Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить суд стягнути з [PERSON] в її користь аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] 16.04.2001р. народження, а також стягнути з [PERSON] в її користь аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно на утримання доньки [PERSON] [INFO], яка навчається у Львівському торговельно- економічному інституті денної форми на факультеті товарознавства, управління та сфери обслуговування. Свої вимоги мотивує тим, що з 21 січня 1993 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 14 вересня 2017 року розірвано. В шлюбі народилося двоє дітей: донька [PERSON] [INFO] та донька [PERSON] [INFO]. Після розірвання шлюбу діти проживають з позивачем та перебувають на її повному утриманні. В порушення батьківського обовязку, відповідач зовсім не приймає участі в утриманні дітей, що негативно відбивається на їх розвитку та вихованні. Донька [PERSON] навчається у Львівському торговельно-економічному інституті денної форми на факультеті товарознавства, управління та сфери обслуговування. Відповідач матеріальної допомоги на їхнє утримання не надає. Добровільно домовитись із відповідачем про його участь в утриманні дітей не може, тому змушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, якій свої позовні вимоги підтримала повністю, справу просить розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не прибув, подав відзив на позовну заяву, де він зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] визнає, а в частині стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] 28 листопада 1996 року, яка навчається у Львівському торговельно- економічному інституті денної форми на факультеті товарознавства, управління та сфери обслуговування не визнає, заперечує у повному обсязі. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою, знаходяться на її утриманні. Згідно зі ст. 198 Сімейного кодексу України: батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку та сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідки №489 від 05 вересня 2017 року, [PERSON] навчається в у Львівському торговельно-економічному інституті, на четвертому курсі денної форми на факультеті товарознавства, управління та сфери обслуговування за напрямком підготовки готельно-ресторанна справа. Закінчує навчання у червні 2018 року. При вирішенні спору, суд враховує вимоги ст. 199 Сімейного Кодексу України - якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. \~\~ Відповідно до ч.1 ст.200 цього Кодексу - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків\~\~утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупністю таких\~\~юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв'язку з цим\~\~у матеріальній допомозі; наяність у батьків\~\~можливості надавати таку допомогу. В законі не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. За встановлених обставин, суд прийшов до переконання, що відповідач в добровільному порядку не виконує свій батьківський обов'язок надавати матеріальну допомогу дітям, тому позов у частині стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, що підлягає індексації, щомісячно, починаючи з дня предялення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а в частині про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання слід задовольнити частково і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, що підлягає індексації, щомісячно, починаючи з дня предялення позову до суду і до закінчення навчання, або досягнення дочкою двадцятитрьохрічного віку. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, в силу ч.1ст.141 ЦПК України, з Відповідача в дохід держави слід стягнути 704,80 гривень судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: partial