Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення місця проживання дитини та встановлення порядку спілкування батька з дитиною, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 червня 2004 року з відповідачем зареєструвала шлюб у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції України, про то у книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №539. Від шлюбу із відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.10.2015 шлюб між ними було розірвано. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.12.2015 з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання малолітнього сина. Син повністю знаходиться на її утриманні та проживає разом з нею. Останні шість місяців, відповідач здійснює дії направлені на досить тісне спілкування з дитиною. Суперечити йому в цьому вона не мас жодного наміру, так як спілкування дитини з батьком є однією із складових її виховання. Кожні вихідні протягом шести місяців відповідач забирає до себе дитину практично з п'ятниці по понеділок, незважаючи на те, що протягом тижня кожен день спілкується з сином. В результаті такого спілкування дитина почала втрачати успішність у навчанні, погіршився її стан здоров'я, у спілкуванні дитина стала грубою, почала вживати нецензурну лайку. Протягом останніх трьох навчальних місяців відповідач щодня (навіть в ті дні коли дитина не відвідує музичну школу) забирає сина зі школи з 15 години і знаходиться з ним близько до 20 години, хоча за правилами спеціалізованої санаторної школи № 14, в якій навчається їх син, усі діти мають перебувати в цьому навчальному закладі до 18 години. Батько возить сина до музичної школи, гуляє з ним у дворі. Додому дитина приходить о 20:00 годині. О 21:00 годині син починає готувати уроки. Звісно, не всі уроки виконуються якісно, тому що дає ознаки втома, зниження концентрації уваги. Пізно лягає спати. Внаслідок порушення режиму дня (іноді він взагалі відсутній) і значного навчального навантаження, дитина почала скаржитися на часті головні болі, болі в животі, стала дратівливою, плаксивою, виснаженою. Усі спроби домовитисяз відповідачем стосовно зустрічей з дитиною і вироблення спільної згоди щодо виховання сина часто закінчуються сварками. Вважає, що приписи ст. 141 СКУ даними обставинами порушуються в частині незабезпечення рівних прав та обов'язків матері щодо дитини, тому просить визначити місцем проживання малолітнього [PERSON], [INFO], за місцем проживання його матері [PERSON] в м. Черкаси по вул. Чехова. буд.39. кв.92 та визначити способи участі батька [PERSON] у вихованні неповнолітнього синау вигляді систематичних побачень, спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання батька наступним чином : перший та третій тиждень місяця з 10:00 суботи до 18:00 неділі без присутності матері дитини; в будні дні з 17:00 до 19:00 на період шкільного навчального року (окрім днів занять в музичній школі - згідно з розкладом в музичній школі); у період літніх канікул дитини зустрічі з батьком в будні дні з 9:00 до 15:00 (окрім маминої відпустки і святкових днів, які припадають в будні дні): у літній період під час відпустки [PERSON] перебування неповнолітнього [PERSON], разом із батьком будь-який тиждень без певної дати за попередньою домовленістю між батьками (окрім періоду відпустки матері). В подальшому позивач звернулася до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог в порядку ст.31 ЦПК України та просила визначити місцем проживання малолітнього [PERSON], [INFO], за місцем проживання його матері [PERSON] в [ADDRESS], та визначити способи участі батька [PERSON] у вихованні неповнолітнього сина у вигляді систематичних побачень, спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання батька наступним чином: перший та третій тиждень місяця з 10:00 суботи до 18:00 неділі без присутності матері дитини; у літній період під час відпустки [PERSON] перебування неповнолітнього [PERSON], разом із батьком будь-який тиждень без певної дати за попередньою домовленістю між батьками (окрім періоду відпустки матері). Позивачка та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на те, що саме визначення місця проживання дитини з матір"ю та встановлення способу увасть батька у вихованні сина відповідає найвищим інтересам дитини. Відповідач та його представник адвокат [PERSON] проти позову заперечував та просив встановити місце проживання дитини з батьком, оскільки дитини фактично з червня поточного року проживає з батьком, має більшу прихільність саме до батька та категорично не бажає проживати з матір"ю. Представник третьої особи під час розгляду справи в судовому засіданні просила винести рішення з врахуванням інтересів дитини та висновку органу опіки та піклування, відмовивши плзивачці в позові. Суду повідомила, що на засіданні комісії органу опіки та піклування малолітній [PERSON], [INFO], виявив бажання проживати разом з батьком і в категоричній формі відмовився проживати з матір"ю. Дана обставина повинна враховуватися судом при постановленні рішення. Допитаний в судовому засіданні син сторін [PERSON], пояснив суду, що проживає з батьком, який за ним доглядає, супроваджує в школу та зі школи, робить уроки, купує речі, готує їжу та весь вільний час вони проводять разом. Батько ніколи не застосовує до дитини фізичну силу, не піднімає голос, не налаштовує його проти матері. Як пояснила дитина, методи виховання батька зводяться до того, що він просить сина щось зробити, а мати змушує. Дитина виявила беззаперечне бажання проживати з батьком. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши докази по справі, враховуючи думку малолітнього [PERSON], вважає що позов не підлягає до задвоолення за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 05.06.2004 уклали шлюб що підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-СР № 092266 від 05.06.2004 Від шлюбу 11.07.2006 народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-СР № 029643, яке видане 11.07.2006. Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27.10.2015 шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.12.2015 стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину. На підставі договору купівлі продажу [PERSON] належить квартира № 92 по вул. Чехова, вул. 39 в м. Черкаси, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.06.2004 В зазначеній квартирі, згідно з довідкою КП „Придніпровської служби утримання будинків„ № 5960 від 03.11.2015 зареєстровані: власник [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло [PERSON] та членам сім`ї: [PERSON], на праві приватної власності в рівних долях належить квартира за адресою: м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, буд.. 18, кв. 23. [PERSON] працює на посаді практичного психолога у Черкаській міській дитячій лікарні, відповідач займає посаду викладача І категорії в Черкаському політехнічному технікуму проходить військову службу в Фінансово-економічному підрозділі Управління Державної охорони України з вересня 2005. Як вбачається з довідки про доходи № 10 від10.06.2016, за період з грудня 2015 по травень 2016, [PERSON] є викладачем та працює в Черкаському політехнічному технікумі. Його сукупний дохід за місцем роботи у вказаний період становить 23406,65 грн. [PERSON] за місцем роботи, проживання характеризуються позитивно, що засвідчено директором Черкаського політехнічного технікуму від 11.05.2016 та співвласниками багатоквартирного будинку „Чехова 39 . Тобто, сторони по справі мають однакові та належні умови для проживання дитини, працевлаштовані, мають задовільний стан здоров`я, стабільний дохід та позитивні характеристики, що надає їм рівноправну можливість для матеріального забезпечення та належного виховання дитини. Відповідно до характеристик зі шкільного закладу на дитину, які надані сторонами, [PERSON] характеризується позитивно. Бере активну участь у громадському житті класу, у шкільних та позашкільних закладах, користується повагою. Обоє з батьків беруть участь у вихованні та житті дитини, цікавляться її розвитком, успіхами. Відповідач [PERSON] активно сприяє розвитку здібностей дитини, а також приймає активну участь у позашкільному вихованні сина, що підтверджується характеристиками на [PERSON], які засвідчені директором та класним керівником Черкаської ДМШ № 2. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування м. Черкаси 08.07.2016 № 304 визначено місце проживання дитини, [PERSON], який народився 21.06.2006, разом з батьком [PERSON]. [PERSON] повідомив суд, щобажає проживати з батьком та категорично заперчує щодо визначення його місця проживання разом з матір"ю. Свідок [PERSON] пояснила суду , що знає сімю [PERSON] приблизно 11 років. З Ірою вони разом працюють, вона також психолог. З [PERSON] часто спілкувалася. В родині дитина виховувалась добре. Зараз він живе разом з батьком. При спілкуванні з дитиною відчула зміни в його поведінці, оскільки раніше хлопчик був активним, говіркий, але після розлучення батьків став менш контактним, постійно обіймав тільки тата. Іра в сімї забезпечувала дитину матеріально і підтримувала морально. [PERSON] мав тісний звязок з матірю, а зараз він в стресі і не йде на контакт. Свідок [PERSON] пояснила суду, що позивачка є двоюрідною племінницею. Сімю [PERSON] знає давно. Вову знає з дитинства. Обоє батьків освідченні, поважні. Сергій захоплюється технікою, компютерами. Іра постійно підвищує свій рівень знань та гарна господиня, завжди слідкувала за харчуванням родини. Іра слідкувала за тим, щоб довго не дивились телевізор та не грали в компютерні ігри, вона дитині читала книжки, вчили англійську мову. Дитину виховувала дуже гарно, всебічно розвивала. Коли [PERSON] став проживати у батька все змінилося. Сергію не забороняли бачитись з дитиною а зараз Іра не може бачитись з дитиною і навіть спілкуватись з ним по телефону. Вона знає, що батько дитину забирає раніше встановленого часу для школи. Вова всі літні канікули провів у батька. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він батько позивачки, онук [PERSON] проживає на даний час з батьком з [PERSON], але після їх розлучення проживав з матерією. Зустрівшись та поспілкувавшись з онуком, побачив зміни в його поведінці, онук веде себе неадекватно, грубить, висловлюється з неповагою, ставиться до діда без поваги. Дитина живе у батька, а матері постійно перешкоджаютьспілкуватися з дитиною. Свідок [PERSON] - мати позивачки надала анлогічні пояснення. Свідок [PERSON] - мати відповідача пояснила суду, що онук на даний час проживає разом з ними. Квартира двохкімнатна приватизована. У сина ще є будинок, онук має окреме ліжко, стіл, компютер. Тобто, є усі умови для проживання і він має велике бажання проживати разом з нами. Свідок [PERSON] пояснила суду, що її дитина та [PERSON] разом навчаються в музичній школі. Хлопчик проживає разом з батьком. Вона спілкується більше з батьком дитини, так як він активно приймає участь у житті дитячого колективу. Останнім часом дитина була замкнута. Сказав, що в сімї скандали, а також перестає спілкуватися з іншими дітьми. Дома у [PERSON] вона не була. Свідок [PERSON] пояснив суду, що має неприязнені стосунки з [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснив суду, що з ким на даний час проживає дитина йому невідомо. Він бачив, що сином займався батько, він з ним гуляв, особливо в останній час приводив до школи. Він вважав що у них порядна сімя. Свідок [PERSON] пояснив суду, що спілкувався з [PERSON] як психолог. За результатами провдених консультацій із застосуванням різних методик та тестів, вбачається складний психологічний сиан дитини. Хлопчик розгублений, відчуває втому від ситцації, яка склалася в родині, він не бажає сприймати факт розлучення батьків, що призводить до його відстороненості, замкнутості тощо. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно з ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні спору про місце проживання дитини та встановлення порядку спілкування батька з дитиною, суд виходить з принципу пріоритетності прав та інтересів дитини, приймає до уваги встановлені в судовому засіданні факти щодо ставлення дитини до обох батьків, прихильності до кожного з батьків, вік дитини, а також норми чинного законодавства, що регулює ці питання. Так, статтею 21 Конституції України проголошено вільність і рівність усіх людей у своїй гідності та правах. Ця вихідна конституційна засада конкретизована у статті 24 Конституції України: громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, не може бути привілеїв чи обмежень, в тому числі за ознаками статі. У частині 3 цієї статті Конституції України закріплено конституційні гарантії, якими забезпечується рівність прав жінки і чоловіка. У Принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що передбачено ст. 141 СК України та витікає зі змісту Конвенції про права дитини. Суд критично оцінює наступні докази: висновків Черкаського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області щодо перевірок по матеріалам про результати розгляду звернень сторін ([PERSON], [PERSON]П.) від 05.02.2016; 06.07.2016, 25.04.2016, копії витягу з кримінального провадження № 12016251010005920, оскільки вважає їх неналежними, в розумінні ст. 57 ЦПК України, так як вони містять інформацію про стосунки між позивачем та відповідачем і не відображають відношення обох батьків до дитини, визначення її місця проживання.\~\~ У своєму позові та в поясненнях [PERSON] аргументує вимогу про передачу дитини на проживання разом з нею тим, що проживання дитини з [PERSON] створює загрозу здоровю дитини, її фізичному та моральному розвитку, що дитина агресивно настроєна проти неї та родичів та неврівноважена. У ході розгляду справи досліджені надані медичні документи щодо стану здоров"я дитини, аналізуючи які суд вважає, що з боку [PERSON] належних доказів на підтвердження погіршення стану здоровя її сина не надано, оскільки з медичних довідок та виписках із медичної карти історії хвороби [PERSON] вбачається, що стан при направленні на лікування, є як планова госпіталізація для проведення обстеження і профілактичне лікування, оскільки дитина хворіє протягом 4-х років, тобто з 6 років. Разом з тим, вирішуючи справу за наданими доказами, суд приймає до уваги пояснення дитини, яка висловила бажання жити з батьком, оскільки останній весь час фактично знаходиться поруч з ним та його методи виховання сприяють розумінню та уникненню конфліктів з сином. В їх сім`ї є взаєморозуміння. Враховуючи викладені обставини, суд ввжаєу, що стиль спілкування з дитиною, методи її виховання у позивача та відповідача є різними. Таким чином, у разі зміни на даний час дитиною умов життя, оточення та місця проживання призведе до порушення її прав та не буде відповідати волевиявленню і інтересам дитини. Дані обставини відображені у листах Міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді № 559 від 07.09.2016 та № 633 від 05.10.2016 за результатами психологічних консультацій батьків та дитини. Аналізуючи викладене вище, враховуючи думку неповнолітньої дитини, щодо якої вирішується питання про визначення місця проживання, бажання дитини проживати з батьком, суд не бачає можливості визначення місця проживання дитини з матірю та встановлення порядку спілкування батька з дитиною .

Outcome: dismissed