Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до відповідача, у якому просить розірвати між ними шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що шлюб фактично розпався з січня 2014 року, причина розпаду - несумісність характерів та різні погляди на життя, втрата почуття любові один до одного. Крім того, вказує, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. У судове засідання сторони не з"явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.09.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис №438. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.03.2004 року. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Як вбачається з положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати, оскільки шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів та різні погляди на життя, втрата почуття любові один до одного, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дитини. Крім того, як вбачається з довідки №1062 від 08.04.2014 р. виданої ПП «Жилсервіс» дитина проживає за місцем мешкання позивача. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі, а саме, розірвати шлюб між сторонами у справі та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved