Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів на утримання їх неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги які мотивує тим, що 25 серпня 2010 року вони з відповідачем уклали шлюб , який був зареєстрований у Липницькій сільській раді Жовківського району Львівської області , актовий запис № 08. За час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей - дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO], окрім того у неї є ще син від першого шлюбу [PERSON], який зараз проживає із нею та відповідачем. В даний час відповідач не працює, зловживає спиртними напоями, після чого чинить насильство над дітьми, неодноразово притягувався за це до адміністративної відповідальності на підставі рішення суду. Діти знаходяться на повному її утриманні, жодних коштів відповідач на утримання дітей не надає, допомоги в їх вихованні також не надає. А тому вона просить стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, однак на адрес суду подала письмову заяву, якою просила суд позов задоволити та справу розглядати за її відсутності . Відповідач [PERSON] в судове засідання жодного разу не прибув , хоча про час та місце розгляду справи був належно повідомлений, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення. Відношення до позову не висловив. На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому судом вирішено проводити заочний розгляд справи за відсутності сторін на підстав поданих доказів. Оскільки сторони в судове засідання не з"явились, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків . Сторони 25.08.2010 року уклали шлюб, який був зареєстрований у Липницькій сільській раді Жовківського району Львівської області , актовий запис № 08. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. З свідоцтв про народження дітей вбачається, що позивачка є матір'ю, а відповідач - їх батьком. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 25.08.2010 року Липницькою сільською радою Жовківського району Львівської області, вбачається що позивачка [PERSON] одружилась 25.08.2010 року, у зв'язку із чим змінила прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]". Із довідки виданої Липницькою сільською радою Жовківського району Львівської області № 2908 від 11 листопада 2014 року вбачається, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із позивачкою і перебувають на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд враховує те, що діти проживають разом з матір'ю, а відтак, знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно свого обов'язку по утриманню дітей не виконує, тому, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує : - стан здоров'я та матеріальне становище дітей, які не хворіють, майна у власності не мають, самостійних доходів не отримують; - стан здоров'я та матеріальне становище їх матері - позивачки по справі, яка не хворіє, тимчасово ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-ох річного віку, будь-яких інших доходів не отримує, окрім того має на утриманні сина від першого шлюбу; - стан здоров'я та матеріальне становище їх батька - відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, ніде не працює, є працездатним, а відтак, може надавати допомогу на утримання дітей. Якщо батько, мати працюють, розмір аліментів визначається в частці від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.ст.182,183 СК України). Якщо ж платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі (ст.184 СК України), суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому суд, з врахуванням всіх вище перелічених обставин, приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] пропорційно понесеними позивачкою витратами на утримання дітей та в твердій грошовій сумі, в розмірі 300 грн. 00 коп. (триста грн. 00 коп.) на дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.11.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved