Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримування у розмірі по 600 гривень щомісячно до досягнення їхньою дитиною трьохрічного віку. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають одну малолітню дитину, яка проживає разом з нею і перебуває на повному її утриманні. Відповідач не піклується про сім`ю, матеріальної допомоги на утримання сім"ї не надає, а її матеріальне становище є незадовільним. Вона потребує матеріальної допомоги, оскільки ніде не працює, зайнята доглядом дитини. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Їй відомо, що на даний час відповідач працює сезонно, отримує реальні високі доходи, а тому вважає, що він може надавати їй утримання, оскільки працездатний і може працювати. Не погоджується з розміром його доходу, що зазначений у довідці, наданій відповідачем суду. Вважає, що його дохід є значно більшим, однак будь- яких доказів з цього приводу суду представити не може. Відповідач позову не визнав та пояснив, що дійсно працює в Росії, однак його сукупний середньорічний дохід становить біля 900 доларів США, тобто на місяць припадає біля 75 доларів. Іншої роботи не має. В товаристві "Баталинський ЛПК" він прийнятий на роботу офіційно, йому зараховується трудовий стаж, а тому звільняитися з роботи та шукати іншу роботу не може. Він сплачує аліменти за рішенням суду на утримування двох дітей по 500 гривень на місяць, має житловий будинок, який потребує витрат на комунальні послуги, а тому платити аліменти на утримування дружини не має можливості. Вислухавши сторін та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають дочку [PERSON], [INFO], якій не виповнилося трьох років, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6) та копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5). Дитинна проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, матеріально - побутові умови проживання задовільні, що підтверджується копією довідки № 393 від 16 березня 2015 року, виданої Небилівською сільською радою та актом обстеження матеріально - побутових умов проживання позивачки від 16 березня 2015 року (а. с. 7, 8). Відповідач працює сезонно в товаристві "Балтинський ЛПК", його заробіток за 2014 рік склав 54037 рублів, що по курсу на ціонального банку на сьогоднішній день становить 13150 гривень. Тобто на місяць припадає орієнтовно 1100 гривень, що підтверджується довідкою про доходи та довідккою про курс валют (а.с.18, 25) За рішенням суду від 11 жовтня 2011 року з відповідача стягнуто аліменти на утримування дочки [PERSON] по 500 гривень на місяць, а відповідно до рішення суду від 22 квітня 2015 року на утримування дочки [PERSON] з нього стягнуто також по 500 гривень на місяць (а.с.21-24). Аналізуючи надані сторонами докази судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої дитини позивачки, яка не досягла трьохрічного віку. Дитина проживає разом з позивачкою. Відповідач працює, отримує заробітну плату, якої вистачає на сплату аліментів на утримування двох дітей. Даних про його доходи, які б давали йому можливість сплачувати аліменти на утримування дружини сторони суду не надали. За змістом ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка -батька дитини, до досягнення дитиною трьохрічного віку, за умови, що чоловік може надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачка не довела, що за своїм матеріальним становищем відповідач здатний сплачувати аліменти на її утримування. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, а у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати слід віднести на зарунок держави.

Outcome: dismissed