Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання малолітньої дитини, посилаючись на те, що 23.06.2007року позивач уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрували у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, який було розірвано за рішенням Полтавського районного суду від 08.06.2015 року. [INFO] під час шлюбу у позивачки та відповідача народився син [PERSON]. Після розлучення відповідач обіцяв надавати добровільну допомогу на утримання сина, однак свою обіцянку не виконав . Відповідач постійно проживає в придбаному сторонами житловому будинку, внаслідок чого позивач вимушена винаймати тимчасове житло в якому місце проживання з сином не реєструється. За найм житла сплачує щомісяця 1000,00 грн . Син проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні . Матеріальне становище позивачки вкрай складне . Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не бажає працевлаштовуватися щоб в такій спосіб уникнути обов"язку утримувати спільного сина . Відповідач не має постійного місця роботи, проте виконує будівельні та підсобні роботи, з яких отримує нерегулярний мінливий дохід , є особою працездатного віку, аліменти нікому не платить . Також відповідач знає що син постійно хворіє, перебуває на обліку у отоларинголога з 2013року, в зв'язку з лікуванням позивачка несе додаткові витрати на його лікування , що підтверджується доданими до заяви копіями консультативного висновку спеціаліста з копіями чеків . В зв'язку з значним подорожчанням ліків додаткові витрати пов'язані з лікуванням становлять не менше 600.00 грн на місяць, а тому позивач потребує стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання малолітнього сина. Прохала стягнути з відповідача щомісячно на утримання сина аліменти в розмірі 1000грн. з урахуванням індексу інфляції, до досягнення сином повноліття. А також стягувати на її користь 300грн. щомісячно на додаткові витрати з урахуванням індексу інфляції. В судове засідання позивачка не з'явилась, надавши суду заяву з проханням справу слухати у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме вказав, що може сплачувати щомісячно аліменти на утримання сина в розмірі 600грн. і прохав відмовити в задоволенні інших позовних вимог щодо стягнення на користь позивачки додаткових витрат на утримання сина в розмірі 300 грн., та в стягненні індексу інфляції щомісячно. Заперечення аргументував тим, що він офіційно не працевлаштований, його дохід мінливий. Також пояснив, що з 2013 року до грудня 2015 року постійно надавав позивачці кошти на сина в розмірі 500 грн. В подальшому у зв»язку зі скрутним становищем і у зв»язку з тим, що позивачка має іншу сім»ю перестав це робити. Також вказав, що на даний час вони ділять спільне майно в судовому порядку , а саме будинок в якому він проживає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Так судом встановлено,що 23.06.2007року позивач уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрували у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції. [INFO] під час шлюбу у позивачки та відповідача народився син [PERSON]. Рішенням Полтавського районного суду від 08.06.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач добровільно допомогу позивачці на утримання сина не надає. Офіційно не працює , має мінливий дохід, інших дітей чи осіб якіб перебували на його утриманні немає. Відповідно до вимог ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні аліментів суд враховує: 1/ стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2/ стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3/ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4/ інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ст. 183 ч. 1 Сімейного кодексу України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ст. 191 ч. 1 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до положень ст. 185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязанні брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Приймаючи до уваги той факт , що надані до суду позивачкою документи про проходження сином медичного обстеження та понесені витрати на придбання ліків згідно наданих до суду копій чеків (а.с. 13) мали місце в листопаді-грудні 2015 року чеки надані на загальну суму 1038 грн. 98 коп. суд вважає обставину про необхідність щомісячного лікування дитини в розмірі 600 грн. і що це носить постійний характер належним чином не доведеними в суді а тому в частині стягнення з позивача додаткових витрат в сумі 300грн. щомісячно суд вважає позовні вимоги такими , що не підлягає до задоволення. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальний та сімейний стан платника аліментів , а саме відсутність на його утриманні інших дітей чи осіб, що перебувають на його утриманні, суд вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісяця, при цьому з наведених підстав позовні вимоги щодо стягнення індексу інфляції також не підлягають до задоволення. Відповідно до ст..88 ЦПК України з позивача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial