Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення його батьківських прав та зміну розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.08.2006 року по 09.06.2009 року, від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Батько не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться його життям та розвитком, не надає матеріальної допомоги, крім сплачених аліментів, не зустрічається з дитиною, не відвідує дитину, не вітає її з днем народження, не телефонує, не дарує подарунки. Вона самостійно займається вихованням дитини, його розвитком, відпочинком. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а також збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1531, 00 грн. У судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Пояснив, що він, дійсно, не цікавиться дитиною, не надає матеріальну допомогу, не відвідує сина, оскільки не має такої можливості. Також зазначив, що не заперечує проти збільшення розміру аліментів. Просив позов задовольнити повністю. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації - у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своєму листі просить розглядати справу в його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника третьої особи, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбу з 18.08.2006 року по 09.06.2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Батьками неповнолітньої дитини вказані: матір′ю - [PERSON] (позивачка), батьком - [PERSON] (відповідач), що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1)не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров′я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2)ухиляються від виконання своїх обов′язків по вихованню дитини; 3)жорстоко поводяться з дитиною; 4)є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5)вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6)засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створюють умов отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання юридичного обов′язку по вихованню дитини [PERSON], не приймає участі в його вихованні, не цікавиться його життям та розвитком, не надає матеріальну допомогу, крім сплати аліментів, не бажає спілкуватися з дитиною. Дані обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні встановленими по справі обставинами та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: -поясненнями позивачки про те, що батько дитиною не цікавиться тривалий час; -поясненнями відповідача про те, що він не бачив дитину тривалий час, не приділяє дитині уваги; -актом обстеження житлово-побутових умов від 15.03.2016 року; -характеристикою [PERSON]; -поясненнями відповідача до Служби у справах дітей. Відповідно до Висновку № 102/0304-11-2336 від 22.05.2013 року Служба у справах дітей Оболонського району м. Києва вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO]. Зважаючи на викладене вище та вимоги діючого законодавства, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав. Що стосується позовних вимог про збільшення розміру аліментів, то судом встановлено наступне. Позивачка у своїх позовних вимогах просить суд збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина, встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 1531, 00 грн., зважаючи на те, що на даний час вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тих коштів, що сплачує відповідач, недостатньо для утримання дитини. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07.07.2008 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 600, 00 грн. щомісячно. На виконання судового рішення позивачці був виданий виконавчий лист. Згідно із ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров′я когось з них. Так, при розгляді справи встановлено, що позивачка [PERSON] на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, доходу не має. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] на даний час працює, отримує заробітну плату у розмірі 6000, 00 грн. Враховуючи те, що на даний час матеріальний та сімейний стан позивачки змінився, вона не працює, доходу не має, її неповнолітній потребує додаткових затрат, суд вважає, що є всі підстави для задоволення її позову про збільшення розміру аліментів. Що стосується розміру аліментів, які підлягають встановленню, то слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Як передбачено діючими законами України, прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років встановлений з 01.05.2016 року по 30.11.2016 року у розмірі 1531, 00 грн., а з 01.12.2016 року - у розмірі 1689, 00 грн. Враховуючи вимоги діючого законодавства, а також встановлені по справі обставини, розмір прожиткового мінімуму, який встановлений на даний час, суд приходить до висновку, що розмір аліментів повинен бути встановлений у розмірі 1531, 00 грн. щомісячно. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved