Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою і вказала, що вона з відповідачем уклала шлюб 15.05.1993 року, який був зареєстрований в м.Миколаєві в Палаці урочистих подій, актовий запис №558. Від шлюбу подружжя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає і надалі буде проживати разом з позивачкою. Сторони разом не проживають з 2000 року. Підставою розлучення стало те, що вони не зійшлись характерами, сімейні відносини не склались. Подальше збереження шлюбу не має сенсу та суперечетиме їх інтересам. Майнові питання вирішено в добровільному порядку . Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 15.05.1993 року в м. Миколаєві в Палаці урочистих подій, актовий запис № 558. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, надала до суду заяву, в якій свої вимоги підтримала в повному обсязі , просить справу розглядати в її відсутність, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутність, вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи, що сторони до суду не з»явились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши заяви сторін та матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15.05.1993 року, шлюб було зареєстровано в м. Миколаєві в Палаці урочистих подій, актовий запис № 558. Від шлюбу подружжя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає і надалі буде проживати разом з позивачкою. Сторони разом не проживають з 2000 року, тобто 15 років . Підставою розлучення стало те, що вони не зійшлись характерами, сімейні відносини не склались. Подальше збереження шлюбу не має сенсу та суперечетиме їх інтересам. Шлюб існує формально. Майнові питання вирішено в добровільному порядку . Статтею 24 СК України встановлено , що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.105, 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем , внаслідок чого позов підлягає задоволенню Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу так як встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини . Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]» і вона має право після розірвання шлюбу залишити або змінити його, позивач в заяві вказала про те, що вона бажає залишити після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]», тобто після розірвання шлюбу позивачці необхідно залишити прізвище «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України встановлено , що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Викладене підтверджується заявами сторін, довідкою про склад сім»ї, Голованівської селищної ради , а/с- 8, свідоцтвом про укладення шлюбу , а/с- 7, копією свідоцтва про народження дитини, а/с- 5 надані суду матеріали не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними .

Outcome: approved