Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог вказала, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору, [PERSON], яка померла [INFO]. належала частка у господарстві, яка становить 18/25 спадкового майна за адресою [ADDRESS] яка залишилась їй після смерті [PERSON], що померла [INFO] В даному господарстві станом на 15.04.1991р. були зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та позивачка. Нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спрадщину за законом, у зв'язку з відсутнітю правовстановлюючого документу на даний житловий будинок, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, а справу просила розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти позову не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, але подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає та просила справу розглядати без її участі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER], виданого на [PERSON], вбачається, що остання померла [INFO] р. З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER], виданого на [PERSON], вбачається, що остання померла [INFO] р. З довідки від 20.03.2017р. №01-18/137 виданої Стецівською сільською радою, слідує, що станом на 15.04.1991р. в господарстві, яке відносилося до суспільної групи, як колгоспний двір, що знаходиться по [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON], 1909 р.н., яка померла у 1996р.; [PERSON], [INFO], який помер у 2009р., [PERSON], [INFO], яка померла у 2008р. та [PERSON], [INFO] На даний час в господарстві ніхто не зареєстрований, але фактично проживають [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] На підставі довідок першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 13.09.2017 № 1821/01-09, №1822/01-09 та від 30.10.2017р.№ 2269/01-09 слідує , що після смерті [PERSON], який помер [INFO], після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. та після смерті [PERSON], яка померла [INFO] - спадкові справи не заведені. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна встановлено, що власником частки 7/25 житлового будинку по [ADDRESS] являється [PERSON], а власником частки 18/25 - померла [PERSON] Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз'яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що відсутність свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок не є підставою відмови у захисті права позивача, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивач, набув право власності на 18/25 частки у господарстві по вул. Л. Українки в с. Стецева, Снятинського району Івано - Франківської області. На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved