Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

У лютому 2014 року публічне акціонерне товариство « Страхова компанія « Країна» ( далі страхова компанія ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 4 лютого 2012 року у м. Донецьку на перехресті вул. Артема та проспекту Ватутіна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів « DAEWO NEXIA « державний номерний знак [NUMBER] , який належить відповідачеві [PERSON] і яким ним керував на час ДТП та транспортного засобу « TOYOTA CAMRY" держаний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] і який ним керував на час ДТП.. Дорожньо- транспортна пригода сталася через те , що відповідач не зупинився на заборонений сигнал світлофору, продовжив рух через перехрестя та скоїв ДПТ з автомобілем «TOYOTA CAMRY" унаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «СК «Країна» . Потерпілий .[PERSON] звернувся в страхову компанію з письмовою заявою про виплату страхового відшкодування. Розглянувши надані документи страхова компанія прийняла рішення про визнання даної події страховим випадком та виплатила йому суму страхового відшкодування у розмірі 25302 грн. 06 коп. Оскільки відповідач в порушення норм Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", не було письмово повідомлено ПАТ «СК «Країна» про настання страхового випадку протягом трьох робочих днів з дня настання ДТП, позивач має право регресної вимоги до водія застрахованого транспортного засобу [PERSON] . На підставі наведеного страхова компанія просила стягнути з відповідача у порядку регресу сплачену нею суму страхового відшкодування у розмірі 25302 грн. та витрати по сплаті судового збору. Рішенням Старобешівського районного суду Донецької області від 26 березня 2014 року у задоволенні позову ПАТ «СК «Країна» до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування відмовлено. На вказане рішення суду страховою компанією була подана апеляційна скарга у якій ставиться питання про скасування судового рішення та постановлення нового рішення . яким слід задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування доводів апеляційної скарги страхова компанія посилалась на те, що судом була допущена помилка відносно того , що у страховому акті зазначено про те., що [PERSON] повідомив страхову компанію про ДТП. Страхову компанію про ДТП повідомив лище потерпілий [PERSON], а тому судом зроблений неправильний правовий висновок та необґрунтовано відмовлено у позові. В судове засідання апеляційного суду представник страхової компанії не з'явився , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином . . В судовому засіданні [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] просили рішення суду залишити без зміни та відхилити апеляційну скаргу. Заслухавши доповідача, пояснення в відповідача та його представника , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню , рішення суду підлягає скасуванню,. а по справі слід поновити нове рішення . яким позовні вимоги слід задовольнити виходячи з наступного . У відповідності з вимогами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.,Законним є рішення , яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказати, які були досліджені в судовому засіданні . Між тим , вказаним положенням закону рішення суду не відповідає. Судом першої інстанції обставини справи досліджені неповно та не всебічно , що вплинуло на висновки суду та призвело до постановлення рішення,. яке не відповідає вимогам процесуального та матеріального закону. Зокрема, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того , що відповідач [PERSON] після ДТП виконав вимоги закону ,повідомив страхову компанію у якій застрахував цивільно- правову відповідальність належного йому транспортного засобу « DAEWO NEXIA « про дорожньо-транспортну пригоду та на ім'я страховика направив відповідну письмову заяву . яка була зареєстрована за № 449 від 07.02.012 року. Між тим,. такий висновок суду обставинам справи не відповідає, а тому не можна погодитись з рішення суду.. Зокрема, з матеріалів справи вбачається , що 4 лютого 2012 року у м. Донецьку на перехресті вул. Артема та проспекту Ватутіна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів « DAEWO NEXIA « державний номерний знак [NUMBER] , який належить відповідачеві [PERSON] і яким ним керував на час ДТП та транспортного засобу « TOYOTA CAMRY" держаний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] і який ним керував на час ДТП.«. Дорожньо- транспортна пригода сталася через те , що відповідач не зупинився на заборонений сигнал світлофора, продовжив рух через перехрестя та скоїв ДПТ з автомобілем « Тойота,» унаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказані обставини підтверджуються довідкою МВС України № 8957099 про дорожньо-транспортну пригоду ( а.с. 8 ) , актами огляду транспортних засобів .( а.с. 14,15-18 зв ) Постановою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 14.05.2012 року , яка була залишена без зміни постановою апеляційного суду від 15 червня 2012 року [PERSON] було визнано винним у порушенні Правил дорожнього руху та скоєно адміністративне правопорушення. ( а.с. (10 ) Цивільно-правова відповідальність належного транспортного засобу [PERSON] , « DAEWO NEXIA « державний номерний знак [NUMBER] була застрахована в ПАТ «СК «Країна» згідно з полісом « АА № 2921582 з лімітом відповідальності 100 00 грн.( а.с. 2 ) Оскільки винною особою у ДТП було визнано [PERSON] страхова компанія у якій він застрахував цивільно-правову відповідальність згідно з положеннями Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів « на підставі заяви [PERSON] про страхове відшкодування збитків спричинених ДТП прийняла рішення про виплату йому страхового відшкодування ( а.с. 3 ) . Розмір страхового відшкодування визначено на підставі звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 6/03/12, актуалізованого звіту про оцінку вартості матеріального збитку від 24/07/12 яке становить суму 26302,06 грн. , а за минусом франшизи страхове відшкодування складає суму 25302,06 грн , яка була перерахована платіжним дорученням № 448 від 16.08.2012 на ім'я [PERSON] року , що підтверджується копією платіжного доручення та відомістю про сплату страхового відшкодування ( а.с. 31, 32 ) Таким чином, позивач повністю виконав покладені на нього зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій стороні. Згідо ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо)володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом,використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності з положеннями ст. 38 .1, підпунком « г» ст .38.1.1 , страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов визначених у підпункті 33.1.2 пункту частини 33.1 статті 33 цього Закону. У відповідності з пдп 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 цього Закону у разі настання дорожньо- транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування ( регламентної виплати ), водій транспортного засобу , причетний до такої пригоди зобов'язаний проінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, свої місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси. Згідно з пдп 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 цього закону водій транспортного засобу , причетний до такої пригоди зобов'язаний невідкладно , але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо- транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ( у випадках передбачених ст. 41 МТСБУ ) про повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду, встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодження майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок він має підтвердити це документально. У судовому засіданні як суду першої інстанції так і в апеляційному суді відповідач [PERSON] наполягав на тому , що саме він повідомив про ДТП та направив на адресу страховика письмову заяву встановленого зразку за № 449 від 07.02.2012 року . Між тим , як вбачається із страхового акту №11/2562/3.2.29 від 13 серпня 2012 року в графі особа, відповідальна за настання страхового випадку зазначено [PERSON] та зазначено про те, що він до страховика не звертався . У той же час в графі дата, реєстраційний номер повідомлення ПО ( потерпілої особи ) зазначено письмове звернення за № 449 від 07.02.2012 року. До апеляційної скарги страховою. компанією було додано ксерокопію заяви повідомлення про страховий випадок за № 449 від 07.02.2012 року від потерпілого [PERSON] (а.с. 69 ) Таким чином , наведені дані свідчать про те., що заява про страховий випадок та про страхове відшкодування за № 449 від 07.02.2012 року до страхової компанії надійшла від потерпілої особи [PERSON], а не від відповідача [PERSON] ( а.с. 69 ) На клопотання [PERSON] та його представника адвоката [PERSON] апеляційним судом було зроблено запит до страхової компанії для з'ясування питання про те чи звертався [PERSON] до страхової компанії після ДТП в телефонному режимі або письмово з заявою про ДТП та про страховий випадок. Згідно повідомленню страхової компанії від 29 травня за № 3393 на запит апеляційного суду за випадком , який мав місце 04.02.2012 року за участю забезпечення згідно полісу обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/ 2921582 транспортного засобу « DAEWO NEXIA « державний номерний знак [NUMBER] та транспортного засобу « TOYOTA CAMRY" держаний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] не звертався до ПАТ « СК « Країна» в телефонному режимі та не спрямовував письмову заяву,як передбачено Законом України « Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «. Разом з тим , у відповідності з положеннями ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу . Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказів , які б свідчити про те,. що [PERSON] виконав вимоги пдп 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 , пдп 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів « та повідомив про страховий випадок страхову компанію суду не надано. Також [PERSON] і не надано доказів , які б спростували інформацію позивача , про те. що він не звертався до страхової компанії . не повідомляв про ДТП та страховий випадок. . Таким чином , апеляційний суд доходить висновку про те. що судом першої інстанції при дослідженні доказів була допущена помилка та невірно зроблено висновок про те, що [PERSON] звертався до страхової компанії з повідомленням про страховий випадок , яке було зареєстроване за № 449 від 07.02.2012 року . Як вбачається з ксерокопії заяви про страхове відшкодування та повідомлення про страховий випадок встановленого МТСБУ зразка за № 449 від 07.02.2012 року воно було зроблено потерпілим [PERSON] ( а.с.69 , 69 зв. ) Допущена судом помилка при встановлені обставин справи та дослідженні доказів призвела до неправильних правових висновків та неправильного рішення . У відповідності з вимогами п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставою для скасування скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи. Оскільки рішення суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи , наданим доказам та вимогам закону , воно підлягає скасуванню, а по справі слід постановити нове рішення . яким слід задовольнити позов публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування та стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» у порядку регресу у відшкодування матеріальної шкоди (суму виплаченого страхового відшкодування) у розмірі 25302 грн 06 коп., Окрім того, у відповідності з положенням ст 88 ЦПК України на користь страхової компанії з відповідача слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 379 грн. 53 копійки.( 253,02 грн +126 грн 51 коп. ).

Outcome: approved