Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить суд позбавити її батьківських прав, а також стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на таке : відповідачка не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO]; дочки [PERSON], [INFO]; дочки [PERSON], [INFO]. До органу опіки та піклування звернулася [PERSON] (мати відповідачки та бабуся малолітніх дітей) з заявою про позбавлення батьківських прав дочки та її чоловіка, а батька дітей, [PERSON], що зареєстрований в с. Верхня Роганка Харківського району Харківської області. Так, з 18.03.2014 року двоє дітей [PERSON] та [PERSON] мати залишила в [PERSON], яка мешкає в с. Картамиш Первомайського району Харківської області, а сама поїхала до чоловіка жити і з того часу дітьми не цікавиться, їхнім вихованням не займається та не утримує їх. Старший син [PERSON] має ДЦП та перебуває СОБД «Зелений Гай», але мати долею сина-інваліда також не цікавиться. Дві дочки за рішенням органу тимчасово влаштовані до бабусі [PERSON] та проживають в [ADDRESS], де [PERSON] відвідує дошкільний підрозділ Одрадівського НВК. Під час проживання відповідачки на території Харківського району її родина була взята під соціальний контроль Вільхівської сільради з приводу невиконання батьківських обов'язків. Місце проживання неодноразово відвідувалося працівниками сільради та попереджено з наданням часу про виправлення ситуації щодо виховання дітей. Під час проживання на території Первомайського району Харківської області в с. Одрадове орган опіки та піклування також неодноразово викликав відповідачку на свої засідання, проте остання жодного разу не з'являлася. В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], які просила стягнути з зарахуванням коштів на особовий рахунок дитини в установі Ощадного Банку України у відділенні с. Високе Харківського району. Просила позов задовольнити, а також додала, що при виході на теперішнє місце проживання в с. Одрадове актом встановлено, що з 2013 року і до тепер нічого в родині відповідачки не змінилося: в будинку антисанітарія, бруд, чистої білизни немає, харчів обмаль. Прокурор в судовому засіданні повністю підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні повністю заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що будинок придбано в с. Одрадове за рахунок коштів, які вона з чоловіком одержали після продажу будинку в с.Верхня Роганка, планують зробити ремонт, придбати меблі та забрати дітей додому. Наразі вона не працює, проте чоловік влаштувався на роботу в Харкові, але без трудового договору. З дітьми періодично спілкується, проте не так часто. Суд, вивчивши позовну заяву, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За роз"ясненнями, які містяться в п.п. 15, 16, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Конвенцією про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розумінні. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ст. 3). Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ст. 9). Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства Таким чином, судом, зокрема встановлено, що відповідачка [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. з 02.10.2009 року (а.с.5). Від шлюбу мають спільних малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO]; дочку [PERSON], [INFO]; дочку [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтв про народження (а.с.6-8). Діти та сама відповідачка зареєстровані в [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до інформації Вільхівської сільради Харківського району Харківської області (а.с.40) відповідачка [PERSON] з чоловіком та трьома дітьми проживала на території сільради з 2009 року до літа 2014 року, до виконання своїх батьківських обов'язків ставилися байдуже, а саме: діти погано харчувалися, розмовляли не нормативною лексикою, не мали належного медичного обстеження, жили в антисанітарних умовах; родина зарекомендувала себе з негативного боку, постійної роботи ніхто з батьків не мав. Згідно листа тої ж сільради (а.с.41-42) вбачається, що з вказаних підстав відповідачка з чоловіком неодноразово викликалися на засідання опікунської ради щодо покращення виховання, лікування та умов проживання дітей, проте всі виклики були проігноровані, та рішення все одно прийняте (а.с.43), яким встановлено, що в хаті брудно та холодно, електроенергія відключена через борги, а їжа була лише тоді, коли її привозила [PERSON]; також ігнорувалися вказівки медичного персоналу сільради щодо старшого сина відповідачки, який хворіє на ДЦП, і якому необхідно було медичне обстеження та лікування. Вказані факти викладені і в листі завідуючого амбулаторією Вільхівської сільради, зокрема щодо встановлення діагнозу [PERSON] (а.с.44). Останній має за Законом одержувати грошову допомогу в розмірі 800 грн., проте таку допомогу батьки досі не оформили. Факт антисанітарії в будинку відповідачки в с. Верхня Роганка, небезпечності пічки при опаленні будинку, відсутності у необхідній кількості продуктів харчування, неохайності та занедбаності зовнішнього вигляду дочок відповідачки в судовому засідання у своїх показаннях підтвердили і свідки [PERSON] та [PERSON], які оглядали помешкання відповідачки взимку 2013-2014 року. Свідки [PERSON] та [PERSON] показав, що відповідачка неодноразово зверталася до них позичити гроші на їжу. Таким чином, суд робить висновок, що на час проживання родини в с. Верхня Роганка відповідачка не цікавилася дітьми, не слідкувала за зовнішнім виглядом дочок, їхнім харчуванням, здоров'ям. Стосовно періоду проживання відповідачки в Первомайському районі в с. Одрадове, куди відповідачка з чоловіком переїхали мешкати з 30.08.2014 року (а.с.45), судом встановлено, що вони будинок не купили, а винайняли на 4 місяці. Будинок двоповерховий з п'яти кімнат, площею 129 м.кв. Кімнати фактично необжиті та перебувають у незадовільному стані, дитячої кімнати немає, як і немає належних і достатніх меблів, у будинку холодно, водопостачання відсутнє. Все це вбачається з актів обстеження житлово-побутових умов від 08.10.2014 року та 10.10.2014 року (а.с.47-47) З інформації про родину [PERSON] з Одрадівської сільради Первомайського району (а.с.49) [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони; на будинок правовстановлюючих документів немає, санітарний стан житлових приміщень незадовільний. У жовтні 2014 року відповідачка тричі відвідувала дочку [PERSON] на території дошкільного підрозділу і піднесений настрій [PERSON] зник порівняно з тим, який вона мала у вересні того ж року, і на даний час зустрічі з дочкою носять формальний характер. З викладеного вище суд також робить висновок про ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання, спілкування з дітьми та їх утримання і за час проживання в с. Одрадове. Аналізуючи викладене та той факт, що відповідачка за час розгляду справи у суді ситуації з дітьми не виправила та не намагалася цього зробити, суд робить висновок про необхідність позбавити останню батьківських прав щодо своїх малолітніх дітей, задовольнивши в цій частині позов. Стосовно позовних вимог щодо стягнення аліментів з відповідачки на утримання дітей суд має зазначити, що вказану вимогу слід задовольнити частково. Так, відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Оскільки з встановленого у судовому засіданні вбачається, що відповідачка має нерегулярний, мінливий дохід, то відповідно до ст.184 СК України аліменти мають бути стягнуті у твердій грошовій сумі, а не у частці від доходу, як просить позивач. Крім того, судом встановлено, що син відповідачки [PERSON] наразі проходить лікування в СОБД «Зелений Гай» в с. Високе Харківського району Харківської області, де на нього у місцевому відділенні відкрито особовий рахунок, а відповідно до ст. 193 СК України аліментів на дитину, яка перебуває у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, за рішенням суду можуть перераховуватися на особистий рахунок. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів враховуються такі обставини, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Судом встановлено, що у відповідачки троє дітей, вона не працює, фактично злидарює, проте син є інвалідом дитинства та потребує коштовного ортопедичного взуття, догляду та постійної реабілітації. Тому, суд вважає за достатнє з відповідачки стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 300 грн. Що стосується стягнення аліментів на утримання двох дочок, які просить стягнути позивач на користь закладу, в якому будуть виховуватися діти, суд має зазначити, що в цій частині позовних вимог позивачеві слід відмовити. Так, суд розглядає цивільні справи лише в межах заявлених позовних вимог. Позивач просить стягнути аліменти на користь невизначених установи чи закладу, які будуть відомі в майбутньому, а рішення суду має бути чітким, зрозумілим для виконання, не містити в собі альтернативи. Тому, оскільки на даний час стосовно дочок відповідачки не визначена установа чи заклад, де вони будуть поміщені, суд не може увалити таке рішення. Крім того, є невирішеним питання про позбавлення батьківських прав батька дітей, а також призначення в такому випадку опікуна, на користь якого тоді були б стягнуті аліменти. На даний час дві дочки відповідачки тимчасово проживають з бабусею [PERSON], проте вона, як бабуся дітей, до дочки таких позовних вимог не пред'являла. Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, з наведених вище документів, показань свідків суд встановив факт ухилення відповідачки від виконання батьківських обов'язків, який полягає у неприділенні уваги матері до навчання, успіхів дітей, їхнього внутрішнього світу, перш за все, здоров'ю сина-інваліда, який зараз перебуває у медичному закладі. З огляду на викладене, суд вважає, що позов в частині позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню повністю, а в частині стягнення аліментів лише в частині їх стягнення на утримання сина [PERSON]. Також в порядку ст.. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial