Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вони з відповідачем 06 липня 2018 уклали шлюб, від спільного проживання з яким у них [INFO] народився син [PERSON] . На даний час вони разом не живуть, син знаходиться з нею. Відповідач в утриманні та вихованні сина в добровільному порядку участі не приймає, матеріальної допомоги не надає. Вона даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому потребує утримання від чоловіка. Чоловік є особою працездатного віку, інших утриманців на своєму утриманні не має, а тому, має можливість сплачувати кошти на утримання дружини, тому вона вимушена звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 21.01.2020 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу по наявних у ній доказах. Судом встановлено, що сторони 06 липня 2018 року уклали шлюб, зареєструвавши його у Козятинському міськрайонному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом № 103 (а.с.5). Від спільного проживання у них [INFO] народився син - [PERSON] (а.с.6), який проживає із матір"ю та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного і той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги, має право на отримання аліментів за умови, що другий з подружжя може їх надавати. [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач, являючись батьком дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання дружини, чим порушуються права позивачки, передбачені ст. 84 СК України, відповідно до якої дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Виходячи з вищевказаних норм Сімейного кодексу України, зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає доведеним обов`язок відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення малолітньою дитиною трьохрічного віку, суд приходить до висновку про задоволення позову та присуджує стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі ј частки від заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином трьохрічного віку. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Тому, за правилами ст. 141 ЦПК України при винесенні рішення з відповідача належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved