Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

У серпні 2017 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. Просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстровано 03.02.2001 року, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку відповідача в місяць, до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги. Тривалий час між ними відсутнє нормальне спілкування. Відповідач не бажає змінювати свою поведінку та спосіб життя, зловживає спиртним напоями. Продовжувати такі шлюбні відносини вона не бажає. За домовленістю, діти після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачкою. Відповідач має стабільний дохід, оскільки працевлаштований у ПП «Автомагістраль» та тому має можливість надавати матеріальну допомогу по утримання дітей у розмірі ? частки доходів. В судове засідання сторони не з"явилися. Позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. \~\~Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень статті 224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання сторін, фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювався. Дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 03.02.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бердичівського міського управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 50(а.с. 13). У шлюбі в сторін народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 14-16). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам іхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що шлюбні відносини у сторін розладналися, позивачка наполягає на розлученні, а відповідач будь-яких заперечень щодо цього не висловив, суд вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини ( стаття 141 СК України). Частинами першою та третьою статті 181 СК України, передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька в утриманні дітей, аліменти слід стягувати за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, суд при визначенні аліментів враховує такі обставини: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 СК). Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоровя позивачки, якій встановлено третю групу інвалідності за загальним захворюванням, їй протипоказана важка фізична праця(а.с. 17, 18). Оскільки відповідач позов не оспорив та відсутні відомості про наявність у нього на утриманні інших дітей, чи непрацездатних осіб, діючи в інтересах дітей, стягує аліменти в розмірі ? частки доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог статті 367 ЦПК України. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України судовий збір за вимогу про стягнення аліментів, від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду, в сумі 640 гривень, слід стягнути з відповідача в дохід держави. Витрати позивачки по сплаті судового збору, в розмірі 640 грн за вимогу про розірвання шлюбу ( а.с. 4), відповідно до положень частини першої статті 88 ЦПК України слід стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved