Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом, який мотивувала тим, що 15.08.2001 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, в якому народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.10.2016 стягнуто з [PERSON] на її користь з усіх видів заробітку 1/3 частини аліментів щомісячно, а рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.05.2018 шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено проживати з мамою. На момент ухвалення рішення суду про стягнення аліментів відповідач працював у ТОВ «Карпатнафтохім», а відтак одержував регулярні доходи у вигляді заробітної плати. Між тим, упродовж останніх чотирьох років відповідач не перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Карпатнафтохім», а часто виїжджає за межі України, де й отримує основні доходи. При цьому, відповідач одержує пенсію. Як наслідок, просила суд винести рішення яким змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з [PERSON] на її користь щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття. Що стосується вимоги стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, то позивач зазначала, що [INFO] [PERSON] досяг повноліття, а 08.09.2020 між позивачем та ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» укладено договір № 01232/06-12-С/Ф про надання освітніх послуг [PERSON] . Загальна вартість освітньої послуги становить 34 000 грн. Так як дитина навчається на денній формі навчання, то позивач просила суд стягувати з [PERSON] на її користь щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 2 000 грн. на період навчання, а також стягнути судові витрати. Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.08.2021 позов задоволено. Не погоджуючись з вказаним рішенням суду відповідач [PERSON] 29.10.2021 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 11.08.2021, посилаючись на те, що в судові засідання він не з`являвся, оскільки про розгляд справи йому нічого відомо не було, а про її розгляд належним чином повідомлений не був. Окрім цього зазначив, що з 18.04.2021 по 11.10.2021 перебував закордоном і кореспонденцію за місцем проживання не отримував. Як наслідок, ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.11.2021 заочне рішення Калуського міськрайонного суду від 11.08.2021 по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину та про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання скасовано та призначено справу до розгляду в спрощеному порядку без виклику учасників справи. Так відповідач [PERSON] зазначив, що при винесенні рішення судом не було враховано його матеріальний стан та фінансову спроможність сплачувати аліменти на дітей, стан його здоров`я, оскільки він являється інвалідом 3 групи та потребує постійного лікування. Поряд з цим, визначені судовим рішенням аліменти, які відповідають вимогам законодавства, він сплачує та по мірі можливості додатково матеріально допомагає дітям. Зазначив, що з 2017 офіційно не працює, що свідчить про погіршення його матеріального становища, оскільки в силу стану здоров`я фізично важкою працею займатися не може, а пенсія по інвалідності становить 2 452, 02 грн. Як наслідок в задоволенні позову просить відмовити. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.08.2021 вирішено змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати із [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття; стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у розмірі 2 000 грн. на період навчання за 2020-2021 рік та 2021-2022 рік, але не більше як до досягнення ним 23-х років. Приймаючи вищевказане рішення суд виходив з наступного. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований з 2017, а фактично проживає та працює закордоном, то доцільним було змінити спосіб стягнення аліментів з частки від його доходу на тверду грошову суму. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд взяв до уваги і те, що відповідач по справі є здоровою та працездатною собою, з 2017 працює закордоном і повинен брати участь в утриманні дитини та сплачувати аліменти у розмірі достатньому для забезпечення можливості розвитку дитини. Поряд з цим, враховуючи стан здоров`я відповідача та позивача, матеріальний стан сторін, суд погоджується з тим, що стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3000, 00 грн., але не менше ніж 50% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно є занадто високим і з врахуванням конкретних обставин справи вважає за необхідне винести рішення яким стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000, 00 грн., але не менше ніж 50% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, що буде достатнім для належного розвитку та забезпечення дитини. З приводу позовної вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 2 000 грн. на період навчання, то в цій частині позов підлягає також до часткового задоволення з огляду на стан здоров`я відповідача. Зокрема, згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. [INFO] дитина [PERSON] досяг повноліття, а 08.09.2020 між позивачем та ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» укладено договір № 01232/06-12-С/Ф про надання освітніх послуг згідно якого загальна вартість освітньої послуги за період 2020-2021, 2021-2022 навчальні роки становить 34 000 грн. З довідки від 26.02.2021 06-12/09-13/1942с вбачається, що [PERSON] навчається на денній формі навчання (а.с. 18). У пункті 20 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, нормативно-правовий акт № 3 від 15.05.2006", постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням викладеного доцільним буде в цій частині позовні вимоги [PERSON] задоволити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі по 1 500, 00 грн. щомісячно на період навчання сина, але не більше як до досягнення ним 23-х років. Переглядаючи заочне рішення суд виходив з того, що в матеріалах справи наявна інформація, надана Державною прикордонною службою України згідно якої [PERSON] у період з 01.01.2017 по 15.06.2021 багаторазово перетинав кордон України на тривалий період часу, що свідчить про те, що він там працевлаштований та отримує доходи. Сам [PERSON] даний факт не заперечує, а посилається виключно на неможливість працювати на всіх видах роботи в силу стану свого здоров`я. Щодо посилань [PERSON] на те, що він являється інвалідом 3 групи, а тому не має можливості працювати та сплачувати аліменти на дітей, то суд такі твердження до уваги не бере оскільки, з урахуванням стану його здоров`я, він здатен працювати в полегшених умовах, отримувати дохід та забезпечувати своїх дітей, як це передбачено чинним законодавством. Також відповідач [PERSON] не заперечує той факт, що одержує пенсію в сумі 2 452, 02 грн., а для підтримання стану його здоров`я щомісячно витрачає 2 168, 15 грн. про що і зазначає в поданому відзиві. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення та слід змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття; стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у розмірі 1 500 грн. на період навчання за 2020-2021 рік та 2021-2022 рік, але не більше як до досягнення ним 23-х років. Судові витрати слід вирішити у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial