Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивачі у липні 2020 року звернулися до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначили, що з 1988 року [PERSON] став підтримувати відношення з [PERSON] , від яких [INFO] у них народилася донька [PERSON] . 17 грудня 1988 року в Старосалтівській сільській раді Вовчанського району за актовим записом № 31 між ними, позивачами по справі, [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. 26 .05. 2009 року шлюб формально був розірваний, але сімейне життя вони не припиняли і до цього часу вони проживають однією сім`єю як подружжя, без реєстрації шлюбу. Оскільки їх сім`я мала гостру потребу в житлі, він, [PERSON] з метою, працевлаштування 17.05.1990 року звернувся до керівництва Старосалтівського ремонтно-транспортного підприємства, яке мало свій відомчий житловий фонд і забезпечувало своїх працівників жилплощею. Для проживання їх сім`ї була виділена кімната в гуртожитку Старосалтівського РТП по [ADDRESS] , де з 17.05 1990 року вони поселилися на проживання і були зареєстровані. З 28.05.1990 року відповідно наказу № 34-к він був прийнятий на роботу до Старосалтівського РТП, спочатку учнем електрозварника, а в подальшому отримав 2 розряд електрозварника і постійно працював до моменту реорганізації підприємства, що відбулося в 1996 році і до 1999 року продовжував працювати в новоствореному Старосалтівському орендному ремонтно-транспортному підприємстві. Вкінці 1996 року в зв`язку з реорганізацією підприємства у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992 рок з ВАТ „ Старосалтівське РТП" стало займатися передачею гуртожитку, де мешкала їх сім`я, до комунальної власності територіальної громади. Мешканцям гуртожитку було запропоновано вибирати приміщення для створення окремої квартири з подальшим переоформленням її у власність в порядку приватизації, при цьому на майбутніх квартиронаймачів покладався обов`язок самостійно за свій власний рахунок виконати всі необхідні переобладнання для створення окремих житлових квартир. Для їх сім`ї, яка складалася на той час з 3-х чоловік: їх з дружиною та їх доньки була виділена квартира за № 13 , яка складалася з двох суміжних кімнат ; загальною площею 37,3 кв. метри, житловою площею 20,3 кв. метри і в подальшому була переобладнана ними у двохкімнатну квартиру, яка складається з коридору площею 2,5кв. метри, душової площею 1,9 кв. метри, кухні площею 7,5 кв. метри, та двох житлових кімнат площею 8,8 кв. метри та 14,4 кв. метри. За зверненням адміністрації та профспілкового комітету ВАТ „ Старосалтівське РТП" до Старосалтівської сільської ради з приводу відкриття особових рахунків на квартиронаймачів та закріплення за ними житлової площі, 27.12.1996 року за №160 виконавчим комітетом Старосалтівської сільської ради Вовчанського району Харківської області було ухвалене рішення про відкриття особових рахунків на квартиронаймачів, які проживають в жилому будинку Старосалтівського РТП по [ADDRESS] та закріплення за ними займаної жилої площі, реконструкцію якої вони зобов`язалися провести самостійно за свої кошти з послідуючим зняттям з квартирного обліку . Згідно доданого до вищезазначеного рішення списку він позивач по справі, [PERSON] значився як квартиронаймач житлової квартири №13 в будинку ВАТ „ Старосалтівське РТП по [ADDRESS] , загальною площею 37,3 кв. метри , житловою площею 20,3 кв. метри , яка надавалася для проживання його сім`ї, з трьох чоловік, до складу якої крім нього на той час, входили: його дружина, позивач по справі, [PERSON] та їх донька [PERSON] . В зазначеній квартирі [ADDRESS] вони, позивачі по справі, значяться офіційно зареєстрованими з 16лютого 1989 року і постійно проживають до цього часу. Їх донька [PERSON] в шлюбі [PERSON] була зареєстрована в зазначеній квартирі з 19.01.2005 року до 26.06.2017року , коли створивши свою сім`ю виписалася і вибула з квартири за місцем проживання свого чоловіка. Не дивлячись на те, що будинок по [ADDRESS] був переданий в комунальну власність Старосалтівській сільській раді і за ним, як основним квартиронаймачем, була закріплена квартира № 13 з відкриттям на його ім`я особового рахунку, ордер на квартиру йому не видавався. Оскільки ніяких проблем із-за відсутності ордера впродовж всього періоду проживання в квартирі з 1990 року до цього часу не виникало, за отриманням ордера він не звертався. З моменту передачі будинку в комунальну власність Старосалтівської сільської ради в 1996 році у мешканців будинку у відповідності до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" виникло право на приватизацією житла, але із-за відсутності часу та враховуючи ту обставину, що їх право на квартиру визнавалося і ніким не порушувалося, вони з дружиною до цього часу цим питанням, не займалися. В цьому році у нас виникла необхідність в отриманні правовстановлюючого документу на належну нам квартиру і вони звернулися до Старосалтівської селищної ради з заявами щодо приватизації квартири, яка на цей час перебуває в комунальній власності селищної ради. Не заперечуючи проти їх права на приватизацію квартири, їм запропонували надати необхідні документи, перелік яких передбачений п. 17 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), ; жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», де в обов`язковому порядку вимагається надання копії ордеру про надання жилої площі або копії договору найму жилої площі у гуртожитку. Оскільки вищезазначених документів він не отримував і отримати їх на цей час не має можливості, здійснити приватизацію своєї квартири через селищну раду вони, позивачі по справі, позбавлені можливості. Рішенням Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області за № 69 від 25 травня 2020 року із-за відсутності повного пакету документів, необхідних для оформлення приватизації їм було відмовлено в наданні дозволу на приватизацію квартири [ADDRESS] і рекомендовано звернутися до суду за визнанням права власності на квартиру, яка в 1990 році була надана їх сім`ї для проживання і в якій вони постійно проживають і значаться зареєстрованими з моменту вселення 17.05.1990 року до цього часу. Позивачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином, їх представник надав суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підтримує та просила позов задовольнити у повному обсязі, справу розглянути у її відсутності. Представник Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином, надав суду заяву, про визнання позову, просив розглянути справу у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 65-1 ЖК України та ст. 345 ЦК України закріплене право громадян на придбання займаних ними жилих приміщень у приватну власність та встановлено, що наймачі жилих приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду можуть за згодою всіх повнолітніх членів сім`ях, які проживають разом з ними придбати займані ними приміщення у власність на підставах, передбачених чинним законодавством. Однією з підстав є приватизація державного житлового фонду, передбачена Законом України від 19 червня 1992 року «Про приватизацію державного житлового фонду», в ст. 3 якого зазначено, що приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 кв. метрів загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 кв. метрів на сім`ю. Однією з підстав набуття права власності є приватизація державного житлового фонду, передбачена Законом України від 19.06.1992 року «Про приватизацій державного житлового фонду», в ст.1 якого закріплене право громадян України на отримання у власність з державного житлового фонду квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат: у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) Відповідно ч.5 ст. 8 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» передача займаних квартир /будинків/ здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі /будинку/ . Враховуючи що з них, позивачів по справі, є рівноправним повнолітнім членом сім`ї, який має право на одержання у власність в порядку приватизації частини в спірній квартирі, вони бажають одержати квартиру у спільну часткову власність, де кожному буде належати по 1/2 частині. З довідки Вовчанського БТІ №379 від 18.06.2020 року та технічного паспорту на квартиру від 17.06.2020 року квартира № 13 розташована на 2 поверсі 2- поверхового будинку по [ADDRESS] представляє собою двохкімнатну квартиру, загальною площею35,1 кв. метр, житловою площею 23,2 кв. метри, складається з двох житлових кімнат площею 8,8 кв. метри та 14,4 кв. метри., коридору площею 2,5 кв. метри, душової площею 1,9 кв. метри та кухні площею 7,5 кв. метрии. Право власності на зазначену квартиру не зареєстроване. Довідками Старосалтівської селищної ради та копіями паспортів , позивачів по справі, підтверджено, що в квартирі [ADDRESS] вони постійно проживають з 17.05.1990 року і значяться зареєстрованими. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації жилого приміщення у будинках державного чи громадського житлового фонду, що є однією із законних підстав набуття жилих приміщень у приватну власність. Суд приходить до висновку, що позивачі [PERSON] та [PERSON] мають право на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved