Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до заяви від 26.04.2018 р., позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 2 000 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що з 07 червня 2003 р. по 20 липня 2015 р. перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з матір'ю. Всі обов'язки по утриманню та вихованню дітей покладені на позивача. Батько дитини не надає регулярну матеріальну допомогу на утримання синів, в зв'язку з чим позивач просить стягнути аліменти у судовому порядку. Позивач надала заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся у спосіб, передбачений ст.128 ЦПК України. Судова повістка повернулась до суду за закінченням терміну зберігання. На підставі ст.ст.128, 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про місце і час судового розгляду. На підставі ст.280 ЦПК України та за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні достовірно встановлено, що з 07 червня 2003 р. сторони перебували у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 711. Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 20 липня 2015 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На час розгляду судом справи неповнолітні діти проживають з матір»ю та знаходяться на її утриманні. Суду не надано доказів, що відповідач надає постійну, регулярну допомогу на утримання неповнолітніх синів. В силу положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів у даній справі суд враховує матеріальне становище позивача та розмір витрат, які необхідно здійснити на неповнолітню дитину відповідного віку щомісяця. Також суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, а також те, що на його утриманні не перебувають інші особи, оскільки доказів на спростування зазначених обставин суду не надано. Відповідно до вимог чинного законодавства, що регулює даний вид правовідносин, утримання неповнолітніх дітей є обов»язком обох батьків, і він не може бути покладений лише на батька або матір в частині повного забезпечення життєдіяльності неповнолітньої дитини. Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1 000 гривень щомісячно, з врахуванням витрат на дітей відповідного віку, необхідних для їх гармонійного розвитку і забезпечення життєдіяльності, в зв»язку з чим позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в доход держави. На підставі ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Outcome: partial