Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач у грудні 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Бердянську Бердянського мськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №501, а також виключити відомості про нього як батька [PERSON], з актового запису про народження [PERSON] В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 09 серпня 1995 року між ним та [PERSON] у Бердянському РАЦС було укладено шлюб, актовий запис №501. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. За рішенням суду його та дружину позбавлено батьківських прав на нього. На даний час син постійно проживає з тіткою в Росії. Спору про поділ спільного майна подружжя немає. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки щодо ведення спільного господарства. Фактичні шлюбні відносини припинені з 1996 року, тому втрачені всі духовні та фізичні зв'язки між ними. Збереження сім'ї неможливо і суперечить їхнім інтересам. Згідно вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 24.04.2001 року він відбував покарання: з 09.06.2000 року перебував під вартою, у період з 09.07.2001 року по 29.05.2002 року - в Полицькій виправній колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Рівненській області №76; з 29.05.2002 року по 07.06.2002 року - перебував під вартою, слідуючи етапом з Полицької ВК -76 до Городоцького ВЦ -131; з 07.06.2002 року по 09.06.2003 року - в Городоцькому виправному центрі Управління державної пенітенціарної служби України в Рівненській області №131. Після відбуття покарання постійно проживає та працює в м.Рівне, жодних зв'язків з відповідачкою за період відбуття покарання та по сьогоднішній день не підтримує. Про існування актового запису, що він є батьком [PERSON], [INFO], він дізнався з виклику Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради №01-14/1578 від 23.07.2015 року. Станом на момент народження [PERSON] він дійсно перебував у шлюбі з його матір'ю, [PERSON], проте не перебував з нею у жодних стосунках з листопада 1996 року по 16.11.2015 року, відповідно, не може бути батьком дитини за відсутності кровного споріднення, тому змушений звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 24 лютого 2016 року до у часті у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області. Позивач у судове засідання не з'явився, направив до суду письмове клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася також, в матеріалах справи є її заява від 24.02.2016 року, в якій вона зазначила, що позовні вимоги [PERSON] визнає, згодна на розірвання шлюбу та підтвердила, що позивач не є батьком її сина, [PERSON], тому просила виключити відомості про батька [PERSON] з актового запису про народження дитини . В цій же заяві просила судове засідання, призначене на 22.03.2016 року на 13-30 годину, провести без її участі. Від третьої особи, відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області надійшло письмове клопотання від 10.03.2016 року про розгляд справи за відсутності представника відділу. Представник іншої третьої особи в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалось, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 09.08.1995 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб. Згідно вироку Рівненського міського суду від 24 квітня 2001 року позивача було засуджено за скоєння злочину, передбаченого ст..206 ч.3, 101 ч.1 КК України, до трьох років позбавлення волі з відбуттям покарання у виправній трудовій колонії посиленого режиму, початок відбуття покарання рахувати з 09.06.2000 року, часу взяття під варту. З матеріалів справи вбачається, що відділом РАЦС по м.Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області було видано свідоцтво про народження [PERSON], який народився [INFO] року, про що 07 травня 2010 року складено відповідний актовий запис №02, батьком якого записаний [PERSON], як вбачається з наданої копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] Позивач у своєму позові, посилаючись на те, що шлюбні стосунки між ним та відповідачкою фактично припинені з 1996 року та до часу звернення до суду вони їх не підтримували, вважає, що він не може бути батьком дитини, яку народила відповідач. Щодо даних обставин відповідач не заперечувала та підтвердила у своїй заяві до суду, що позивач [PERSON] не є батьком її дитини [PERSON], [INFO], тому вона згодна на розірвання шлюбу та виключення відомостей про батька [PERSON] з актового запису про народження її дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сім'ю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згодна на його розірвання, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позовні вимоги в цій частині. Згідно із ч.1 ст.136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122, 124, 126 і 127Сімейного кодексу України має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч.2 цієї статті у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. У п.12 постанови "Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз"яснено, що предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Суд враховує, що відповідач у заяві до суду позовні вимоги визнала повністю, в тому числі й те, що [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON], який народився [INFO] року. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Згідно із ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За таких обставин, суд вважає встановленим, що [PERSON]. не являється біологічним батьком дитини [PERSON], зв'язку з чим приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору в сумі 974,40 грн.

Outcome: approved