Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.12.1985 року між ним та відповідачем укладено шлюб, за час якого у них [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 16.05.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Син сторін після їх розлучення продовжує проживати з позивачем. Згідно з\~рішенням цього\~ж суду\~від 13.03.2020 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1 800 грн. щомісячно, починаючи з 10.01.2020 року. Станом на 01.07.2021 року заборгованість по сплаті аліментів становить 31 819,00 грн., що стверджується\~відповідним розрахунком\~державного виконавця\~Коломийського міськрайонного\~відділу ДВС. Розмір заборгованості по аліментах відповідачем в судовому порядку не оскаржено. З урахуванням ст. 196 СК України розмір пені за період з 10.01.2020 року по 01.07.2021 року позивачем визначено в сумі 90 457,93 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 31\~819 грн., а також пеню за прострочення сплати аліментів в загальному розмірі 90\~457,93 грн. (за період з 10.01.2020 року по 01.07.2021 року). Позивач в судове засідання не з`явився, 28.09.2021 року він подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, розгляд справи просить проводити у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 23). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, а саме за зареєстрованим місцем проживання, шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду, про що свідчать поштові повідомлення про одержання судових повісток-викликів а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомила, не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності та не подала відзив на позов. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.). Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви. Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до даних свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Судом встановлено, що заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.05.2019 року, яке набрало законної сили 16.06.2019 року, , (справа № 346/368/19), шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5). Заочним рішенням цього ж суду від 13.03.2020 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в розмірі 1 800 грн. щомісячно, починаючи з 10.01.2020 року і до закінчення навчання останнім, але не пізніше, ніж до досягнення ним 23-х років (а.с.6-8). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Коломийським відділом державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), заборгованість відповідача по сплаті аліментів ( в сумі 1\~800 грн. щомісячно на час навчання) за виконавчим листом № 346/112/20, виданим 17.08.2020 року Коломийським міськрайонним судом, станом на 01.07.2021 року становить 31\~819 грн. ( з 10.01.2020 року - 01.07.2021 року (а.с. 9-10)). Згідно зі\~ст.199\~СК України\~якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч.4\~ст.194 СК України\~заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому\~статтею 199\~цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно з положеннями ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. В п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. В матеріалах\~справи відсутні\~належні докази\~виникнення заборгованості\~не з\~вини особи,\~яка зобов`язана\~сплачувати аліменти,\~тобто відповідача. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Отже, пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Саме така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на те, що заборгованість по аліментних платежах виникла з вини відповідача, позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з наданим позивачем розрахунком пені по заборгованості зі сплати аліментів за період з 10.01.2020 року по 01.07.2021 року сума пені визначена: 2020 рік - січень: 1219 х 1% = 12,19 х 547= 6 667,93 грн.; лютий: 1\~800 х 1% = 18 х 518 = 9\~324 грн.; березень: 1\~800 х 1% = 18 х 487 = 8\~766 грн.; квітень: 1\~800 х 1% = 18 х 457 = 8\~226 грн.; травень: 1\~800 х 1% = 18 х 426 = 7 668 грн.; червень: 1\~800 х 1 % = 18 х 396 = 7 128 грн.; липень: 1\~800 х 1 % = 18 х 365 = 6 570 грн.; серпень: 1\~800 х 1 % = 18 х 334 = 6 012 грн.; вересень: 1\~800 х 1 % = 18 х 304 = 5 472 грн.; жовтень: 1\~800 х 1 % = 18 х 273 = 4 914 грн.; листопад: 1\~800 х 1 % = 18 х 243 = 4 374 грн.; грудень: 1\~800 х 1 % = 18 х 212 = 3 816 грн.; 2021 рік - січень: 1\~800 х 1 % = 18 х 181 = 3 258 грн.; лютий: 1\~800 х 1 % = 18 х 153 = 2 754 грн.; березень: 1\~800 х 1 % = 18 х 122 = 2 196 грн.; квітень: 1\~800 х 1 % = 18 х 92 = 1 656 грн.; травень: 1\~800 х 1 % = 18 х 61 = 1 098 грн.; червень: 1\~800 х 1 % = 18 х 31 = 558 грн. (а.с. 11). Всього сума нарахованої пені за період з 10.01.2020 року по 01.07.2021 року включно визначена в сумі 90\~457,93 грн. Разом з тим відповідно до ч. 1 \~ст.196 СК України\~одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Отже, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів у розмірі загальної суми заборгованості за аліментами, що складає 31 819 грн. Вказане, також, відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 26.02.2020 року у справі №208/7353/16-ц та в постанові від 20.05.2020 року в справі №127/20291/16-ц. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнений позивач. На підставі наведеного, ст.ст. 150,\~194,\~196,\~199 СК України,

Outcome: partial