Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Представник ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за довіреністю Мостовик О.С. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу мотивуючи вимоги тим, що 25.07.2016 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9023819 предметом якого було страхування транспортного засобу Хюндай Соната д.н. [NUMBER] . 08.10.2016 року о 04 год. 20 хв. в місті Києві водій [PERSON] керуючи автомобілем Хюндай д.н. [NUMBER] по вул. Назарівська 13, з ознаками алкогольного сп`яніння (невиразна мова, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), перед початком руху не переконався в безпечності свого маневру та здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем КІА д.н. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Водій [PERSON] залишив місце ДТП. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку [PERSON] відмовився в присутності двох свідків. Постановою Шевченківського районного суду від 05 грудня 2016 року [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4, ч.4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строком на один рік. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль КІА д.н. [NUMBER] який належить [PERSON] 23.11.2016 року потерпіла звернулася до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з заявою про виплату страхового відшкодування. ПАТ «Українською страховою компанією «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на підставі страхового акту № 160000088936 від 29.12.2016 року та розрахунку суми страхового відшкодування було виплачено страхове відшкодування у сумі 5385,02 грн. потерпілій [PERSON] , що підтверджується Платіжним дорученням № 3Р000005 від 04.01.2017 року. 24.04.2018 року на адресу відповідача було надіслано претензію про сплату 5385,02 грн. регресного платежу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідач [PERSON] ухвалу суду від 23.05.2019 року про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження та позовну заяву з додатками не отримав про що свідчить повернутий конверт за закінченням терміну зберігання. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків». Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі. За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім того, відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав згідно вказаної статті є припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. Отже, кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 25.07.2016 року між ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9023819 предметом якого було страхування транспортного засобу Хюндай Соната д.н. [NUMBER] . 08.10.2016 року о 04 год. 20 хв. в місті Києві водій [PERSON] керуючи автомобілем Хюндай д.н. [NUMBER] по вул. Назарівська 13, з ознаками алкогольного сп`яніння (невиразна мова, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), перед початком руху не переконався в безпечності свого маневру та здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем КІА д.н. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Водій [PERSON] залишив місце ДТП. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку [PERSON] відмовився в присутності двох свідків. Постановою Шевченківського районного суду від 05 грудня 2016 року [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4, ч.4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строком на один рік. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль КІА д.н. [NUMBER] який належить [PERSON] 23.11.2016 року потерпіла звернулася до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з заявою про виплату страхового відшкодування. ПАТ «Українською страховою компанією «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на підставі страхового акту № 160000088936 від 29.12.2016 року та розрахунку суми страхового відшкодування було виплачено страхове відшкодування у сумі 5385,02 грн. потерпілій [PERSON] , що підтверджується Платіжним дорученням № 3Р000005 від 04.01.2017 року. 24.04.2018 року на адресу відповідача було надіслано претензію про сплату 5385,02 грн. регресного платежу. До позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача по відшкодуванню 5385,02 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення яка набрала законної сили , є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.38.1.1(а) ст. 38 Закону України ,,Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу , який спричинив ДТП, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України ,,Про страхування" до страховика , який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже у відповідності до положення ст. 38 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Аналогічні положення закріплені і у ст.1191 ЦК України , згідно якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем, який виплатив страхове відшкодування потерпілій особі правомірно заявлені вимоги до відповідача про стягнення несплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 5385,02 грн. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. По даній справі відповідач має сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 1921 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved