Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 17.06.2015 року розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дочок - близнюків [PERSON] та [PERSON], [INFO] Позивачка не працевлаштована, а неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачкою і перебувають на її утриманні. Єдиним засобом до матеріального існування позивачки з дітьми є отримувана нею державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям. Відповідач не надає позивачці постійну та достатню матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей. У судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що аліменти на користь позивачки сплачувати не буде, а буде допомагати дітям по мірі можливості. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, свідка, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частковому. Свідок [PERSON] суду пояснив, що від працює у Службі у справах дітей Захарівської РДА в Одеській області та проводив обстеження матеріально - побутових умов сім'ї [PERSON]. Під час візиту було встановлено, що мати [PERSON] перебуває на заробітках у Польщі. Дітей доглядає їх старша сестра. Матеріально - побутові умови сім'ї не зовсім задовільні, у будинку брудно, розкиданий одяг, неприємний запах. Сім'ї було надано відповідні рекомендації. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 17.06.2015 року розірвано. Згідно копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 05.04.2006 року [PERSON] народилася [INFO] Батьками вказані [PERSON], [PERSON]. Згідно копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 05.04.2006 року [PERSON] народилася [INFO] Батьками вказані [PERSON], [PERSON]. Згідно довідки Перехреестівської сільської ради № 1715 від 22.10.2018 року, виданої [PERSON], [INFO] про те, що на її утриманні знаходяться діти: [PERSON], [PERSON]. Згідно довідки Перехреестівської сільської ради № 1729 від 24.10.2018 року, виданої [PERSON], [INFO] про те, що вона не працює з 15.03.2003 року, наказ №1466 від 15.09.2003 р. Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов сім"ї [PERSON], [INFO], на час обстеження було встановлено, що мати дітей знаходиться в Польщі на заробітках. Дітей доглядає старша сестра [PERSON] У будинку брудно, речі розкидані, відчутний запах грибка. Діти сплять у прохідній кімнаті обладнаній під спальню, де не створено належних умов. Загрози життю і здоров'ю дітей немаж, але сім'ї надано відповідні рекомендації. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 червня 2016 року [PERSON] народилася [INFO] про, що зроблено актовий запис № 5547. Батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки виданої Управлінням соціального захисту населення Савранської райдержадміністрації №11-19/3416 від 22.12.2018 р., [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Савранської РДА, як отримувач державної допомоги при народженні дитини [PERSON]. Згідно довідки Захарівської державної податкової інспекції про суми виплачених доходів, [PERSON] доходів не має. Згідно довідки КНП"Савранська ЦРЛ" № 372 від 24.12.2018 року виданої [PERSON], [INFO], про те, що він знаходиться на амбулаторному лікуванні і диспансерному нагляді з діагнозом "Остеохондроз пояснично - крижового відділу хребта", хронічний больовий синдром. Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України , за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності зі ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем і відповідачем по даній справі згоди на виконання обов'язків по утриманню дітей не досягнуто. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум в розрахунку на місяць на дітей віком від 6 до 18 років встановлений у розмірі 2027 грн. Відповідно 50 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину віком від 6 до 18 років складає 1013 грн. 50 коп. Суд, враховуючи матеріальне становище сторін, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дітей, вважає що є підстави для задоволення позовних вимог частково, а саме: стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1 100 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожного . Разом з тим, вимога позивача про стягнення аліментів в більшому розмірі до задоволенню не підлягає, оскільки позивач не надала суду відповідні докази, які б стали підставою для стягнення аліментів відповідно до заявлених вимог. У зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 704,80 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову (на день подачі позову), підлягають стягненню з відповідача. У позовній заяві позивач також просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, а саме суму витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що стягнення витрат на надання професійної допомоги адвоката, які позивачка понесла задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано суду доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.), інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Надано лише довідку відповідно до якої при підготовці та поданні позовної заяви за позовом [PERSON] до [PERSON], позивачем було проведено оплату послуг за підготовку, написання позовної заяви та надання консультацій в розмірі 1000 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial