Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 03.08.2002 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 39. Від шлюбу позивачка з відповідачем мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що з часом у сімейному житті почалися непорозуміння і суперечки і як наслідок вони втратили всі фізичні та духовні зв`язки і спільне проживання виявилось неможливим, що призвело до до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Спільне господарство не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, спільне проживання також припинено. Позивачка вважає подальше збереження сім?ї не можливим та на примирення не згодна.. Від позивачки надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримує з вище зазначених підстав, просить позов задовольнити, розгляд справи провести в її відсутність. Відповідач тричі не з"явився в судове засідання. У відповідності до ст. 128 ЦПК України про розгляд справи повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, а також шляхом поміщення оголошення на сайті судової влади України. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст. 280 ч.1 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб 03.08.2002 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 39, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.5). Від шлюбу позивачка з відповідачем мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7) Згідно ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд враховує, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому суд приходить до висновку, що їхній шлюб необхідно розірвати. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивачки на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Враховуючи клопотання позивачки, суд не стягує судові витрати з відповідача.

Outcome: approved