Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивачка звернулася з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що 2011 року між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг - відкриття карткового рахунку та його обслуговування, на підставі заяви відповідач видав позивачці картку Visa «Універсальна» № [NUMBER] із встановленням кредитного ліміту 5000 грн. та здійснював розрахунково-касове обслуговування платіжних операцій. 03.12.2015 року без згоди позивачки з карткового рахунку здійснений переказ грошових коштів на суму - 3742 грн., в зв'язку з чим утримано комісію 149,68 грн., здійснення переказу стало можливим в зв'язку з тим, що невідомі особи неправомірно налаштували на її телефоні переадресацію телефонних дзвінків і смс-повідомлень на її фінансовий номер телефону. В зв'язку з здійсненням несанкціонованого нею грошового переказу 03.12.2015 року позивачка звернулася до відповідача з вимогою заблокувати картку і відміну всіх транзакцій за 03.12.2015 р. з відновленням балансу її картки, однак відповідачем кошти не повернуті. З приводу факту шахрайства позивачка звернулась до правоохоронних органів, ведеться слідство. З метою досудового врегулювання спору позивачка зверталася до відповідача з заявою про припинення нарахування відсотків та штрафних санкцій, однак вимога залишена без виконання. Вказуючи, що відповідачем були порушені права позивачки як споживача фінансових послуг, оскільки з вини банку не була забезпечена неможливість здійснення неналежного переказу, також відповідач неправомірно не виконав вимогу позивачки про відміну такого грошового переказу з поверненням грошових коштів, внаслідок порушення прав споживачу завдана матеріальна шкода, просила суд стягнути з відповідача та її користь матеріальну шкоду 3891.68 грн., пеню 381,68 грн. згідно з ст.37 Закону «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», судові витрати. В судовому засіданні позивачка та її представник, адвокат Кушнір С.В. позов підтримали та просили задоволити. Представник відповідача Сивокінь С.С. в судовому засіданні позов не визнав, в обгрунтування заперечень зазначав, що грошовий переказ був здійснений поза платіжної системи інтернет банкінгу відповідача Приват24, а саме через інтернет-сайт www.p2p.рlaton.ua мерчант «Райффайзен Банк Аваль» шляхом ручного введення номера картки, терміну її дії та вказаного на ній кода для інтернет платежу, переведення коштів здійснено на невстановлений рахунок, інформацію щодо отримувача платежу банк-екваєр не надав. Прослухавши діалог позивачки з працівником банку при дзвінку на 3700 03.12.2015р. відповідачем було з'ясовано, що остання виставила на продажу в мережі інтернет товар, в зв'язку з чим їй зателефонувала особа з номеру [NUMBER] з інформацією, що для перерахування коштів за товар від юридичної особи необхідно встановити переадресацію з фінансового номера позивачки. Після підключення позивачкою на своєму телефоні переадресацію на телефон третьої оосби, останній отримував надіслані позивачці паролі та смс-повідомлення, що дало йому можливість оформити грошовий переказ з карткового рахунку позивачки шляхом авторизації у платіжній системі від її імені. Що стосується заявок позивачки на відміну переказу зазначав, що банком здійснені можливі заходи шляхом звернення у міжнародну банківську систему, однак вжиті заходи не дали можливість задоволити вимогу позивачки, крім того, згідно об'єктивних даних банківського рахунку даний грошовий переказ не вважається неналежним, оскільки здійснений після необхідної авторизації власника рахунку, факт вчинення відносно позивачки кримінального правопорушення остання вправі доводити в ході слідства. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та обставини справи, які регулюються нормами цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст.1066 ЦК за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Встановлено, що в 2011 році між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг - відкриття карткового рахунку та його обслуговування, на підставі заяви відповідач видав позивачці картку Visa «Універсальна» № [NUMBER] (електронний платіжний засіб) із встановленням кредитного ліміту 5000 грн. та здійснював розрахунково-касове обслуговування платіжних операцій. Відповідно до виписки по картці/рахунку № [NUMBER] 03.12.2015 року здійснено списання (переказ) кредитних грошових коштів на невстановленого отримувача на суму - 3742 грн. та комісії за платежем -149,68 грн., всього 3891,68 грн. 03.12.2015 року позивачка з приводу даного факту звернулась до відділення банку за телефоном 3700 (безкоштовно) з вимогою відмінити операцію по рахунку. Також в цей же день позивачка звернулась до правоохоронних органів та зареєструвала звернення до поліції про факт вчинення кримінального правопорушення. 04.12.2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 12015251010000758 за ч.1. ст.190 КК України, ведеться слідтво. З метою досудового врегулювання спору позивачка зверталася до відповідача 28.12.2015 року та 10.02.2016 року з заявами-вимогами в якіх просила припинити нарахування відсотків та штрафних санкцій і відновити грошові кошти на картковому рахунку, проте відповідачем вимоги щодо повернення грошових коштів не виконані, за результатами перевірки даних відповідачем було встановлено, що факт проведення транзакцій з карти позивачки здійснювався поза системи «Приват24» внаслідок дій третьої особи, що мала доступ до конфіденційної інформації щодо карти позивача. Відповідно до ст.1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно з п. 1.27 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжна картка - це електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, тримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Згідно із пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року №223, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Встановлено, підтверджено поясненнями сторін, що підписанням анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» позивачка погодилась виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг. 03.12.2015р. відповідач у передбаченому договором порядку здійснив авторизацію позивача через інтернет-сайт www.p2p.рlaton.ua шляхом ручного введення номера картки, терміну її дії та вказаного на ній кода для інтернет платежу CW-коду, після чого здійснив переказ коштів з рахунку позивача, здійснення трансакцій також супроводжувалось надісланням смс-повідомлень на фінансовий номер позивача - [NUMBER] з метою пдтвердження авторизації. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг п.1.1.5.5. Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, Карту, контрольну інформацію Клієнта, відправленому в SMS - повідомленні ПІН-коді , ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24, поролі (ніку) MobileBanking або проведених Клієнтом операціях стан відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання Клієнтом умов їхнього зберіганя і використання або прослуховування перехоплення інформації у каналах зв"язку під час використання цих каналів. Відповідно до п.1.1.5.13. Клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви Клієнта про блокування картки (рахунку) на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг. Згідно з 2.1.4.5. Держатель зобов'язується не повідомляти ПІН, постійний пароль, одноразові паролі та контрольну інформацію, не передавати карту та її реквізити для здійснення операцій іншими особами, вхивати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, розкрадання картки. У разі розголошення вказаної інформації, котра авторизує власника рахунку, відповідальність за незаконні операції по картці несе саме власник картки. Крім того, порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання передбачений Положенням про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженим Постановою Правління Національного банку України від 5 листопада 2014 р. № 705, в розділі 6 якого викладені загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками. Зокрема, Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов'язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції (п.9). Як вбачається з виписки з архіву CMC повідомлень на мобільний телефон позивача до проведення транзакції направлялись динамічні паролі та додатково направлено код підтвердження перерахунку коштів з кредитної карти, після здійснення операції позивачу було надіслано повідомлення про проведення переказу. Таким чином, списання коштів відбувалось з рахунку платника за електронною ідентифікацією електронного платіжного засобу і його користувача. Встановлено, що особа, яка здійснила грошовий переказ з картки позивачки, володіла інформацією про коди та паролі, які спрямовувались на телефон позивачки, яка встановила передресацію зі свого телефону дзвінків та смс-повідомлень на телефонний номер третьої особи. Доводи позивачки про те, що невідомі особи неправомірно налаштували на її фінансовий номер телефону переадресацію телефонних дзвінків і смс-повідомлен суд оцінює критично, оскільки це спростовується зібраними у справі доказами, зокрема аудіо записом телефонної розмови позивачки 03.12.2015р. о 19.45 хв. з працівником банку, в ході якої позивачка поставила питання: «Як відключити переадресацію на телефоні? Тому що там один переадресацію просив». На уточнююче питання працівника банку «Яку переадресацію?» позивачка відповіла: «На свій номер, він там говорив, що йому необхідна переадресація. Ми там набирали - зірочка 21 чи 22. Зараз я спробую через оператора зв'язку з'ясувати». Отже, змістом даної розмови, запис якої прослуханий в судовому засіданні, диск з частковою роздруківкою приєднані до справи, підтверджується, що позивачка на власний розсуд на своєму мобільному телефоні, який перебував в її володінні, встановила переадресацію дзвінків та смс-повідомлень на телефон третьої особи, чим надала останній доступ до конфіденційної інформації щодо своєї банківської картки. Доводи представника позивачки про те, що згідно з Регламентом проведення операцій в Приват24 виконання платежів на рахунки в інших банках здійснюється протягом 1-3 днів суд вважає такими, що не обґрунтовують заперечення проти позову, оскільки як встановлено в судовому засіданні, грошовий переказ був здійснений поза платіжної системи інтернет банкінгу відповідача Приват24, а саме через інтернет-сайт www.p2p.рlaton.ua в мережі іншого банку, згідно архіву смс повідомлень відповідачем повідомлено позивачку 3.12.2015р. о 20-35 год. про те, що її заявка на повернення коштів направлена до банку, який проводив операцію, а 04.12.2015р. повідомлено, що заявку сформовано до міжнародної платіжної системи, за результатами вирішення заявок надана відповідь, що факт збою за заявкою позивачки не підтверджено. За таких обставин всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України позивачем не було доведено, що вона не була ініціатором переказу коштів і що при виконанні операцій щодо перерахування коштів з картки позивача банком було допущено порушення, які призвели до несанкціонованого списання коштів з її картки без її відома.

Outcome: dismissed