Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на дитину до повноліття, в якій указала на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який рішенням Обухівського районного суду 09.02.2021 року розірвано. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син, [PERSON] , який проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Оскільки позивачка сама не взмозі матеріально забезпечити належний рівень життя дитині, тому вона просила стягнути з відповідача, який є працездатним, аліменти на утриманні сина в розмірі 3000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та до досягнення повноліття дитини. Ухвалою судді від 22 жовтня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Обухівського районного суду Київської області. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 09.02.2021 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину, сина [PERSON] , [INFO] , відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.07.2015 року, який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Зі змісту та аналізу зазначених статей слідує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема - матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини. Згідно ч. 1 ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Так як батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, а дитина цього потребує, тому суд враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, матеріальне становище сторін, стан здоров"я та відсутність інших утриманців у відповідача, врахувавши, що аліменти, відповідно до ч.1 ст.191 СК України стягуються з дня подачі позову до суду, вважає за необхідне задовольнити заяву позивача. Стягуючи аліменти у твердій грошовій сумі суд не вбачає підстав для додаткового визначення їх мінімального розміру, як їх про це просила позивач у позові. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved