Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. В\~\~обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу позивачка послалася на наступне. Сторони знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 17 жовтня 2009 року, актовий запис про шлюб № 972, складений у Першому Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції Одеської області. Від шлюбних відносин із відповідачем є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між сторонами припинені чотири місяці тому через конфлікти та непорозуміння на ґрунті різних поглядів на життя, втрати почуття взаєморозуміння один до одного, що робить неможливим подальше спільне проживання однією сім'єю. Приводом для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання\~\~дитини призвело те, що домовленості між позивачкою та відповідачем щодо розміру аліментів не досягнуто, відповідач не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку. \~\~\~\~Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з дня подання позову до повноліття дитини. Позивачка та її представник у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог в повному обсязі наполягали, зазначили, що просять стягнути суд аліменти в розмірі частки від доходу відповідача, оскільки він офіційно працевлаштований. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги у частині розірвання шлюбу визнав в повному обсязі, проте в частині стягнення аліментів надав до суду заперечення, в якому позов визнає частково, а саме згоден виплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 750 гривень щомісячно, оскільки сплата аліментів у розмірі 1/3 частини від його доходу для нього зумовлює труднощі, надав суду довідку про доходи з місця роботи. Суд, заслухавши пояснення та доводи сторін по справі, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбних відносин втни мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Сімейні відносини припинені через конфлікти та непорозуміння на ґрунті різних поглядів на життя, втрати почуття взаєморозуміння один до одного, що робить неможливим подальше спільне проживання однією сім'єю. У зв'язку з цим позивачка вважає що сім"я розпалась остаточно, оскільки між нею та відповідачем відсутнє взаєморозуміння, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає та відповідач не заперечує проти задоволення позову. Згідно до ч.2\~ст.3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 3\~статті 56 СК України\~встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~Згідно п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Виходячи з наведеного, враховуючи, що позивачка не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем та збереження даного шлюбу суперечить її інтересам оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, відповідач в свою чергу визнав позовні вимоги, причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають,\~\~тому суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню . \~\~\~\~Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, то суд також вважає, що вони підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на повному її утриманні та вихованні, даний факт сторонами не оспорюється. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний , духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст.150 СК України\~обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов'язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у\~\~твердій грошовій сумі.\~\~\~\~ Позивачкою по справі поставлена вимога про стягнення аліментів у частці від доходу , на що відповідач надав суду заперечення, в якому надав згоду виплачувати аліменти у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України\~визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі здійснюється, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Однак відповідачем до суду було надано довідку про доходи, що підтверджує наявність у відповідача регулярного доходу, інших доказі, які б підтверджували обставини, визначенні в ст. 184 СК України відповідачем до суду надано не було. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, її потреби у цьому віці, стан здоров'я батька, його матеріальне становище та матеріальне становище дитини,\~\~наявність у відповідача на утриманні інших осіб,\~\~ на утриманні позивачки інших осіб і, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти. Так судом встановлено, що відповідач є фізично здоровим, офіційно працевлаштований, має лише одну дитину, яка зноходиться на утриманні позивачки, на утриманні інших осіб не має, у зв'язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу відповідача є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є законними, обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.3\~ст.88 ЦПК України\~, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачка відповідно до п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~позивачка звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, та вищезазначене суд ,\~\~ вважає, що позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню. Згідно з пунктом першим частини 1\~статті 367 Цивільного процесуального кодексу України\~суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved