матері або уповноваженої нею особи без згоди відповідача. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не зявилася. Надіслала до суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій просила суд винести рішення, яким надати дозвіл позивачці на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон на імя її сина [PERSON] без згоди батька та дозвіл на вивезення та виїзд неповнолітнього за кордон в супроводі матері або уповноваженої нею особи без згоди батька. Також представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності уточнені позовні вимоги підтримала та просила суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи: Хустського РВ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили. В порядку ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвали 05 жовтня 2006 року, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ФМ № 008874. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей, з яких: син [PERSON] [INFO] є неповнолітнім та як стверджується довідкою виданою Кривською сільською радою перебуває на утриманні позивачки. Згідно свідоцтва про зміну імені серії І-ФМ № 006546 неповнолітньому [PERSON] було змінено прізвище і тепер він [PERSON]. На сьогоднішній день сторони разом не проживають. Дитина проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні та вихованні. Дана обставина стверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Кривської сільської ради від 16 березня 2016 року № 155. На даний час позивачка має можливість та бажання виїхати разом із сином за кордон. Однак, відповідач не дає згоди на виїзд дитини на кордон, не наводячи при цьому жодних підстав в обґрунтування його відмови. Згідно з п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Виходячи із зазначеного та враховуючи те, що батько неповнолітньої дитини добровільної згоди на її виїзд безпідставно не надає, суд приходить до висновку про можливість надання дозволу позивачці на виїзд неповнолітньої дитини за кордон та виготовлення проїзних документів.

Outcome: approved