Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що згідно з рішенням Зарічного районного суду м.Суми № 2-7426/10 від 01 жовтня 2010 року з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у сумі 500 гривень, щомісячно, і до повноліття дитини. Розмір сплачуваних аліментів не дозволяє їй в повній мірі забезпечити повноцінне утримання дитини. Позивачка просила змінити розмір аліментів і стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з*явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з*явився, від нього також надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. В суді встановлено, що згідно з рішенням Зарічного районного суду м.Суми № 2-7426/10 від 01 жовтня 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у сумі 500 гривень, щомісячно, і до повноліття дитини. На даний час дитина проживає з матір*ю і знаходиться на її утриманні, а розмір сплачуваних аліментів не дозволяє позивачці в повній мірі забезпечити повноцінне утримання дитини.. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Разом з тим, у відповідності з ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У зв'язку з викладеним, суд вважає що розмір аліментів визначений судом раніше, підлягає збільшенню, оскільки він не відповідає інтересам дитини. Оскільки відповідач є батьком дитини і відповідно до законодавства повинен надавати кошти на утримання дитини, яка знаходиться на вихованні матері, з нього на користь позивачки необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин задоволення позову в повному обсязі не суперечить діючому законодавству, оскільки законом передбачено стягнення аліментів на утримання дитини не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3„Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved