Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом,відповідно до якого зазначила,що 06 квітня 2010 року померла її мати [PERSON]. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: на частину житлового будинку № 47 по вулиці Полтавській в м. Ірпені Київської області. Вказана частина будинку належала спадкодавцю на підставі рішення Ірпінського районного народного суду від 27 січня 1975 року. 27 липня 2015 року вона звернулась до Ірпінської міської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку після смерті матері. Проте нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у неї відсутній оригінал рішення Ірпінського районного народного суду від 27 січня 1975 року. Рішенням Ірпінського районного народного суду від 20.01.1975 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та визнано за кожним з них право власності на 1/2 частину будинку № 47 по вулиці Полтавській в м. Ірпені Київської області, а також визначений порядок користування будинком. Дане рішення було зареєстроване у БТІ, про що є відмітка на рішенні. Але оскільки цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та розподіл будинку за 1975 рік була втрачена внаслідок пожежі, яка сталася в архіві суду в ніч з 26 на 27 травня 2004 року, рішенням Ірпінського міського суду від 29.05.2013 року вказане провадження було відновлено. Позивач просить визнати за нею, [PERSON], право власності на 2/6 частини житлового будинку № 47 по вулиці Полтавській в м. Ірпені Київської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 06 квітня 2010 року. Відповідач по справі [PERSON]О подав зустрічну позовну заяву,відповідно до якої також зазначив,що 06 квітня 2010 року померла його мати [PERSON]. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: на частину житлового будинку № 47 по вулиці Полтавській в м. Ірпені Київської області. Вказана частина будинку належала спадкодавцю на підставі рішення Ірпінського районного народного суду від 27 січня 1975 року. За життя мати склала заповіт,яким 1\\3 частину належної їй 1\\2 частини житлового будинку № 47 по вулиці Полтавській в м. Ірпені Київської області заповіла йому,а 2\\3 частини заповіла [PERSON] 17 вересня 2015 року він звернувся до Ірпінської міської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку після смерті матері. Проте нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у відсутній оригінал рішення Ірпінського районного народного суду від 27 січня 1975 року. Просить визнати за ним право власності на 1/6 частину житлового будинку № 47 по вулиці Полтавській в м. Ірпені Київської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 06 квітня 2010 року. Представник позивача [PERSON] З у судове засідання не з»явилась,подала до суду заяву,відповідно до якої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON]О у судове засідання не з»явився,подав до суду заяву,відповідно до якої справу просить розглянути за його відсутності,свій позов підтримує,основний позов визнає. Суд ,дослідивши письмові докази по справі,матеріали спадкової справи,вважає основний позов та зустрічний позов такими,що підлягають до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України»Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини». У судовому засіданні було встановлено,що 06 квітня 2010 року померла мати сторін по справі [PERSON]. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: на 1\\2 частину житлового будинку № 47 по вулиці Полтавській в м. Ірпені Київської області. Вказана частина будинку належала спадкодавцю на підставі рішення Ірпінського районного народного суду від 27 січня 1975 року. 27 липня 2015 року позивач а 17 вересня 2015 р відповідач звернулись до Ірпінської міської державної нотаріальної контори з заявами про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за заповітом на частину житлового будинку після смерті матері. Наведені обставини справи стверджуються у судовому засіданні копією спадкової справи. Також,у судовому засіданні було встановлено,що Рішенням Ірпінського районного народного суду від 20.01.1975 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та визнано за кожним з них право власності на 1/2 частину будинку № 47 по вулиці Полтавській в м. Ірпені Київської області, а також визначений порядок користування будинком. Дане рішення було зареєстроване у БТІ, про що є відмітка на рішенні. Цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та розподіл будинку за 1975 рік була втрачена внаслідок пожежі, яка сталася в архіві суду в ніч з 26 на 27 травня 2004 року, рішенням Ірпінського міського суду від 29.05.2013 року вказане провадження було відновлено. Проте нотаріус відмовив позивачу та відповідачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, оскільки у відсутній оригінал рішення Ірпінського районного народного суду від 27 січня 1975 року,а рішення Ірпінського міського суду від 29.05.2013 року не зареєстровано як правовстановлюючий документ. Відповідно до правил ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до правил ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні було встановлено,що за життя [PERSON]В склала заповіт, яким 2/3 частини належної їй 1\\2 частини будинку № 47 по вулиці Полтавській в м. Ірпені Київської області заповіла позивачу [PERSON]О, а 1/3 частину заповіла відповідачу [PERSON] Позивач та відповідач прийняли спадщину після смерті матері відповідно до правил ст. 1269 ЦК України шляхом подачі до Ірпінської міської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Відповідно до правил ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Враховуючи викладене,суд визнає за [PERSON] право власності на 2/6 частини житлового будинку № 47 по вулиці Полтавській в м. Ірпені Київської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 06 квітня 2010 року.А також,суд задовольняє зустрічний позов та визнає за [PERSON] право власності на 1/6 частини житлового будинку № 47 по вулиці Полтавській в м. Ірпені Київської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 06 квітня 2010 року. Враховуючи,що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ст. 197 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 1216,1218,1222,1258,1261,1296-1297 ЦК України ,

Outcome: approved