Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача шкоди, спричиненої в результаті ДТП. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11.06.1996 року на автодорозі Кіровоград-Запоріжжя сталося зіткнення автомобіля МАЗ-5335, державний номер [NUMBER] , що належав Відкритому акціонерному товариству «Пересувне управління механізації будівництва й автотранспорту» і автомобіля ВАЗ-21013, державний номер [NUMBER] , що належав водію [PERSON] . В результаті зіткнення автомобілів водій [PERSON] і пасажири його автомобіля [PERSON] і [PERSON] загинули. У загиблого подружжя [PERSON] залишилася донька [PERSON] , [INFO] , над якою за рішенням Нікопольського міськвиконкому її, [PERSON] , було призначено опікуном. Рішенням Нікопольського районного суду від 01.12.1999 року з пересувного управління механізації й автотранспорту «Нікопольагропромбуд», правонаступником якого є ВАТ «ПУМБА», на її користь в інтересах неповнолітньої [PERSON] була стягнута шкода шляхом стягнення з ВАТ «ПУМБА» щомісячних платежів, починаючи з 01.12.1999 року до повноліття [PERSON] , а у випадку її навчання - до 23 років. Згідно діючого законодавства України, ВАТ «ПУМБА» повинно було проводити виплату завданої шкоди з урахуванням зміни заробітних плат посад, які займали батьки [PERSON] , але відповідач цього не робив. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.12.2006 року по справі № 2-5294 стягнуто з ВАТ «ПУМБА» на її користь заборгованість по відшкодуванню шкоди з корегуванням цієї суми за прострочення виплат, в розмірі 9 701,97 гривень, одноразово; стягнуто, починаючи з 01.12.2006 року з ВАТ «ПУМБА» на її користь до досягнення неповнолітньою [PERSON] 14 років, відшкодування шкоди щомісячно в розмірі 233,50 гривень, з урахуванням коригування суми у випадках підвищення вартості життя та мінімальної заробітної плати надалі; стягнуто, починаючи з 01.12.2006 року з ВАТ «ПУМБА» на її користь до досягнення неповнолітньою [PERSON] 18 років, а в разі навчання - до 23 років, відшкодування шкоди щомісячно в розмірі 233,50 гривень, з урахуванням коригування суми у випадках підвищення вартості життя та мінімальної заробітної плати надалі. На зазначене рішення видані виконавчі листи, які перебували в провадженні Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Відповідно до листів № 60904 від 04.10.2018 року Нікопольським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було завершено виконавче провадження про стягнення боргу з ВАТ «ПУМБА» в розмірі 9 701,97 гривень у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем, відповідно до Закону, заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п.2 ст.47 Закону України «Про Виконавче провадження», в редакції, що діяла на момент завершення виконавчого провадження). Також, 05.10.2018 року Нікопольським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області була прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження про стягнення, починаючи з 01.12.2006 року з ВАТ «ПУМБА» до досягнення неповнолітньою [PERSON] 18 років, а в разі навчання до 23 років, відшкодування шкоди щомісячно в розмірі 233,50 гривень, з урахуванням коригування суми у випадках підвищення вартості життя та мінімальної заробітної плати надалі. Чинним законодавством не передбачено обов`язковість досудового врегулювання даного спору. За таких обставин звернулась до суду і просить стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Пересувне управління механізації будівництва та автотранспорту» (код ЄДРПОУ 20238790) на користь [PERSON] в інтересах [PERSON] заборгованість по відшкодуванню шкоди з урахуванням корегування суми за прострочення виплат у розмірі 250003 грн (двісті п`ятдесят тисяч гривень) 79 коп. Та покласти на відповідача судові витрати. В судове засідання сторони не прибули. Позивачка надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, на задоволенні позовних вимог в повному обсязі наполягала. Відповідач повідомлявся про слухання справи належним чином судовими повістками з поштовими повідомленнями, які повертались за закінченням терміну зберігання, тому повідомлявся про розгляд справи оголошенням на офіційному веб-порталі «Судової влади». Відповідно до ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа слухалась в порядку ст.131, 223, 280 ЦПК України у відсутність відповідача. Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди має дитина - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Згідно з вимогами ст.440 ЦК України (в редакції 1963 року), шкода, заподіяна особистості або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, що заподіяла шкоду, у повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством. Особа, що заподіяла шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкода заподіяна не з її провини. Відповідно до ст.441 ЦК України (в редакції 1963 року), організація зобов`язана відшкодувати шкоду, яка заподіяна з вини її працівників при виконанні ними своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно зі ст.450 ЦК України (в редакції 1963 року), організації і громадяни, діяльність яких пов`язана з підвищеною небезпекою для оточуючих, зобов`язані відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст.1166 ЦК України (в редакції 2003 року), майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст.625 ЦК України (в редакції 2003 року), боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до.268 ЦК України (в редакції 2003 року), позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Як встановлено в судовому засіданні, 11.06.1996 року на автодорозі Кіровоград-Запоріжжя сталося зіткнення автомобіля МАЗ-5335, державний номер [NUMBER] , що належав ВАТ «Пересувне управління механізації будівництва й автотранспорту» і автомобіля ВАЗ-21013, державний номер [NUMBER] , що належав водію [PERSON] . В результаті зіткнення автомобілів водій [PERSON] і пасажири його автомобіля [PERSON] і [PERSON] загинули. У загиблого подружжя [PERSON] залишилася донька [PERSON] , [INFO] , над якою за рішенням Нікопольського міськвиконкому позивачку по справі [PERSON] було призначено опікуном. Рішенням Нікопольського районного суду від 01.12.1999 року з пересувного управління механізації й автотранспорту «Нікопольагропромбуд», правонаступником якого є ВАТ «ПУМБА», на користь позивачки, яка діяла та діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , була стягнута шкода шляхом стягнення з ВАТ «ПУМБА» щомісячних платежів, починаючи з 01.12.1999 року до повноліття [PERSON] , а у випадку її навчання - до 23 років. Згідно діючого законодавства України, ВАТ «ПУМБА» повинно було проводити виплату завданої шкоди з урахуванням зміни заробітних плат посад, які займали батьки [PERSON] . Але відповідач цього не робив. Тому, рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.12.2006 року по справі № 2-5294 було стягнуто з ВАТ «ПУМБА» на користь позивачки, яка діяла та діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , заборгованість по відшкодуванню шкоди з корегуванням цієї суми за прострочення виплат, в розмірі 9 701,97 гривень, одноразово; стягнуто, починаючи з 01.12.2006 року з ВАТ «ПУМБА» на користь позивачки, яка діяла та діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , до досягнення неповнолітньою [PERSON] 14 років, відшкодування шкоди щомісячно в розмірі 233,50 гривень, з урахуванням коригування суми у випадках підвищення вартості життя та мінімальної заробітної плати надалі; стягнуто, починаючи з 01.12.2006 року з ВАТ «ПУМБА» на користь позивачки, яка діяла та діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , до досягнення неповнолітньою [PERSON] 18 років, а в разі навчання - до 23 років, відшкодування шкоди щомісячно в розмірі 233,50 гривень, з урахуванням коригування суми у випадках підвищення вартості життя та мінімальної заробітної плати надалі (а.с.5-8). На зазначене рішення видані виконавчі листи, які перебували в провадженні Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Відповідно до листів № 60904 від 04.10.2018 року (а.с.9-10), Нікопольським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було завершено виконавче провадження про стягнення боргу з ВАТ «ПУМБА» в розмірі 9 701,97 гривень у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем, відповідно до Закону, заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п.2 ст.47 Закону України «Про Виконавче провадження», в редакції, що діяла на момент завершення виконавчого провадження). 05.10.2018 року Нікопольським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області була прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження про стягнення, починаючи з 01.12.2006 року з ВАТ «ПУМБА» до досягнення неповнолітньою [PERSON] 18 років, а в разі навчання до 23 років, відшкодування шкоди щомісячно в розмірі 233,50 гривень, з урахуванням коригування суми у випадках підвищення вартості життя та мінімальної заробітної плати надалі (а.с.11-12). Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, станом на 01.07.2017 року за відповідачем виникла заборгованість в розмірі 29 654 грн. 50 коп. (а.с.13-14). За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved