Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що з 06.10.2007 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають дитину [PERSON] [INFO]. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.04.2013 року шлюб між ними було розірвано. Фактично шлюбі відносини між ними припинені з жовтня 2011 року, з цього ж часу вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею. З 2015 року відповідач поїхав проживати до Росії, де одружився та має нову родину. Весь цей час відповідач життям сина не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. Навпроти уникає всякого спілкування, змінив номер телефону та всі контакти. Дитина цілком знаходиться на її матеріальному забезпеченні. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.08.2016 року з відповідача були стягнені аліменти на утримання сина, однак жодного разу відповідач не сплачував аліменти. На сьогоднішній день дитині вже дев*ять років, син не пам*ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, також в спілкуванні з нею ніколи про нього не питав. Нею для дитини забезпечені всі умови для проживання, створена гармонійна атмосфера оточення. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина [PERSON] В судове засідання позивачка не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з"явився, надавши до суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, надали суду висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітнього сина. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину нявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, по наявним в матеріалах справи доказам, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема ухиляються від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.10.2007 року, який був розірваний рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.04.2013 року. Рішення набрало законної сили 11.05.2013 року. [PERSON] народився [INFO] у м. Харкові, батьками зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON], свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.08.2016 року з [PERSON] стягнені аліменти на утримання сина - [PERSON] [INFO] у розмірі 459,30 грн. щомісяця, стягнення почато з 18.05.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки Комунального закладу охорони здоров*я «Харківська міська дитяча поліклініка № 1» зазначено, що [PERSON] [INFO] знаходиться на обліку в поліклініці № 1. Дитині зроблено всі належні щеплення, стан здоров*я задовільний. Вихованням займається виключно мати дитини, [PERSON] Батько ніколи до поліклініки з дитиною не приходив. При відвідуванні дільничим лікарем дитини за адресою проживання батька не бачили. Згідно довідки Харківського міського технічного ліцею № 173 зазначено, що [PERSON] є учнем 3-А класу Харкіського технічного ліцею № 173 Харківської міської ради Харківської області. Батько [PERSON] на батьківські збори жодного разу не з*являвся і не цікавився шкільним життям дитини. Згідно розрахунку зробленого Старшим державним виконавцем Комінтернівського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області зазначено, що заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] складає 4076,70 грн., яка утворилась у період з 18.05.2016 року по 09.02.2017 року. Згідно довідки дільниці № 22 КП «Жилкомсервіс» № 448 від 10.02.2017 року зазначено, що за адресою: [ADDRESS] проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позивачка [PERSON] працює у ПАО «СанІнБев Україна» з 01.09.2011 року на посаді спеціаліста по транспорту. За місцем роботи характеризується позитивно. Як вбачається з висновку Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради № 272 від 12.04.2017 року, управлінням служб у справах дітей розглянуто питання щодо можливості та доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Стаття 150 Сімейного кодексу України визначає обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. 1.Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2.Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3.Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного жиггя. 4.Батьки зобов'язані поважати дитину. 5.Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Вивчивши надані позивачкою документи, встановлено, що батько дитини [PERSON] від виконання батьківських обов'язків у відношенні сина самоухилився, тривалий час безучасний до його життя, розвитку, здоров?я та утримання, не проявляє батьківської турботи та уваги. Зважаючи на те, що [PERSON] батьківські обов'язки відносно сина не виконує тривалий час без поважних причин, в інтересах неповнолітнього [PERSON] [INFO], управління служб у справах дітей вважає можливим та доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні його неповнолітнього сина. При таких обставинах суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, зазначені факти знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved