Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON], в сторону збільшення, а саме, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - дочки [PERSON], [INFO], з ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але н менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, посилаючись на те, що відповідач систематично ухиляється від сплати аліментів за рішенням суду, іншої матеріальної допомоги не надає, у вихованні доньки участі не приймає. Визначений судом розмір аліментів не забезпечує належного матеріального утримання дитини. Крім того, на даний час відповідач працює неофіційно і має нерегулярний, мінливий дохід, а тому може сплачувати аліменти в більшому розмірі. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги. Відповідач до суду не з'явився, надав письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнав та пояснив, що він не працює, є інвалідом ІІІ групи в зв'язку з загальним захворюванням з ураженням центральної нервової системи, отримує пенсію в розмірі 1452 грн., інших доходів не отримує. Аліменти, присудженні за рішенням суду він сплачує регулярно. Крім того, він одружений вдруге, в нього на утриманні є малолітня донька. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до рішення Білоцерківського районного суду Київської області від 23.11.2012 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.10.2012 р. до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згдно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з довідки Білоцерківського об'єднаного управління пенсійного фонду України Київської області від 01.12.2017 року за № 6411/02, довідок про доходи від 01.11.2013 р. № 225, від 31.05.2013 року, від 02.04.13 №141, виданих Білоцерківським НАУ, з [PERSON] регулярно здійснювалось відрахування аліментів на користь [PERSON] (а.с. 49, 52-54). Згідно з свідоцтвом про шлюб, [PERSON] 17.03.2017 р. одружився з [PERSON] (а.с. 31). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 59). Як вбачається з пенсійного посвідчення № [NUMBER] та довідки Білоцерківської міжрайонної МСЕК серії АВ №0763799 [PERSON] є інвалідом ІІІ групи з 03.02.2016 р. та отримує пенсію по інвалідності (а.с. 61, 62). Як передбачено п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно дост.192 СК, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Як вбачається з позовної заяви, позивач просить переглянути розмір аліментів та збільшити аліменти не в частці, визначеній судом, а в частині мінімального їх розміру в звя"зку зі змінами в законодавстві. Дійсно, 17.05.2017 р. Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Закон набрав чинності 08.07.2017 р. Статтею 182 ч.1 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. (у редакції зі змінами від 08.07.2017 р.). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (у редакції зі змінами від 08.07.2017 р.). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (у редакції зі змінами від 08.07.2017 р.). Відповідач сплачує аліменти у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення донькою повноліття, що дійсно не в повній мірі відповідає вимогам Сімейного кодексу України з подальшими змінами. Однак, перелік обставин, які можуть служити підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає згідно змісту даної статті. Згідно з п. 17 Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 р. за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Натомість виходячи з сукупності приписів ст.ст. 2, 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження», збільшення на законодавчому рівні мінімального розміру аліментів на одну дитину є підставою для визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням цього збільшення з моменту набрання чинності таким нормативним актом та винесення відповідної постанови роботодавцеві боржника, якщо аліменти з нього стягуються за місцем роботи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Жодних доказів про погіршення свого матеріального стану чи стану здоров'я позивач суду не надала. Майновий стан позивача не змінився. З матеріалів позовної заяви вбачається, що підставою звернення до суду з позовом є внесення змін в чинне законодавство щодо розміру стягуваних аліментів. Однак такі доводи позивача не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зміни (збільшення) розміру аліментів, оскільки такий розмір аліментів (не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) передбачено для всіх дітей, без врахування матеріального стану їх батьків чи інших обставин. Таким чином прийняття даного Закону гарантує стягувачам аліментів їх мінімальний розмір з урахуванням ч. 2 ст. 182 СК України, як при стягненні аліментів за рішенням суду в частках від заробітку так і твердій грошовій сумі, даним нормативним актом повинні керуватися при вирішенні спорів про стягнення аліментів як суди по справам, що надійшли до суду після прийняття цього Закону, так і органи які проводять стягування та нарахування аліментів. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки її позовні вимоги не стосуються збільшення розміру аліментів в розумінні ст. 192 СК України, а зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановленого раніше судового рішення у справі про стягнення аліментів. Таким чином, з наявних у справі письмових доказів не вбачається зміни матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, які б були підставами для зміни розміру аліментів та задоволення позову. На підставі вищевказаного,

Outcome: dismissed