Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 23 травня 2008 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2239-018/08Р, за умовами якого позивач надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 61100 (шістдесят одна тисяча сто) гривень для придбання автомобіля та з кінцевим строком повернення до 23 травня 2015 року. Пунктом 1.2. Кредитного договору встановлено, що кредит надається позичальникові строком з 23 травня 2008 року до 23 травня 2015 року зі сплатою 18,49% річних. Пунктом 4.4. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 728 гривень щомісяця до 10-го числа наступного місяця. В подальшому між банком та [PERSON] було укладено договір від 09 лютого 2009 року про внесення змін та доповнень до кредитного договору №2239-018/08Р від 23 травня 2008 року, яким було змінено графік погашення кредиту. Відсотки за користування кредитом відповідно до пункту 4.5. Кредитного договору підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент припинення дії Кредитного договору (повернення кредиту), зазначеного в пункті 1.2. Кредитного договору. Проте, станом на 22 червня 2015 року [PERSON] неналежним чином виконуються зобов'язання за Кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 28644 (двадцять вісім тисяч шістсот сорок чотири) грн. 06 коп., у тому числі (детальний розрахунок додано до позовної заяви): заборгованість за кредитом: 14681 (чотирнадцять тисяч шістсот вісімдесят одна) грн. 53 коп.; заборгованість за процентами: 2425 (дві тисячі чотириста двадцять п'ять) грн. 17 коп.; неустойка (пеня) за кредитом: 9775 (дев'ять тисяч сімсот сімдесят п'ять) грн. 21 коп.; неустойка (пеня) за процентами: 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 15 коп. Пунктом 10.1. Кредитного договору передбачено, що за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в пункті 1.2. Кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Крім цього, з метою забезпечення належного виконання зобов'язання та захисту майнових інтересів позивача як кредитодавця на випадок порушення зобов'язання [PERSON] як позичальником, 23 травня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 2239-018/08Р. Пунктом 1.1. вказаного договору передбачено, що за його умовами поручитель зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань позичальником за Кредитним договором. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 28644 (двадцять вісім тисяч шістсот сорок чотири) грн. 06 коп., а також судові витрати 1218,00 грн. У судове засідання представник позивача Курильченко К.О. який діє на підставі Довіреності № 290 від 15 червня 2015 року (а.с.8) не з'явився, надала до суду Клопотання про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.36). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки в суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки в суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України « У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: -юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців; -фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку». Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов»язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з»явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач повідомлений у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Як встановлено у судовому засідання та вбачається матеріалів справи, що 23 травня 2008 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2239-018/08Р, за умовами якого позивач надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 61100 (шістдесят одна тисяча сто) гривень для придбання автомобіля та з кінцевим строком повернення до 23 травня 2015 року. Пунктом 1.2. Кредитного договору встановлено, що кредит надається позичальникові строком з 23 травня 2008 року до 23 травня 2015 року зі сплатою 18,49% річних. Пунктом 4.4. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 728 гривень щомісяця до 10-го числа наступного місяця. В подальшому між банком та [PERSON] було укладено договір від 09 лютого 2009 року про внесення змін та доповнень до кредитного договору №2239-018/08Р від 23 травня 2008 року, яким було змінено графік погашення кредиту. Відсотки за користування кредитом відповідно до пункту 4.5. Кредитного договору підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент припинення дії Кредитного договору (повернення кредиту), зазначеного в пункті 1.2. Кредитного договору. Проте, станом на 22 червня 2015 року [PERSON] неналежним чином виконуються зобов'язання за Кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 28644 (двадцять вісім тисяч шістсот сорок чотири) грн. 06 коп., у тому числі (детальний розрахунок додано до позовної заяви): заборгованість за кредитом: 14681 (чотирнадцять тисяч шістсот вісімдесят одна) грн. 53 коп.; заборгованість за процентами: 2425 (дві тисячі чотириста двадцять п'ять) грн. 17 коп.; неустойка (пеня) за кредитом: 9775 (дев'ять тисяч сімсот сімдесят п'ять) грн. 21 коп.; неустойка (пеня) за процентами: 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 15 коп. Пунктом 10.1. Кредитного договору передбачено, що за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в пункті 1.2. Кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом положень статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Крім цього, з метою забезпечення належного виконання зобов'язання та захисту майнових інтересів позивача як кредитодавця на випадок порушення зобов'язання [PERSON] як позичальником, 23 травня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 2239-018/08Р. Пунктом 1.1. вказаного договору передбачено, що за його умовами поручитель зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань позичальником за Кредитним договором. Відповідно до положень статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною першою статті 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином суд приходить до висновку, що з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 28644 (двадцять вісім тисяч шістсот сорок чотири) грн. 06 коп., задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі. Згідно із частиною 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України „ Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати ". У відповідності до п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати». Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-VІІІ мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2015 року складала 1 218 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1218 грн. 00 коп. (а.с.6-7). Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON] З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1218 грн. 00 коп., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів і тому з відповідачів слід стягнути на користь позивача ПАТ КБ «Правекс-Банк» витрати по сплаті ним судового збору, окремо з кожного відповідача у розмірі 609 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved