Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про припинення спільної часткової власності та виділення в натурі частки житлового будинку за адресою: вул. Слави (Орджонікідзе), 2, м. Чигирин Черкаської області, зазначивши, що вона являється власником 27/100 частин вищевказаного житлового будинку, що належали померлому її батьку - [PERSON], в порядку спадкування за законом. Іншими співвласниками згідно з відомостями з реєстру нерухомого майна є [PERSON] - 6/25 частки та [PERSON] 9/50 частки. Позивач зазначає, що вона не може користуватись зазначеною квартирою оскільки двоє інших власників, відповідачів по справі, порушують її право користування. Тому позивач вважає за необхідне звернутись до суду за захистом своїх порушених прав, а саме про припинення користування права власності на житло. Обґрунтовуючи свій позов, позивач посилається на положення статей 364, 367 ЦПК України та просить суд припинити право спільної часткової власності та виділити в натурі їй на праві особистої власності 27/100 частин жилого будинку (А-1) з прибудовою (а), що знаходиться за адресою: вул. Слави (Орджонікідзе), 2, м. Чигирин Черкаської області. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача та просила їх задовольнити в повному обсязі на підставі наявних у матеріалах справи матеріалів, підтвердивши суду про те, що позивач не зверталась до відповідачів у досудовому порядку щодо предмета спору. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] будучи належним чином, відповідно до чинного законодавства повідомленими про час і місце судового розгляду, у судове засідання не зявилися, не повідомивши суд про причини неявки. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 31 березня 2016 року, справа № 708/313/16-ц, [PERSON] є власницею 27/100 частин житлового будинку (А-1) з прибудовою (а), що складається з приміщення 5-1 площею 5,2 м2; приміщення 5-2 площею 27,3 м2; приміщення 5-3 площею 11,9 м2; приміщення 5-4 площею 8,6 м2; приміщення 5-5 площею 2,6 м2, за адресою: м. Чигирин, вул. Слави (Орджонікідзе), 2, та власницею земельної ділянки площею 0,0477 га (кадастровий номер 7125410100:03:000:0112), розташовану за адресою: м. Чигирин, вул. Слави (Орджонікідзе), 2, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 468810, що належали померлому 22.02.2015 року [PERSON], в поряду спадкування за законом (а.с.10-13). Вказане підтверджується також копіями інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 61035222 від 09.06.2016 року та № 97285923 від 14.09.2017 року, де встановлено факт належності на праві приватної власності частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: м. Чигирин, вул. Слави (Орджонікідзе), 2: [PERSON] - 6/25 частки, [PERSON] 9/50 частки; [PERSON] 27/100 частки (а.с.31-33). Крім того, як встановлено у судовому засіданні та вбачається з даних державного нотаріуса Чигиринської державної нотаріальної контори № 969/01-16 від 08.11.2017 року, гр. [PERSON] 20 серпня 2015 року померла, після смерті якої із заявами про прийняття спадщини зверталися [PERSON] та [PERSON], тому ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2017 року, [PERSON], як відповідача по справі замінено її правонаступниками - [PERSON] та [PERSON] (а.с.52-55). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній частковий власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю. Судом встановлено та даний факт підтвердила у судовому засіданні представник позивача, що позивач не зверталась до відповідачів у досудовому порядку щодо укладення договору про виділ у натурі частки житлового будинку, який підлягає нотаріальному посвідченню, згідно ч. 3 ст. 364 ЦК України. Твердження представника позивача, як на підставу задоволення позову у зв"язку з тим, що відповідачі не оформили спадщину, що стосується предмету спору, не є правомірним, оскільки згідно \~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Так, статтею 321 ЦК України\~закріплено конституційний принцип непорушності права власності, передбачений\~ст.41 Конституції України. Це означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Право спільної часткової власності в силу положень ст. 358 ЦК України передбачає власність двох або більше осіб на один об'єкт. У даному випадку в зв'язку з не оформленням [PERSON] та [PERSON] свого права власності на частку житлового будинку, який знаходиться за адресою: м. Чигирин, вул. Слави (Орджонікідзе), 2, право спільної часткової власності на вказане житло в розумінні ст. 358 ЦК України не існує, а тому виділ вказаного майна в натурі, що належить позивачу в порядку ст. 364 ЦК України є неможливим. У постановах Верховного Суду України від 3 квітня 2013 року (справа № 6-12цс13) і 17 лютого 2016 року (справа № 6-1500цс15) викладено правовий висновок про те, що положення статті 358 ЦК України регулюють саме порядок здійснення права спільної часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, внаслідок якого право спільної часткової власності припиняється. При встановленні порядку користування будинком кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина будинку виходячи з його частки в праві спільної часткової власності на будинок. Установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень в натурі не припиняє права спільної часткової власності. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Також потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Отже, жодним із вище зазначених в законі способів захисту своїх прав у праві спільної часткової власності позивач по даній справі не скористалась, тобто вибрала невірний спосіб захисту своїх прав, де інших доказів позивачем суду не надано. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed