Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Представник акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг, звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 02.07.2015. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Крім того, відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання заяви-анкети, що підтверджується підписом у заяві-анкеті. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відтак відповідач був повністю проінформований про умови кредитування. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок, надано кредитну картку та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому було збільшено до 20500,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.2.3, 2.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, у той же час, відповідач взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного надання грошових коштів для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями не виконав. З урахуванням викладеного, представник позивача просив стягнути заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 02.07.2015 у розмірі станом на 26.10.2020 19962,69 грн, з яких 16091,91 грн - заборгованість за тілом кредита, 3870,78 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Одночасно з пред`явленням позову, представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» подав клопотання про огляд веб-сайту, в якому просив здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПриватБанк» за посиланням https://privatbank.ua/terms та доступні за наступним шляхом: «Архів договорів», перейти за посиланням «більше», обрати сторінку № 6, повний текст за посиланням «Повний договір (актуальний на 01.07.2015 року)», розділ 2.1.1 знаходиться на сторінках 289 - 314 повного договору. Клопотання обґрунтоване тим, що даний доказ необхідний для підтвердження дійсності відповідної редакції Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» та фіксування змісту редакції Умов та правил надання банківських послуг, яка діяла на день приєднання відповідача до відповідних умов. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив такі задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, у тому числі, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що узгоджується з вимогами частини 11 статті 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд проводить розгляд справи в заочному порядку, з врахуванням одночасного існування чотирьох умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, судом постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Згідно із ч.3 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про таке. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України щодо зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 02.07.2015 відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку № б/н. Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач погодився з тим, що підписана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими у рекламному буклеті, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Крім того, підтвердив, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг, згоден із його умовами, зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитись з їх змінами на офіційному сайті банку. З довідки АТ КБ «ПриватБанк» видно, що між банком та відповідачем підписано кредитний договір № б/н, за яким останньому було надано дві кредитні картки, дата відкриття першої - 15.08.2014, термін дії - 08/18, дата відкриття другої - 01.08.2018, термін дії - 06/22. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] (договір б/н), старт карткового рахунку розпочато 15.08.2014; встановлення кредитного ліміту 02.07.2015, кредитний ліміт - 1700,00 грн; збільшення кредитного ліміту 17.11.2015, кредитний ліміт - 3000,00 грн; збільшення кредитного ліміту 02.11.2017, кредитний ліміт - 15000,00 грн; збільшення кредитного ліміту 01.08.2018, кредитний ліміт - 20500,00 грн; зменшення кредитного ліміту 30.07.2019, кредитний ліміт - 19110,03 грн; зменшення кредитного ліміту 19.09.2019, кредитний ліміт - 16840,00 грн; зменшення кредитного ліміту 28.10.2019, кредитний ліміт - 16150,00 грн; зменшення кредитного ліміту 19.03.2020, кредитний ліміт - 16071,91 грн; зменшення кредитного ліміту 31.03.2020, кредитний ліміт - 16071,91 грн; зменшення кредитного ліміту 14.04.2020, кредитний ліміт - 16071,91 грн; зменшення кредитного ліміту 27.04.2020, кредитний ліміт - 16071,91 грн; зменшення кредитного ліміту 08.05.2020, кредитний ліміт - 16071,91 грн; зменшення кредитного ліміту 19.05.2020, кредитний ліміт - 16071,91 грн; зменшення кредитного ліміту 01.06.2020, кредитний ліміт - 0,00 грн; Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підтвердження заявлених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», окрім вищевказаної анкети-заяви надано Умови та правила надання банківських послуг та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» («Універсальна, 30 днів пільгового періоду»), із зазначенням, що повна версія Умов та Правил надання банківських послуг, а також актуальні Тарифи розміщені на сайті банку https://privatbank.ua. У той же час, суд звертає увагу на те, що зазначені документи не підписані відповідачем. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 02.07.2015 станом на 26.10.2020, така утворилась у розмірі 19962,69 грн, з яких 16091,91 грн - заборгованість за тілом кредита, 3870,78 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Також з розрахунку заборгованості встановлено, що відповідач користувався кредитною карткою. З урахуванням здійснених оплат по карті поточна заборгованість по кредиту змінювалася у зв`язку з рухом коштів по рахунку. З наданої представником позивача довідки вбачається, що за весь період дії кредитного договору відповідачу неодноразово було змінено кредитний ліміт. При цьому, будь-які докази письмового погодження з відповідачем зміни кредитного ліміту представником позивача не надано. Представник позивача, з посиланням на положення ч. 1 ст. 634 ЦК України, зазначає, що сторони керувалися при укладенні договору даною нормою, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З даного приводу слід зазначити таке. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19) дійшла висновку, що неможливо застосувати до спірних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із позовом, тобто, кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком Витяг з Умов та правил банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Суд враховує також позицію Великої Палати Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 та стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. За правилами ч. 1, 2 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 статті 85 ЦПК України визначено, що письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. Згідно з ч. 7 ст. 85 ЦПК України,у порядку, передбаченому цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста. Відповідно до статті 100 ЦПК України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Згідно з ч.3 ст.100 ЦПК України, учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Представником позивача до позовної заяви додано витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг», про що вказано у п. 10 переліку додатків до позовної заяви. Отже, представник позивача подав клопотання, яке стосується огляду електронного доказу, при тому, що паперова копія такого була надана суду. За наведених обставин, відсутні підстави, передбачені ст. 85 ЦПК України, для проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням. Разом з тим, наданий до позовної заяви Витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг» не свідчить про обізнаність відповідача саме про такі Умови та Правила, так як у них не міститься відповідний підпис відповідача. Суд також враховує те, що веб-сайт за посиланням: https://privatbank.ua/terms належить саме позивачу АТ КБ "ПРИВАТБАНК", а інформація, що розміщена на ньому має мінливий характер і залежить виключно від волевиявлення і дій позивача, тому "суд не знаходить підстав для задоволення клопотання позивача про огляд веб-сайту. У разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У анкеті-заяві від 02.07.2015, яка підписана відповідачем процентна ставка за користування кредитом не зазначена. За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Отже, суд дійшов переконання, що у задоволенні позову про стягнення з відповідача 3870,78 грн - заборгованості за простроченими відсотками слід відмовити, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині, через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті. Наведене вище узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження №14-131цс19, висловленими в постанові від 03 липня 2019 року. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 02.07.2015 в розмірі 16091,91 грн. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved