Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 1993 року. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.12.2015 р. у справі № 369/10198/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] шлюб між сторонами розірвано. Під час шлюбу сторонами у справі було нажито майно, яке складається з: житлового будинку, розташованого за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Розаліївка, вул. Кірова, буд. 84; квартира загальною площею 45 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просив суд: ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON], податковий номер [NUMBER], право власності на ? частину житлового будинку, що розташований за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Розаліївка, вул. Кірова, буд. 84. Визнати за [PERSON], податковий номер [NUMBER], право власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с.Розаліївка, вул. Кірова, буд. 84. Визнати за [PERSON], податковий номер [NUMBER], право власності на ? частину квартири, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський айон, [ADDRESS]. Визнати за [PERSON], податковий номер [NUMBER], право власності на ? частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Протягом розгляду справи посилаючись на ч. 2 ст. 31 ЦПК позивач подав заяву про уточнення та збільшення позовних вимог. Де зазначив, що в період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства за спільні кошти сторонами було придбано наступне майно: житловий будинок за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Розаліївка, вул. Сірова, буд. 84 (підстава договір купівлі-продажу, 4213 від 18 квітня 2007 року посвідчений Узинською міською державною нотаріальною конторою); квартира загальною площею 45 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]; автомобіль МАZDА-3, 2009 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію САА395636, номер кузова [NUMBER], зареєстрований автомобіль за відповідачем 04.03.2010 року; автомобіль DAEWOO LANOS, 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію САР967751, номер кузова [NUMBER], зареєстрований автомобіль за відповідачем 16.07.2013 року. Посилаючсь на вищевикладене та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивач просив суд визнати за [PERSON], податковий номер [NUMBER], право власності на ? частину житлового будинку, що розташований за адресою: Київська область, Білоцерківський район,с. Розаліївка, вул. Кірова, буд. 84. Визнати за [PERSON], податковий номер [NUMBER], право власності на ? частину житлового будинку, що розташований за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Розаліївка, вул. Кірова, буд. 84. Визнати за [PERSON], податковий номер [NUMBER], право власності на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Визнати за [PERSON], податковий номер [NUMBER] право власності на ? частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Визнати за [PERSON], податковий номер [NUMBER], право власності на 1/2 частину автомобіля марки МАZDА-3, 2009 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію САА395636, номер кузова [NUMBER]. Визнати за [PERSON], податковий номер [NUMBER], право власності на ? частину автомобіля марки МАZDА-3, 2009 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію САА395636, номер кузова [NUMBER]. Визнати за [PERSON], податковий номер [NUMBER], право власності на ? частину автомобіля марки DAEWOO LANOS, 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Визнати за [PERSON], податковий номер [NUMBER], право власності на ? частину автомобіля марки DAEWOO LANOS, 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Представник позивача звернувся до суду із клопотанням про слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав. Просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась. Повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами не розірвано. Відповідно до\~ст.60 Сімейного Кодексу України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 Сімейного кодексу України). Відповідно до\~ст.69 Сімейного Кодексу України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.\~Статтею 70 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 даного Закону передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними у натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 5\~постанови № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності"передбачено, що розглядаючи позови, пов'язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є, зокрема, майно, нажите подружжям за час шлюбу. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 22-24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з"ясувати джерело і час його придбання. поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69-72 Сімейного Кодексу України\~\~та\~ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4\~ст. 65 СК). Судом встановлено, що під час шлюбу сторонами придбано таке майно:: житловий будинок за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Розаліївка, вул. Сірова, буд. 84 (підстава договір купівлі-продажу, 4213 від 18 квітня 2007 року посвідчений Узинською міською державною нотаріальною конторою); квартира загальною площею 45 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]; автомобіль МАZDА-3, 2009 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію САА395636, номер кузова [NUMBER], зареєстрований автомобіль за відповідачем 04.03.2010 року; автомобіль DAEWOO LANOS, 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію САР967751, номер кузова [NUMBER], зареєстрований автомобіль за відповідачем 16.07.2013 року. Згідно п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права власності.\~\~ У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.\~ 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Між сторонами не досягнуто згоди щодо поділу вищезазначеного майна подружжя. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 6090 грн. 00 коп. (а.с.1), відповідно до\~Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.ст.79,\~88 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 6090 грн. 00 коп. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.

Outcome: approved