Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. В позові вказує, що з 15.09.2005 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрували у комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області. Від шлюбу у них народилися діти, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що посвідчується свідоцтвами про народження, які проживають з нею.. Спільне життя з відповідачем не склалося оскільки у них різні погляди на життя, через що між ними дуже часто виникали сварки та скандали, свідком яких ставали діти. Протягом тривалого часу вони не проживають, як чоловік та дружина. Чоловік проживає у своїй кімнаті, а вона з дітьми проживають у своїй кімнаті. З часу припинення шлюбних стосунків діти проживають з нею та знаходяться на її вихованні та утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Берегометської селищної ради №2624 від 04.09.2020 року. Таким чином, фактичні шлюбні стосунки між ними припинено, а шлюб існує лише юридично. Посилалася на те,що з того часу, як вони з відповідачем проживають окремо відповідач не бере належної участі в утриманні дітей. На даний час також між ними не досягнуто домовленості щодо утримання дітей після розірвання шлюбу. Відповідач офіційно працює, як найманий працівник та отримує заробітну плату у розмірі біля 7000,00 грн. у місяць, а також є ФОП та отримує дохід у розмірі біля 20000,00 грн. у місяць, то просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі по 3000,00 грн./міс. на кожну дитину, щомісячно , починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття , а також просить стягнути судові витрати в тому числі і витрати на правову допомогу. Позивач в судове засідання не з`явилася. В адресованому суду клопотанні позов підтримала просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково на розірвання шлюбу погодився , просив стягувати аліменти на на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказує, що не є приватним підприємцем, а працює викладачем у Берегометській школі мистецтв. Також вважав, що витрати на правову допомогу завищені. Суд , заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 15.09.2015 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району про що в реєстрі зроблено запис № 35. Під час спільного проживання у них народилися діти, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьком яких згідно свідоцтва про народження є відповідач. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами немає взаєморозуміння, шлюб між ними існує формально, спільно господарства не ведуть, припинили шлюбні відносини . Виходячи з наведеного суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Крім того, згідно довідки про склад сім`ї від 04.09.2020 року, діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати дітей. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, що врегульовано ч. 3 ст. 181 СК України. Відповідно до ст.183 та ст. 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З роз`яснень, даних Пленумом Верховного Суду України у п. 17 своєї Постанови №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. До позовної заяви позивачем надано виписка з єдиного державного реєстру юридичних осіб , де вказано, що [PERSON] є приватним підприємцем. Згідно відомостей державного реєстру юридичних осіб від 07.09.2020 року відповідач [PERSON] припинив підприємницьку діяльність. В довідці про доходи за №16 від 09.10.2020 року виданої Берегометською школою мистецтв , [PERSON] є викладачем за період з квітня по вересень 2020 року його заробіток становить 48518,41 грн. Крім того згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи від 24.05.2019 року з відповідача звернуто стягнення на доходи за кредитним договором за рішенням суду від 18.03.2019 року. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що дитина утримується позивачем, відповідач, являється особою працездатного віку, тому необхідно позов задовольнити. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних із розглядом справи відносться зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Отже, що стосується стягнення витрат на користь позивача за професійну правничу допомогу, то суд виходить з наступного: Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» п. 47, 48 також роз`яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у статті 133, статтях 137, 141 ЦПК України. Витрати на правничу допомогу, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. В позові позивач вказує, що сума витрат на правову допомогу становить 4740,00 грн., однак на підтвердження витрат на правничу допомогу надано квитанцію до прибуткового касового ордеру від 08.09.2020 року, яка складає 3240,00 грн. Таким чином підлягає з відповідача стягненню витрати на правову допомогу 3240,00 (три тисячі двісті сорок )гривень. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: partial