Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить, з врахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог (а.с.24-28), постановити рішення, яким: 1.Визнати [PERSON] , батьком [PERSON] , [INFO] . 2.Зобов`язати Зеленодольський міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису №68 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного 23 липня 2015 року, а саме зазначити: в графі «батько» - [PERSON] . 3.Стягнути з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позовної заяви й до моменту досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем спільно проживала однією сім`є. [INFO] у них народився син [PERSON] . Відповідач забрав їх з сином з пологового будинку, в той день були зроблені фотографії, а відповідач отримав почесне звання, яке в посвідченні вказано як «батько». На жаль, після певного часу подружнього життя після народження сина, цивільний чоловік покинув її та сина, а тому позивачка вимушена була записати сина на своє прізвище - [PERSON] , але по батькові записала його як [PERSON] . Тобто прізвище вона записала батька як своє, я ім`я та по батькові записала дійсного батька - [PERSON] . Після народження сина вони стали мешкати окремо. Відповідач став уникати від виховання сина [PERSON] , вона сама самостійно стала утримувати дитину, яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги відповідач не надає, життям, розвитком та вихованням сина не цікавиться. На даний час відповідач має стабільний заробіток, та має можливість надавити допомогу на утримання неповнолітньої дитини, але не надає в повному обсязі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Кононенко О.В. уточнені позовні вимоги підтримали, зіславшись на викладені в позовній заяві обставини, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Свідок [PERSON] , в судовому засіданні пояснив, що відповідач познайомився з його донькою [PERSON] в 2013 році, з 2014 року вони стали проживати разом. Після народження [PERSON] відповідач поїхав на заробітки до Польщі, іноді дзвонив але матеріальної допомоги не надавав. Після повернення з Польщі це був приблизно 2016 рік позивачка та відповідач перестали мешкати разом. Відповідач є батьком дитини, він забирав їх з пологового будинку після народження онука, та вони ще приблизно пів року проживали разом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачка з відповідачем познайомились в 2013 році, та згодом стали мешкати разом. Після народження дитини відповідач доньку забрав з пологового будинку, коли дитині виповнилось пів року поїхав працювати до Польщі. Матеріальну допомогу надавав тільки за клопотанням позивачки. Батьком дитини є відповідач, вони разом мешкали у [ADDRESS] , вели спільне господарство. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для вирішення спору. Позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: У відповідності до вимог ст.ст. 12,81 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст.125 СК України - якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; або за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Власне на реалізацію положення Конституції і передбачено визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, оскільки гарантується дитині батьківство, незалежно від того, в шлюбі перебувають її батьки чи ні. У відповідності до вимог ст. 128 СК України - за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Як зазначає постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.п.4, 9) справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо в т.ч. дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 вищезазначеної постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , являється матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області 23.07.2015 року, актовий запис №68 (а.с.5). Дослідженням зазначеного документу встановлено, що батьком дитини записано [PERSON] . Запис про батька дитини вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. На момент народження дитини [PERSON] , позивачка [PERSON] , у шлюбі не перебувала. Дана обставина не оспорюється та підтверджується копією паспорта позивачки серії [NUMBER] виданого Зеленодольським ГОМ Апостолівського РО УМВС України в Дніпропетровській області (а.с.6-7). В судовому засіданні позивачка [PERSON] , пояснила суду, що з 2014 р. до народження сина, вона спільно проживала однією сім`єю з відповідачем - [PERSON] [INFO] вона народила сига Гліба та стверджувала, що батьком сина є [PERSON] . У відповідності до свідоцтва Виконавчого комітету Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області від 23.07.2015р. (а.с.5) [PERSON] народився [INFO] в м. Зеленодольськ. Батько - [PERSON] , мати- [PERSON] . За клопотанням позивачки та її представника 14.03.2019 року Апостолівським районним судом постановлено ухвалу про призначення по даній справі судово-генної експертизи, проведення якої доручено експертам судово-експертній установі КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи «Дніпропетровської обласної ради». На вирішення експертизи поставлено питання: чи наявне кровне споріднення між [PERSON] та [PERSON] , якщо так то, чи являється [PERSON] біологічним батьком [PERSON] . На час проведення експертизи провадження по справі зупинено (а.с.44). Про час та місце проведення експертизи відповідач по справі [PERSON] був повідомлений. У відповідності до повідомлення судового експерта від 21.05.2019 року №680 (а.с.49) ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2019 року про призначення судово-генетичної експертизи щодо встановлення батьківства громадянина [PERSON] у відношення дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] повернуто без виконання, в зв`язку з неявкою обох сторін 22.04.2019 року та неявкою гр. [PERSON] 20.05.2019 року на експертизу. У зв`язку з вище викладеним, експерт повідомив про неможливість проведення судової молекулярно-генетичної експертизи". Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 04.06.2019 року , провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та встановлення батьківства - поновлено. Справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду. Судом не встановлено поважних причин, які б перешкоджали відповідачу двічі з`явитися до експертної установи для відбору зразків крові або слини, що підтверджує факт ухилення відповідача від прийняття участі в призначеній судовій молекулярно-генетичній експертизі, внаслідок чого проведення призначеної судом експертизи не відбулося і ці обставини позбавили позивачку по справі надати суду докази з приводу наявності кровної спорідненості між відповідачем [PERSON] та малолітньою дитиною [PERSON] , а тому необхідно застосувати наслідки, передбачені частиною першою статті 109 ЦПК України, та визнати [PERSON] , біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Саме для з`ясування такого факту і було призначено експертизу, від проходження якої відповідач [PERSON] ухилився. Таким чином, виходячи з наданих позивачкою та перевірених в судовому засіданні доказів, та враховуючи існування між сторонами фактичних шлюбних відносин, що збігається у часі з періодом зачаття дитини, а також визнавши факт, що [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] , для з`ясування якого була призначена експертиза від участі в якій відповідач ухилився, суд приходить до висновку про можливість задоволення пред`явлених позовних вимог в частині визнання батьківства. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Оскільки, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , а також встановлено те, що сторони проживають роздільно, дитина проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає такою, що підлягає задоволення також вимога позивачки про стягнення аліментів, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімально гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги той факт, що позивачка не заявляла вимоги щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, ствердила, що відповідач має постійний дохід суд вважає за можливе стягнути аліменти у частці від доходу відповідача. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує матеріальне становище позивачки, відсутності будь-яких відомостей щодо матеріального становища відповідача, можливостей з надання матеріальної допомоги, тому встановлює розмір аліментів в розмірі 1/4 заробітної плати(доходу) [PERSON] щомісячно, починаючи з 15.11.2018р. і до повноліття дитини [PERSON] , [INFO] . Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи те, що відповідач ухилився від проведення експертизи, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судові засідання неодноразово не з`являвся, відзиву не подав, доказів, які спростовували б обставини викладені в позовній заяві також суду не надав та не повідомив про наявність таких доказів - суд задовольняє позов частково. На підставі ст. ст. 125, 126,128, 135, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial