Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивачі, звернувшись до суду з даним позовом, посилаються на те, що будинковолодіння по вул. Кобилянської, 7 в с. Турка, Коломийського району належало на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 01 вересня 1988 року на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради № 89 від 19 квітня 1988 року. Однак свідоцтво про право власності втрачене. 12 травня 2006 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене будинковолодіння, яку вони фактично прийняли, оскільки були зареєстровані та проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вказують, що прийняли спадщину після смерті [PERSON], однак нотаріус відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, оскільки відсутній правоустановлюючий документ, який підтверджує право власності померлого на житловий будинок. Просять суд визнати за ними право власності на вказане будинковолодіння по 1/2 частині кожному. Позивачі в судове засідання не з"явились, подали заяви, в яких просять позовні вимоги задовольнити, а справу розглянути у їх відсутності. Представник відповідача на розгляд справи також не з»явився, однак подав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, з позовними вимогами згідний, не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Турка по вул. Кобилянської, 7, Коломийського району належав на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 01 вересня 1988 року відповідно до рішення виконкому Коломийської районної ради № 89 від 19 квітня 1988 року, що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів № 62415 від 21 вересня 2018 року (а.с.13). Однак, свідоцтво про право власності втрачено, в зв"язку з чим позивачами подано оголошення в газеті, за яким втрачене свідоцтво слід вважати недійсним (а.с.20). 12 травня 2006 року [PERSON] помер, про що в Книзі реєстрації смертей 13 травня 2006 року складено відповідний актовий запис за № 20, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 029292 (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вказане будинковолодіння, яку фактично прийняли позивачі, проживаючи із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що стверджується довідкою П"ядицької сільської ради ОТГ № 48 від 16 серпня 2018 року (а.с.17) та відмітками в паспортах позивачів про місце реєстрації (а.с. 6, 8-9). Прийнявши спадщину та вступивши в управління спадковим майном, позивачка [PERSON] звернулась до Коломийської міської державної нотаріальної контори із відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено у зв"язку з тим, що відсутній правоустановлюючий документ, який посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно (а.с.19). Згідно даних технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Кобилянської, 7 в с. Турка, Коломийського району від 08 жовтня 2018 року загальна площа його складає 80,7 кв.м., житлова - 45,5 кв.м. (а.с.14-16). Згідно звіту про оцінку майна від 11 квітня 2018 року, ринкова вартість будинковолодіння становить 148272,53 грн. (а.с.21-45). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч.2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Виходячи з того, що позивачі є спадкоємцями за законом на майно, яке належало спадкодавцю на праві власності у встановленому законом порядку і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, оскільки відповідач проти цього не заперечує, суд вважає за можливе заявлені вимоги задовольнити. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України,

Outcome: approved