Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, що зареєстрований 08 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №214. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя сторін не склалося через різні погляди га сімейні цінності. Між ними постійно відбувалися сварки. Не знайшовши порозуміння, у травні 2021 році сторони фактично припинили шлюбні відносини. З того часу позивачка проживає окремо, не пов`язана спільним побутом із відповідачем і не спілкується з ним. Позивачка переконана, що за таких обставин збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також інтересам їх спільної дитини, у якої можуть сформуватися хибні уявлення про шлюб і родину в цілому. Примирення вважає неможливим, у зв`язку із чим строк для нього просила не надавати. Спори про поділ майна при розірванні шлюбу між сторонами відсутні. Позивачка у позовній заяві просила після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». У судове засідання\~сторони не з`явились, надіслали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні. Відповідач,в свою чергу,позов визнає,проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову за результатами розгляду наявних у справі матеріалів та перевірки їх доказами, суд дійшов наступного висновку: відповідно до ч. 1ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Наведене вище положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. В свою чергу, згідно ст.ст.109,110,112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Отже, як встановлено судом, позивачка [PERSON] , [INFO] , та відповідач [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 09 жовтня 2012 року зроблено відповідний актовий запис №214, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області від 09 жовтня 2012 року (а.с.5) Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області від 13 листопада 2012 року, актовий запис №192 (а.с.7) Спори про поділ майна при розірванні шлюбу між сторонами відсутні. Шлюбних стосунків подружжя не підтримує, спільне господарство не веде. Також, з позовної заяви вбачається, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. При цьому, суд зауважує на тому, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний " засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово " союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Окрім того, суд приймає до уваги визнання позову відповідачем, що, враховуючи наявність для цього законних підстав, є приводом для задоволення позову згідно ч. 4ст. 206 ЦПК України. Позивачка після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно ст.\~113\~Сімейного кодексу\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, у зв`язку з чим, з урахуванням вимог, викладеним у позовній заяві, [PERSON] після розірвання шлюбу слід відновити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.2\~ст. 141 ЦПК України\~у разі задоволення позову судовий збір, пов`язаний з розглядом справи, покладається на відповідача. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, що підтверджено документально: квитанцією № 61 від 09.08.2021 (а.с. 1) у розмірі 908 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача. З огляду на наведене,

Outcome: approved