Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21 січня 2005 року. Шлюб зареєстровано в Артемівському міському відділі РАУС Донецького обласного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 23. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Стверджує, що спільне життя не склалося, через аморальну поведінку відповідача, який почав зловживати алкогольними напоями, вчиняє скандали. Це призвело до фактичного припинення шлюбних відносини між ними. На даний момент проживають в одному будинку, однак спільного господарства вони не ведуть,подружніх стосунків не підтримують. Тому, за наведених обставин, їхній з відповідачем шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження та примирення неможливі. Сім'я фактично розпалась, в зв'язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення, тому просить розірвати їхній шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з"явились, надіслали суду заяви, в яких просять справу слухати за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 с.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд вважає, що позов слід задоволити. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21 січня 2005 року, зареєстрований в Артемівському міському відділі РАУС Донецького обласного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 23., свідоцтво серії [NUMBER] від 21.01.2005 року( а.с.3). Від даного шлюбу у подружжя народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO] (а.с4), син [PERSON], [INFO] (а.с6), дочка [PERSON], [INFO] Так, згідно частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 та 4 статті 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до положень ст. 111 СК України суд повинен вживати заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, судом встановлено, що протягом тривалого часу подружжя не підтримує подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. Відповідно до п.6 ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені нею і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін та дітей, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved