Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

У лютому 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до державного підприємства «ВУГІЛЛЯ УКРАЇНИ» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні та відшкодування моральної шкоди, завданої несвоєчасною виплатою заробітної плати Позивач зазначив що з 26.08.2010 року він працював у Відокремленому підрозділі «Галузевий інформаційно-розрахунковий центр» Державного підприємства «Вугілля України» (далі -ВП «ГІРЦ») на посаді виконуючого обов'язки директора згідно наказу Державного підприємства «Вугілля України» (далі -ДП «Вугілля України») від 26.08.2010р. №135-к. про призначення його на посаду в.о. директора ВП «ГІРЦ» ДП «Вугілля України» . Наказом №19-к від 10.04.2015р. його звільнено за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв'язку неможливістю виконувати роботу внаслідок стану здоров'я, підтверджено наказом ДП «Вугілля України» від 10.04.2015р. №51к.. Згідно із наказом Державного підприємства «Вугілля України» від 01.04.2015р. №12 ВП «ГІРЦ» було ліквідовано. Всупереч ч1 ст.116 КЗпП України у день звільнення з ним не проведено остаточного розрахунку, не виплачено заборгованість по заробітній платі у зв'язку з відсутністю коштів на поточному рахунку ВП «ГІРЦ». ДП «Вугілля України» після ліквідації ВП «ГІРЦ» відмовилося виплачувати заборгованість. На час звернення до суду ДП «Вугілля України» не виплачена нарахована сума заборгованість по заробітної платі , яка станом на 01.05.2015року за період з 1 січня 2015р. по день звільнення - 10 квітня 2015р. складає 56 074,15 грн., а Згідно довідки бухгалтерії ВП «ГІРЦ» від 25.05.2015 р. №116-1/15 за квітень місяць 2015р. його нарахований дохід складає 17 924,03 грн., а саме: оклад-4838,32 грн.;компенсація за невикористану відпустку - 12 665,52 грн. індексація - 420, 21 грн., та заборгованості по заробітній, платі. Посилаючись на ст..ст.116,117 КЗпП України позивач вважає, що підлягає стягненню з ДП «Вугілля України» сума у розмірі 120 376,00 грн., яка обчислена ним згідно із Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМ України №100 від 08.02.1995р. розрахунок середнього заробітку, виходячи із середньоденної заробітної плати у розмірі 601 грн. 88 коп., за час затримки розрахунку протягом 200 робочих днів складає загальну суму: 120 376,00 грн. (601,88 грн. середньоденна з/плата х 200 робочих днів) . Невиплатою заробітної плати такий тривалий час йому було завдано моральну шкоду. Так, з 15.10.2014р. по 25.11.2015р. він знаходився на стаціонарному лікуванні у травматологічному центрі м. Донецька у зв'язку травмою, яку отримав внаслідок ДТП, внаслідок якої йому проведено 28.10.2014р. складну операцію, Виписка з історії хвороби № 92756 травматологічного центру м. Донецька додається. У подальшому проводились необхідні курси лікування, у зв'язку із чим за відсутності заробітку він був вимушений позичати гроші у родичів та друзів на придбання ліків, оплату необхідних консультацій, проведення досить складного фізіотерапевтичного лікування. Зазначені обставини призвели до моральних страждань, погіршили його психічний та фізичний стан здоров'я, призвели до втрати нормальних життєвих зв'язків, додаткових зусиль до організації життя. Розмір завданої йому моральної шкоди позивач оцінив в 10 000 грн. (десять тисяч гривен). Тому позивач просив задовольнити його позов: 1.Стягнути з Державного підприємства «Вугілля України» на його користь середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати у розмірі 120 376, 00 грн. (сто двадцять чотири тисячи триста сімдесят шість гривен, 00 коп.) за період починаючи з 11 квітня 2015р. по 31.01.2016р. 2.Стягнути з Державного підприємства «Вугілля України» на його користь моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. (десять тисяч гривень). У запереченнях проти позову представник відповідача зазначив, що ВП «ГІРЦ» утворено за наказом ДП «Вугілля України» від 02.08.2010 № 40 на підставі наказу Мінвуглепрому від 14.05.2010 № 149 «Про припинення діяльності ДГІ «Галузевий інформаційно-розрахунковий центр». Виникнення заборгованості Відокремленого підрозділу «Галузевий інформаційно-розрахунковий центр», який зареєстрований та здійснював свою діяльність у м. Макіївка Донецької області. сталося у той час, коли Розпорядженням КМ України від 07.11.2014 р. № 1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Господарську діяльність ВП «ГІРЦ» вело самостійно, надавало послуги своїм контрагентам, за що отримувало відповідні кошти. Згідно з Положенням про організацію оплати праці та преміювання працівників ВП «ГІРЦ», прийнятого протоколом №1 загальних зборів трудового колективу ВП «ГІРЦ» та затвердженого ДП «Вугілля України», фонд оплати праці працівників відокремленого підрозділу регулюється обсягами наданих послуг та може бути збільшений чи зменшений залежно від його (підрозділу) фінансово-господарської діяльності. Згідно з п. 1 Наказу Міненерговугілля України від 25.11.2014р. № 841 «Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях» з 28 листопада 2014 року підлягали припиненню виробнича та фінансово-господарська діяльність державних підприємств, установ, організацій та об'єднань, що належать до сфери управління Міненерговугілля та господарських товариств, щодо яких Міненерговугілля здійснює управління корпоративними правами держави (далі - підприємства), які знаходяться у зоні здійснення антитерористичної операції. Керівник Підрозділу не врахував наданих рекомендацій ДП «Вугілля України»: чисельність сектору працівників, не оптимізував, діяльність «ВП «ГІРЦ». не згорнув та продовжував діяти на власний розсуд, що призвело до ситуації, коли працівники не виконували певний обсяг роботи, підприємство фактично простоювало. Враховуючи телеграму Міненерговугілля від 30.12.2014р. № 2/34-5731, з січня 2015 року ВП «ГІРЦ» фактично не виконувало свою діяльність та не отримувало кошти. Оцінивши ситуацію, яка склалася на ВП «ГІРЦ» керівник Підрозділу повинен був скористуватися правом, наданим йому Положенням про ВП «ГІРЦ» та прийняти рішення про звільнення усіх працівників ВП «ГІРЦ» ДП «Вугілля України», з метою недопущення збільшення фінансового навантаження на Підрозділ. Стосовно заявленого позову відповідач вважає, що за вищенаведених обставин відсутні підстави для задоволення заявлених вимог, оскільки вини відповідача у затримці розрахунку немає. У судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені судовими повістками, позивач надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким , що не підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, наказом № 135-к від 26.08.2010 року [PERSON] призначено на посаду виконуючого обв'язки директора Відокремленого підрозділа «Галузевий інформаційно-розрахунковий центр» (ВП «ГІРЦ») Державного підприємства «Вугілля України (далі -ДП «Вугілля України»). Наказом В.О. директора ДП «Вугілля України» за №51-к від 10.04.2015р. [PERSON] звільнено за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв'язку неможливістю виконувати роботу внаслідок стану здоров'я, На підставі зазначеного звільнено позивача за наказом В.О. директора ВП «ГІРЦ» звільнено від 10.04.2015р. №19 к..(ас.18) ВП «ГІРЦ» було утворено за наказом ДП «Вугілля України» від 02.08.2010 № 40 на підставі наказу Мінвуглепрому від 14.05.2010 № 149. Відокремлений підрозділ «Галузевий інформаційно-розрахунковий центр» був зареєстрований та здійснював свою діяльність у м. Макіївка Донецької області. Наказом Т.В.О. директора ДП «Вугілля України» від 01.04.2015 року №12 ВП «ГІРЦ» було ліквідовано. На момент виникнення заборгованості Відокремлений підрозділ «Галузевий інформаційно-розрахунковий центр» був зареєстрований та здійснював свою діяльність у м. Макіївка Донецької області. Як пояснив представник відповідача у відгуку від 30.03.2016 року Розпорядженням КМ України від 07.11.2014 р. № 1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», уведеного в дію Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014, підлягають припиненню діяльність державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв та евакуації працівників (за їх згодою), вивезення в разі можливості майна та документації на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях. Відповідно до п. 5.7. Положення про «ВП «ГІРЦ» ДП «Вугілля України», затвердженого наказом ДП «Вугілля України» від 21.09.10 № 49, управління підрозділом здійснював директор підрозділу, у тому числі, розпоряджався коштами та майном Підрозділу, а також ніс відповідальність за несвоєчасну виплату заробітної плати працівникам підрозділу. Згідно з п. 1 Наказу Міненерговугілля України від 25.11.2014р. № 841 «Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях» з 28 листопада 2014 року підлягають припиненню виробнича та фінансово-господарська діяльність державних підприємств, установ, організацій та об'єднань, що належать до сфери управління Міненерговугілля та господарських товариств, щодо яких Міненерговугілля здійснює управління корпоративними правами держави (далі - підприємства), які знаходяться у зоні здійснення антитерористичної операції. У зв'язку із проведенням активної фази бойових дій в зоні АТО (в якій перебуває і ВП «ПРЦ» м. Макіївка) і як наслідок суттєве скорочення обсягів реалізації вугільної продукції, листами від 28.11.2014р. № 2378/4 та 02.12.2014р. № 2768/15 ДП «Вугілля України» надавало рекомендації керівнику Підрозділу щодо оптимізації структури ВП «ПРЦ» шляхом звільнення, у відповідності з чинним законодавством України, працівників сектору збору інформації, працевлаштування яких неможливе. Керівництвом ДП «Вугілля України» до якого звертається з вимогами Позивач, не має жодного документу, який би підтверджував наявність заборгованості перед Позивачем, оскільки починаючи з листопада 2014 року документи бухгалтерської та фінансової звітності не надавалися відповідачу тому керівник Підрозділу має персональну відповідальність за виконання порядку ведення і достовірність обліку та звітності, а також персональну відповідальність за збереження документів грошового та майнового характеру. Оскільки такі документи не надавалися і не затверджувались керівником Підприємства, вимоги щодо сплати середнього заробітку за час затримки виплати та моральної шкоди вважається не доведеними, необґрунтованими та безпідставними. Як стверджує відповідач, ДП «Вугілля України» не мало можливості виконати свої зобов'язання по заробітній платі бо немало жодної інформації щодо розмірів заборгованості та реквізитів для таких виплат. До того ж Постановою Правління Національного банку України №466 від 06.08.2014 року було зупинено здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою, до часу фактичного переходу під контроль України. Як слідує із долучених до справи документів, наданих відповідачем Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.07.2015 року порушено провадження у справі про банкрутство ДП «Вугілля України», у зв'язку із чим. зокрема введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено розпорядника майна арбітражного керуючого Холостого О.І.; якого зобов'язано подати до Господарського суду м. Києва Реєстр вимог кредиторів боржника. (ас.69,70). До цього ж суду подано розпорядником майна перелік кредиторів боржника, у якому під №19 вказаний позивач (ас.73) У заяві про визнання кредиторів позивачем заявлені боргові вимоги на суму невиплаченої заробітної плати у розмірі 44.224, 90 грн. та суму середнього заробітку за весь час затримки виплати при звільненні з 10 квітня по 07 липня 2015 року у розмірі 34.909,04 грн. (ас.84,88) Згідно із Постановою Правління НБУ України від 06.08.2014 року призупинено здійснення фінансових операцій. Отже, судом встановлено, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.07.2015 року порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства «Вугілля України», у зв'язку із чим, зокрема у п.3 ухвали Господарського суду ухвалено ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів та надані розпорядження розпоряднику майна з'ясувати перелік кредиторів боржника, у якому під №19 вказано позивач, яким у підписаній заяві вказані вимоги його. як кредитора, у тому числі стосовно середнього заробітку за весь час затримки виплати при звільненні. Як слідує із зібраних у матеріалах справи доказів, зокрема, документи надані сторонами, ненадано достовірних доказів на підтвердження позову за наявності наданих документів не вбачається, оскільки, зокрема, не доведена достовірність наданих суду копій на підтвердження позову, враховуючи пояснення представника відповідача про відсутність у відповідача оригіналів зазначених документів, та з інших встановлених судом обставин стосовно неможливості підтвердження наданих копій, суд вважає, що відсутні докази їх достовірності З огляду на викладене, досліджуючи матеріали справи суд на підставі зібраних доказів, оцінених судом у їх сукупності, дійшов висновку про відсутність вини відповідача невиплаті заробітної плати а тому неогрунтованості вимог сплати середнього заробітку за час затримки виплати та моральної шкоди вважаємо не доведеними, необґрунтованими та безпідставними, а тому у задоволенні позову [PERSON] до державного підприємства «ВУГІЛЛЯ УКРАЇНИ» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні та відшкодування моральної шкоди, завданої несвоєчасною виплатою заробітної плати слід відмовити. З огляду на викладене та на підставі ст.ст.115, 117, 233, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 2, 15, 24, 29 Закону України "Про оплату праці» та

Outcome: dismissed