Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Позивачка просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] і. Свої вимоги мотивує тим, що вона, [PERSON] , являється власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується розпорядженням №208 відділу приватизації виконавчого комітету Долинської міської Ради народних депутатів "Про передачу в особисту власність гр. [PERSON] кв. [ADDRESS] .12.1999 року, свідоцтвом про право власності на житло, виданого відділом приватизації ДЖФ виконкому Долинської міської ради від 14.12.1999 року, технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] від 02.11.1999 року, виданим Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації за реєстраційним номером 4584/25 та будинковою книгою для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] . Згідно записів будинкової книги та довідки №5494 про місце реєстрації та склад сім`ї, виданої Долинською міською радою 07.09.2020 року, у квартирі, яка знаходиться у її безпосередньому володінні, зареєстрований племінник, [PERSON] , [INFO] . 31 серпня 2020 року депутатом Долинської міської ряди Мостовим Я.М., за підписом самого депутата та сусідів [PERSON] та [PERSON] було складено акт обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин. Згідно даних обстеження матеріально-побутових умов гр. [PERSON] , 1950 р.н., що проживає за адресою: [ADDRESS] , засвідчено, що її племінник, [PERSON] , 1971 р.н., що зареєстрований за вищевказаною адресою, вже більше одного року проживає за невідомою адресою. Тобто, відповідач [PERSON] , у її домоволодінні не проживає, особистих речей не зберігає, однак фактично є зареєстрованим, чим перешкоджає їй, як власниці, вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню квартири. Станом на даний час, фактичне місцеперебування племінника [PERSON] , їй не відоме, тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів з метою визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] ,та її представник адвокат Кориневич І.М. ( ордер, договір №21/10-20 про надання правової допомоги а.с.26-30), в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, причину своєї неявки суд не повідомив, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлений, у встановленому Законом порядку, про що свідчить, оголошення на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою : dl.if.court.gov.ua. про виклик в судове засідання (а.с.24). Від нього не поступив відзив на позов. Суд, вислухавши пояснення позивачки, та її представника, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Ч.ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках або порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.405 ЦК України - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Права власника будинку визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Ст.72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідності до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Копія свідоцтва про право на житло від 14.12.1999 року (а.с.8), свідчить про те, що позивачці [PERSON] , на праві приватної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Довідка №5494 про місце реєстрації та склад сім?ї видана Долинською міською радою Івано-Франківської області 07.09.2020 року свідчить про те, що [PERSON] , зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . До складу сім?ї входять: [PERSON] , [INFO] - уповноважений власник; [PERSON] , [INFO] - родич (а.с.12). Крім того, факт прописки відповідача [PERSON] , в належній позивачці на праві приватної власності квартирі, яка розташована в [ADDRESS] підтверджується копією будинкової книги для прописки громадян, що проживають в буд [ADDRESS] (а.с.10-11). Акти обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 31.08.2020 року (а.с.13) свідчить про те, що зі слів [PERSON] , її племінник [PERSON] , 1971 р.н., що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , вже більше одного року проживає за невідомою адресою . Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду пояснили , що вони являються сусідами позивачки по справі [PERSON] . Її племінник [PERSON] вже більше одного року не проживає за адресою [ADDRESS] . В квартирі , яка належить позивачці , немає його особистих речей. Отже, судом встановлено, що позивачка є власником майна - квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] і в силу ст.391 ЦК України, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно постанови ВСУ від 16 листопада 2016 р. у справі № 6-709цс16 - згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Отже, позивачка на власний розсуд може визначити яким шляхом необхідно усунути її порушене право, обравши усунення перешкод шляхом визнання особи такою, що втратили право користування. Відповідач не бажає добровільно знятись з реєстраційного обліку, що створює для позивачки незручності у реалізації права власності та користуванні квартирою. Суд вважає, що реєстрація відповідача у квартирі, яка належить позивачці на праві власності , порушує права останньої, оскільки перешкоджає здійсненню нею права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] більше одного року без поважних причин, не оплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участі у спільному побуті, а його реєстрація у квартирі перешкоджає позивачці у здійсненні права власності, так як вона не може розпорядитися належним на праві власності майном на власний розсуд тільки через те, що за реєстрацією у належній їй квартирі значиться відповідач. Дана обставина відповідачем не спростована, доказів поважності не проживання в квартирі чи наявності іншої домовленості між ним і власником, відповідачем не представлено, а тому відповідача слід визнати таким, що втратив право користування даною квартирою. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі ст. 41 Конституції України,ст.72 ЖК України, ст.ст. 391,405 ЦК України, ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні",

Outcome: approved