Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики від 29 серпня 2013року: 335 580 грн. - сума позики, 1667,90 грн. - втрати від інфляції, 7410,34 грн. - відсотки за користування коштами понад термін договору в розмірі подвійної облікової ставки НБУ; 83658,67 грн. - реальні збитки нанесені внаслідок неповернення позики; та 100 000грн. -моральної шкоди. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 29 серпня 2013р. між ним та відповідачем був укладений договір позики на суму 335 580 грн., що становить еквівалент 42 000 дол. США за офіційним курсом НБУ станом на день укладення договору до 01.12.2013р. Вважає, що має право на стягнення суми боргу з врахуванням індексу інфляції, відсотки за користування понад термін договору. Щодо збитків, позивач обгрунтовує тим, що 28.08.2013р. він позичив в свого знайомого [PERSON] кошти в сумі 440000 грн. під 3% за один місяць, за користування коштами, у випадку прострочення повернення позики він повинен додатково сплатити одноразово штраф в розмірі 50 000 грн, а також пеню 24% річних від суми простроченого боргу. Щодо моральної шкоди, позивач обгрунтовує тим, що працює в компанії «Центр страхування та кредитування», що надає своїм клієнтам фінансові та брокерські послуги, одним з партнерів компанії є [PERSON] в якого він позичав кошти, щоб надати відповідачу. В даний час серед клієнтів компанії склалось враження, що він є нечесною людиною, фактично втратив ділову репутацію, усе це спричиняє сильні душевні хвилювання, пригнічує його нервовий стан, заробіток значно знизився. Добровільно відповідач відмовляється повернути суму боргу. Позивач 05.05.2014р. подав заяву про збільшення позовних вимог, заборгованість становить: 493 920 грн. - сума позики, 33586,56 грн. - втрати від інфляції, 31719,14 грн. - відсотки за користування коштами понад термін договору в розмірі подвійної облікової ставки НБУ; 215 512,59грн. - реальні збитки нанесені внаслідок неповернення позики. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні до змісту позовних вимог, додатково уточнив, що на даний час відповідач жодних коштів його довірителю не повернула. Договір позики є чинним, такий не оспорювався. Допитані в судовому засіданні свідки лише підтвердили існування боргу відповідача. Просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Пояснила, що 29.08.2013р. між нею та [PERSON] укладався лише договір купівлі-продажу будинку. Договір позики укладався, як гарантія повернення грошей за придбаний будинок. Станом на даний час дійсно існує борг у сумі 42 000 дол. США, який за неможливості продажу іншого об"єкта нерухомості нею не повернутий позивачу. Жодних коштів відповідач їй згідно договору позики не надавав. Представники відповідача у судовому засіданні позовні вимоги заперечили, вважають їх безпідставними, просять у їх задоволенні відмовити. Пояснили, що під час розгляду справи встановлено, що між сторонами 29.08.2013р. був укладений договір купівлі-продажу будинку. В ході розрахунку, відповідач за відсутності всієї суми грошових коштів підписала договір позики як гарантію повернення коштів. Даний договір позики є удаваним, оскільки передачі грошових коштів не було. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно вимог ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ст.1050 ЦК України). На підставі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що 29.08.2013р. між позивачем (далі - Позикодавець) та відповідачем (далі - Позичальник) був укладений договір позики в письмовій формі, згідно умов якого позикодавець надає позичальнику позику в національній валюті в сумі 335 580 грн., що становить еквівалент 42 000 дол. США за офіційним курсом НБУ станом на день укладення договору, проценти на суму позики за даним договором не нараховуються та не сплачуються, повернення всієї суми позики повинно бути здійснено в строк до 1 грудня 2013р. особисто Позикодавцеві. Згідно п.5 Договору у випадку несвоєчасного повернення позичальником суми позики позикодавцеві, позичальник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми. Згідно умов договору, дата повернення боргу - 01.12.2013р., дата складання заяви 14.05.2014р., тобто кількість днів прострочення боргу становить 165 дні. Згідно проведеного позивачем розрахунку (правильність якого відповідачем не оспорюється) сума боргу за Договором Позики від 29 серпня 2013р. становить 42 000 дол. США *(11,76) = 493 920 грн., втрати від інфляції - 33 586,56 грн., відсотки за користування коштами понад термін договору (подвійна облікова ставка НБУ) - 31 719,14 грн. Загальна сума заборгованості становить 559 225,70грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Як вбачається з матеріалів справи, а саме, розписки, відповідач 21.01.2014р.отримавши від приватного нотаріуса [PERSON] вимогу про повернення коштів та проігнорувала таку. Окрім того, оскільки договір позики є реальним, оспорювання факту одержання позичальником грошових коштів є оспорюванням самого договору. Встановлено, що [PERSON] як позичальник договір позики від 29.08.2013р. не оспорювала, а відтак свідчення свідків [PERSON] та [PERSON] не є належним доказом у справі. Виходячи з вище викладеного, враховуючи, що позивачем виконані свої зобов`язання за договором позики, відповідач своїх зобов`язань не виконала взагалі, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача за договором позики від 29 серпня 2013р. слід стягнути: 493 920,00 грн. - сума боргу, 33 586,56 грн. - втрати від інфляції; відсотки за користування коштами понад термін договору в розмірі подвійної облікової ставки - 31 719,14 грн., загальна сума заборгованості за договором позики становить 559 225,70 грн. Щодо позовних вимог в частині відшкодування 83 658,67 грн. реальних збитків нанесених позивачем внаслідок неповернення позики за Договором, в їх задоволенні слід відмовити, з огляду на наступне. Відповідно до вимог ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За вимогами ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З врахуванням наведеного, суд не приймає до уваги покликання позивача на те, що останній зазнав реальних збитків у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору позики, оскільки такі не підтверджені жодним належним та допустимим доказом. Щодо позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, в їх задоволенні також слід відмовити, оскільки відносини з приводу позики є видом договірних відносини, за порушення яких передбачена майнова (фінансова) відповідальність у формі пені, неустойки тощо. На підставі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які в даному випадку становлять 121,80 грн. В силу ст.88 ЦПК України, з відповідача, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, слід стягнути в дохід держави 3654 грн. судового збору.

Outcome: approved