Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення безпідставно одержаних коштів. Позовні вимоги мотивовано тим, що 22.12.2020 позивачка здійснила переказ коштів у сумі 7200,00 грн на розрахунковий рахунок відповідача [NUMBER] в AT КБ «ПриватБанк», призначення платежу: «за послуги». Сплата вказаної суми коштів відбулася за наступних обставин. У грудні 2020 р. позивачка натрапила на шахрайську фінансову організацію під назвою « [INFO] », яка передала її реєстраційні дані іншій аналогічній шахрайській організації «Траст Макворі Кепітал». У телефонних розмовах менеджери компанії «Траст Макворі Кепітал» запропонували позивачці фінансові послуги розміщення депозитного вкладу, повідомили, що повинна зробити «вступний» внесок на рахунок компанії в еквіваленті 250 доларів США через систему інтернет-банкінгу «Приват24». Як з`ясувалося в подальшому, 22.12.2020 кошти в сумі 7200,00 грн. були сплачені не на рахунок компанії «Траст Макворі Кепітал», а на рахунок відповідача. З часом позивачка зрозуміла, що має справу із шахрайською схемою і перестала вкладати кошти у цю «компанію». З`ясувала, що фінансових організацій із назвами « [INFO] » та «Траст Макворі Кепітал» офіційно не існує ані в Україні, ані за кордоном. Від імені цих «організацій» на території України не виступає жоден легітимний суб`єкт господарської діяльності. Стосовно вказаних подій позивачкою 30.03.2021 подана заява про кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України. Позивачка вказує, що особисто не знайома з відповідачем, ніколи з ним не зустрічалася і не спілкувалася. У неї з відповідачем ніколи не було і немає жодних домовленостей угод, договорів тощо. Жодних послуг відповідач позивачці не надавав, вважає, що грошові кошти у розмірі 7200,00 грн були сплачені на користь відповідача без будь-якої правової підстави. За таких обставин позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій\~ просить стягнути з відповідача безпідставно одержані грошові кошти в розмірі 7 624, 88 грн (тіло боргу 7200,00 грн, інфляційні втрати 359,19 грн та 3% річних 65,69 грн), а також судовий збір у розмірі 1362 грн, що включає 908 грн судового збору за подання позовної заяви та 454 грн судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Позивачка в судове засідання не з`явилися, але надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує та просить суд такі задоволити. Відповідач будучи належним чином, своєчасно повідомленим про день, час та місце розгляду справи в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, з невідомих суду причин в судове засідання не з"явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивачка в своїй заяві. Так, в судовому засіданні встановлено, що 22.12.2020 позивачка здійснила переказ коштів у сумі 7200,00 грн на розрахунковий рахунок відповідача [NUMBER] в AT КБ «ПриватБанк», призначення платежу: «за послуги», що підтверджується дублікатом квитанції AT КБ «ПриватБанк» від 22.12.2020 № 0.0.1953830241.1, код квитанції 9218-2630-7453-1485. Разом з цим позивачка з відповідачем не знайома, у договірних відносинах з ним не перебуває та ніякі послуги від відповідача не отримувала. Правовою підставою заявлених позивачкою вимог є положення ст. 1212 ЦК України, яка встановлює, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Отже за змістом диспозиції цієї норми зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає доведеним існування усіх трьох умов, які є підставою для виникнення зобов`язання з безпідставного придбання майна. Судом встановлено, що відповідач без законних на те підстав набув грошові кошти в розмірі 7200,00 грн за рахунок позивачки. Отже зважаючи на те, що відповідач безпідставно збагатився за рахунок позивачки, порушені права останньої підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення грошової суми. Згідно з приписами частини 1 статті 533 цього Кодексу грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Визначені ст. 625 ЦК України загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами. Відтак у випадку прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних коштів, нараховуються 3% річних та інфляційні нарахування від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до даних Державної служби статистики України, індекс інфляції за період прострочення зобов`язання мав наступні значення: грудень 2020 р. 100,9%; січень 2021 р. 101,3%; лютий 2021 р. 101,0%; березень 2021 р. 101,7%. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає: 7200,00 грн х 1,009 х 1,013 х 1,010 х 1,017 = 7559,19 грн. Датою початку періоду прострочення є 22.12.2020, датою завершення періоду прострочення 11.04.2021. Тривалість періоду прострочення на момент звернення до суду з позовною заявою (12.04.2021) складає 111 днів. Сума трьох процентів річних від суми заборгованості складає: 7200,00 грн х 0,03 х 111 / 365 - 65,69 грн. Таким чином, загальна сума, яка підлягає до стягнення з відповідача складає 7624,88 грн, в тому числі тіло боргу 7200,00 грн, інфляційні втрати 359,19 грн та 3% річних 65,69 грн. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~суд здійснює розподіл судових витрат між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачка сплатила 908 грн судового збору за подання позовної заяви та 454 грн за подання заяви про забезпечення позову. Разом з цим ухвалою Виноградівського районного суду від 06.05.2021, яка залишена в силі постановою Закарпатського апеляційного суду від 05.08.2021, у задоволенні заяви позивачки [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. У зв`язку з наведеним з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати у виді 908 грн судового збору за подання позовної заяви, а сплачена сума судового збору у розмірі 454 грн за подання заяви про забезпечення позову стягненню з відповідача не підлягає.

Outcome: approved