Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

У вересні 2017 року позивач - [PERSON], звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила: позбавити відповідача - [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 19.05.2000 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними не склалися, а тому рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва шлюб між ними було розірвано. З моменту припинення шлюбних відносин, син проживає та знаходиться на повному утриманні позивача, яка дбає про його фізичний, психічний розвиток, піклується про стан здоров'я. Відповідач - [PERSON] не виявляє щодо сина жодного батьківського піклування, не бере участі у його вихованні, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не цікавиться його життям, не відвідує дитину вдома. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач та її представник надали заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Відповідач також у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Миколаївської міської ради надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши надані суду письмові докази по справі, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Із матеріалів справи вбачається, що батьками неповнолітнього - [PERSON], [INFO], є сторони по справі, мати - [PERSON], батько - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.05.2000 року, який був розірваний рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02.10.2007 року (а.с.5-6). Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01.12.2008 року з відповідача на користь позивачки на утримання сина були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (а.с.7 -8). Аліменти відповідач не сплачує, має заборгованість у розмірі 9018,75 грн., відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, наявного в матеріалах справи (а.с.9-11). Неповнолітній [PERSON] проживає разом із позивачкою, знаходиться на її повному утриманні, що також підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Згідно Висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 2283/02.02.01-22/22/14/17 від 12.12.2017 року, відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Він має заборгованість по сплаті аліментів, та запрошувався до Служби у справах дітей, спеціалістами служби проведена профілактично-роз'яснювальна бесіда з батьком про недопустимість ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків. Орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON]. Із наявного у справі соціально-психологічного висновку Миколаївського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді вбачається, що неповнолітній [PERSON], як свою сім'ю, сприймає себе, матір, вітчима, дідуся та бабусю. Дитина свого батька раніше ніколи не бачила, а останнім часом відповідач зустрічався з дитиною в нетверезому стані та поводив себе агресивно. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей є підставою для позбавлення їх батьківських прав щодо дітей. З огляду на вищевикладене суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню через те, що судовим розглядом встановлено факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов"язків щодо свого сина.

Outcome: approved