Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом до відповідача [PERSON], в якому, вточнивши позовні вимоги, просять стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи утримання з 18.09.2009 року. Вимоги позову мотивовані тим, що вони є непрацездатними людьми похилого віку, інвалідом другої групи, отримує пенсію, якої не вистачає на забезпечення достатнього рівня життя, до того ж він страждає на хронічні захворювання, що також потребує додаткових витрат на лікування та харчування, тоді як відповідач, маючи можливість, матеріальної допомоги на його утримання не надає, у зв'язку з чим, він бажає одержувати аліменти у судовому порядку. Позивачі в судове засідання не з'явилися, просили розглянути позов у їх відсутність в уточненому варіанті. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги в уточненому варіанті визнали у повному обсязі, не заперечували проти стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх доходів щомісячно. Представник третьої особи у судовому засіданні як з обставинами справи, так й з вимогами позову не погодилися. Зазначив, що відповідачі хоча і є батьками відповідача та непрацездатними людьми похилого віку, однак не є такими, що потребують матеріальної допомоги, тому що мають щомісячний дохід у вигляді пенсій, а відповідач в свою чергу вже має аліментні зобов'язання по утриманню неповнолітніх дітей, тому у позові необхідно відмовити. Вислухавши пояснення позивачів, відповідача та його представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не є обґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 202 СК України, дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Аналіз чинного законодавства з приводу сімейних правовідносин, надає можливість суду здійснити висновок про те, що аліментне зобов'язання по утриманню повнолітніми донькою, сином своїх батьків - це правовідносин у силу якого повнолітні діти зобов'язані утримувати своїх батьків і підставою виникнення якого є сукупність таких юридичних фактів, як: родинний зв'язок батьків та дітей, непрацездатність батьків, потрібність у матеріальної допомозі. У зв'язку з чим, відсутність хоча б одної з умов, вказаної у ст. 202 СК України, виключає виникнення аліментного зобов'язання по утриманню повнолітніми сином, донькою своїх батьків. В судовому засіданні встановлено, що позивачі по справі є батьками відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого мається в матеріалах справи (а.с.3). У відповідності до постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при стягненні аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є пенсіонерами, відповідно до матеріалів справи, тобто є непрацездатним (а.с. 5,6) При встановленні факту потрібності отримання матеріальної допомоги позивачем, суд з урахуванням ч. 1 ст. 10 СК України, вважає за можливе виходити з критеріїв, встановлених ч. 4 ст. 75 СК України. Так,

Outcome: dismissed