Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що шлюб між нею та відповідачем по справі зареєстрований 14 серпня 2004 року у виконкомі Пухівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 4. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] Посилається на те, що з відповідачем їм не вдалося створити міцну сім»ю, через різні психологічно несумісні характери та погляди на життя, вони не розуміють один одного, внаслідок чого постійно виникають непорозуміння та сварки. Подружні стосунки припинені з червня 2014 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна не існує. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. Вважає що за таких обставин шлюб розпався та носить чисто формальний характер, примирення не доцільне. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з»явилась, надала суду письмову заяву з проханням шлюб розірвати та справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлявся. Надав письмову заяву, просить справу розглянути без його участі, на розірвання шлюбу не згоден. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 серпні 2004 р. (а.с. 5), від якого мають дочку [PERSON] [INFO](а.с. 6). Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав заяву з проханням справу розглянути у його відсутності, не погоджується на розлучення, причини не визнання позову не зазначив. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статтей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що позивачка в заяві висловила своє побажання після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем до реєстрації шлюбу «[PERSON]», суд вважає можливим забезпечити їй таке право. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 2 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved