Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що 22 січня 1997 року вона, [PERSON], уклала шлюб із відповідачем [PERSON], який вони зареєстрували у виконавчому комітеті Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області Одеської області, про що складений відповідний актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Сімейні відносини між нею та відповідачем припинені з жовтня 2014 через конфлікти на ґрунті різних поглядів на життя, втрати взаєморозуміння один одного, що робить неможливим подальше спільне проживання однією сім'єю. Позивачка в позовній заяві також зазначила, що її чоловік, [PERSON], не виконує своїх сімейних обов'язків, не піклується про створення нормальних сімейних відносин, не бере жодної участі в утриманні та вихованні дітей, застосовує психологічне насилля до неї та дітей, у зв'язку з чим вважає, що їх сім'я розпалась, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відповідач позов не визнав, надав до суду заперечення на позовну заяву, в якому зазначив, що обставини викладені позивачкою у позовній заяві не відповідають дійсності, та просив суд надати час для примирення, строком у 6 місяців. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає, на примирення з відповідачем не згодна, тому що відповідач не проживає з нею з жовтня 2014 року, за цей час не було здійснено жодної спроби владнати їх стосунки для збереження шлюбу та сім'ї. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та без участі його представника, вважає, що він з позивачкою досі можуть зберегти родину, задля їх неповнолітніх дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Громадянин України [PERSON], який народився [INFO] в с. Михайлопіль Іванівського району Одеської області, і громадянка України [PERSON], яка народилася [INFO] в м. Роздільна Роздільнянського району Одеської області, зареєстрували шлюб 22 січня 1997 року , про що в Книзі реєстрації актів про одруження 22 січня 1997 року зроблено відповідний актовий запис за № 2; прізвища після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №239389, виданим повторно 22 жовтня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану Іванівського району Одеської області. Від шлюбу у подружжя [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], [INFO] народився син [PERSON], [INFO] народилася донька [PERSON], [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. В заяві позивачка пояснила, що з жовтня 2014 року вони з відповідачем проживають окремо, сімейні стосунки припинили, бажання зберегти сім'ю у позивачки відсутнє. Вважає,що примирення між подружжям неможливе через втрату ними взаєморозуміння, фактичного припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на ґрунті різних поглядів на життя. За таких обставин подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сім'ї. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає. Також у заяві позивачка зазначила, що відповідач неодноразово вчиняв насильство в сім'ї, що підтверджується довідкою від 23.02.2016 за №45/1-404, виданою Начальником Іванівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області. Відповідач в заперечені на позовну заяву зазначив, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між ним та дружиною можливе, та відповідає інтересам родини, зазначив, що приймав активну участь у спільному вихованні дітей, відомості щодо спільного проживання на даний час суду не надав. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Виходячи з наведеного , враховуючи , що позивачка не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем та збереження даного шлюбу суперечить її інтересам, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо і позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню . Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово „союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, так як проживають окремо, тому суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства, тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволенню.

Outcome: approved