Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу та відшкодування моральної школи, зазначивши в обґрунтування позовних вимог наступне. 10 січня 2014 року сторони уклали договір банківського вкладу «Класичний» № 74664-501 (депозиту). У відповідності до п. 1.1 та 2.1 укладеного позивачем та відповідачем договору, позивач передала, а відповідач прийняв грошову суму вкладу у розмірі 50000 грн. при цьому зобов'язався виплатити суму вкладу та проценти на умовах та в порядку, визначеному договором. У відповідності до п.2.3 укладеного договору строк вкладу складає 370 днів з датою повернення вкладу 10.01.2015 р., відсотки за користування встановлені п.3.1.34 договору та становлять 25% річних. 02.04.2014 року вона звернулась до відповідача з заявою про дострокове розірвання договору банківського вкладу та виплату вкладених сум, у порядку п. 3.2.5 Договору. Але у визначений договором строк, відповідач відмовився повертати їй суму вкладу у розмірі 50 000 грн. та сплатити відповідні відсотки. У відповідності до п. 4.7. договору банківського вкладу № 74664-501 від 10.01.2014 року у випадку розірвання договору до закінчення терміну з ініціативи вкладника, сума відсотків виплачується з розрахунку 0,10% річних за фактичний строк користування вкладом і станом на 20.05.2014 року розмір нарахованих відсотків становить 17 грн. 81 коп. Вважає, що такі дії відповідача порушують її права, передбачені умовами банківського договору. Просила стягнути з відповідача суму вкладу за договором- 50 000 грн. та суму відсотків -17,81 грн. Крім того, просила стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 3000 грн., яка полягає в тому, що вона перенесла нервовий стрес, пов'язаний з неможливістю отримати належні їй грошові кошти та використати їх на потребу родини, були порушені її плати щодо лікування, відпочинку, придбання необхідних предметів домашнього вжитку, одягу. У судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з»явились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, надали заяву про слухання справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову до суду не надав. Зі згоди позивача суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 10 січня 2014 року сторони уклали договір банківського вкладу «Класичний» № 74664-501 (депозиту) (а.с.6,7). У відповідності до п. 1.1 та 2.1 укладеного позивачем та відповідачем договору, позивач передала, а відповідач прийняв грошову суму вкладу у розмірі 50000 грн. при цьому зобов'язався виплатити суму вкладу та проценти на умовах та в порядку, визначеному договором. Факт внесення позивачем на депозитний рахунок № 26352005052848 коштів у сумі 50 000 грн. підтверджується квитанцією № 14503 від 10.01.2014 року (а.с.8). У відповідності до п.2.3 укладеного договору строк вкладу складає 370 днів з датою повернення вкладу 10.01.2015 р., відсотки за користування встановлені п.3.1.34 договору та становлять 25% річних. У відповідності до п.2.3 укладеного договору строк вкладу складає 370 днів з датою повернення вкладу 10.01.2015 р., відсотки за користування встановлені п.3.1.34 договору та становлять 25% річних. 02.04.2014 року вона звернулась до відповідача з заявою про дострокове розірвання договору банківського вкладу та виплату вкладених сум, у порядку п. 3.2.5 Договору(а.с.11). Але у визначений договором строк, відповідач відмовився повертати їй суму вкладу у розмірі 50 000 грн. та сплатити відповідні відсотки. Представником відповідача на виконання вимог ст. 60 ЦПК України не надано жодного доказу для спростування таких висновків суду. Стаття 1060 ЦК України встановлює, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. У відповідності до статті 509 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України „зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ", а відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до п. 4.7. договору банківського вкладу № 74664-501 від 10.01.2014 року у випадку розірвання договору до закінчення терміну з ініціативи вкладника, сума відсотків виплачується з розрахунку 0,10% річних за фактичний строк користування вкладом і станом на 20.05.2014 року розмір нарахованих відсотків становить 17 грн. 81 коп. За таких підстав, суд вважає, що відповідач неправомірно відмовив позивачу повернути банківський вклад у розмірі 50 000 грн. 00 коп. за договором № 74664-501 від 10.01.2014 року з урахуванням нарахованих відсотків. Тому позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача на її користь 50 017 грн. 81 коп. банківського вкладу та відсотків, підлягають задоволенню Разом з тим, вимоги [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000 гривень задоволенню не підлягають, оскільки стаття 1167 ЦК України встановлює загальні підстави відшкодування моральної шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. Для застосування цієї статті між заподіювачем шкоди та потерпілим не може бути ніяких договірних відносин. І лише у випадках, прямо передбачених законом, за вказаною статтею відшкодовується моральна шкода, завдана порушенням зобов'язання, яке складає зміст цивільно-правового договору. У даному випадку правовідносини, що склались між сторонами, а саме договір банківського вкладу, не передбачають відшкодування моральної шкоди. Тим самим, суд частково задовольняє позовні вимоги позивача до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Промекономбанк» про стягнення банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди. З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 500 гривень. 17 коп. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 1060 ЦК України,

Outcome: partial