Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому порушив питання про скасування кредитного боргу, шляхом його списання у розмірі 17 471,46 грн з банківської картки № [NUMBER] , який виник 24 вересня 2014 року. В обґрунтування позову зазначив, що 25.02.2014 року між ним та відповідачем була укладена угода №SAMDNWFC00001904812 на відкриття та обслуговування карткового рахунку в іноземній валюті (євро), номер карткового рахунку [NUMBER] . 26.02.2014 року він звернувся до відділення відповідача для закриття карткового рахунку в якому співробітник банку запевнила його, що вказаний картковий рахунок закрито. 24.09.2014 року невідома особа злочинним шляхом заволоділа інформацією про його банківський рахунок у АТ КБ «Приватбанк» та скористались коштами на картці, оплативши товар в готелі Лондон міста Гліфада (Греція) на суму 250 євро. Зазначив, що цього дня він жодних фінансових операцій по картці [NUMBER] АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не здійснював, оскільки вважав, що вона заблокована. Крім того територію України він не залишав та не міг скористатись послугами готелю в Греції та оплатити карткою ці послуги. За вказаним фактом за його заявою Деснянським відділом поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві було внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 12015100030009719 від 19.08.2015 року за ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, проводиться досудове розслідування, а його визнано потерпілим у даному кримінальному правопорушенні. Банк відмовив йому у задоволенні вимоги про списання заборгованості по вказаній картці, яка виникла 24.09.2014 року. Станом на вересень 2020 року сума боргу по картковому рахунку [NUMBER] становить 532.30 євро, що за курсом НБУ становить 17 471,46 грн, та складається з самого тіла кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитними коштами. Вважає, що його права порушуються нарахуванням відсотків в іноземній валюті за борг, який виник не з його вини. Просив позов задовольнити. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.09.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 17.11.2020 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив позовні вимоги з підстав, викладених у відзиві. Зокрема, представник відповідача зазначив, що позивачем пропущено строк позовної давності. Крім того, в зв`язку з давниною подій у банку не залишилось необхідних доказів (записів телефонних розмов, тощо). Представник відповідача також зауважив на тому, що згідно витягу з ЄРДР, який позивач додав до позову, кримінальне провадження за його зверненням було закрито ще 19.09.2015 року, без встановлення винних осіб. Просить у позові відмовити. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що позивач є клієнтом відповідача з 25.02.2014 р. Згідно виписки по картці/рахунку № [NUMBER] (угода SAMDNWFC00001904812 від 25.02.2014) 24.09.2014 року з вказаного карткового рахунку було списано 250 євро (покупка послуги в готелі міста Гліфіда (Греція). Як вказано в позові, позивачем 25.02.2014 року між ним та відповідачем була укладена угода № SAMDNWFC00001904812 на відкриття та обслуговування карткового рахунку в іноземній валюті (євро). За твердженням позивача вже наступного дня - 26.02.2014 року він з`явився до відділення відповідача № 98 зі зверненням про закриття карткового рахунку, і також з його слів співробітник банку запевнила його, що рахунок закрито. Згідно Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, зокрема п. 3.1.1.3. «Порядок відкриття та закриття рахунку» та п.п. 3.1.1.3.1. Банк відкриває Клієнту рахунок на підставі Анкети-заяви та наданих належним чином оформлених документів, перелік яких визначається Банком відповідно до вимог законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, із здійсненням ідентифікації, верифікації та вивчення Клієнта в порядку, визначеному законодавством України та внутрішніми положеннями Банку. Банк відкриває поточний рахунок Клієнту, який вже має в Банку рахунок, за умови подання Клієнтом Заяви про відкриття поточного рахунку через Систему «Приват24 для бізнесу» або відділенні Банку. 3.1.1.3.2. Банк відкриває Клієнту рахунки відповідно до кількості Заяв про відкриття рахунків, наданих Клієнтом, або на підставі договорів, якщо умови договору містять реквізити Заяви про відкриття рахунку, що визначені законодавством. Закриття рахунків клієнтів відбувається згідно із п. 3.1.1.3.3. , а саме: в разі подання Клієнтом Заяви про закриття рахунка. Заява про закриття поточного рахунку може подаватися Клієнтом до Банку в електронній формі у Системі «Приват24 для бізнесу" із накладенням кваліфікованого електронного підпису; - за ініціативою Банку у разі встановлення Клієнту неприйнятно високого ризику в порядку, передбаченому законодавством, внутрішніми процедурами та цим Договором; - в інших випадках, визначених цим Договором та законодавством України. Отже для відкриття/закриття рахунку в Приватбанку клієнту необхідно звернутись до банку з відповідною заявою. Позивач не надав суду доказів того, що він звертався до банку з письмовою заявою про закриття карткового рахунку № [NUMBER] . В той же час, факт відкриття цього рахунку не потребує доказування, оскільки позивачем надані виписки з картки/рахунку і ним не заперечується. Суд також надає оцінку наданому позивачем витягу з ЄРДР щодо внесення відомостей до реєстру про кримінальне правопорушення, яке вчинене невідомою особою у відношенні позивача, а саме, що наслідком розслідування є закриття 19.09.2015 року провадження за ч. 1 ст. 284 КПК України. Суд не приймає до уваги наданий позивачем доказ: інформацію про його перетин лінії розмежування в межах Донецької та Луганської областей та тимчасово окупованої території АР Крим за період з 28.12.2014 - 27.12.2019, оскільки цей доказ не доводить позовних вимог. За ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положення ст. 627 ЦК України встановлюють, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. А договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Таким чином позивачем не доведено, що правовідносини між ним та відповідачем припинені, у передбачений для цього спосіб, а тому позов підлягає залишенню без задоволення. Суд не бере до уваги заяву представника відповідача про застосування строків позовної давності, з огляду на те, що спірні правовідносини між сторонами тривають. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальний строк позовної давності становить три роки (ст. 257 ЦК України). Із виписки по картці/рахунку № [NUMBER] (угода SAMDNWFC00001904812 від 25.02.2014), наданої позивачем в якості доказу видно, що 31.08.2019 відбулось чергове списання нарахованих за прострочений овердрафт відсотків в сумі 9 євро. Отже суд відмовляє у задоволені позову з підстав недоведеності позовних вимог. Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що у задоволені позову відмовлено з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved