Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 24 713,59 доларів США, з яких: 21 788,19 доларів США - заборгованість по кредиту, 1 946,48 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 475 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом. 503,92 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором. В обґрунтування вимог вказує, що 14.09.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 19 000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,88 % на місяць, з кінцевим терміном повернення кредиту 12.09.2013р. Взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути із боржника заборгованість по кредиту. У судове засідання представник позивача Гнатюк А.Ю. не з'явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з"явились, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 14.09.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № TEAWAE 00006118. Відповідно до умов п.1.1 договору відповідачу було надано кредит в розмірі 19 000 доларів США на купівлю автомобіля, а також у розмірі 5202,71 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п.2.1.3., 2.2.7. даного договору, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,88% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,25% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11. даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного договору. Періодом сплати вважати період з 14 по 20 число кожного місяця . Кредит надано на строк з 14.09.2006р. по 12.09.2013р. Згідно п.2.2.2 договору кредиту відповідач зобов»язався сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до п.1.1, 3.1, 3.2. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Пунктом 3.2. договору передбачено, що при порушенні позичальником зобов»язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 6 % на місяць, нараховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до п.4.1. договору кредиту, при порушенні позичальником будь - якого з зобов»язань, передбачених п.п.2.2.2, 2.2.3 договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. В судовому засіданні встановлено, що банк виконав свої зобов'язання згідно з умовами договору та видав [PERSON] кредит в сумі 1900 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки №1 від 15.09.2006р. Відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання згідно умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 12.01.2015 року складає 24 713,59 доларів США (що в еквіваленті до української гривні становить, на день розрахунку, 389 239,04грн.), з яких: 21 788,19 доларів США - заборгованість по кредиту, 1 946,48 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 475 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом. 503,92 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором. Враховуючи наведене, банк просить стягнути з позичальника заборгованість на загальну суму 24 713,59 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України, станом на 12.01.2015 року, в еквіваленті до української гривні, становить - 389 239,04грн. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов"язаннні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. В силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь банку заборгованість по кредитному договору на загальну суму 24 713,59 доларів США (що в еквіваленті до української гривні становить, на день розрахунку, 389 239,04грн.), з яких: 21 788,19 доларів США - заборгованість по кредиту, 1 946,48 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 475 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом. 503,92 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором. Згідно з вимогами ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3 654грн., слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved