overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою № 113 по вул. Чайковського, буд. 17 в м. Світловодськ Кіровоградської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] який є її сином. Починаючи з середини 2014 року відповідач квартирою не користується, не виконує обовязків наймача, які пов' язані з утриманням та оплатою житлового приміщення. Позивачка вимушена утримувати квартиру з урахуванням прописки відповідача, що ставить її в тяжке матеріальне становище. Від представника позивачки [PERSON] надійшла до суду письмова заява про розгляд справи за його відсутності, в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти заявлених позовних вимог не надав, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому з підстав ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалив про розгляд справи в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.224 ЦПК України. В силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх єдності та сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленість між ним і власником житла. Відповідно до ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Судом встановлено, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі продажу від 23.08.1995 року (а.с.8-10). Відповідач [PERSON] зареєстрований у зазначеній квартирі, але з середини 2014 року, тобто понад шість місяців в квартирі не проживає, та не виконує обовязків члена сім"ї наймача, що підтверджується Актом № 52 від 14.04.2015 року, виданим ТОВ «ЯРК-Комфорт»(а.с.12). Таким чином доведено, що [PERSON] понад шість місяців відсутній за місцем своєї реєстрації у квартирі [ADDRESS] без поважних причин, тому суд вважає, що позов належить задовольнити, визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою. Рішення є підставою для зняття [PERSON], [INFO], з реєстрації за адресою: квартира [ADDRESS]. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд винести рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2008 року, який на даний час розірвано, від даного шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], який проживає разом з матір»ю і перебуває на повному її утриманні. За весь період з моменту розірвання шлюбу відповідач надає кошти на утримання дитини не стабільно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала позов задовольнити . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явивсь , але надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, прохав стягувати аліменти в розмірі 500 гривень. Матеріалами справи встановлено, що відповідач та позивач дійсно є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження: серії [NUMBER] виданого 05 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Чугуївському району Чугуївського міськрайонного управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 47. Відповідно до довідки виконавчого комітету Богодухівської міської ради Харківської області № 755 від 19.03.2014 року, малолітня дитина : [PERSON], [INFO], проживає разом із матір'ю. Факт подання позову свідчить про недосягнення домовленості між батьками про утримання дітей. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча у відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу УКРАЇНИ зобов'язаний утримувати неповнолітніх дітей. При таких обставинах суд вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, при цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд вважає, що аліменти доцільно стягувати у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач офіційно не працює, має мінливий та нерегулярний дохід, та вважає за можливе визначити суму аліментів у розмірі 500 грн. Аліменти належить стягувати з дня пред'явлення позову. Судові витрати мають бути стягнуті з відповідача. Таким чином визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред'явлених доказів. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача на утримання повнолітньої дитини доньки [PERSON], 23 серпня 1994 р.н, мотивуючи свій позов тим, що відповідач, як батько дитини, згідно зі ст.199 Сімейного кодексу України, зобовязаний утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, але свої обовязки не виконує, тому вона вимушена звернутися до суду. В судове засідання сторони не з"явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, позивач надала заяву в якій просить заслухати справу в її відсутність, позов підтримує, а відповідач причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 11.02.2008р. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO](а.с.2) Згідно довідки № 429-03 Полтавського національного педагогічного університету імені [PERSON] [PERSON] є студенткою другого курсу денного комерційного відділення, дата закінчення навчального закладу 31.06.2017 р.(а.с.4) Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач не виконує своїх батьківських обовязків по утриманню повнолітньої дитини, а тому з нього необхідно утримувати аліменти. В звязку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, де зазначила, що є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON], який є сином позивача, не проживає в спірній квартирі з 2010 року. Посилаючись на те, що їй як власнику квартири, чиняться перешкоди, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, зняти особу з реєстраційного обліку. В судове засіданні позивач не з"явилась, надала заяву про можливість слухання справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явилась з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Справа слухалась у його відсутності, з ухваленням заочного рішення, згідно ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 17.06.1997 року. Відповідач [PERSON], який набув права на проживання як член сім"ї власника, є зареєстрованим у спірній квартирі, фактично з 2010 року не проживає в ній без поважних причин. Вказане підтверджується дослідженим в судовому засіданні актом від 03.03.2015 року, складеного комісією ПП ВЖРЕП № 8, про те, що [PERSON] не проживає за адресою з 2010 року. Спірні правовідносини регулюються ч.2 ст. 405 ЦК України, у відповідності з якою член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Суд приходить до висновку, що права позивача є порушеними, вимога про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням підлягає до задоволення. Вимога про зняття з реєстраційного обліку є передчасною, оскільки відповідно до вимог статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Крім того, управління ДМС не визначено відповідачем у справі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, де зазначила, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 08.06.2010 року. Сторони були співвласниками квартири [ADDRESS]. Відповідно до договору дарування від 30.12.2010 року відповідач відчужив на користь доньки - [PERSON], свою частку в спільному майні. На час звернення до суду власниками є: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позивач зауважує, що відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі з часу укладення договору. Посилаючись на те, що їй як власнику квартири, чиняться перешкоди, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, зняти особу з реєстраційного обліку. В судове засіданні позивач не з"явилась, надала заяву про можливість слухання справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явилась з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Справа слухалась у його відсутності, з ухваленням заочного рішення, згідно ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] в 1/4 частини майна, [PERSON] - 1/2 частини, [PERSON] 1/4 частини. Відповідач [PERSON], який набув права на проживання як член сім"ї власників, є зареєстрованим у спірній квартирі, фактично з лютого 2011 року не проживає в ній без поважних причин. Вказане підтверджується дослідженим в судовому засіданні актом від 09.12.2014 року, складеного комісією КП ВЖРЕП № 15, про те, що [PERSON] не проживає за адресою з лютого 2011 по теперішній час. Спірні правовідносини регулюються ч.2 ст. 405 ЦК України, у відповідності з якою член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Суд приходить до висновку, що права позивача є порушеними, вимога про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням підлягає до задоволення. Вимога про зняття з реєстраційного обліку є передчасною, оскільки відповідно до вимог статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Крім того, управління ДМС не визначено відповідачем у справі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Комінтернівський РВ ДМСУ в Харківській області про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову позивач зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 29.10.2015 року, вона є власником квартири [ADDRESS]. Зазначену квартиру їй продали [PERSON] та відповідачка [PERSON] Відповідачка після підписання договору купівлі-продажу звільнила квартиру, однак залишилась разом з чоловіком зареєстрованими в ній. Відповідачі в спірній квартирі не мешкають, їх речей в квартирі немає. Вона хоча і є власником квартири, але позбавлена можливості реалізувати свої права власника. При таких обставинах вона змушена звернутися до суду з позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з"явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позову. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, по наявним в справі доказам, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи повідомлявся. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 29.10.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гаврилюк Н.В., [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів від 29.10.2015 року. Відповідно до довідки № 1243 дільниці № 25 КП «Жилкомсервіс» від 27.10.2015 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON]. Відповідно до статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, в тому числі, і на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги заявлені обґрунтовано, знайшли підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 22 березня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду письмові заяви про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повіжомлений в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, у відповідності до положень ст.224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розглдяі справи. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 22 березня 2013 року року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.6). Від даного шлюбу дітей не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом - квартирою [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні просили слухати справу без фіксації судового процесу. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, тому суд вважає за можливе розглядати справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає квартирі [ADDRESS]. В вказаній квартирі зареєстрована відповідачка [PERSON] Відповідач в квартирі не проживає. Позивач зі свого боку не чинив ніяких перешкод в користуванні житлом. Жодної домовленості щодо збереженні за відповідачем права на житло за умов його тривалого не проживання в квартирі між ними не було. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, проводиться в судовому порядку. Так, п.10 Постанови №2 від 12 квітня 1985 року Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», якщо особа була відсутньою понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати її такою, що втратила право на житлову площу. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Виходячи з викладеного, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, який був укладений між нею та відповідачем -08.07.1995 року в Палаці одруження «Орджонікідзевський» в м. Харкові, актовий запис № 407. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 08.07.1995 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в Палаці одруження «Орджонікідзевський» в м. Харкові, актовий запис № 407. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям було відсутнє взаєморозуміння, так як вони мають різні характери та погляди на життя та на розв"язання сімейних та побутових проблемах. Внаслідок цього, між сторонами виникали сварки, які довели до того, що вони втратили один до одного почуття поваги та кохання. Шлюбно-сімейні відношення між ними припинені з 2012 року. В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, а також зазначив, що проти розірвання шлюбу він незаперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законний підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 08.07.1995 року в Палаці одруження «Орджонікідзевський» в м. Харкові, актовий запис № 407. Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами, сім'я розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини припинені з 2012 року, примирення між ними не можливе. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved