Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

У cерпні 2020 року орган опіки та піклування в особі Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав на малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачка [PERSON] [INFO] в КНП БМР «Бердянське територіальне медичне об`єднання» народила дитину чоловічої статі. Того ж дня [PERSON] написала заяву про відмову забрати дитину з пологового будинку. [INFO] був складений Акт про дитину, яку батьки відмовилися забрати з пологового будинку. 29.07.2020 року службою у справах дітей здійснено реєстрацію народження дитини [PERSON] , [INFO] дитини. Згідно із розпорядженням голови Бердянської райдержадміністрації від 24.04.2020 року №114 дитині [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а розпорядженням голови Бердянської РДА від 30.04.2020 року №114 дитина була влаштована до КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР. Матір дитини за зареєстрованим місцем проживання в с. Андрівка не мешкає з 2007 року, місце її знаходження не відоме. [PERSON] чи інші близькі родичі з питання повернення дитини у сім`ю не зверталися. Оскільки [PERSON] покинула новонароджену дитину в пологовому будинку, протягом 6 місяців не виявляла щодо дитини батьківського піклування, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав на дитину і стягнути з неї аліменти на утримання дитини в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на користь майбутнього законного представника дитини. Ухвалою суду від 02.09.2020 року відкрито провадження у справі. У підготовчому судовому засіданні було встановлено, що за розпорядженням голови Бердянської РДА №201 від 19.08.2020 року над дитиною [PERSON] була призначена опіка, призначено опікуном [PERSON] . Ухвалою суду від 01.10.2020 року до участі у справі в якості третьої особи залучено опікуна [PERSON] . Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування. Позовні вимог підтримує, просить їх задовольнити. Розглянути справу в заочному порядку. Треті особи: представник служби у справах дітей Лузан О.П. і [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Подали заяви про розгляд справи без їх участі, просили позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Бердянського міськрайонного суду, оскільки за зареєстрованим місцем проживання вона відсутня (а.с.61). Причини неявки суду не повідомила. Відзив на позов не подала. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких підстав, суд ухвалив розглянути справу за відсутності позивача і відповідача, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в заочному порядку, за наявними матеріалами. Вислухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши надані суду докази у їх сукупності, суд встановив таке. Згідно ч.ч.1-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 164 СУ України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] є матір`ю дитини [PERSON] , який народився [INFO] . Реєстрація народження дитини здійснена відповідно до ч.2 ст. 135 СК України (а.с.7,10) 27.02.2020 року [PERSON] написала заяву про відмову забрати дитину чоловічої статі, яку вона народила [INFO] у зв`язку з тим, що вона не має житлових умов і має складне матеріальне становище (а.с.8). [INFO] КНП БМР «Бердянське територіальне медичне об`єднання» складено Акт, яким зафіксовано факт відмови матері [PERSON] забрати дитину чоловічої статі, [INFO] , з пологового будинку (а.с.9). За наказами служби у справах дітей Бердянської районної державної адміністрації від 23.04.2020 року №21-од дитина [PERSON] був взятий на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування(а.с.13). Згідно із розпорядженням голови Бердянської райдержадміністрації від 24.04.2020 року №107 дитині [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.15). Відповідачка [PERSON] , з часу залишення дитини у пологовому будинку, долею дитини не цікавилася. До служби у справах дітей з питанням про повернення дитини не зверталася. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка свідомо усунулася від виконання батьківських обов`язків, більше шести місяців не виявляла щодо дитини батьківського піклування. Розпорядженням голови Бердянської РДА від 30.04.2020 року №114 дитина була влаштована до КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР (а.с.16). За розпорядженням голови Бердянської РДА №201 від 19.08.2020 року над дитиною [PERSON] була призначена опіка, призначено опікуном [PERSON] (а.с.45). Орган опіки та піклування Бердянської райдержадміністрації надав суду висновок №01-36/0625 від 07.08.2020 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.164 СК України (а.с.22-24). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 164 СУ України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; Суд також приймає до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини. Так, у справі Хант проти України (рішення від 7 грудня 2006 року) суд зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90)0, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78)". Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав з тих підстав, що вона не забрала дитину ні з пологового будинку, ні з дитячого будинку «Сонечко» без поважної причини і протягом шести місяців не виявляла щодо дитини батьківського піклування. Тобто відповідачка як мати не відбулась, фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача, то суд приходить до такого. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить стягнути аліменти на утримання дитини на користь законного представника дитини. Судом встановлено, що час розгляду справи в суді дитина [PERSON] був переданий під опіку опікуну [PERSON] , згідно із розпорядженням голови Бердянської РДА №201 від 19.08.2020 року. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, з урахуванням принципу співмірності та розумності, закріплених у ст.7 СК України, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у розмірі мінімального гарантованого розміру аліментів - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнувши ці аліменти на користь опікуна дитини, з часу передачі дитини під опіку, тобто з 19.08.2020 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1681,60 грн. (за ставкам, що діяли на час подачі позову до суду: з вимог немайнового характеру про позбавлення батьківських прав - 840,80 грн., майнового характеру про стягнення аліментів - 840,80 грн.)

Outcome: approved