Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

У липні 2016 року до суду надійшла позовна заява управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві до Головного управління Держпраці у Київській області, третя особа Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Київської міської філії про скасування Акта проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та Акта про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1, що стався 07 лютого 2015 року з [PERSON]. Позивач мотивує свою позовну заяву тим, що він не погоджується з висновком Спеціальної комісії, що була утворена наказом № 23-Р від 15 жовтня 2015 року Головного управлінням Держпраці у Київській області, якою проведено з 15 жовтня 2015 року по 20 квітня 2016 року розслідування нещасного випадку, що стався з під час виконання обов'язків [PERSON] 07 лютого 2015 року о 17 годині 45 хвилин, на території обслуговування, яка відноситься до відання Київської міської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком». Позивач вважає, що при проведенні спеціальною комісією розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON], та складання актів за формою Н-5 та Н-1 про визнання нещасного випадку пов'язаним із виробництвом не були дотримані положення п.16 та п.15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» (далі Порядок), оскільки висновки комісії ґрунтуються на припущеннях щодо мотивів вчинення злочину. Дніпровським РУ ГУ МВС України в місті Києві було відкрито кримінальне провадження за №120151000040001832 за ознаками вчинення злочину, яке триває на даний час. Як зазначено у відповіді Дніпровського РУ ГУ МВС України у м.Києві № 48/2591 однією зі слідчих версій, яка не може бути спростована до остаточного з'ясування всіх обставин правопорушення та винесення рішення по кримінальній справі являється. нанесення тілесних ушкоджень [PERSON], в результаті з'ясування особистих стосунків невиробничого характеру. Позивач вважає, що виходячи із обставин справи за яких стався нещасний випадок, можна дійти висновку, про те що мотиви вчинення правопорушення несуть безпосередньо характер з'ясування особистих стосунків, оскільки в діях осіб що вчинили напад є всі ознаки наявності попереднього мотиву безпосередньо пов'язаного саме з особою [PERSON] Тому на даний час у комісії відсутні підстави щодо кваліфікації даного нещасного випадку, як пов'язаного з виробництвом. Комісією із спеціального розслідування порушені положення Порядку складенням актів Н-1 та Н-5 без висновків компетентних органів, при цьому не прийнято до уваги висновок експерта № 385/2 у кримінальному провадженн про те, що, потерпілий на момент настання нещасного випадку був у середньому стані алкогольного сп'яніння із 2.3 % проміле спирту в крові, що відносить даний нещасний випадок до категорії нещасних випадків не пов'язаних з виробництвом відповідно до п. 4 п. 16 Порядку (алкогольне токсичне чи наркотичне сп'яніння) дія якого повністю виключає можливість застосування пункту 15 Порядку на який посилається комісія наголошуючи що даний нещасний випадок пов'язаний з виробництвом. Отже, оскільки акти як такі, що складені комісією з порушенням вимог зазначеного Порядку позивач просив суд: - скасувати Акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та Акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1, затверджені 20 квітня 2016 року, що стався 07 лютого 2015 року з [PERSON] Представник відповідача Головного управління Держпраці у Київській області, у письмових запереченнях вважає позовні вимоги позивача не обґрунтованими. За Наказом від 15.10.2015 р. № 23-Р Головного управління Держпраці у Київській області проведено повно та об'єктивно спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON], та правомірно було складено акти за формою Н-5 та Н-1, про визнання нещасного випадку, що стався з [PERSON], таким, що пов'язаний із виробництвом. Зазначене підтверджується матеріалами проведення розслідування комісією, якими встановлено, що нещасний випадок 07.02.2015 року стався з [PERSON] при виконанні ним своїх службових обов'язків, а саме по дорозі до МЦТ № 228 на вул.Братиславській, № 6а, куди [PERSON] відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «Укртелеком» мав прибути до 18 години щоб зробити відмітку в «Журналі початку та закінчення роботи кожного робочого дня», здати проїзний квиток та оформити маршрутний лист. При слідуванні до МЦТ №228 по вул. Алішера Навої з боку парку Перемоги, (територія входить в зону обслуговування АТС-517,543,513), близько 17 год. 45 хвилин, дві невідомі особи накинулись на [PERSON], відібрали сумку з робочим інструментом - генератор 701-К, нанесли проникаючі колото-різані поранення в живіт та зникли. Внаслідок спричинених поранень потерпілий помер у лікарні при проведенні операції. Що стосується перебування потерпілого у стані алкогольного сп'яніння, то випадок який стався з потерпілим не підпадає під зазначений у п.16 Порядку вичерпний перелік обставин, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом. Третя особа Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Київської міської філії, в своїх письмових поясненнях також вважає позовні вимоги позивача не доведеними, зокрема щодо посилання позивача на мотиви вчинення злочину щодо нанесення потерпілому тілесних ушкоджень в результаті з'ясування особистих стосунків невиробничого характеру, хоча це є лише однією із слідчих версій у кримінальному провадженні, розслідування якого не закінчено. Тому вважає, що проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що 07.02.2015 року який стався з [PERSON], відповідає встановленому законодавством та іншими нормативними актами поряду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити в повному обсязі, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Не погоджуючись з письмовими запереченнями відповідача та третьої особи пояснив що, відповідно до ч.1 статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», від 23.09.1999 року № 1105-ХІV для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; документи про необхідність подання додаткових видів допомоги. Акт розслідування нещасного випадку підтверджує право застрахованих осіб на відшкодування шкоди у разі настання нещасного випадку. Відсутність вищезазначених документів або невідповідність цих документів вимогам нормативно-правових актів щодо форми, змісту або з інших підстав, позбавляє потерпілого права на відшкодування шкоди за рахунок коштів Фонду соціального страхування України. На думку позивача комісія з розслідування нещасного випадку, що 07.02.2015 року стався з [PERSON], після отримання відповіді від слідчих органів Дніпровського РУ ГУ МВС України у місті Києві, про те що слідство триває, а остаточне рішення буде прийнято після встановлення осіб. У судовому засіданні представник Головного управління Держпраці у Київській області та представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської міської філії заперечили проти позовних вимог позивача в повному обсязі та підтримали свої письмові заперечення. Суд заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали цивільної справи № 761/25596/16-ц, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 07 лютого 2015 року о 17 годині 45 хвилин стався нещасний випадок з [PERSON], електромонтером лінійних споруд електрозв'язку Київської міської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» Спеціальною комісією, утвореною за наказом № 23-Р від 15 жовтня 2015 року Головного управлінням Держпраці у Київській області з 15 жовтня 2015 року по 20 квітня 2016 року проведено розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON] Комісія встановила, що нещасний випадок з [PERSON], електромонтером лінійних споруд електрозв'язку Київської міської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» стався під час виконання своїх обов'язків, а саме при слідуванні по вул.Алішера Навої по дорозі до МЦТ № 228, що на вул. Братиславській, № 6-а, куди [PERSON] відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «Укртелеком» мав прибути до 18 години щоб зробити відмітку в «Журналі початку та закінчення роботи кожного робочого дня», здати проїзний квиток та оформити маршрутний лист. Спеціальна комісія з розслідування нещасного випадку, після отримання відповіді (листом №48/2591 від 03.03.2015 року) від слідчих органів Дніпровського РУ ГУ МВС України у місті Києві, про те що слідство триває, а остаточне рішення буде прийнято після встановлення осіб, які скоїли кримінальне правопорушення, дійшла висновку, що даний нещасний випадок можна вважати пов'язаним з виробництвом згідно із пп.16 п.15 Порядку. Оспорюючи висновки комісії, позивач, звертаючись із позовом про скасування Акта проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та Акта про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1, що стався 07 лютого 2015 року з [PERSON], зазначив, що висновки спеціальної комісії прийняті з недотриманням положень пп.16 п.15 Порядку на який посилається комісія. Позивач вважає, що виходячи із обставин справи мотиви вчинення правопорушення несуть безпосередньо характер з'ясування особистих стосунків, оскільки в діях осіб що вчинили напад є всі ознаки наявності попереднього мотиву безпосередньо пов'язаного саме з особою [PERSON] Саме ці мотиви є однією із версій прийнятих слідчими органами Дніпровського РУ ГУ МВС України у місті Києві. При цьому, встановлюючи мотиви вчинення правопорушення щодо потерпілого [PERSON], Комісія залишила без уваги як докази, інші матеріали зібрані при розслідуванні проведеному спеціальною комісією так і відповіді слідчих органів на запити комісії, зокрема, експертні висновки, судово-медичної експертизи від 09.02.2015 року, на яку є посилання у акті Н-1, як причину смерті потерпілого. Як було встановлено комісією [PERSON], електромонтер лінійних споруд електрозв'язку 07 лютого 2015 року близько 9 години прийшов на роботу, о 9 годині 28 хвилин він зателефонував електромеханіку станційного устаткування електрозв'язку станційної дільниці №2 [PERSON] та для з'ясування наявності заявок на усунення ушкоджень. Оскільки заявок не було, домовився, що при надходженні заявок йому буде повідомлено, але на протязі зміни заявок від станційної дільниці №2 та станційної дільниці не було. О 10 годині електромонтер лінійних споруд електрозв'язку станційної дільниці №3 [PERSON] зателефонувала [PERSON] та повідомила про надходження трьох заявок на усунення пошкоджень в абонентському обладанні. Після закриття останньої заявки о 13 годині 44 хвилини [PERSON] нових заявок від станційної дільниці №3 не надходило. Тому, як пояснив начальник дільниці № 3, що знаходиться по вул. Шалети 1- Б [PERSON], після закриття заявок [PERSON] повернувся на дільницю для підготовки і перевірки діод пристроїв, де і пробув до 17 години 10 хвилин. Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «Укртелеком», [PERSON] до 18 години повинен був прибути до МЦТ № 228 по вул. Братиславській, 6-а для відмітки у «Журналі початку та закінчення роботи кожного робочого дня», здати проїздний квиток та оформити маршрутний лист. На підставі протоколів опитування свідків, комісія встановила, що при слідуванні до МЦТ №228 по вул. Алішера Навої, з боку парку Перемоги близько 17 години 45 хвилин випадкові свідки бачили як дві невідомі особи накинулись на [PERSON] відібрали сумку з робочим інструментом, нанесли проникаючі колото-різані поранення в живіт кинули сумку та зникли. О 17 годині 47 хвилин свідками було викликано міліцію і швидку допомогу, яка доставила потерпілого до КМЛШД, де під час операції [PERSON] помер, що засвідчує довідка Київського міського бюро судово-медичної експертизи від 09.02.2015 року. Також з пояснень [PERSON] та доньки потерпілого [PERSON], потерпілий з собою в сумці носив, виданий йому в користування для роботи, дорогий прилад - генератор 701 -К, якого після того як дочці передали сумку там не опинилось. За ознаками вчинення злочину Дніпровським РУ ГУ МВС України в місті Києві було відкрито кримінальне провадження за №120151000040001832, яке триває на даний час. Комісія з розслідування нещасного випадку, після отримання відповіді (листом №48/2591 від 03.03.2015 року) від слідчих органів Дніпровського РУ ГУ МВС України у місті Києві, про те що слідство триває, а остаточне рішення буде прийнято після встановлення осіб, які скоїли кримінальне правопорушення, дійшла висновку, що даний нещасний випадок можна вважати пов'язаним з виробництвом, посилаючись на п. 15 п.п. 16 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» Пунктом 15 Порядку обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, складається акт за формою Н-1, є: - пп.16 заподіяння тілесних ушкоджень іншою особою або вбивство потерпілого під час виконання чи у зв'язку з виконанням ним трудових (посадових) обов'язків або дій в інтересах підприємства незалежно від початку досудового розслідування, крім випадків з'ясування потерпілим та іншою особою особистих стосунків невиробничого характеру, що підтверджено висновком компетентних органів». Спеціальною комісією, яка проводила спеціальне розслідування визнала нещасний випадок, що стався з [PERSON], пов'язаним із виробництвом, тому були складені Акти за формою Н-5 та Н-1, якими даний нещасний випадок було. Частиною 6 ст. 13 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» визначено, що факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці». Відповідно до ст. 22 Закону України «Про охорону праці», роботодавець повинен організувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. За результатами роботи комісії складено Акт проведення розслідування нещасного випадку Н-5, згідно з яким комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок з [PERSON] пов'язаний з виробництвом, у зв'язку з цим був складений Акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1. Як вказано у Акті розслідування нещасного випадку, за формою Н-5 комісією дотриманий встановлений порядок, пояснення свідків отримані, а висновки комісії, викладені в Акті ґрунтуються на фактичних обставинах і не суперечать обставинам нещасного випадку. Позивач заперечуючи проти Акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1, посилається на п. 16 Порядку, що передбачає обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом, є: алкогольне, токсичне чи наркотичне сп'яніння, не зумовлене виробничим процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком. Судом встановлено, що за ознаками вчинення злочину Дніпровським РУ ГУ МВС України в місті Києві було відкрито кримінальне провадження за №120151000040001832. В рамках кримінального провадження проведено експертизу та відповідно до висновку експерта № 385/2, потерпілий [PERSON] на момент настання нещасного випадку був у середньому стані алкогольного сп'яніння із 2.3 проміле спирту в крові, що відносить даний нещасний випадок до категорії нещасних випадків, не пов'язаних з виробництвом. Отже акти складені комісією з порушенням вимог зазначеного Порядку на думку позивача повинні бути скасовані, а нещасний випадок, який стався з потерпілим [PERSON] на даний час не може бути підставою для відшкодування Фондом потерпілому шкоди. Статтею 17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року № 1105-ХІV встановлено, що спори, які виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку, зокрема, в судовому порядку вирішуються спори щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування. Згідно із пунктом 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» справи про оскарження, зокрема, актів розслідування нещасних випадків й хронічних професійних захворювань підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Як встановлено судом у поясненнях сторін не заперечується той факт, що нещасний випадок внаслідок якого помер [PERSON], стався з ним 07 лютого 2015 року о 17 годині 45 хвилин, на території обслуговування якої відноситься до відання Київської міської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» та обставини стосовно того, що о 17 годині 47 хвилин викликано міліцію і швидку допомогу, яка доставила потерпілого до КМЛШД, де під час операції [PERSON] помер, про що свідчить довідка Київського міського бюро судово-медичної експертизи від 09.02.2015р. У відповідності до вимог пп. 16 п. 15 Порядку нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом при «заподіянні тілесних ушкоджень іншою особою або вбивстві потерпілого під час виконання чи у зв 'язку з виконанням ним трудових (посадових) обов 'язків або дій в інтересах підприємства незалежно від початку досудового розслідування, крім випадків з 'ясування потерпілим та іншою особою особистих стосунків невиробничого характеру, що підтверджено висновком компетентних органів». Відповідач, посилаючись на положення пп. 16 п. 15 Порядку стосовно питання визнання нещасного випадку «таким що пов'язаний з виробництвом при заподіянні тілесних ушкоджень іншою особою або вбивстві потерпілого під час виконання чи у зв'язку з виконанням ним трудових (посадових) обов'язків або дій в інтересах підприємства незалежно від початку досудового розслідування» залишив без уваги, що ці положення застосовуються як вказано у цьому ж пп. 16 п. 15 Порядку «крім випадків з'ясування потерпілим та іншою особою особистих стосунків невиробничого характеру, що підтверджено висновком компетентних органів» Зазначені обставини не були досліджені спеціальною комісією яка недостатньо з'ясувала чи не відноситься нещасний випадок до категорії випадків не пов'язаних із виробництвом, враховуючи висновок експерта щодо перебування потерпілого у середньому стані алкогольного сп'яніння із 2.3 проміле у крові під час отримання ним тілесних ушкоджень, що призвели до смерті у процесі проведення операції. Крім того, саме про такі мотиви вказані як одну із версій розслідування кримінальної справи у відповіді Дніпровського РУГУ м. Києва щодо версії «напад на [PERSON] та нанесення тілесних ушкоджень пов'язані із його особою та з'ясуванням особистих стосунків невиробничого характеру". Суд також не може погодитись з доводами відповідача та його представника та поясненнями представника третьої особи про те, що позивач, оспорюючи що Акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1, посилається на пп. 4 п.16 Порядку (4) (алкогольне, токсичне чи наркотичне сп'яніння, не зумовлене виробничим процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком), дія якого, як стверджує, виключає можливість застосування п.15 Порядку. При цьому представник третьої особи посилається на довідку Київського бюро судово-медичної експертизи від 09.02.2015 року, де зазначено, що причиною нещасного випадку - смерті [PERSON], являється проникаюче колото-різане поранення живота, що на його думку не пов'язано із алкогольним станом середньої тяжкості потерпілого, на момент нещасного випадку, який стався з [PERSON], 07 лютого 2015 року о 17 годині 45 хвилин, на території обслуговування якої відноситься до відання Київської міської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», під час виконання своїх обов'язків з [PERSON]. Між тим, зазначена довідка за наявності висновку експерта та версії слідчих органів не може прийматись як підтвердження висновком компетентних органів. Судом встановлено, що відповідно до висновку експерта № 385/2 у кримінальному провадженні, потерпілий [PERSON], на момент настання нещасного випадку 07 лютого 2015 року був у середньому стані алкогольного сп'яніння із 2.3 проміле спирту в крові, то відповідь на те, чи зазначена обставина відносить даний нещасний випадок до категорії нещасних випадків, не пов'язаних з виробництвом має налати як зазначалось компетентний орган. Таким чином суд дійшов висновку, що акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та Акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1, що стався 07 лютого 2015 року з [PERSON], складені Спеціальною комісією, що була утворена наказом № 23-Р від 15 жовтня 2015 року Головного управлінням Держпраці у Київській області, з порушенням вимог зазначеного Порядку слід скасувати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 1450 (тисячу чотириста п'ятдесят) грн., 00 коп. З огляду на викладене, на підставі ст.ст.3,11,13 ЦК України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року № 1105-ХІV Закону України «Про охорону праці», «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011р. № 1232 та

Outcome: approved