Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до територіальної громади смт.Мала Дівиця в особі Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті своєї двоюрідної баби [PERSON], яка померла 14 лютого 2004 року. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі право на земельну частку (пай), розміром 5,12 га, розташовану на території Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області. Проте, позивач не може реалізувати своє право на одержання Свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну частку (пай), тому позивач і просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з»явилася, проте згідно заяви її представника [PERSON] просили справу розглядати без їх участі. Заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"вився, проте надіслав заяву, згідно з якою позовні вимоги визнає та просить суд розглянути справу без участі його представника. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно копії Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0187517 від 11 грудня 1996 року та [PERSON] із списку громадян членів КСП «Прогрес» від 26 травня 2017 року наданого Міськрайонним управлінням Держгеокадастру у Прилуцькому районі та м.Прилуках, [PERSON], члену КСП «Прогрес» смт.Мала Дівиця Прилуцького району, мешканці смт Мала Дівиця Прилуцького району, на підставі рішення Прилуцької районної державної адміністрації від 30 вересня 1996 року №375 надано право на земельну частку (пай) розміром 5,12 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 20 грудня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №517. У відповідності до копії Свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ №185876 від 16 лютого 2004 року вбачається, що [PERSON] померла 14 лютого 2004 року в смт Мала Дівиця Прилуцького району Чернігівської області, про що складено відповідний актовий запис №09. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 19 квітня 2017 року у цивільному провадженні №2-о/742/83/17 (єдиний унікальний №742/1140/17), встановлено факт родинних відносин, а саме, що померла 14 лютого 2004 року [PERSON] була двоюрідною бабою [PERSON], [INFO]. Рішення набрало законної сили 04 травня 2017 року. Згідно Довідки Малодівицької селищної ради від 06 грудня 2016 року №1966, [PERSON], [INFO], яка померла 14 лютого 2004 року дійсно була зареєстрована та проживала за адресою [INFO] з 05 грудня 1979 року і виписана в зв»язку зі смертю. На день її смерті разом з нею ніхто не проживав і не був зареєстрований. Відповідно до листа приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу [PERSON] від 15 травня 2017 року №839/01-16, [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), після смерті двоюрідної баби [PERSON], яка померла 14 лютого 2004 року. Згідно листа Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 13 червня 2017 року №1559/01-16 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 13 червня 2017 року, встановлено, що після смерті [PERSON], яка померла 14 лютого 2004 року, спадкова справа не заводилась. Спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину не звертались. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі витрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що [PERSON] відповідно до ст.1265 ЦК України є спадкоємцем за законом після смерті двоюрідної баби [PERSON], яка померла 14 лютого 2004 року, та враховуючи, що за життя спадкодавець мала право на земельну частку (пай), що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0187517, а тому є всі правові підстави для задоволення даного позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved