Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до їх сина [PERSON], [INFO]. Позов мотивує тим, що вона є бабусею [PERSON] та матерю [PERSON]. Онук протягом семи років проживає разом з нею по [ADDRESS] та перебуває на її повному матеріальному забезпечені. Його батько [PERSON] та мати [PERSON] самоусунулися від виховання дитини та його матеріального утримання. Шлюб між ними розірваний рішенням Новоселицького районного суду. Вона вважає, що оскільки батьки не приймають участь у вихованні сина, самоусунулись від його матеріального утримання їх можна позбавити батьківських прав. Свою позицію обґрунтовує висновком Органу опіки та піклування Новоселицької райдержадміністрації від 31 липня 2018 року якій вивчивши ситуацію яка склалась з вихованням неповнолітнього [PERSON] по її заяві дійшла висновку, що є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до їх сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Додатково суду пояснила, що [PERSON] є її сином якій не має постійного місця проживання, зловживає алкогольними напоями, ніде не працює, не приймає участі у вихованні сина та його матеріального утримання. [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на її та чоловіка утримані. Допитаний судовому засіданні [PERSON] суду пояснив, що він свою мати не бачив багато років, забув як вона виглядає, щодо батька то він зловживає алкогольними напоями, інколи приходить до бабусі в гості, постійно скандалить та зникає знов на декілька місяців. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні суду пояснила, що [PERSON] звернулась до них з заявою надати висновок щодо доцільності позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] та в процесі підготовки матеріалів на комісію нею у присутності працівника сільради с. Маршинці, Новоселицького району була відвідана по місцю свого проживання [PERSON], яка на запитання працівника служби у справах дітей відмовилась визнавати що у неї є син. Зазначила, що вона інша особа і не знає таку особу як [PERSON]. Щодо [PERSON], то його не вдалось знайти, на виклики він не з'явився в службу у справах дітей. Орган опіки вивчивши ситуацію, опитавши сусідів, вчителя, приймаючи до уваги що батьки не приймають участь у вихованні та матеріальному утриманні сина, дійшов висновку, що є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідачі будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи по суті за офіційним місцем реєстрації та проживання в судовому засіданні не з'явились і не повідомили суд про причину своєї неявки. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд вислухавши пояснення сторін, покази свідка та дослідивши надані докази дійшов наступних висновків. Свідок [PERSON] суду показала, що вона працює вчителькою ліцею №1 м. Новоселиця де навчається [PERSON], добре знаю сім'ю та обставини які склались. Його батько [PERSON] зловживає алкогольними напоями, спів мешкає з такою же жінкою як він в м. Новоселиця. Декілька разів вона його бачила в м. Новоселиця в дуже жахливому стані. Мати також зловживає алкогольними напоями проживає [INFO], ні разу не відвідувала школу не цікавиться дитиною. В перший клас його привела бабуся та у подальшому у всіх заходах що проводяться в школі приймає участь [PERSON]. Рішенням Органу опіки Новоселицької райдержадміністрації від 31 липня 2018 року за №39 визначено вважати за доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до свого сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Новоселицького районного суду від 19 грудня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірваний. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане виконкомом Маршинецької сільради Новоселицького району вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року та його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати свою дитину, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати їх до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язків батьківського піклування щодо неї. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом довідкою №431 та №429 від 12 червня 2018 року з старостинського округу №1 встановлено, що [PERSON] проживає в [INFO] разом з чоловіком [PERSON] онуком [PERSON] та сином [PERSON]. Доглядає, виховує та матеріально утримує неповнолітнього [PERSON]. Статтею дев'ятою Конвенції ООН про права дитини 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Згідно правовим положенням, викладених у третьому розділі Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. З роз'яснень Пленуму Верховного Суду України викладених у п.п. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вбачається, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Враховуючи, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживають окремо від сина, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, матеріально його не забезпечують, не піклуються про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не цікавиться його життям, фактично без поважних причин самоусунулися від своїх батьківських обов'язків по відношенню до свого сина, розцінюється судом як ухилення від виховання дитини і суд вважає обґрунтованими позовні вимоги, про позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. За таких обставин суд вважає, що понесені судові витрати позивачем по сплаті судового збору відповідно до квитанції від 03 серпня 2018 року в сумі 704 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі наведеного і

Outcome: approved