Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду мотивуючи свої вимоги тим, що йому на підставі договору купівлі-продажу належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. 17.09.2012 року між ним та ТОВ «БГМ ЛТД» (далі - Відповідач 1) було укладено Договір оренди земельної ділянки № 1709-1 строком дії до 16.09.2014 року, відповідно до умов якого Позивач передав Відповідачу 1 у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] для здійснення будівництва багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення. Позивач зазначає, що по закінченню строку дії вказаного договору він звернувся до Відповідача 1 з листом пропозицією поновлення дії договору, проте відповіді не отримав. 14.01.2015 року Відповідач 1 всупереч волі Позивача уклав з [PERSON] (далі - Відповідч 2) Договір купівлі-продажу майнових прав Б-2Ж-69 на квартиру [ADDRESS] Позивач вказує, що 26.02.2015 року державний реєстратор Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції, Київської області, Гордейчук Валерій Петрович, зареєстрував право власності за Відповідачем 1 на об'єкт незавершеного будівництва за адресою: [ADDRESS]. Позивач зазначає, що він 12.10.2016 року уклав Договір № 18-10/16 на виконання інженерно-геодезичних вишукувань з Приватним підприємством «Компанія Геосфера». Відповідно до ситуаційного плану земельної ділянки, [ADDRESS] знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером [NUMBER] площею 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить Позивачу. У зв'язку з вищевикладеним, просив суд, зобов'язати ТОВ «БГМ ЛТД» усунути перешкоди у володінні та користуванні [PERSON] належного йому на праві власності майна, а саме: земельною ділянкою площею 0,1000 га., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], з кадастровим номером [NUMBER] шляхом приведення земельної ділянки у попередній стан; визнати недійсним Договір купівлі-продажу майнових прав серія та номер: Б-2Ж-69, виданий 14.01.2015 року на квартиру [ADDRESS]; вилучити запис з державного реєстру речових прав та їх обтяжень реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 933157132109 номер запису про право власності 14707097 від 25.05.2016 року. Представник позивача в судове засідання з'явився, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Представник Відповідача 1 ТОВ «БГМ ЛТД» в судове засідання з'явився, позов не визнав, просив відмовити в його задоволені. Відповідач 2 в судове засідання з'явився, позов не визнав, просив відмовити в його задоволені. Третя особа КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського р-ну» в судове засідання свого представника не направив, про дату та час судового розгляду повідомлялися належним чином, що підтверджується розпискою, що міститься в матеріалах справи. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру правочинів (а.с. 8) та державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] (а.с. 9). Також судом встановлено, що 17.09.2012 року між Позивачем та ТОВ «БГМ ЛТД» було укладено договір оренди земельної ділянки № 1709-1 строком дії до 16.09.2014 року, відповідно до умов якого Позивач передав ТОВ «БГМ ЛТД» у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] для здійснення будівництва багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення (а.с. 10-11). Крім того, судом встановлено, що Позивач звертався до ТОВ «БГМ ЛТД» з листом пропозицією поновлення дії договору (а.с. 12). Встановлено, що власником майнових прав на квартиру [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу майнових прав Б-2Ж-69 є [PERSON]. Судом встановлено, що 12.10.2016 року між [PERSON] та Приватним підприємством «Компанія Геосфера" було укладено Договір № 18-10/16 на виконання інженерно-геодезичних вишукувань. Відповідно до ситуаційного плану земельної ділянки, [ADDRESS] знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером [NUMBER] площею 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить позивачу (а.с.14-16). У відповідності до ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно п. 19 Постанови пленуму спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах права власності та інших речових прав» від 07.04.2014 № 5, застосовуючи положення ст. 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. У відповідності до ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища яке існувало до порушення, визнання правочину недійсним та інші способи, які передбачені Законом. Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. У відповідності до ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Оскільки ТОВ «БГМ ЛТД» неправомірно продовжує користуватись майном [PERSON] без належної на те підстави, а також здійснює правочини з його майном, Відповідачами порушено права Позивача на вільне користування земельною ділянкою і тому суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі ст. ст. 319, 375, 376, 386, 391 ЦК України,

Outcome: approved