Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

представник позивачів [PERSON] та [PERSON] за довіреністю - [PERSON] в їх інтересах звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача [PERSON], остаточно уточнивши позовні вимоги під час судового розгляду справи, зауваживши, що зазначення в позовних вимогах слова «власність» є опискою, при цьому вона не змінює ні предмет ні підстави позову, про що надала відповідну письмову заяву (т.2 а.с.56) в якій остаточно просила суд розділити право на спадкове майно між спадкоємцями в порядку спадкування за заповітом згідно варіантів розподілу на підставі експертного висновку наступним чином. Визнати за [PERSON] (інд. номер [NUMBER]), в порядку спадкування за заповітом від 24.02.2005р., зареєстрованим в реєстрі за №630, після смерті [PERSON], померлого [INFO], право на двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 50,0 кв.м. Визнати за [PERSON] (інд. номер [NUMBER]), в порядку спадкування за заповітом від 24.02.2005р., зареєстрованим в реєстрі за №630, після смерті [PERSON], померлого [INFO], право на наступне майно: трикімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 70,1 кв.м; садовий будинок, загальною площею 59,8 кв.м., та земельну ділянку, площею 0,06 га, за адресою: [ADDRESS] Визнати за [PERSON] (інд. номер [NUMBER]), в порядку спадкування за заповітом від 24.02.2005р., зареєстрованим в реєстрі за №630, після смерті [PERSON], померлого [INFO], право на наступне майно: однокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 37,0 кв.м. та земельні ділянки у селі Збини (урочище «Погарчини») Воловецького району Закарпатської області: 0,0678 га - для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер: 2121555301:01:001:0008, держаний акт Серія ЯД №539115 від 23.11.2007р.), 0,0670 га - для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер: 2121555301:01:001:0013, держаний акт Серія ЯД №547388 від 19.05.2008р.), 0,0592 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер: 2121555301:01:001:0007 держаний акт Серія ЯД №539114 від 23.11.2007р.), 0,0773 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (№010924300145, кадастровий номер: 2121555301:01:001:0035), 0,0531 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (№010970400086, кадастровий номер: 2121555301:01:001:0021). Стягнути, в якості компенсації за відступлення від ідеальних часток, з [PERSON] (інд. номер [NUMBER]) на користь [PERSON] (інд. номер [NUMBER]) 187 318,00 грн. (сто вісімдесят сім тисяч триста вісімнадцять гривень). Стягнути, в якості компенсації за відступлення від ідеальних часток, з [PERSON] (інд. номер [NUMBER]) на користь [PERSON] (інд. номер [NUMBER]) 3163,00 грн. (три тисячі шістдесят три гривні). Визнати за [PERSON] (інд. номер [NUMBER]), в порядку спадкування за заповітом від 24.02.2005р., зареєстрованим в реєстрі за №630, після смерті [PERSON], померлого [INFO], право на 1/3 грошових коштів на наступних банківських рахунках: [NUMBER] в ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»; на рахунках №[NUMBER] та №[NUMBER] в ПАТ "-«Брокбізнесбанк»; на рахунку №[NUMBER] в ПАТ «Промінвестбанк»; на рахунках №[NUMBER], №[NUMBER] №[NUMBER], №[NUMBER] в ПАТ «Райфайзен Банк Аваль»У Визнати за [PERSON] (інд. номер [NUMBER]), в порядку спадкування за заповітом від 24.02.2005р., зареєстрованим в реєстрі за №630, після смерті [PERSON], померлого [INFO], право на 1/3 грошових коштів на наступних банківських рахунках: [NUMBER] в ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»; на рахунках №[NUMBER] та №[NUMBER] в ПАТ «Брокбізнесбанк»; на рахунку №[NUMBER] в ПАТ «Промінвестбанк»; на рахунках №[NUMBER], №[NUMBER], №[NUMBER], №[NUMBER] в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Визнати за [PERSON] (інд. номер [NUMBER]), в порядку спадкування за заповітом від 24.02.2005р., зареєстрованим в реєстрі за №630, після смерті [PERSON], померлого [INFO], право на 1/3 грошових нянів на наступних банківських рахунках: [NUMBER] в ПАТ «Державний експортнсИмпортний банк Украни»; на рахунках №[NUMBER] та №[NUMBER] в ПАТ «Брокбізнесбанк»; на рахунку №[NUMBER] в ПАТ «Промінвестбанк»; на рахунках №[NUMBER],, №[NUMBER], №[NUMBER], №[NUMBER] в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Стягнути з [PERSON] (інд. номер [NUMBER]) на користь [PERSON] (інд. номер [NUMBER]) та [PERSON] (інд. номер [NUMBER]) судові витрати у розмірі 2001, 20 грн. (1700, 00 грн. + 301, 20 грн.) - судового збору та 20 596, 80 грн. - вартість судової експертизи (всього 22 598, 00 грн.). В обґрунтування позовних вимог представник позивачів посилалась на вимоги ст.204, ч.1 ст.1223, 1278 ЦК України, зауваживши, що право позивачів, як спадкоємців на вказане спадкове майно не визнається відповідачем, про що свідчить оспорювання [PERSON] заповіту в іншому судовому провадженні, крім того і нотаріус відмовив у видачі свідоцтв на спадкове майно, а на письмові звернення щодо врегулювання варіантів розподілу спадкового майна відповідач не реагує. В судовому засіданні представник позивачів та позивач [PERSON] позовні вимоги підтримали із викладених підстав та просили їх задовольнити (том 2 а.с.56-59). Представник відповідача [PERSON] за довіреністю - [PERSON] заперечував проти позовних вимог, вважаючи їх передчасними, зауваживши, що нотаріус не відмовляв у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтв про право на спадщину, відповідач наразі не заперечує проти права власності і взагалі права на спадкування всіма спадкоємцями на об»єкти спадкового майна згідно заповіту, однак вважає, що не отримавши відповідних свідоцтв на спадкове майно, пред»явлені позовні вимоги є передчасними, а вказаний розподіл спадкового майна є несправедливим і безпідставно позбавляє відповідачку від права на її частку в спадковій масі. Перша Київська державна нотаріальна контора просить справу розглядати без свого представника та прийняти рішення згідно діючого законодавства. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами письмові докази, повно і всебічно з»ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16.12.2013 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, відмовлено, однак законної сили не набрало. При цьому, в судовому засіданні представник відповідача просив не розглядати раніше заявлене ним клопотання про зупинення провадження по вказаній справі до розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання правочину недійсним. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с.10 копії спадкової справи). За своє життя [PERSON] залишив заповіт від 24.02.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрований в реєстрі за №630, згідно умов якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що йому буде належати на день смерті і на що він, згідно з законом, буде мати право, заповідає в рівних частках кожному: матері - [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.40 копії спадкової справи). Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обв'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Сторони по справі, які заявлені заповідачем як спадкоємці за заповітом: [PERSON] та [PERSON], звернулись у визначений законодавством строк до Першої Київської державної нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] (а.с.16-17 копії спадкової справи); [PERSON] відкликав свою попередню заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом, а вподальшому також звернувся із відповідною заявою про прийняття спадкового майна (а.с.4 копії спадкової справи). Після отримання вказаних заяв, Перша Київська нотаріальна контора направила запити які необхідні для оформлення спадщини, про що свідчать відповідні копії в матеріалах спадкової справи. Також, в матеріалах справи містяться всі правовстановлюючі документи на всі об'єкти нерухомого майна, що входять до складу спадщини, а також підтвердження наявності грошових коштів на рахунках спадкодавця (а.с.54-75 копії спадкової справи). Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Законом встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ст.15 ЦК України) і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема - визнання права (ст.16 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В даному випадку, суд окремо зазначає, що в матеріалах спадкової справи відсутні, а також не були надані суду стороною позивачів будь які належні і допустимі докази щодо відмови нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадкове майно будь кому із вказаних спадкоємців - сторін по справі. Відповідно до ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право на прийняття спадщини і незалежно від часу прийняття спадщини вона належить йому з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи із вказаного, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачів до відповідача [PERSON] про визнання права на спадкування на зазначені в позові об»єкти спадкового майна є в даному випадку безпідставними, оскільки таке право регламентоване вищевказаними нормами законодавства і саме право на спадкове майно не оспорюється стороною відповідача, тому в даному випадку, на думку суду, невірно вибраний спосіб захисту права, в разі його порушення. Слід також зазначити, що відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухомість. Звертаючись з позовом до суду, позивачі на підставі ст. 1278 ЦК України просять стягнути з відповідача на їх користь компенсацію вартості спадкового майна, на яке вони мають право після смерті [PERSON] Як вже зазначалось, звертаючись до суду з даним позовом, позивачі також вказують на те, що у зв'язку з тим, що вони з відповідачем не дійшли згоди щодо поділу спадкового майна та невизнання відповідачем права на спадкове майно позивачами, свідоцтво про право на спадщину вони не отримали. У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 1278 ЦК України кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Згідно вимог ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Разом з тим, суд вважає, що дані вимоги позивачів про стягнення з відповідача на їх користь компенсації вартості спадкового майна не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Положеннями ст. 1297 та ч. 1 ст. 1298 ЦК України регламентовано, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Однак, як встановлено в судовому засіданні, не зважаючи на зазначенні норми закону, позивачі і відповідач не отримали відмову нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та грошові кошти на банківських рахунках. При цьому, посилання позивачів на те, що вони не отримали відповідні свідоцтва, оскільки не дійшли згоди з відповідачем щодо поділу спадкового майна та заперечення з боку відповідача щодо взагалі їх права на спадкове майно, є безпідставними, оскільки розмір спадкового майна, на яке кожна із сторін по справі має право, визначений умовами ч. 1 ст. 1278 ЦК України. Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», роз'яснив, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Як уже зазначалось, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. А в даному випадку, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Вимоги ч.ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України визначають, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. На підставі зазначеного та виходячи з наведених норм законодавства, суд прийшов до висновку, що не отримавши свідоцтва про право на спадщину і, відповідно, не здійснивши державну реєстрацію права власності на нерухоме спадкове майно, позивачі передчасно звернулись до суду з позовом про стягнення компенсації за належні їм частки у спадковому нерухомому майні, оскільки підстави для стягнення даної компенсації в порядку, визначеному ст.ст. 358, 364 ЦК України, на час розгляду справи відсутні, так як вказаними положеннями закону передбачено можливість отримання грошової або іншої матеріальної компенсації вартості частки в праві спільної часткової власності лише співвласником. Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Судові витрати розподілені відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного

Outcome: dismissed