Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

У березні 2019 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] , у якому позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ; на користь [PERSON] , [INFO] ідентифікаційний номер - [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] , аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від доходу, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 2005 року вона та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2016 року по справі № 361/1690/16-ц стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень. На час ухвалення судового рішення від 10 червня 2016 року, відповідач пояснював що не працює, має нерегулярний дохід, тому судом стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень. Фактично відповідач не сплачує навіть мінімальний розмір аліментів на утримання сина, передбачений чинним законодавством. За таких підстав у позивача виникла необхідність у зміні способу стягнення аліментів шляхом стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходів. Крім того, позивач зазначає, що на даний час дитина перебуває на повному її утриманні та вихованні, позивач додатково ніяких коштів не надає, фізичної участі у вихованні дитини не приймає. Зі сторони відповідача відбувається повне ігнорування зазначених обставин, що й змушує позивача звернутися за захистом своїх прав до суду. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2019 року провадження у справі відкрито, призначено судове засідання. Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову так як він не працює та не має можливості сплачувати аліменти в більшій грошовій сумі. Суд, вислухавши пояснення сторін, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтва про народження вбачається, що [INFO] , у сторін народився син: [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 45. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2016 року по справі № 361/1690/16-ц стягнуто з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень, щомісячно, починаючи з 25 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно із наданої довідки до суду від 18 березня 2019 року № ЦО-00000129 вбачається, що [PERSON] працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю „КОНВЕРС ЛІНКС" з 20 березня 2018 року, на даний момент займає посаду Оператор-Касир торговельного залу, її дохід за період з 01 вересня 2018 року по 28 лютого 2019 року склав 20 567 грн, 75 коп. Відповідно до довідки наданої до суду від 25 липня 2019 року № 1565 відомо, що [PERSON] має інвалідність другої групи. Як вбачається з довідки про склад сім`ї від 21 березня 2019 року № 556 відомо, що [PERSON] проживає разом із [PERSON] , дитина знаходиться на утриманні матері [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно із ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). За змістом ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. ст. 12, 76, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладені обставини, розмір встановленого прожиткового мінімуму, а також спільний обов`язок батьків щодо утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, враховуючи що відповідач виплачує аліменти виходячи з розміру встановленого рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2016 року, який був визначений згідно із нормами чинного на той час законодавства, а також враховуючи, що порушені права дитини повинні бути захищені у ефективний спосіб, то суд вважає за доцільне позов задовольнити частково, а саме, змінити розмір аліментів, встановлених судом, що не суперечить основним принципам і засадам цивільного судочинства, відповідає нормам сімейного законодавства, що регулює дані правовідносини, а саме, стягнути із [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду, тобто із 27 березня 2019 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Також, судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. підлягає стягнення з відповідача на користь держави.

Outcome: partial