Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.08.2014 р. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачем не склалося, з 26.07.2017 року, після народження дитини, відповідач вирішив не жити разом. Надалі їхнє шлюбне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов"язки, різні точки зору на сімейні проблеми. Примирення неможливе та буде суперечити її інтересам. Спору щодо визначення місця проживання дитини чи поділу майна немає. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.11.2018 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 12.12.2018 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. У призначене судове засідання позивач не прибула, 05.03.2019 року подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач у судове засідання не прибув, також подав до суду заяву, якою визнав позовні вимоги, не заперечував щодо розірвання шлюбу, справу просив розглядати без його присутності. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалів,оскільки від обох учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, не ведуть спільне господарство та не проживають разом, як зазначила позивач, з 26.07.2017 року. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved