Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить суд, визнати за [PERSON] право на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2,0000 га сіножатей для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності (землі запасу) на території Павлівської сільської ради (в контурі № 1) Світловодського району Кіровоградської області. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 11.12.2015 року позивач через Управління Держгеокадастру у Світловодському районі звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність загальною площею 2,0000 га сіножатей для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) на території Павлівської сільської ради (в контурі № 1) Світловодського району Кіровоградської області. У встановлений законом місячний строк для розгляду даного питання відповіді ним отримано так і не було, тому ним було заключено договір на розробку проекту землеустрою з фізичною особою-підприємцем [PERSON] від 21.01.2016 року за № 3/ПР-м з підстав вказаних в абзаці 3 ч. 7 ст. 118 Земельного Кодексу України (принцип «мовчазної згоди»). На підставі цих договорів ФОП [PERSON] було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом безоплатної передачі позивачу загальною площею 2,0000 га сіножатей для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності (землі запасу) на території Павлівської сільської ради (в контурі № 1) Світловодського району Кіровоградської області та подано 14.06.2016 року у порядку встановленому ст. 186-1 ЗКУ на погодження до Управління Держгеокадастру у Світловодському районі. 11.07.2016 року було отримано відмову в погодженні вказаного проекту в листі за № 10/41-16 з підстави надання Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою датованої 15.01.2016 року № П-220/0-360/0/6-16. Позивач вважає, що таке право набуто ним цілком правомірно, за чітко встановленим законодавством порядком, а отже він має право на звернення до суду за захистом порушеного права шляхом його визнання. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області до суду не з'явився, надав до суду заперечення та просить суд відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що в матеріалах справи відсутні докази виконання гр. [PERSON] вимог статті 118 ЗКУ. Надання дозволу на розробку проекту землеустрою не являється адміністративною послугою, а тому строк розгляду такої заяви починається з моменту реєстрації в ГУ, а не ЦНАП. Представник відповідача Управління Держгеокадастру у Світловодському районі Кіровоградської області до зали судового засідання не з"явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, своїх заперечень суду не надав. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 07 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до Управління Держгеокадастру із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність загальною площею 2,00 га сіножаті для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Павлівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області (а.с. 8). 11.12.2015 року заява отримана головним спеціалістом управління Держгеокадастру О.Коновалова. На початку січня 2016 року, тобто після спливу місячного строку після подання заяви [PERSON] повідомив ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області про замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с. 9). 21.01.2016 року за № 3/ПР-м між [PERSON] та ФОП [PERSON]укладено договір на розроблення проекту землеустрою з підстав вказаних в абзаці 3 ч. 7 ст. 118 Земельного Кодексу України. Про що повідомлено ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області поштою 22.01.2016 року, що підтверджується квитанцією про оплату поштових послуг, описом вкладень до цінного листа (а.с. 11-13). Таким чином, відповідачами в порушення ч. 7 ст. 118 ЗК України пропущено місячний строк розгляду клопотання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеутрою щодо відведення земельної ділянки позивачу. 15.01.2016 року за вих. № П-220/0-360/0/6-16 [PERSON] отримало лист від ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області за результатами перевірки поданих документів встановлено, що заява не відповідає вимогам ч. 6 ст. 118 ЗКУ, а саме: не надано графічні матеріали, що надають можливість встановити бажане місце розташування земельної ділянки та її належність до адміністративно-територіальної одиниці. Згідно рішення виконавчого комітету Павлівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області від 25.11.2015 року за № 60п1 [PERSON] відмовлено в наданні висновку щодо надання згоди на розробку проекту землеустрою на території Павлівської сільської ради (а.с. 14). Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЗКУ земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЗКУ право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗКУ громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідно до ч. 7 цієї статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення. Відповідно до п. б) ч. 1 ст. 22 Закону України «Про землеустрій» землеустрій здійснюється на підставі, зокрема, укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою. Також, відповідно до ч. 2 ст. 22 вказаного Закону Рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії. Таким чином, судом не встановлено підстав для відмови у наданні дозволу, передбачених ч. 3 ст. 123 ЗК України, а саме : невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Також, в судовому засіданні не знаходить підтвердження той факт, на котрий посилається ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області стосовно відсутності доказів виконання [PERSON] вимог ст. 118 ЗКУ, а також посилання на те, що строк розгляду заяви почав відраховуватись з моменту реєстрації її в ГУ, оскільки заява зареєстрована головним спеціалістом управління Держгеокадастру О.Коноваловою 11.12.2015 року, а Управління Держгеокадастру у Світловодському районі та Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області є територіальними органами Держгеокадастру України та перебувають у відносинах прямого підпорядкування в межах вертикалі центрального органу виконавчої влади, тому відповідачами порушено всі передбачені ст. 118 ЗК України строки. Тому, суд вважає, що відповідно до положень ч. 3 ст.123 ЗК України позивач має право на розроблення проектної документації. При зверненні до суду із позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. (а.с. 1). Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути в рівних частинах з відповідачів на користь позивача судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved