Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона є власником квартири [ADDRESS] .Співвласниками квартири є [PERSON] та [PERSON]. З 01.01.1996 року в зазначеній квартирі зареєстрований її онук -відповідач [PERSON] .З березня 2012 року він за місцем реєстрації не проживає,комунальні послуги не сплачує.Добровільно знятися з реєстрації відмовляється.В цей час вона не має можливості оплачувати комунальні послуги за відповідача. Просить усунути перешкоди у здійсненні нею права користування квартирою [ADDRESS] ,визнавши відповідача таким,що втратив право користування зазначеною квартирою. У судове засідання позивач не з"явилася,надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала заявлені позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Треті особи на стороні позивача,які не заявляють самостійних вимог на предмет позову [PERSON],[PERSON] в судове засідання не з"явилися,надали заяви про розгляд справи без їх участі , просили задовольнити позовні вимоги. Представник третьої особи управління державної міграційної служби України в Луганській області в судове засідання не з"явився, його неявка не прешкоджає розгляду справи. При таких обставинах ,з урахуванням положень ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України ,у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що позивач та треті особи [PERSON],[PERSON] є співвласниками квартири,розташованої за адресою:[ADDRESS] (копія свідоцтва на право власності на житло - а.с.8) В вищезазначеній квартирі з 01.01.1996 року зареєстрований онук позивача -відповідач - [PERSON] (довідка-а.с.6),який не проживає в ній з березня 2012 року ,що сторонами та третіми особами не оспорювалось. Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 р. відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України,член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При таких обставинах,з урахуванням згоди позивача з позовом та факту відсутності його в зазначеній квартирі без поважних причин понад один рік ,суд вважає позовні вимоги такими ,що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved