Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. Вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.09.2020 відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Даним вироком суду встановлено, що 21.05.2020 відповідач [PERSON] шляхом злому навісного замка дверей незаконно проник до підсобного приміщення, що в [ADDRESS] , який належить їй, звідки таємно викрав ланцюгову бензинову пилу марки «Husqvarna», модель «440 II», вартістю 4667,00 грн. та три літри бензину А92, вартістю 20,82 грн. за один літр, на загальну суму 62,46 грн., які належали [PERSON] . З викраденими речами [PERSON] покинув місце вчинення злочину та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Тим самим [PERSON] завдав потерпілій [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 4729,46 грн. Крім цього, вказаними діями відповідача [PERSON] їй було завдано моральної шкоди, оскільки вона перенесла стрес, втратила душевний спокій, була позбавлена свого майна для організації життя і змушена вживати додаткових зусиль. Так, викредену пилу вона використовувала для заготівлі дров для перестарілої матері [PERSON] , 1936 р.н., в с. Павлівка. Так як вона та мама є особами пенсійного віку, мають незначний дохід та не можуть придбати собі нову пилу, то внаслідок вчиненого злочину не матимуть змогу приготовитися до зимового періоду. Розмір відшкодування завданої моральної шкоди вона оцінює в сумі 5000,00 грн. Оскільки жодних дій зі сторони відповідача щодо відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди в добровільному порядку здійснено не було, вона змушена звернутися в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь 4729,46 грн. матеріальної шкоди, 5000,00 грн. моральної шкоди та 1200,00 грн. судових витрат. Відповідно до ухвали Калуського міськрайонного суду від 22.10.2020 року відкрито провадження у вказаній справі та ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ. Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Сторони клопотань про їх виклик в судове засідання засідання не заявляли, заяв по суті спору також не подавали. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.09.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі (а.с. 5-8). Зі змісту вирока суду від 02.09.2020 вбачається, що під час розгляду кримінального провадження відносно [PERSON] цивільний позов [PERSON] не заявлявся. Суд враховує, що згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обов`язкові для суду, що розглядає справу про наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає доведеним винність дій [PERSON] , які спричинили відповідні правові наслідки у вигляді заподіяної шкоди. В ході розгляду матеріалів кримінального провадження було встановлено, що 21.05.2020 близько 02:00 год. відповідач [PERSON] перебував поблизу багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Побачивши, що двері під`їзду вказаного будинку відчинені, зайшов всередину та у підвалі побачив підсобне приміщення, яким користується потерпіла [PERSON] . В цей час у нього виник умисел на незаконне проникнення у вказане приміщення та таємне викрадення чужого майна, що знаходилось всередині. Реалізовуючи свій злочинний умисел, [PERSON] , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом злому навісного замка дверей, незаконно проник до підсобного приміщення, що в [ADDRESS] , звідки таємно викрав ланцюгову бензинову пилу марки «Husqvarna», модель «440 II», вартістю 4 667 грн. та три літри бензину А 92, вартістю 20,82 грн за один літр, на загальну суму 62,46 грн., які належали [PERSON] . З викраденими речами [PERSON] покинув місце вчинення злочину та в подальшому, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Тим самим [PERSON] завдав потерпілій [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 4729,46 грн. В судовому засіданні обвинувачений [PERSON] вину в скоєному визнав повністю, підтвердив суду вищенаведені обставини (а.с.4-8). Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1177 даного Кодексу шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] вчинив крадіжку майна [PERSON] . Відповідача за вказані дії засуджено вироком суду, який набрав законної сили. [PERSON] вину у вчиненому визнав, не оспорював фактичних обставин вчиненого злочину, погодився з розміром завданих збитків, а тому знайшли своє підтвердження доводи позивачки щодо винних дії відповідача, розміру шкоди та причинного зв"язку між цими діями та наслідками у вигляді збитків. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача відшкодування завданої моральної шкоди, то вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також в зв`язку з пошкодженням майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Судом встановлено, що внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем, який в ході судового розгляду кримінального провадження вину визнав, позивачка [PERSON] зазнала моральних страждань, які полягають в негативних змінах в її житті: оскільки вона перенесла стрес, втратила душевний спокій, була позбавлена свого майна для організації життя і змушена вживати додаткових зусиль. Визначаючи розмір відшкодування завданої злочином моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість моральних страждань позивачки, її фінансове становище та вищевказані обставини, досліджені в судовому засіданні, і вважає, що вимоги позивачки в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню та на її користь з відповідача слід стягнути 2000,00 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 829,99 грн. (1200,00*6729,46/9729,46) витрат за надання правничої допомоги (а.с. 12, 13), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1177 ЦК України, ст.ст. 82, 263-265, 1166, 1177 ЦПК України, суд

Outcome: partial