Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Верховинського районного суду із вищезазначеним позовом до відповідача. Позовні вимоги мотивує тим, що 19 січня 2004 року помер, [PERSON], актовий запис про смерть № 5 зроблений в ВРАГС Верховинського РУЮ в Івано-Франківській області. \~[PERSON] останні роки свого життя, дуже хворів, в нього була ішемічна хвороба серця, а тому вона за ним доглядала. Будь-яких спадкоємців в нього не залишилось, а тому зазначений обєкт нерухомості на даний час не має власника. Єдиною близькою йому людиною, була вона [PERSON], доглядала за ним, піклувалася про нього, так як він постійно хворів і потребував сторонньої допомоги. Після його смерті, проводила його поховання за власні кошти. На сьогоднішній день вона продовжує доглядати за квартирою, тобто добросовісно та відкрито володіє цим майном більше десяти років. Постійно сплачує комунальні послуги за цією адресою. Факт того, що вона постійно доглядала за колишнім власником квартири, [PERSON], а також факт того, що з часу його смерті, з 2004 року і до цього часу відкрито та добросовісно володіє нерухомим майном можуть підтвердити свідки. Також, вона має на руках оригінали документів на вищевказану житлову квартиру, а саме, технічний паспорт, свідоцтво про право власності, домова книга, будівельний паспорт, що додатково підтверджує той факт, що володіє вказаною нерухомістю добросовісно. Крім того, з часу смерті власника квартири, ніхто жодних прав щодо даної квартири не заявляв. Позивачка та представник відповідача в судове засідання не зявилися, до суду подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивачка просить позов задовольнити, а представник відповідача проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у судовому засіданні суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши позовну заяву та подані заяви сторін, дослідивши письмові докази, важає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Із матеріалів справи, а саме, свідоцтва про смерть серії І-НМ №165202 від 22 січня 2004 року вбачається, що 22.01.2004 року помер [PERSON] (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із квартири № 5, яка знаходиться в вул. Жабєвська буд. 68 у селищі Верховина Верховинського району Івано-Франківської області, яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.01.1999 року (а.с.8). Вище вказана квартира, [ADDRESS] належала колишньому померлому власнику [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.01.1999 року № 546 та технічного паспорта -інвентарний номер 1272, реєстровий номер 546 виданим Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації. (а.с. 5-8) Відповідно оцінки вартість вищевказаної квартири становить 40322 грн. гривень. Так, частиною 1 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. Згідно п. 2 ч. 2. ст. 16 Цивільного кодексу України: «Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права». За змістом ст. ст. 1216, 1258 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування позачергово. Спадкоємців у померлого [PERSON], станом на день розгляду справи, не встановлено, а також відповідно до ст. 1277 орган місцевого самоврядування не звертався до суду про визнання спадщини відумерлою. Судом також встановлено, що позивачка [PERSON] фактично вступила в управління та володіння майном, так як після смерті [PERSON] фактично проживала в квартирі, на даний час сплачує всі комунальні платежі, доглядає за квартирою, здійснює капітальний та поточний ремонт, а отже фактично вступила в управління та володіння майном у відповідності до вимог ст. 344 ч.1 ЦК України. Судом встановлено, що представник відповідача визнав позов про що надав відповідну заяву (а.с.20). Таким чином, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі ст.ст. 344, 1277 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 213-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved