Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку сторін [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання у Київському національному лінгвістичному університеті, у розмірі 1 4 частки заробітку, половини понесених витрат на оплату навчання дочки-21484 грн. 50 коп, та 1326 грн. додаткових витрат щомісяця з [INFO] до 01 лютого 2021 року. Позов обгрунтований тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний, дочка перебуває на утриманні позивача і навчається на 2 курсі, форма навчання денна, контракт. Позивач, яка навчається в аспірантурі на денній формі навчання, щороку сплачує 23446 грн. за навчання дочки згідно договору від 18 серпня 2017 року, і не може повністю забезпечити потреби дитини у навчанні-харчування, проїзд, проживання у гуртожитку. За період 2017-2018 років позивачем сплачено 42969 грн. витрат на навчання дочки, половина з яких підлягає сплаті відповідачем, який ів подальшому повинен сплачувати щомісяця по 1326 грн. додаткових витрат. Просить позов задовольнити. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвала про відкриття провадження у справі вручена сторонам, заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відсутні. У відзиві від 17 грудня 2018 року відповідач [PERSON] позов визнає в частині стягнення аліментів на дочку [PERSON] у розмірі 1 / 6 частки, з посиланням на те, що працює і отримує мінімальну заробітну плату, має неналежний рівень матеріального утримання, після розірвання шлюбі із позивачем одружився із [PERSON], яка має неповнолітнього сина. Також відповідач має на утриманні непрацездатну матір [PERSON]. Відповідач регулярно надає дочці допомогу у розмірі 1000 грн.. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, пояснивши, що дочка, яка перебуває на її утриманні, навчається на денній формі за контрактом, проживає у гуртожитку, навчання дочки є її основним занняттям, відповідач у січні 2019 року надав 1000 грн.. Вона навчається денно в аспірантурі і не має можливості повністю забезпечувати потреби дочки у навчанні. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав в частині визначення аліментів у розмірі 1 / 6 частки заробітку, пояснивши, що працює із укладенням трудового договору, отримує мінімальну заробітну плату, не має пільг по комінальним послугам, щомісяця надає дочці по 1000 грн., з ним не обговорювалось питання про конретний навчальний заклад. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилась без повідомлення причин. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Положеннями ст.ст.199, 200 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов»язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст.187, 189-192 і 194-197 СК України (ст.201 СК України). Сторони, які перебували у зареєстрованому шлюбі, є батьками [PERSON], [INFO], яка досягла 18-річного віку [INFO] і продовжує навчання на 2 курсі Київського національного лінгвістичного університету, форма навчання денна, навчання проводиться за контрактом, термін навчання з 01 вересня 2017 року до 31 грудня 2021 року, що підтверджується довідкою даного навчального закладу від 14 листопада 2018 року. Фактичне утримання [PERSON] здійснюється позивачем [PERSON], яка станом на час розгляду справи є аспірантом денної форми навчання і отримує стипендію, відповідач, який після розірвання шлюбі із позивачем одружився, працює із укладенням трудового договору. Вказані обставини сторонами в судовому засіданні не заперечуються. Докази на підтвердження домовленості сторін щодо сплати аліментів на дитину, що продовжує навчання -відсутні. Із врахуванням викладеного сторони зобов'язані утримувати [PERSON], яка продовжує навчання, відповідно до положень ст.199 СК України, позивач, яка здійснює фактичне утримання останньої, має право на звернення до суду з даним позовом. Відповідач, який працює і отримує заробітну плату, може надавати допомогу, оскільки зворотного відповідачем не доведено. Позивач просить стягнути аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача, що узгоджується з положеннями ст.200 СК України, відповідач проти стягнення аліментів у розмірі 1 / 6 частки не заперечує. Згідно копії договору №65129-0023 про надання освітних послуг від 16 серпня 2017 року, укладеного позивачем [PERSON] на навчання [PERSON] плата за навчання-93784 грн., зокрема, за 2017/2018 роки-11723 грн. (оплата до 28 серпня 2017 року), 11723 грн. (оплата до 01 лютого 2018 року, за 2018/2019 роки -11723 грн. (оплата до 01 вересня 2018 року), 11723 грн. (оплата до 01 лютого 2019 року). Відповідно до копій платіжних документів позивачем сплачено до повноліття дочки: 25 серпня 2017 року-11723 грн. за навчання, 24 лютого 2018 року-4000 грн. за навчання, 23 березня 2018 року-3723 грн. за навчання, 30 січня 2018 року-4000 грн. за навчання, 04 вересня 2018 року-4000 грн. за навчання, 02 листопада 2018 року-3723 грн. за навчання, 04 жовтня 2018 року-4000 грн. за навчання, 30 січня 2018 року-2600 грн. за гуртожиток, 04 вересня 2018 року-2600 грн. за гуртожиток, 25 серпня 2017 року-2200 грн. за гуртожиток,-всього 42569 грн.. Згідно копій платіжних документів відповідачем надано на утримання дочки: 18 квітня 2018 року-1050 грн., 08 травня 2018 року-1000 грн., 06 липня 2018 року-1000 грн., всього 3050 грн.. При визначенні розміру аліментів суд виходить із прожиткового мінімуму на працездатну особу з 01 січня 2019 року у розмірі 1921 грн., розміру витрат на навчання із врахуванням вимог розумності та справедливості, фізичну можливість дитини, як працездатної особи, додатково здійснювати своє утримання за рахунок стипендії та іншого доходу, можливості надання утримання позивачем, яка є працездатною особою, що останньою у встановленому порядку не спростовано, можливості надання утримання відповідачем,-і вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) відповідача, у зв"язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню повністю. Стягнення аліментів проводити від дня пред»явлення позову 05 листопада 2018 року і до часу закінчення вищезазначеного навчального закладу 31 грудня 2021 року. Спірні правовідносини сторін виникли також з приводу їх участі у додаткових витратах на дитину, яка досягла 18-річного віку [INFO], у зв»язку з її навчанням з 01 вересня 2017 року. Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Положення ст.185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами першою - третьою ст.181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Вищенаведеною ст.199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина в період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст.185 СК України не застосовуються, а зазначені правовідносини регулюються ст.199 цього Кодексу. Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] здійснює навчання з 01 вересня 2017 року до досягнення 18 -річного віку [INFO], сторони, як її батьки, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, у зв»язку з чим вони зобов'язані брати участь у витратах на дитину, пов»язаних із її навчанням. За таких обставин відповідач зобов»язаний брати участь у додаткових витратах на дитину в порядку ст.185 СК України в період до досягнення дитиною повноліття. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину, їх розмір повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Позивачем подано суду вищезазначені квитанції про сплату 42569 грн., відповідачем на суму 3050 грн., при цьому рішення суду регулює наявні спірні правовідносини сторін, і не може, із врахуванням навчання дитини чи його припинення, встановлювати права та обов»язки сторін на майбутнє. За таких обставин в судовому засіданні встановлені підстави для стягнення із відповідача половини витрат, здійснених позивачем, і документально підтверджених, 18234 грн. 50 (42569/2=21284,50-3050=18234,50), у зв»язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню частково. Правила ст.185 СК України до правовідносин сторін після досягнення дочкою повноліття [INFO] не застосовуються, а зазначені правовідносини регулюються ст.199 цього Кодексу, у зв»язку з чим відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення щомісячно 1326 грн. додаткових витрат. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів, що є підставою в порядку ст.141 ЦПК України для стягнення із відповідача в дохід держави 704 грн. 80 коп судового збору.

Outcome: partial