Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом мотивуючи тим, що 08 травня 2007 року в с. Грушівка, Первомайського району Миколаївської області помер батько її чоловіка, [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,90 га, що розташована в межах території [PERSON] сільської ради Первомайського району, Миколаївської області. 06 січня 2006 року [PERSON] склав заповіт, що був посвідчений секретарем Грушівської сільської ради, Первомайського району, Миколаївської області, за реєстровим номером 2. За умовами заповіту все своє майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося він заповів її чоловікові, [PERSON]. На час відкриття спадщини чоловік постійно проживав зі спадкодавцем, а тому, вважав, що прийняв спадщину. До нотаріуса за оформленням спадкових прав чоловік не звертався. 30 квітня 2009 року помер [PERSON] (чоловік позивачки). Після смерті чоловіка позивачка прийняла спадщину, шляхом подання відповідної заяви до Другої первомайської державної нотаріальної контори. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану вище земельну ділянк, позивачці було відмовлено, через те, що відсутні документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Позивачка та її представник [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду надав заяву із клопотанням про розгляд справи у його відстуність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Первомайського району Миколаївської обалсті в судове засідання не зявився, до суду надав заяву із клопотанням про розгляд справи у відстуність представника, проти задоволення позовних вимог е запересують. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 08 травня 2007 року в с. Грушівка, Первомайського району Миколаївської області [PERSON] (батько чоловіка позивачки), що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим [PERSON] сільською радою Первомайського району Миколаївської області серії І-ФП № 052515, актовий запис про смерть № 12.\~ 06 січня 2006 року [PERSON] склав заповіт, що був посвідчений секретарем Грушівської сільської ради, Первомайського району, Миколаївської області, за реєстровим номером 2. За умовами заповіту все своє майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося він заповів [PERSON]. На час відкриття спадщини [PERSON] постійно проживав зі спадкодавцем, а тому, вважав, що прийняв спадщину. До нотаріуса за оформленням спадкових прав [PERSON] не звертався. 30 квітня 2009 року мій [PERSON] помер, про що [PERSON] сільською радою було видане свідоцтво про смерть серії І-ФП № 097268, актовий запис про смерть № 07. Після смерті чоловіка позивачка прийняла спадщину, шляхом подання відповідної заяви до Другої первомайської державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] було відмовлено оскільки вона на надала правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат»є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Отже, довідкою з питань діючого законодавства № 465/02-14 від 15.03.2016 року нотаріусом позивачці було розяснено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку неможливо, через те, що позивачка не змогла підтвердити факт постійного проживання її чоловіка з своїм батьком на день смерті та тому, що у неї відсутній оригінал державного акту на земельну ділянку, що посвідчує право власності на неї. Згідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно з 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п. 1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до п.3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім того, щодо відсутності правовстановлюючого документу на земельну ділянку слід зазначити наступне. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві\~ на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування, права та обовязки спадкодавця переходять до спадкоємців. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право власності на земельні ділянки належало померлому на підставі державного акту серії МК № 087528, виданого 26.03.2003 року на підставі розпорядження Первомайської райдержадміністрації Миколаївської області від 04.02.2003 року № 31-р про що свідчать копія вказаного державного акту та довідка Управління Держгеокадастру у Первомайському районі Миколаївської області. Слід зазначити, що із набранням чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень» друк бланків державних актів, а також державна реєстрація і видача державних актів на право власності на земельні ділянки скасовано, повноваження по державній реєстрації прав на нерухоме майно територіальними органами земельних ресурсів припинені. Вказані повноваження передані Державній реєстраційній службі Міністерства юстиції України. Дана служба видає дублікати зазначених документів лише власникам або уповноваженим ними особам за довіреністю. А тому, отримати дублікат на померлу людину неможливо. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За наведених обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню у повному обсязі .

Outcome: approved