Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що на обліку Служби у справах дітей Деснянської РДА в м. Києві перебуває дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах, а саме [PERSON] , [INFO] . Малолітня [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживає бабуся [PERSON] , дідусь [PERSON] . Також у квартирі проживають діти бабусі та дідуся, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які навчаються у спеціалізованій школі-інтернаті І-ІІ ступенів № 14 з понеділка по п`ятницю. Відповідно до довідки інтернату діти виховуються у багатодітній родині, яка перебуває у складних життєвих обставинах, що спричинені соціальним становищем, життєвими звичками, способом життя, внаслідок чого сім`я втратила здатність самостійно вирішувати проблеми, які виникають на їхньому життєвому шляху. Згідно звернень мешканців будинку, де проживає родина, над онукою зі сторони баби та діда систематично вчиняється психологічне та фізичне насильство: антисанітарія умов проживання (брудно, захаращено речами), погано годують, не гуляють з дитиною, не працюють. Відповідно до листа Київської міської психоневрологічної лікарні № 2 мати дитини [PERSON] перебуває під консультативним наглядом лікаря-психіатра. Також вона весь час відсутня за адресою проживання. Зі слів своїх батьків вона проживає зі співмешканцем, не виконує свої батьківські обов`язки. Згідно листа КНП «ЦПМСД № 3» Деснянського району м. Києва [PERSON] знаходиться на обліку у педіатра з народження по даний час, згідно з укладеною дідусем декларацією. Дитина проживає в незадовільних санітарно-побутових умовах в одній кімнаті разом з дідусем, бабусею та іншими дітьми. Рекомендації щодо медичного забезпечення малолітньої виконують дідусь та бабуся. [PERSON] розвивається із затримкою психо-фізичного і мовного розвитку; ходить тільки з підтримкою за руку, не говорить жодного слова, не контролює функції тазових органів (знаходиться досі у підгузках на постійній основі). Мати дитини [PERSON] не виконує батьківські зобов`язання щодо медичного забезпечення, не приймає участь у вихованні дитини, не цікавиться її станом здоров`я та розвитку, не відвідує медичний заклад та з її боку є загроза життю та здоров`ю дитини. 03.09.2020 року спеціалістами Служби спільно з фахівцем соціальної служби ДРЦССДМ та педіатром КНП «ЦПМСД № 3» Деснянського району м. Києва було здійснено інспектування родини за вищевказаною адресою. Під час інспектування матері дитини знову не було вдома, у кімнаті не прибрано, захаращено речами, їжа відсутня (тільки один банан, яблуко та печиво), у холодильнику брудно та сильно наморожений лід у морозильній камері. Зі спостережень розвиток [PERSON] не відповідає віковим особливостям - не розмовляє, дуже маленька, досі використовується підгузник, що спричиняє загрозу здоров`ю дитини, пов`язаною з незабезпеченням дитини належним харчуванням, необхідною медичною допомогою, відповідним для її віку доглядом, про що було складено Акт оцінки рівня безпеки дитини. Відповідно до листа Деснянського районного в м. Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді родина [PERSON] перебуває на обліку в Центрі, як родина, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Отримує послуги - консультування, соціальний супровід, соціально-економічні. Просять розглянути питання в межах повноважень Служби та чинного законодавства щодо реалізації по забезпеченню захисту прав та здоров`я малолітньої [PERSON] , у зв`язку з ухиленням матері від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини та виявленням загрози здоров`ю малолітній, пов`язаною з незабезпеченням дитини належним харчуванням, необхідною медичною допомогою, відповідним для її віку доглядом. У зв`язку з тим, що у родині ситуація не змінюється та з неналежним виконанням матір`ю житини батьківських обов`язків є загроза життю та здоров`ю малолітньої [PERSON] , було прийнято рішення про негайне відібрання дитини на підставі Розпорядження Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 23.09.2020 року № 503 «Про негайне відібрання дитини у матері». Вказані факти свідчать про ухилення матері від виховання дитини, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення батьків до своїх батьківських обов`язків. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON] . У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу в його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника позивача. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачки, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Органу опіки та піклування підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що на обліку Служби у справах дітей Деснянської РДА в м. Києві перебуває дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах, а саме [PERSON] , [INFO] . Реєстрації народження малолітньої проведена згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (одинока матір). Малолітня [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживає бабуся [PERSON] , дідусь [PERSON] . Також у квартирі проживають діти бабусі та дідуся, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які навчаються у спеціалізованій школі-інтернаті І-ІІ ступенів № 14 з понеділка по п`ятницю. Відповідно до довідки інтернату діти виховуються у багатодітній родині, яка перебуває у складних життєвих обставинах, що спричинені соціальним становищем, життєвими звичками, способом життя, внаслідок чого сім`я втратила здатність самостійно вирішувати проблеми, які виникають на їхньому життєвому шляху. Згідно звернень мешканців будинку, де проживає родина, над онукою зі сторони баби та діда систематично вчиняється психологічне та фізичне насильство: антисанітарія умов проживання (брудно, захаращено речами), погано годують, не гуляють з дитиною, не працюють. Відповідно до листа Київської міської психоневрологічної лікарні № 2 мати дитини [PERSON] перебуває під консультативним наглядом лікаря-психіатра. Також вона весь час відсутня за адресою проживання. Зі слів своїх батьків вона проживає зі співмешканцем, не виконує свої батьківські обов`язки. Згідно листа КНП «ЦПМСД № 3» Деснянського району м. Києва [PERSON] знаходиться на обліку у педіатра з народження по даний час, згідно з укладеною дідусем декларацією. Дитина проживає в незадовільних санітарно-побутових умовах в одній кімнаті разом з дідусем, бабусею та іншими дітьми. Рекомендації щодо медичного забезпечення малолітньої виконують дідусь та бабуся. [PERSON] розвивається із затримкою психо-фізичного і мовного розвитку; ходить тільки з підтримкою за руку, не говорить жодного слова, не контролює функції тазових органів (знаходиться досі у підгузках на постійній основі). Мати дитини [PERSON] не виконує батьківські зобов`язання щодо медичного забезпечення, не приймає участь у вихованні дитини, не цікавиться її станом здоров`я та розвитку, не відвідує медичний заклад та з її боку є загроза життю та здоров`ю дитини. 03.09.2020 року спеціалістами Служби спільно з фахівцем соціальної служби ДРЦССДМ та педіатром КНП «ЦПМСД № 3» Деснянського району м. Києва було здійснено інспектування родини за вищевказаною адресою. Під час інспектування матері дитини знову не було вдома, у кімнаті не прибрано, захаращено речами, їжа відсутня (тільки один банан, яблуко та печиво), у холодильнику брудно та сильно наморожений лід у морозильній камері. Зі спостережень розвиток [PERSON] не відповідає віковим особливостям - не розмовляє, дуже маленька, досі використовується підгузник, що спричиняє загрозу здоров`ю дитини, пов`язаною з незабезпеченням дитини належним харчуванням, необхідною медичною допомогою, відповідним для її віку доглядом, про що було складено Акт оцінки рівня безпеки дитини. Відповідно до листа Деснянського районного в м. Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді родина [PERSON] перебуває на обліку в Центрі, як родина, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Отримує послуги - консультування, соціальний супровід, соціально-економічні. Просять розглянути питання в межах повноважень Служби та чинного законодавства щодо реалізації по забезпеченню захисту прав та здоров`я малолітньої [PERSON] , у зв`язку з ухиленням матері від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини та виявленням загрози здоров`ю малолітній, пов`язаною з незабезпеченням дитини належним харчуванням, необхідною медичною допомогою, відповідним для її віку доглядом. У зв`язку з тим, що у родині ситуація не змінюється та з неналежним виконанням матір`ю житини батьківських обов`язків є загроза життю та здоров`ю малолітньої [PERSON] , було прийнято рішення про негайне відібрання дитини на підставі Розпорядження Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 23.09.2020 року № 503 «Про негайне відібрання дитини у матері». Вказані факти свідчать про ухилення матері від виховання дитини, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення батьків до своїх батьківських обов`язків, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1)не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров?я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2)ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3)жорстоко поводяться з дитиною; 4)є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5)вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6)засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створюють умов отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка протягом тривалого часу ухиляється від виконання юридичного обов`язку по вихованню дочки, не цікавиться нею, не зустрічається. Відповідно до Висновку № 102/02/38-146 від 11.01.2021 року Служба у справах дітей та сім`ї Деснянського району м. Києва вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Зважаючи на викладене, вимоги діючого законодавства, з урахуванням досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов?язку щодо утримання дитини. Як встановлено при розгляді справи, на даний час малолітня [PERSON] перебуває у КМБД «Берізка». Враховуючи вимоги діючого законодавства, а також ту обставину, що відповідачка матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Що стосується розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, то слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров?я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вимог діючого законодавства, наданих письмових доказів, при визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує той факт, що малолітня дитина перебуває на утриманні держави, а також фізичний стан матері, яка має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, оскільки є повнолітньою і працездатною особою, а тому суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідачки аліментів у частковому відношенні, а саме у розмірі ј частини від усіх видів її доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 11.08.2021 року і до повноліття дитини. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1816, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved