Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 19.01.2010 р. на прохання відповідача передав йому у борг під розписку 551 грн., які [PERSON] зобов'язався повернути 01.02.2010 р. 13.03.2010 р. знову на прохання відповідача передав йому у борг під розписку 1200 грн., які [PERSON] зобов'язався повернути 16.03.2010 р. 01.01.2011 р. на прохання відповідача передав йому у борг 600 грн., а [PERSON] зобов'язався повернути 10.02.2011 р. надавши розписку. У визначені розписками строки відповідач гроші не повернув, тому просив стягнути з [PERSON] на його користь 2351 грн. боргу за договором позики. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних доказів, при заочному розгляді. Вислухавши позивача, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини, що склалися між сторонами пов'язані з зобов'язаннями що виникають з договору позики і врегульовані ст.ст. 1046 -1047,1049-1050 ЦК України. Відповідно до вимог ст.ст. 1046,1047,1048 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей . Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Позичальник має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином згідно до умов договору та вимог ЦК України , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 19.01.2010 р. позикодавець [PERSON] передав у борг позичальникові [PERSON] грошові кошти у сумі 551 грн., які зобов'язався повернути до 01.02.2010 р., надавши письмову розписку (а.с. 3). 13.03.2010 р. позикодавець [PERSON] передав у борг позичальникові [PERSON] грошові кошти у сумі 1200 грн., які зобов'язався повернути до 16.03.2010 р., надавши письмову розписку (а.с. 4). 01.01.2011 р. позикодавець [PERSON] передав у борг позичальникові [PERSON] грошові кошти у сумі 600 грн. у строк до 10.02.2011 р., а позичальник зобов'язався повернути 600 грн., про що видав письмову розписку (а.с. 5). Викладені обставини нічим не спростовуються. Строк який надавався позикодавцем сплив. Оскільки відповідач своєчасно не повернув суми позики, відповідно до ст. 1050 ЦПК України з останнього на користь позивача підлягає стягненню суми боргу у розмірі 551 грн., 1200 грн., 600 грн., а всього 2351 грн. Крім того, суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача [PERSON] 243,6 грн. судового збору на користь держави

Outcome: approved