Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням у якому зареєстрований. Позовні вимоги мотивують тим, що відповідач був одружений з [PERSON] і з 2002 року зі згоди усіх співвласників квартири прописався в їх житлі, а саме у квартирі №11, у будинку 38«в» по вул. Шевченка у смт. Богородчани. Попри формальну реєстрацію у житлі, відповідач ніколи фактично ним не користувався оскільки ще у 2002 році виїхав за межі України до Іспанії, де працює і живе до цього часу. Разом з ним закордон виїхала і його сімя, зокрема дружина та діти теж проживають на території Іспанії. Однак кілька років тому відповідач розірвав шлюбні стосунки з [PERSON] і втратив статус члена сімї. Реєстрація відповідача у квартирі позивачів створює їм певні незручності. Оскільки відповідач фактично не проживає у квартирі понад встановлені законом строки для збереження за ним житлової площі, то втратив право користуватись житлом. Добровільно вирішити це питання з відповідачем не вдалось. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала з викладених в позовній заяві підстав. Пояснила, що відповідач внаслідок розлучення з дочкою втратив статус члена сімї, і вона, як співвласник житла, а також інші позивачі не бажають надавати йому в подальшому житлову площу для проживання, та і відповідач на це не претендує, оскільки фактично постійно проживає у Іспанії і перебуває там на консульському обліку. [PERSON] немає жодних підстав бути зареєстрованим у їх квартирі, тому просила позов задовольнити. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з"явились, подали суду заяву у якій просили розглянути справу у їх відсутності, заявлені вимоги Відповідач в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, у звязку з чим судом ухвалено провести розгляд справи в порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири у смт.Богородчани, по вул.Шевченка, 38 «в»/11, Богородчанського району Іван-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності, яке видане Богородчанською селищною радою та зареєстроване 18.06.2008 року Івано-Фанківським ОБТІ. (а.с.6) Згідно реєстраційного обліку [PERSON] з 28.11.2002 року зареєстрований на постійне проживання в [INFO] «в»/11 у квартирі, що належить позивачам. Відповідно до відміток, що є у паспорті громадянина України для виїзду за кордон [PERSON] з 10.11.2012 року перебуває на консульському обліку в генеральному консульстві України в Барселоні. Таким чином підтверджуються пояснення позивачки [PERSON], що відповідач протягом тривалого часу проживає за межами України і житлом у належній позивачам квартирі не користується. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно вимог ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до пояснень позивача та свідків [PERSON], [PERSON], а також згідно актів складених комісією Богородчанської селищної ради відповідач не проживає в квартирі позивачів більше року. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що [PERSON] втратив право користування цим житлом. На підставі викладеного, ст.72 ЖК України, ст.391, ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved