Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути із [PERSON] аліменти на її утримання на період її навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024 року. Позовна заява мотивована тим, що на даний час навчається на денному відділенні Центральноукраїнського національного технічного університету, І курсі факультету економіки та менеджменту, термін навчання з 15.09.2020 року по 30.06.2024 року. За освітні послуги сплачує близько 1 653 грн. за місяць. Не має змоги влаштуватись на роботу та потребує матеріальної допомоги. Відповідач не бере добровільної участі у її утриманні та забезпеченні. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мохонько В.В. для розгляду справи про стягнення аліментів /а.с. 12/. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.11.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засідання з повідомленням (викликом) сторін /а.с. 18-19/. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, також подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги визнав частково у розмірі 800 грн. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали, суд позов задовольняє частково, із наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] /а.с. 5/. Відповідно довідки №96/20, виданих 09 жовтня 2020 року деканом факультету [PERSON] . Центральноукраїнського національного технічного університету, [PERSON] навчається на денному відділенні університету на І курсу факультету економіки та менеджменту. Термін навчання - 15.09.2020 року - 30.06.2024 року /а.с. 6/. Згідно договору про надання платної освітньої послуги за №113420/1 від 15.09.2020 року загальна вартість освітньої послуги складається із суми вартості всіх років навчання, збільшеної на рівень інфляції за кожен наступний навчальний рік: 1 сем. - 8 265 грн. /а.с.8-11/. З`ясовано, що відповідач щомісячно у добровільному порядку не надає позивачу матеріальної допомоги на період її навчання. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). За правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. Пред`являючи позов, позивач зазначала, що потребує матеріальної допомоги батька. При визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги, зокрема, можливість надання утримання другим з батьків (ч.2 ст.200 СК). Відповідачем надано до суду довідку про доходи №3 від 15.02.2021 року, згідно якої [PERSON] працює в ТОВ «Епіцентр К» на посаді вантажника з 14.09.2017 року та загальна сума доходу за період з серпня 2020 року по січень 2021 року складає 45 643, 49 грн., та за винятком аліментів на інших утримань становить 27 273,09 грн. Також, як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 12.09.2013 року, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Таким чином, при визначенні розміру аліментів, суд враховує, матеріальне становище платника аліментів, наявність малолітньої дитини на утриманні, можливість надання утримання другим з батьків та інші вищенаведені обставини, що мають істотне значення. Тому, з врахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу доньці, але у розмірі 800 грн., щомісячно, з 22.10.2020 року і до 30.06.2024 року, за умови продовження навчання [PERSON] , а відтак вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У відповідності до ст.ст. 141, 430 ЦПК України, суд стягує з відповідача - 840,80 грн. судового збору на користь держави, та рішення в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

Outcome: partial