Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

у березні 2019 року АТ КБ "Приватбанк" звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідно до укладеного договору б/у від 02 грудня 2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв"язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 17 лютого 2019 р. має заборгованість у розмірі 212554,78 грн., яка складається з наступного: - 3888,99 грн. заборгованості за кредитом, - 202899,79 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, - 5766,00 грн. заборгованості за пенею та комісією. Позивач зазначає, що законодавством не передбачено вимоги від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредотодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 127 647,11 грн., яка складається з 3 888,99 грн. заборгованість за кредитом, 123 758,12 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом з 02 грудня 2013 по 02 липня 2018р., та судовий збір. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 березня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 47) 17 квітня 2019 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву. Просить відмовити в задоволенні позову. Відповідач зазначає, що з наданого позивачем розрахунку заборгованість починається з 26 січня 2014 року, тому саме тоді у позивача виникло право на звернення до суду. Просить застосувати строк позовної давності. 27 травня 2019 року ПАТ КБ "Приватбанк" надав до суду відповідь на відзив відповідача. Просить задовольнити позов у повному обсязі, оскільки відповідач згідно кредитного договору від 02.12.2013 р. отримав картку № [NUMBER] зі строком дії до останнього дня 08 липня 2017 року. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 3100,00 гривень на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом відповідно до укладеного договору від 02 грудня 2013 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також підтвердив, що ознайомився та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, як були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом засвідчив, що зобов`язується виконувати вимоги Умови та правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлювалися з їх змінами на сайті Приватбанку. Пунктом 1.12. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. ПАТ «КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти в межах кредитного ліміту. Факт отримання платіжної картки, грошових коштів стороною відповідача не оспорюється, як і не спростовується факт користування отриманими в кредит коштами і внесення платежів на погашення заборгованості. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, утворилася заборгованість, яка станом на станом на 02 липня 2018 р. становить 127 647,11 грн., що складається з: 3888,99 грн. заборгованості за кредитом, 123 758,12 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом. Наданий суду розрахунок відповідає вимогам закону. Відповідачем не надано власного розрахунку з обґрунтуванням його правильності та повноти, тому відсутні підстави ставити під сумнів розрахунок позивача. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором знайшли своє підтвердження належними доказами. Відповідач подав до суду заяву про застосування наслідків спливу позовної давності. Посилається на те, що починаючи з 26.01.2014 року позивач повинен був повідомити його письмову про наявність заборгованості по наданому споживчому кредиту, проте таких дій він не вчиняв ні в 2014 р. ні в послідуючих роках, а лише заявив позов 19.02.2019р. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Частиною 2 ст. 258 ЦК України визначено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З наданого банком розрахунку вбачається, що останнє погашення кредиту відбулося 21 грудня 2015 року. У такому випадку перебіг позовної давності закінчився 22 грудня 2018 року. Позов про стягнення заборгованості поданий до суду в березні 2019 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Стороною позивача до суду не подавалось будь-яких заяв щодо поважності причин пропуску строку позовної давності на такий тривалий термін. З огляду на наведене в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed