Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] У зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони не перебували, оскільки відповідач відмовився реєструвати шлюб в органах РАЦС для того щоб донька народилась у шлюбі. Фактично після народження дитини відповідач взагалі нею не цікавився, участі в її утриманні та вихованні не брав. Зокрема, відповідач не був навіть на хрещенні доньки. Оскільки відповідач не брав участі в утриманні доньки, уникаючи виконання свого батьківського обов`язку по її утриманню, позивач змушена була звернутись до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання доньки. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 29.04.2013 року з відповідача стягнуто в її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, починаючи з 06.02.2013 року. Однак, за 2016 р. відповідачем заборговано 11211,77 грн. аліментів, а за 7 місяців 2017р. - 10419,50 грн. Матеріальної участі (одягом, продуктами чи іншими речами) в утриманні дитини, в т. ч. забезпечення їй належного харчування, відповідач також жодної участі не бере. При цьому відповідач не відвідує доньку і не спілкується з нею, будь-якого інтересу до її внутрішнього світу не виявляє, не цікавиться її життям, станом здоров`я, навчанням у ДНЗ, дозвіллям, фізичним та духовним розвитком, засвоєнням нею мовлення, тощо. Будь-якого доступу до культурних та моральних цінностей відповідач доньці також не надає. Умов для отримання донькою освіти відповідач не створює. За три роки перебування дитини у ДНЗ «Ясла-садок № 12» відповідач жодного разу не придбав для дитини будь-якого приладдя для навчання чи ігор. При цьому він жодного разу навіть не навідувався у ДНЗ «Ясла-садок № 12» як до дитини, так і поцікавитись її поведінкою, адаптацією до групи, рівнем засвоєння нею знань, станом здоров"я, необхідністю забезпечити її приладдям для навчання та ігор. Вихователі груп з відповідачем взагалі не знайомі. Про забезпечення відпочинку дитини, в т. ч. з метою оздоровлення, відповідач також не думає і жодних заходів для його забезпечення не вживав і не вживає. Відповідач жодного разу не запропонував навіть привезти доньку до нього чи завезти її кудись на відпочинок. Фактично відповідач свідомо і цілеспрямовано самоусунувся від участі у вихованні та розвитку дитини, ухиляючись від виконання своїх батьківських обов"язків, не цікавлячись фізичним та духовним розвитком дитини. А тому на підставі вищенаведеного просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої - [PERSON] , [INFO] . Позивач та її представник в судове засідання не з"явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності її представника. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений. У матеріалах справи наявна заява [PERSON] про визнання позову, в якій зазначив, що позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Пояснив, що на жаль так склалось, що вагітність [PERSON] була незапланованою і неочікуваною для нього. Також у нього не було наміру створення тривалих стосунків з [PERSON] і тим більше укладення з нею шлюбу та створення сім`ї, у зв`язку з чим він відмовився від його реєстрації з нею. Фактично одразу ж після того як він довідався, що вона вагітна, він не брехав їй і прямо пояснив, що не може бути таким батьком якого заслуговує дитина, що зумовлено рядом обставин його життя. Як би це не було прикро визнавати, але він дійсно не відвідує доньку і не спілкується з нею, будь-якого інтересу до її внутрішнього світу не виявляє, доступу до культурних та моральних цінностей доньці також не надає, не цікавиться її навчанням у ДНЗ, дозвіллям, фізичним та духовним розвитком, зокрема, здібностями дитини, їх розвитком, засвоєнням нею мовлення, як це вказує позивачка у позовній заяві. Він прекрасно розуміє, що наявність у нього батьківських прав відносно доньки лише створює перешкоди у забезпеченні позивачкою ряду інтересів та прав дитини, зокрема, й виїзду за кордон разом з нею, зняття з реєстрації місця проживання, тощо. Тому за спільною згодою з позивачкою, як дорослі люди, вони дійшли висновку про необхідність звернення позивачки до суду з метою позбавлення його батьківських прав, оскільки самостійно від них відмовитись не може. При цьому він усвідомлює, що позбавлення його батьківських прав відносно доньки не звільняє його від обов`язків відносно неї. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Чорвоноградської міської ради Львівської області в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій також зазначив, що рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради (органу опіки та піклування) від 25.01.2018 року № 20 п. 14 - підтримує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 17.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області. Позивач стверджує, що батько дитини самоусунувся від участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини, з моменту народження життям дитини не цікавиться. Зазначені твердження позивачки повністю підтверджуються заявою відповідача про визнання позову. Про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , вказує також орган опіки та піклування за місцем проживання дитини, що вбачається з наявного у матеріалах справи витягу з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 25.01.2018 року № 20 (п. 14). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20), ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що [PERSON] повністю ухилився від участі у вихованні своєї малолітньої доньки [PERSON] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти , що підтвердив сам відповідач у поданій суду заяві, і не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. З огляду на зазначене, суд приходить до переконання, що наявні підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України.

Outcome: approved