Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що будинковолодіння в [ADDRESS], належало на праві власності колгоспному двору, головою якого був [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності. Станом на 01.07.1990 року в даному житловому будинку проживали: [PERSON] - голова двору, та [PERSON] - його дружина. Оскільки на час ліквідації колгоспних дворів у господарстві проживали вказані особи, то кожному з них належить по 1/2 частині зазначеного будинку. [INFO] року помер [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину зазначеного житлового будинку. Спадкоємцем першої черги за законом була його дружина [PERSON] та дочка померлого, [PERSON], оскільки проживали разом з померлим за вказаною адресою. Син померлого, [PERSON], не проживав в спадковому будинку з 1992 року, з моменту реєстрації по даний час. [PERSON] померла [INFO] року. Остання за життя залишила заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON], яка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину спадкового будинку. З метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на 1/2 частину житлового будинку. Просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку та господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] В судове засідання позивачка подала письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи провести без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без поважних причин, про день,час та місце слухання справи був належним чином повідомлений шляхом публікації оголошення на сайті «Судова влада». Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові клопотання позивачки та відповідача, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 10.02.1955 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]», що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 13). 11.04.1969 року народилася [PERSON], актовий запис № 10 від 23.04.1969 року, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], яка 08.08.1986 року одружилась з [PERSON] та змінила прізвище на «Оберенковська», актовий запис № 8, про що свідчить копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 04.12.2018 року (а.с.14, 16). 26.10.1999 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, дружині присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується копією повторного свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 15). 06.12.2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, у зв'язку з чим остання змінила прізвище на "[PERSON]», що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, переклад якого з української на німецьку мову проведено нотаріальним перекладачем [PERSON] (а.с.17). Згідно свідоцтва №1380 про право власності від 02.03.2000 року, виданого виконкомом Ценявської сільської ради, в цілому житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] та [PERSON] рівних частинах (а.с.21). [INFO] року помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Ценявської сільської ради 23.03.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно та права, які належні їй на момент складення цього заповіту, та майно і права, які належатимуть їй в майбутньому, заповіла [PERSON], яка є позивачкою по даній справі (а.с.18). [INFO] року померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 13.09.2012 року державним нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1113, спадкоємцем майна [PERSON] є [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходяться в [ADDRESS]. Вказане свідоцтво як підстава виникнення права власності вказане у витязі про державну реєстрацію прав від 01.10.2012 року (а.с. 19-20). Згідно довідки Ценявської сільської ради № 223 від 19.04.2018 року [PERSON] належить частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] 3, тип двору селянський. Станом на 01.07.1990 року в спадковому будинку були зареєстровані: голова двору - [PERSON], який помер [INFO] року; його дружина [PERSON], померла [INFO] року. На момент смерті [PERSON] у вказаному господарстві були зареєстровані: його дружина - [PERSON], його син - [PERSON], дочка [PERSON], та внуки - [PERSON] та [PERSON]. Заповіт від імені померлого [PERSON] у виконкомі Ценявської сільської ради не посвідчувався (а.с.44). Відповідно до акту, складеного комісією зазначеної сільської ради 28.11.2018 року, [PERSON] не проживає в даному господарстві з 1992 року з моменту реєстрації по даний час, зі слів сусідів (а.с. 45). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, яка складається з 1/2 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], яку фактично прийняла позивачка як спадкоємець першої черги за законом, проживаючи із померлими на час відкриття спадщини, що стверджується відміткою в паспорті ( а.с. 7). Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року №20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. З метою оформлення спадщини позивачка звернулася до державного нотаріуса Коломийської міської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову у зв'язку з тим, що право власності на нерухоме майно зареєстровано за померлим, правовстановлюючий документ (свідоцтво про право власності), що підтверджує право власності померлого на 1/2 частину житлового будинку відсутній (а.с. 47). На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частиною 1 статті 1226 Цивільного кодексу України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України: "У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду". Частиною 1 статті 1226 Цивільного кодексу України встановлено, що: частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За таких обставин, у відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього права може бути визнання права. Згідно ч.1 п.11ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності дост.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст.ст.346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про день,час та місце слухання справи. Згідно даних технічного паспорту, в [ADDRESS] розташовані: житловий будинок «літ. А», літня кухня «літ. Д», стайня «літ. Ж», вбиральня «літ. Г», огорожа «№ 1-3» криниця «№ 4», вимощення «І» (а.с. 22-24). Згідно звіту про оцінку майна від 17.12.2018 року ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 55,8 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] становить 256 692,00 грн. (а.с.26-43). За таких обставин суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі. На підставі ст.16,328,346,347,392,1222,1234,1268 ЦК України та,

Outcome: approved