Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що у період з 02.08.2005 року по 08.05.2018 року позивачка знаходилась у трудових відносинах з ТОВ «Баришівказернопродукт» та займала посаду начальника юридичного відділу. 08.05.2018 року позивачка звільнена з роботи за власним бажанням. При звільненні [PERSON] була нарахована , але не виплачена заробітна плата у розмірі 3000 гривень з наступним утриманням з цієї суми податків і обов'язкових платежів, компенсація за 60 календарних днів невикористаних щорічних відпусток у розмірі 16897 гривень 31 копійка з наступним утриманням з цієї суми податків і обов'язкових платежів. Вважає, що в зв'язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні , то з відповідача повинно бути стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку. В ході розгляду справи в зв'язку з виплатою відповідачем невиплаченої заробітної [PERSON] подано заяви зменшення та уточнення позовних вимог. В заявленому позові просила суд стягнути з ТОВ «Баришівказернопродукт» на користь [PERSON] середній заробіток за період затримки розрахунку у розмірі 52212 гривень 74 копійки з наступним утриманням з цієї суми податків і обов'язкових платежів. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлений позов в повному обсязі та пояснила суду, що вона працювала начальником юридичного відділу в ТОВ «Баришівказернопродукт». 08.05.2018 року [PERSON] звільнена з роботи за власним бажанням. При звільненні їй було нараховано , але не виплачено заробітну плату у розмірі 3000 гривень з наступним утриманням з цієї суми податків і обов'язкових платежів та компенсація за 60 календарних днів невикористаних щорічних відпусток у розмірі 16897 гривень 31 копійка з наступним утриманням з цієї суми податків і обов'язкових платежів. В ході розгляду справи судом позивачці 18.09.2018 року відповідачем виплачено зазначену суму коштів. В зв'язку з тим, що відповідач вчасно не провів повний розрахунок при звільненні, то вважає, що з відповідача повинно бути стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 52212 гривень 74 копійки з наступним утриманням з цієї суми податків і обов'язкових платежів. Просила суд позов задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Баришівказернопродукт» у судове засідання повторно не з'явився, про день та місце розгляду справи увідомлений своєчасно та належним чином, що дає суду підстави для розгляду справи та ухвалення рішення у відсутність представника відповідача по справі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі. Судом встановлено, що на підставі наказу № 28-к від 01.08.2005 року [PERSON] прийнято на посаду юрисконсульта підтриємства ТОВ «Баришівказернопродукт». Згідно наказу № 40-К від 08.05.2018 року [PERSON] звільнено з посади начальника юридичного відділу ТОВ «Баришівказернопродукт» на підстав ст. 38 КЗпП Країни за власним бажанням, компексовано 60 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за період з 01.08.2015 року по 08.05.2018 року. Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В день звільнення в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, відповідач не провів з [PERSON] розрахунок, не виплатив заборгованість по заробітній платі у розмірі 3000 гривень та компенсацію за 60 календарних днів невикористаних щорічних відпусток у розмірі 16897 гривень 31 копійка з наступним утриманням з цих сум податків і обов'язкових платежів. В ході розгляду справи позивачці [PERSON] 18.09.2018 року відповідачем ТОВ «Баришівказернопродукт» виплачено 16017 гривень 33 копійки, що підтверджується платіжною відомістю нарахування коштів № 33 на картковий рахунок [PERSON]. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 2 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100, середньомісячна заробітна плата для визначення розміру компенсації працівнику за нормами ст.117 КЗпП України обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передували місяцю, в якому проведено звільнення. Відповідно до положень розділу ІІІ цього Порядку усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у такому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки. При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством не враховується компенсація за невикористану відпустку. При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці не враховується допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно п. 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв"язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами. Судом встановлено, що період затримки фактичного розрахунку по заробітній платі із позивачкою, за час затримки розрахунку за період з 08.05.2018 року по 14.09.2018 року складає 89 робочих днів. Згідно довідки ТОВ «Баришівказернопродукт» № 28 від 08.05.2018 року про доходи [PERSON] середньоденна заробітна плата склалає 586 гривень 66 копійок. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку складає : 586 гривень 66 копійок (середньоденна заробітна плата) Х 89 (робочих днів ) = 52212 гривень 74 копійки. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне визнати стягнути з ТОВ «Баришівказернопродукт» на користь [PERSON] середній заробіток за період затримки розрахунку у розмірі 52212 гривень 74 копійки з наступним утриманням з цієї суми податків і обов'язкових платежів. Відповідно ч. 6 до ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивачку [PERSON] звільнено від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок з відповідача ТОВ «Баришівказернопродукт» . Встановлені судом обставини підтверджуються: -копією паспорта [PERSON], [INFO], серії [NUMBER]; -копією ідентифікаційного номера [PERSON] № [NUMBER]; -копією трудової книжки [PERSON], [INFO], серії [NUMBER]; -копією наказу № 40-К від 08.05.2018 року про те, що [PERSON] звільнено з посади начальника юридичного відділу ТОВ «Баришівказернопродукт» на підстав ст. 38 КЗпП Країни за власним бажанням, компексовано 60 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за період з 01.08.2015 року по 08.05.2018 року; -довідкою ТОВ «Баришівказернопродукт» № 28 від 08.05.2018 року про доходи [PERSON] середньоденна заробітна плата складає 586 гривень 66 копійок; -платіжною відомістю нарахування коштів № 33 на картковий рахунок [PERSON], згідно якої 18.09.2018 року ТОВ «Баришівказернопродукт» виплачено 16017 гривень 33 копійки; -іншими матеріалами справи. За даних обставин заявлений позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved