Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач - КЗОЗ територіального медичного об"єднання " Дергачівська центральна районна лікарня"звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 20 березня 2009 року [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України та звільнено на підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію» № 244 від 26.12.08 від кримінальної відповідальності з одночасним закриттям кримінальної справи по звинуваченню [PERSON] у зв'язку з амністією. Таким чином, [PERSON] є винною у скоєнні злочину- неналежне виконання власних професійних обов'язків, що призвело до загибелі [PERSON] [INFO] під час перебування у стаціонарному відділення КЗОЗ РТМО «Дергачівська ЦРЛ». Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 08.09.10. по справі 22-Ц-26276/2010, було змінено рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 21.06.10. по справі № 2-895/2010, КЗОЗ РТМО «Дергачівська ЦРЛ», що був відповідачем по вказаній справі, було зобов'язано відшкодувати: - на користь [PERSON], який є батьком загиблої [PERSON] майнову шкоду, яка складається з витрат на поховання, а саме ритуальні послуги - 1354,00грн., пам'ятник - 4500,00грн., огорожу - 425,00 грн., а всього 6279,00 грн., та моральну шкоду у зв'язку зі смертю доньки [PERSON] в розмірі 60000,00 грн. - на користь [PERSON] майнову шкоду, яка складається з витрат на придбання продуктів харчування для влаштування поминок за християнським звичаєм в розмірі 1762,74 грн. та моральну шкоду в розмірі 60 000 грн.; - на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 80000,00 грн. та щомісячне відшкодування шкоди, завдане смертю її матері [PERSON], до досягнення дитиною вісімнадцяти років у розмірі 460,04 грн. На виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 08.09.10р. по справі 22-ц-26276/2010, лікарнею було сплачено у період з 01 листопада 2010 року по 10 червня 2011 року 27 605,96 грн. з яких на користь [PERSON] сплачено - 3300,00 грн., на користь [PERSON] сплачено - 3850,00 грн., на користь [PERSON] - 20455,96 грн. Вказані виплати підтверджено платіжними документами за відповідний період. Зазначені виплати є збитками, які понесла лікарня. Відповідно до вимог п.3 ч. 1 ст. 134 КЗпП України, працівники відшкодовують у повному розмірі матеріальну шкоду, завдану їх діями, які мають ознаки діянь, що переслідуються у кримінальному порядку. З цих підстав необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь лікарні витрачені грошові кошти у сумі 27 605,96 грн. Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11.72 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища. Згідно з вимогами ч. З ст. 136 КЗпП України, покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 КЗпП України суд може зменшити розмір покриття шкоди, заподіяної працівником, залежно від його майнового стану. Згідно із вимогами ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, який набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідач [PERSON] на момент заподіяння нею тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, внаслідок якого загинула [PERSON], знаходилися у трудових правовідносинах із позивачем, так як працювала лікарем. Її вину у скоєнні злочину встановлено рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 20.03.09. по справі № іп-207/09, яке набрало законної сили. На підставі рішень суду на користь батька, чоловіка та дочки [PERSON], з роботодавця відповідача - КЗОЗ РТМО «Дергачівська ЦРЛ», стягнуто грошові кошти у сумі 27 605,96 грн., які фактично сплачені лікарнею. По сплаті коштів позивач отримав право зворотної вимоги до винної особи - [PERSON]. Просить стягнути з [PERSON], яка мешкає за адресою:[ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь комунального закладу охорони здоров'я районного територіального медичного об'єднання „Дергачівська центральна районна лікарня", що розташоване за адресою: 62303 Харківська область, м. Дергачі, вул. 1 Травня, 4, - ідентифікаційний код ЄДРПОУ 02003095 матеріальні збитки у розмірі виплаченого відшкодування у сумі 27 605,96 грн., судові витрати. Позивач подав уточнену позовну заяву про збільшення позовних вимог. Підставою для збільшення позовних вимог є здійснення повного розрахунку по зобов'язанням, що виникли у КЗОЗ РТМО « Дергачівська ЦРЛ». Всього КЗОЗ РТМО «Дергачівська ЦРЛ» перераховано на 29.11.2011р. суму 248 212, 07 грн. Вказані витрати підтверджуються довідкою бухгалтерії КЗОЗ РТМО «Дергачівська ЦРЛ» та копіями платіжних документів . Просить стягнути з [PERSON] на користь комунального закладу охорони здоров'я районного територіального медичного об'єднання „Дергачівська центральна районна лікарня" матеріальні збитки у розмірі виплаченого відшкодування у сумі 248 212,07 грн., судовий збір. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, наполягав на його задоволенні. В подальшому представник позивача [PERSON] просив розглядати справу у його відсутність, що суд вважає за можливе. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов не визнала, пояснила, що є невинною у скоєнні вищезазначеного злочину. Не заперечувала проти застосування у відношенні неї Закону України «Про амністію», так як не зрозуміла суть обвинувачення та наслідки застосування до неї амністії. Вважає, що винними у смерті [PERSON] є інші лікарі, у відношенні яких кримінальна справа виділена в окреме провадження. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Судом встановлено, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 20 березня 2009 року [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України та звільнено на підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію» № 244 від 26.12.08р. від кримінальної відповідальності з одночасним закриттям кримінальної справи по звинуваченню [PERSON] у зв'язку з амністією. Відповідач [PERSON] притягнута до кримінальної відповідальності за неналежне виконання власних професійних обов'язків, що призвело до загибелі [PERSON] [INFO] під час перебування у стаціонарному відділення КЗОЗ РТМО «Дергачівська ЦРЛ». На даний час причетність інших осіб до смерті [PERSON] компетентними органами не встановлена. У кримінальному судопровадженні будь-які кримінальні справи вілсутні. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 08.09.10. по справі 22-Ц-26276/2010, було змінено рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 21.06.10р. по справі № 2-895/2010р. КЗОЗ РТМО «Дергачівська ЦРЛ», що був відповідачем по вказаній вище справі, було зобов'язано відшкодувати: - на користь [PERSON], який є батьком загиблої [PERSON] майнову шкоду, яка складається з витрат на поховання, а саме ритуальні послуги - 1354,00грн., пам'ятник - 4500,00грн., огорожу - 425,00 грн., а всього 6279,00 грн., та моральну шкоду у зв'язку зі смертю доньки [PERSON] в розмірі 60000,00 грн. - на користь [PERSON] майнову шкоду, яка складається з витрат на придбання продуктів харчування для влаштування поминок за християнським звичаєм в розмірі 1762,74 грн. та моральну шкоду в розмірі 60 000 грн.; - на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 80000,00 грн. та щомісячне відшкодування шкоди, завдане смертю її матері [PERSON], до досягнення дитиною вісімнадцяти років у розмірі 460,04 грн. На виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 08.09.10р. по справі 22-ц-26276/2010, лікарнею було сплачено у період з 01 листопада 2010 року по 10 червня 2011 року 27 605,96 грн. з яких на користь [PERSON] сплачено - 3300,00 грн., на користь [PERSON] сплачено - 3850,00 грн., на користь [PERSON] - 20455,96 грн. Станом на 29.11.2011р. позивачем здійснено повний розрахунок за зобов'язанням, що виникли у КЗОЗ РТМО « Дергачівська ЦРЛ» - виплачена сума 248 212, 07 грн. Відповідно довідки КЗОЗ РТМО « Дергачівська ЦРЛ» згідно реєстра платіжних доручень за рішенням Дергачівського районного суду Харківської області було перераховано КЗОЗ РТМО «Дергачівська центральна районна лікарня» суми: -на користь [PERSON] майнова шкода - 6279грн., моральна шкода - 60000грн., виконавчий збір - 6627,9грн. Всього-72906,90 грн., - на користь [PERSON] майнова та моральна шкода в розмірі - 61762грн.70коп., виконавчий збір - 6176,21 грн. Всього-67938,97грн.. - на користь [PERSON] моральна шкода - 80000грн.00коп., виконавчий збір 8000,00 грн. Всього-88000,00 грн. На підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №22316656 від 19.10.2010р. відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника по 460,04 грн. щомісячно до досягнення дитиною вісімнадцяти років на користь [PERSON] Заборгованість на 03.11.2010р. по розпорядженню №844/8 від 03.11.2010р. становить 13431 грн.68коп. Далі утримання проводити по 460,04грн. щомісячно Всього перераховано Дергачівською ЦРЛ на 29 листопада 2011р. сума 248212грн.07коп. Ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, відповідно до ст.1191 ЦК України після проведення виплати позивачем у позивача виникло право зворотної вимоги до [PERSON] Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved