Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач, ПАТ „Харківміськгаз", звернувся до суду з позовом та просить стягнути заборговапнысть за наданы послуги з газапостачання з [PERSON] в сумі 43956 грн. 49 коп., три процента річних у сумі 2071 грн. 31 коп., інфляційні витрати у розмірі 9447 грн., а також сплачений судовий збір. В обґрунтування позову позивач посилався на наступне: боржник [PERSON] (о/р [NUMBER]) користувалась житловим будинком розташованим за адресою: [ADDRESS]. Будинок обладнано газовими приладами та пристроями. Внаслідок нехтування відповідачем своїх обов'язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилась значна сума заборгованості за період з 01.12.2013 р. по 30.06.2015 р., що склала 43956,49 грн., яка підтверджується розрахунком заборгованості. Сума, на яку збільшився основний борг внаслідок інфляційних процесів становить 9447,00, 3% річних від загальної суми боргу складають -2071,31 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Також надала до суду пояснення, які оголосила під час судового засідання та відповідно до яких посилалась на те, що показання лічильника газу споживачами ПАТ «Харківміськгаз» передаються: дзвінками до контакт - центру, через засоби інтернету, записами та записками на домоволодінні. Але відповідач своєчасно не надавала показання лічильника газу, а коли надавались показання лічильника газу, то занижувала показання та проводила оплату за заниженими показаннями, не вказуючи показання лічильника газу по факту при сплаті. Тобто, з розрахунку за послуги газопостачання вбачається: оплати проводились відповідачем не в повному обсязі, показання лічильника газу до підприємства вчасно не передавались споживачем, оплати проводились неповномірно, без вказівки на які показання лічильника газу проводилась оплата та за весь вказаний період було проведено лише декілька оплат не в повному обсязі. Відповідно до реєстрів показань газового лічильника, який ведеться контролером по вул. Шолохова вбачається, що показання лічильника газу вказувались записом споживача на домоволодінні, а контрольні зйомки показань було здійснено лише 20.12.2014 року та 01.02.2015 року. За адресою: м. Харків, пров. Шолохова, б.7 відповідачу надавались квитанції про сплату за газопостачання, в якій вказана сума до сплати та заборгованість станом на розрахунковий період, тобто відповідач була обізнана про виниклу заборгованість, також розуміючи той факт, що сплату вона проводить не в повному обсязі, кожен раз отримуючи квитанцію про сплату, про це свідчить заява відповідача до ПАТ «Харківміськгаз», в якій вказано, що відповідач просить підприємство не проводити ніяких дій по стягненню заборгованості. Домисли відповідача стосовно відсутньої заборгованості станом на 31.12.2015 року є хибними та помилковими, оскільки роздруківка, яка надалась відповідачем свідчить про те, що в заявлений період було проведено всього 5 оплат, які свідчать про те, що ці дані відображені в базі підприємства по особовому рахунку відповідача, але ніяк не свідчать про те, що заборгованість відсутня. Також до ПАТ «Харківміськгаз» надійшла заява від абонента [PERSON] із доданою ухвалою Фрунзенського районного суду від 29.03.2016 року стосовно укладеної мирової угоди між [PERSON] та [PERSON], в якій вказано, що остання зобов'язалась сплатити борги згідно мирової угоди за адресою: [ADDRESS] за послуги газопостачання. Представник позивача [PERSON], також підтримала позовні вимоги у судовому засіданні, та зазначила, що в період з 01.12.2013 р. по 30.06.2015 р. в результаті того, що відповідач не надавала до підприємства вчасно показання лічильника газу, а ті показання, які були надані - значно занижені, ніж фактичні, а також, оплати проводились неправомірно без вказівки, на які показання лічильника газу проводиться оплата, виникла існуюча заборгованість. Також зазначила, що згідно п. 17 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.1999р. №2246 «Про затвердження правил надання послуг з газопостачання» розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим та зазначаються споживачем у платіжних документах. Газопостачальне та газорозподільне підприємства мають право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів. Починаючи з 18.03.2015 р. по 24.09.2015 р. споживач показання лічильника не надавав, нарахування здійснювались ПАТ «Харківміськаз» на підставі планових платежів, відповідно до п. 13 Правил надання послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ від 09.12.1999р. №2246. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином. У судовому засіданні приймав участь представник [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 03.03.2017 року, та який у судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, вказуючи на його безпідставність та необґрунтованість, просив відмовити в його задоволенні. У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що приймання газу за адресою:[ADDRESS] здійснюється через встановлений лічильник. В доданому до позову розрахунку відсутня будь -яка інформація про фактичні показники лічильника газу і про встановлену ціну на газ. Таким чином сума позову не обґрунтована та безпідставна. Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим. Газопостачальне підприємство має право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів. Позивач, стверджуючи, що відповідач протягом тривалого періоду не проводив оплату за споживчий газ не навів ніяких доказів того, що були направлені письмові підтвердження про припинення поставки газу відповідачу, а тим більше ніяких відключень газу не проводилось. Таким чином, ніяких підтверджень невиконання відповідачем своїх зобов'язань не надано. Крім цього, позивачем не надано доказів, що в зазначений період з квітня по червень 2015 року було спожито саме такий об'єм газу, вартість якого просять стягнути з відповідача. Також не надано жодних доказів, що підтверджували б правомірність чи правдивість показань, відображених в його розрахунку, звідки та яким чином отримано зазначені цифри для внесення їх в розрахунок не відомо. Розгорнутий розрахунок нарахувань та оплат не є належним та допустимим доказом про встановленні об'єму спожитого газу та сум за нього, оскільки сам по собі він не містить підтверджень звідки взяті дані, жодних доказів, на підставі яких було включено ці дані до розрахунку позивач не надає. Третя особа, [PERSON], підтримав позовні вимоги та зазначив, що [PERSON] було достовірно відомо про існування заборгованості та вона зобов'язалась її сплатити за споживчий газ станом на 24.09.2015 року, що знайшло своє відображення в ухвалі Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 березня 2016 року про затвердження мирової угоди. Суд, вислухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає що позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу та діє на підставі Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824. Відповідач, [PERSON], користувалась житловим будинком [ADDRESS] який обладнаний газовими приладами. Судом вивчався наданий позивачем реєстр показань газового лічильника, який вівся контролером по провулку Шолохова, та з якого вбачається, що 19.12.2014 року та 01.02.2015 року були здійснені контрольні зйомки показань лічильника газу. Зазначений факт не заперечувався сторонами по справі. Крім того, відповідно до реєстру показань лічильника газу по провулку Шолохова, 7 24.09.2015 року контролером у присутності третьої особи, [PERSON], був зроблений контрольний зйом показань лічильника - 52558. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 березня 2016 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про поділ спільного майна подружжя , за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, за позовом третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на матеріали, обладнання та інше майно, яке було використано в процесі будівництва житлового будинку, було визнано мирову угоду, укладену 29 березня 2016 року між [PERSON] та [PERSON], згідно якої, зокрема, Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з моменту затвердження мирової угоди, протягом 15 календарних днів зобов'язуються сплатити при наявності всі борги по комунальним платежам (за теплопостачання, водопостачання, газопостачання, водовідведення, електропостачання та інш.), а саме: [PERSON] зобов'язується сплатити при наявності борги по комунальним платежам за адресою: [ADDRESS], [PERSON] зобов'язується сплатити при наявності борги по комунальним платежам за адресою: [ADDRESS], які виникли за цією адресою на момент вселення [PERSON] та які були документально зафіксовані 24.09.2015 року відповідними установами, які надають послуги з теплопостачання, водопостачання, газопостачання, водовідведення, електропостачання. Враховуючи зазначене, а також враховуючи пояснення [PERSON], суд вважає доведеним факт обізнаності [PERSON] та визнання суми заборгованості за послуги газопостачання, які склалися станом на 24.09.2015 року. Зазначена ухвала про затвердження мирової угоди сторонами не оспорювалась, тому посилання представника відповідача на факт недоведеності об'єму спожитого газу та наявної заборгованості є неспроможними. Посилання представника відповідача на інформацію з особового кабінету відповідача на сайті 104.ua не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки з наданої роздруківки не вбачається інформації про відсутність заборгованості у відповідача. У відповідності до Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246 газопостачальне підприємство зобов'язується безперервно надавати споживачеві послуги з постачання природного газу, споживач зобов'язується своєчасно здійснювати оплату за спожитий природній газ і користуватися послугами згідно із законодавством. Згідно п. 17 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.1999р. №2246 «Про затвердження правил надання послуг з газопостачання розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим та зазначаються споживачем у платіжних документах. Пунктами 10,11 зазначених Правил передбачено, що розрахунок населення за надані послуги з газопостачання починаючи з 1 квітня 2015 р. здійснюється за роздрібними цінами на природний газ, що використовується для потреб населення, диференційованими залежно від місячного обсягу та видів споживання, що встановлені НКРЕКП, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 16-1 цих Правил). У разі відсутності лічильників газу плата за послуги з газопостачання розраховується відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на газ. Відповідно п. 13 Правил № 2246 - розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитись на підставі планових платежів з підсумковим розрахунком за період не більше одного року. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував факту надання послуг з газопостачання за період з 01.12.2013 року по 30.06.2015 року. Зазначені дії свідчить про існування між сторонами в вказаний період фактичних договірних відносин у відповідності до положень ст. 11 ЦК України, якою передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Загальний обсяг спожитого природного газу за період з 01.12.2013 р. по 24.09.2015 р. склав 12918м3. Представником відповідача не оспорювався обсяг спожитого газу та нарахувань у період з грудня 2013 року по березень 2015 року. Для проведення нарахувань за спожитий природний газ, обсяг спожитого газу за період з 18.03.2015 р. по 30.06.21015 р., підприємством позивача, відповідно до п. 1 Постанови НКРЕКП № 583 від 03.03.2015 р. «Про встановлення роздрібних цін на природний газ, що використовується для потреб населення», був розподілений: з 18.03.2015 р. по 31.03.2015 р. за ціною 1,788 грн. за м3; з 01.04.2015 р. по 30.04.2015 р. за ціною: 3,60 грн. (200м3) та 7,188 грн. за м3; з 01.05.2015 р. по 30.06.2015 р. за ціною 7,188 грн. за м3. Враховуючи зазначене, суд стягує з відповідача, в межах заявлених позовних вимог, суму заборгованості у розмірі 43956 грн. 49 коп. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом. Суд погоджується з наданими розрахунками позивача, які проведені відповідно до вимог листа ВСУ № 62-97 від 03.04.1997 року про «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ», та вимог ст.. 625 ЦК України. Суд вважає позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат у розмірі 9447,00 грн. та 3% річних у розмірі 2071,31 грн., законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: approved