Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 10 червня 2008 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та фізичною особою [PERSON] укладено Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 200/2-153 (далі - Кредитний договір). 14 червня 2010 року, на виконання вимог ч. 5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про акціонерні товариства», найменування Акціонерно - комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на Публічне акціонерне товариства «Укрсоцбанк», який являється його правонаступником. Відповідно до абзацу 5 п. 1.2 Статуту Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», зареєстрованого 14 червня 2010 року, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» є правонаступником Акціонерно - комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», створеного в організаційно - правовій формі Відкритого акціонерного товариства. Банку належать всі права та обов'язки, все рухоме та нерухоме майно, які належать Акціонерно - комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк». Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Банк надає Відповідачу кредит у сумі 16490,00 дол. США, а Відповідач зобов'язаний прийняти, належним чином використовувати і повернути наданий кредит з встановленою процентною ставкою 14,00 % річних зі сплатою в розмірі та порядку, згідно графіку погашення кредиту. Банк свої зобов'язання за кредитним договором перед відповідачем виконав, надавши кредит в сумі 16490,00 дол. США, Відповідач, всупереч умовам Кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору, у разі прострочення повернення кредиту та/або процентів, комісії визначених цим Договором, Відповідач сплачує Позивачу пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діє у цей період від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. В результаті порушення Кредитного договору № 200/2-153 від 10 червня 2008 року, станом на 14 листопада 2014 року згідно розрахунку заборгованості по кредиту, заборгованість складається із: суми кредиту, відсотків; пеня за несвоєчасне повернення кредиту, відсотків становить 11026,98 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14 листопада 2013 року еквівалентно 88138,69 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом - 10291,64 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14 листопада 2013 року складає 82261,08 грн.; - заборгованість за відсотками - 443,72 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14 листопада 2013 року складає 3546,64 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту -263,76 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14 листопада 2013 року складає 2108,24 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 27,86 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14 листопада 2013 року складає 222,72 грн. Отже, загальна сума заборгованості Відповідача за Кредитним договором складає 11026,98 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14 листопада 2013 року еквівалентністю 88138,69 грн. Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості за Кредитним договором № 200/2-153 від 10 червня 2008 року у розмірі 11026,98 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14 листопада 2013 року еквівалентністю 88138,69 грн., з яких - заборгованість за кредитом - 10291,64 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14 листопада 2013 року складає 82261,08 грн.; - заборгованість за відсотками - 443,72 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14 листопада 2013 року складає 3546,64 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту -263,76 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14 листопада 2013 року складає 2108,24 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 27,86 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14 листопада 2013 року складає 222,72 грн. Також, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 881,38 грн. У судове засідання представник позивача Кузнецов О.І. який діє на підставі Довіреності № б/н від 18 листопада 2013 року (а.с.22 зворотній бік) не з'явився. Надав до суду Заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с.23). Відповідач [PERSON], повідомлена у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використала наданого їй законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду представника позивача вважає можливим відповідно до правил ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Пунктом 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що при вирішенні справ, за позовами, що виникають при укладанні, забезпеченні та припиненні кредитних договорів, а також при визнанні їх недійсними, повинен здійснюватись у точній відповідності із законом та в установлені для цього строки. При вирішенні таких спорів суди мають виходити з положень ст.ст. 41,42, 99 Конституції України , статті 1 Першого протоколу та Конвенції протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також враховувати, що кредитні правовідносини врегульовано, зокрема, главами 52,53,71 Цивільного кодексу України, Законами України: від 07 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки та банківську діяльність»; від 02 жовтня 1992 року № 2654-XII «Про заставу»; від 05 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку»; від 12 травня 1991 року №1023-XI «про захист прав споживачів»; від 18 листопада 2003 року № 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; від 19 червня 2003 року № 979-IV «про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати»; від 01 липня 2004 року № 1952- IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» та іншими нормативно-правовими актами. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 10 червня 2008 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та фізичною особою [PERSON] укладено Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 200/2-153 (далі - Кредитний договір). 14 червня 2010 року, на виконання вимог ч. 5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про акціонерні товариства», найменування Акціонерно - комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на Публічне акціонерне товариства «Укрсоцбанк», який являється його правонаступником. Згідно роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачені всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов'язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії». Відповідно до абзацу 5 п. 1.2 Статуту Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», зареєстрованого 14 червня 2010 року, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» є правонаступником Акціонерно - комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», створеного в організаційно - правовій формі Відкритого акціонерного товариства. Банку належать всі права та обов'язки, все рухоме та нерухоме майно, які належать Акціонерно - комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» (а.с.14-15). Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Банк надає Відповідачу кредит у сумі 16490,00 дол. США, а Відповідач зобов'язаний прийняти, належним чином використовувати і повернути наданий кредит з встановленою процентною ставкою 14,00 % річних зі сплатою в розмірі та порядку, згідно графіку погашення кредиту. Банк свої зобов'язання за кредитним договором перед відповідачем виконав, надавши кредит в сумі 16490,00 дол. США, Відповідач, всупереч умовам Кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору, у разі прострочення повернення кредиту та/або процентів, комісії визначених цим Договором, Відповідач сплачує Позивачу пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діє у цей період від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення (а.с.5-10). В результаті порушення Кредитного договору № 200/2-153 від 10 червня 2008 року, станом на 14 листопада 2014 року згідно розрахунку заборгованості по кредиту, заборгованість складається із: суми кредиту, відсотків; пеня за несвоєчасне повернення кредиту, відсотків становить 11026,98 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14 листопада 2013 року еквівалентно 88138,69 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом - 10291,64 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14 листопада 2013 року складає 82261,08 грн.; - заборгованість за відсотками - 443,72 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14 листопада 2013 року складає 3546,64 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту -263,76 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14 листопада 2013 року складає 2108,24 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 27,86 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14 листопада 2013 року складає 222,72 грн. (а.с.11-12). Отже, загальна сума заборгованості Відповідача за Кредитним договором складає 11026,98 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14 листопада 2013 року еквівалентністю 88138,69 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України «Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору…» У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України «Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту». Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до Висновків Верховного Суду України, викладених в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за 2 півріччя 2013 року від 01.02.2014 року « У разі встановлення в договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов одночасне застосування таких заходів відповідальності не свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення ( Постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13)». Таким чином суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» слід стягнути заборгованість за Кредитним договором від 10 червня 2008 року в сумі 11026,98 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14 листопада 2013 року еквівалентно 88138,69 гривень задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі. Згідно із частиною 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України „ Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати ". У відповідності до п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати». Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року № 719-V11 мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2014 року складала 1 218 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у 881 грн. 38 коп. (а.с.13). Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з [PERSON]. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 881 грн. 38 коп., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача ПАТ «Укрсоцбанк» витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі 881 грн. 38 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved