Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла їх мати [PERSON] , яка на день своєї смерті проживала в [ADDRESS] , разом з чоловіком [PERSON] , донькою [PERSON] , сином [PERSON] , та онуком. [INFO] помер їх батько [PERSON] , який на день своє смерті проживав в [ADDRESS] , разом з донькою [PERSON] , сином [PERSON] , та онуком. [PERSON] за життя склад заповіт, яким все своє майно заповів позивачам у рівних частках. За даними погосподарського обліку будинок в [ADDRESS] , належав [PERSON] . Після смерті батька позивачі звернулися до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Пономаренка Є. П. з заявою про прийняття спадщини, відповідно була заведена спадкова справа. Причиною відмови у видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину на будинок [ADDRESS] стала відсутність відповідних правовстановлюючих документів, які не були оформленні батьками позивачів за життя. Просять суд визнати за ними право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок [ADDRESS] , і рівних долях, по 1/3 частці за кожним. Позивачі в підготовче судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та про повну підтримку позовних вимог. Куликівська селищна рада надала відзив за підписом селищного голови Халімон Н.М., відповідно до якого позовні вимоги визнала в повному обсязі, не має заперечень проти їх задоволення, справу просить розглянути у відсутність представника Куликівської селищної ради. Третя особа, приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Пономаренко Є. П., в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Позовна заява надійшла до суду 19.12.2019 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 23.12.2019 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 23.01.2020 та відкладалось у зв`язку з витребуванням спадкових справ. Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши надані докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. [PERSON] померла [INFO] (а.с. 17) [INFO] помер [PERSON] (а.с.16). [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.01.1979, та були батьками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 5-19) Згідно з довідкою Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 1073 від 16.12.2019 року, [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з чоловіком - [PERSON] , донькою [PERSON] , сином [PERSON] , та онуком [PERSON] (а.с.20). Згідно з довідкою Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 1268 від 06.12.2018, [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , разом донькою [PERSON] , сином [PERSON] , та онуком [PERSON] (а.с.21). За життя [PERSON] залишив заповіт, яким все своє майно заповів своїм дітям [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Заповіт складений 12 травня 2009 року, посвідчений секретарем С. Дівицької сільської ради Гайдук О. М., зареєстрований в реєстрі за № 8 (а.с. 45). Згідно з матеріалами спадкової справи № 59/2018, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] протягом 6 місяців після смерті батька звернулися до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. із заявами про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON] . Нотаріусом заведена відповідна спадкова справа. (а.с.43,48,50). Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась, на випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила (а.с. 40,41) Згідно з постановою приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 грудня 2019 року, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.25). Згідно з довідкою КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" ЧОР № 284 від 12.11.2018 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок [ADDRESS] право власності не зареєстровано (а.с. 27). У технічному паспорті на спірний будинок вказано, що його побудовано у 1983 році (а.с. 28-30). У витягу з погосподарської книги Салтиково -Дівицької сільської ради вказано, що головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , являється [PERSON] (а.с.22). Відомості про належність будинку до категорії «колгоспний двір» відсутні. Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано. З наведеного вбачається, що [PERSON] та [PERSON] під час перебування у зареєстрованому шлюбу побудували будинок [ADDRESS] . Спільною сумісною власністю подружжя відповідно до статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368, 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до\~статей 22,\~25,\~27-1 КпШС\~України спільною сумісною власністю подружжя є нажите ними в період шлюбу рухоме і нерухоме майно, яке може бути об`єктом права приватної власності. Таким чином, будинок, на який претендують позивачі, належав їх батькам на праві спільної сумісної власності, та їх частки у цьому майні є рівними. Після смерті [PERSON] у 2015 року спадщину прийняли її чоловік [PERSON] , син [PERSON] та дочка [PERSON] , які прийняли спадщину, оскільки проживали та були зареєстровані разом зі спадкодавцем. Зазначені особи, як спадкоємці першої черги за законом, успадкували по 1/3 частині належної [PERSON] 1/2 частки будинку, тобто після смерті матері [PERSON] та [PERSON] успадкували по 1/6 частині спірного будинку. [PERSON] , як переживший дружину, також успадкував 1/6 частину спірного будинку та разом з належною йому часткою отримав право на 2/3 частини будинку. Позивачка [PERSON] у встановленому законом порядку спадщину після смерті матері не прийняла. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належній йому 2/3 частини спірного будинку. Всі позивачі, як спадкоємці за заповітом, прийняли спадщину у встановленому законом порядку. Відповідно, після смерті батька [PERSON] успадкувала 1/3 від 2/3 спірного будинку, що складає 2/9 або 4/18 частини, [PERSON] та [PERSON] також успадкували по 1/3 від 2/3 спірного будинку, тобто по 2/9 або 4/18 частини. При цьому, з урахуванням частки у спадковому майні, яку [PERSON] та [PERSON] отримали після смерті матері, їх загальна частка у спадщині складає 1/6 + 2/9 = 7/18 - кожному. \~ \~ \~ \~Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень\~і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, у тому числі народжені після його смерті, другий з подружжя, який пережив спадкодавця, а також батьки спадкодавця. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66 затвердженою Заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.Романовим 31 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.95. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції «Не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані». Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності. Згідно з положеннями ч.1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Судова практика, що склалась після зміни законодавства в частині реєстрації прав власності на нерухоме майно в сільській місцевості, стала на захист прав власників такого майна та їх спадкоємців. Так, згідно з Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та\\або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав. За таких умов, враховуючи, що будинок за адресою: [ADDRESS] , було побудовано до 05.08.1992 року, але за життя [PERSON] та [PERSON] не отримали правовстановлюючого документу на будинок, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково,\~ [PERSON] та [PERSON] задовольнити повністю, та визнати за ними право власності на зазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом та за заповітом у таких частках: за [PERSON] на 2/9 (4/18), за [PERSON] на 7/18 частин, за [PERSON] на 7/18 частин.

Outcome: partial