Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивачі [PERSON], та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вони є співвласниками квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на правах спільної часткової власності. 05 квітня 2016 року квартира Позивачів була залита водою з квартири № 45, що знаходиться поверхом вище. Залиття виникло внаслідок недбалого користування мешканцями квартири № 45. Цей факт встановлено комісією ТОВ «Сітісервіс», про що складено відповідний акт від 06.04.2016 року. Вартість відновлювальних робіт відповідно до кошторису складеного судовим експертом [PERSON] становить 8307,41 грн. Відповідач добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажає, попри неодноразові звернення позивачів. Тому просять суд стягнути з відповідача на користь позивачів матеріальну шкоду у розмірі 8307,41 грн., та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивачі були присутні, позовні вимоги підтримали з підстав, вказаних у позові, просили задовольнити. В судовому засіданні відповідач був присутній, позовні вимоги не визнав в цілому та просив відмовити у їх задоволенні за недоведеності та безпідставності, вважаючи недоведеною його вину у завданні матеріальних збитків. Зазначав, що він дійсно є власником квартири [ADDRESS], однак в його квартирі здійснено коштовний ремонт, тому труби не могли протікати, халатності він не допускав. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі [PERSON], та [PERSON] - є співвласниками квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], на 1-му поверсі 5-ти поверхового будинку. на підставі договору купівлі-продажу серії НАЕ № 2400345, НАЕ № 2400346, виданий 02.10.2014 року, засвідчений Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], розмір часток в приватній спільній частковій власності: [PERSON] ? частка, [PERSON] ? частка (а.с.3-4). Як вбачається з акту обстеження квартири [ADDRESS] від 06.04.2016 року причиною залиття є недбале ставлення відповідача [PERSON] до квартири (а.с. 5). [PERSON] про залиття є документом, який підтверджує подію, що трапилась. [PERSON] про залиття встановлено Наказом від 17 травня 2005 року №76 Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства, який зареєстровано в МЮ України 25 серпня 2005 року №927/11207 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій». Згідно затвердженої форми в акті мають бути зазначені такі обставини: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилось залиття (адреса); подія, що трапилась; наслідки залиття; а також причини залиття. Наданий позивачами [PERSON] за формою та змістом відповідає встановленій формі, не суперечить іншим доказам у справі, а наведені в ньому дані відповідачем не спростовані. В результаті залиття було пошкоджено квартиру позивачів: залиті стелі і стіни в коридорі та у вбиральні, на стінах та на стелі прояви слідів плісняви, потьоки та волога. Відповідно до висновку будівельно-технічного дослідження № 26-16 щодо визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт, повязаних з усуненням наслідків залиття квартири [ADDRESS] проведеного судовим експертом [PERSON], по заяві гр. [PERSON] вартість ремонтно-відновлювальних робіт, які виникли внаслідок залиття квартири [ADDRESS] складає 8307 грн. 41 коп. (а.с.6-12). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] судові поямнила, що приймала участь в складанні акту обстеження квартири [ADDRESS], оскільки надійщла відповідна заява. При обстеженні квартири були виявлені візуально сліди затоплення. За наслідками обстеження складено акт, в якому дійсно зазначено, що затоплення мало місце у зв"язку з хаоатнічтю мешканців квартири № 45, що належить відповідачу. При цьому, двері у квартиру № 45 ніхто не відчинив. Обстеження квартири № 41 мало місце вранці, на початку робочого дня. Пізніше, після обіду, також надійшла заява від власника квартири № 45 - відповідача у справі. При візуальному обстеженні явних ознак переливу води у ванній кімнаті не виявлено. Затоплення могло відбутись також і у зв"язку з протіканням води на стояку,де відводиться вода до квартир. Власникам квартир рекомендовано вирішити суперечку в суді. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, яка передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім цього, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини (ч.3 ст.61 ЦПК України). Відповідач не довів відсутність його вини у завданні шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України). З наведеного вбачається, що обовязок доказування розподіляється згідно із перерахованими нормами і позивач має довести наявність шкоди та її розмір, а відповідач - відсутність його вини у заподіянні шкоди. За правилами ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідач не навів обґрунтованих заперечень щодо обсягу робіт, які потрібно виконати з метою відновлення стану належної позивачам квартири та їх вартості. Крім того, у судовому засіданні судом в порядку ст. 10 ЦПК України відповідачу, як власнику квартири, яка розташована на квартирою позивачів, в якій сталося затоплення, роз"яснено право на заявлення клопотання щодо призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи для визначення причин затоплення. Також відповідачу роз"яснено, що з урахуванням принципу змагальності та диспозитивності, положень ст. 1166 ЦК України, саме на нього покладено обов"язок доводити ту обставину, що затоплення квартири позивачів сталося не з його вини, а з вини інших осіб, у тому числі й третьої особи. Однак, відповідач не виявив бажання скористатися наданими ЦПК України правами, у тому числі йщодо призначення відповідної судової експертизи, оскільки вважає, що утримував свою квартиру у належному стані та не допускав халатного поводження з сантехнічними приладами. Наданим відповідачем акт обстеження його квартири, де відображено, що його квартира перебуває в належному стані, не може бути належним та допустимим доказом відсутності його вини в затоплені квартири позивачів, що розташована поверхом нижче. Суд зауважує, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодження речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч.2, ч.1\~ст. 22 ЦК України). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.3\~ст.22 ЦК України). Суд вважає доведеною вину відповідача у завданих матеріальних збитках, заподіяних майну позивача внаслідок залиття квартири, яке відбулося 05 квітня 2016 року у розмірі 8307 грн. 41 коп. За таких підстав вирішуючи питання про відшкодування матеріальних збитків, судом взято за основу звіт експертного дослідження, проведений на замовлення позивача на тій підставі, що він відповідає вимогам законодавства, що регулює професійну оціночну діяльність в Україні, має всі необхідні розрахунки визначення вартості матеріального збитку тощо, відповідно повинен бути покладений в основу рішення. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення матеріальних збитків є обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. Суд, надавши правову оцінку поясненням позивачів, письмовим доказам в частині відшкодування матеріальної шкоди, ступеню вини відповідача, вважає за необхідне задовольнити позов, та стягнути з відповідача 8307,41 грн. матеріальної шкоди, на користь позивачів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України відповідно до якої, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з Відповідача слід стягнути на користь Позивача [PERSON] судові витрати сплачені за подання позову, а саме в розмірі 551,20 грн. За проведення експертного дослідження вартості завданих збитків позивачами понесено витрати в розмірі 1 500 грн. 00 коп., однак згідно ч.3\~ст. 79 ЦПК України, вони не підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів, оскільки здійснені поза межами судового розгляду.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved