Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що 26.06.2007 між АКІБ « Укрсиббанк», правонаступником якого є ТзОВ «Фінансова компанія « Позика» ( відповідно до договору про відступлення прав вимоги ) та [PERSON], було укладено договір про надання споживчого кредиту в іноземній валюті у розмірі 135800,00 доларів США до 25.06.2014 р. під 13 % річних. Для забезпечення виконання по вищевказаному договорі між АКІБ « УкрСиббанк « та [PERSON] було укладено Договір іпотеки від 26.06.2007 року . За договором предметом іпотеки виступає: нежитлове приміщення , що складається з приміщень в підвалі 5 площею 9,1 квадратних метри та 6 площею 17,0 квадратних метри. Позичальник належним чином не виконував своїх зобов'язань по поверненню кредиту . Заочним рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.06.2012 року було стягнуто з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 12 315,64 доларів США. виконавчий лист по даній справі не виконаний. Вказує, що заборгованість по Кредитному договору становить 626 635,18 гривень , з яких : - 260 320,13 гривень - заборгованість по тілу кредиту; - 366 315,06 гривень - заборгованість за процентами. На підставі вищевикладеного, посилаючись на норми матеріального права просить суд у рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» за кредитним договором № 11176370001 від 26 червня 2007 року у розмірі 626 635,18 гривень ( з яких : заборгованість по тілу кредиту - 260 320,13 гривень; заборгованість по процентам -366 315,06 гривень ), звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки № 10475, посвідченим 26.03.2007 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області - Лірниченко Н.М., зареєстрованим в реєстрі за номером 2186, що належить [PERSON] на праві власності, шляхом надання Товариству з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Позика» права на продаж предмета іпотеки - нежитлового приміщення ( художня майстерня) , що складається із приміщень у підвалі 5- площею 9,1 квадратних метри, 6- площею 17 квадратних метри, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], будь- якій особі (покупцеві) в порядку , визначеному ст.38 Закону України «Про іпотеку» за ціною 92869,00 гривень та стягнути понесені судові витрати. У дистанційному судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, хоча повідомлялися судом про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не інформували . Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за відсутності відповідача, оскільки у справі наявні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного: Згідно положень ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України); Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із дослідженого договору про надання споживчого кредиту , укладеного 26.06.2007 року між АКІБ « Укрсиббанк» та [PERSON] судом встановлено, що позичальник отримала кредит в іноземній валюті у розмірі 135800,00 доларів США до 25.06.2014 р. під 13 % річних./а.с. 4-8/ та у строки , передбачені графіком погашення кредиту /а.с.9-13/, зобов»язувалась повернути кредит. Відповідно до договору іпотеки № 10475 від 26.06.2007 року, укладеного між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON], даний договір було укладено між сторонами з метою виконання грошових зобов'язань [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.1 даного договору , предметом іпотеки є - нерухоме майно, нежитлове приміщення ( художня майстерня) , що складається з приміщень у підвалі 5 площею -9,1 квадратних метри, 6- площею - 17,0 квадратних метри та знаходиться за адресою : [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на праві власності. /а.с.14-17/. Згідно з ч. 1ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: - нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності; - нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; - нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Дослідженими доказами підтверджується, що предмет іпотеки відповідає зазначеним ознакам, тобто належить [PERSON] на праві власності, може бути ним відчужений і зареєстрований у встановленому порядку як окремий об'єкт права власності. Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до п.1.2 договору Іпотеки - вартість предмету іпотеки , згідно звіту суб»єкта оціночної діяльності, становить 92 869,00 гривень. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Згідно п. 37 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин'' невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя. Оскільки грошові зобов»язнання перед позивачем не виконано належним чином, позивач вправі висунути вимоги про відновлення свого порушеного права. Кредитор вправі розпочати процедуру звернення стягнення на заставлене майно вже за наявності самого факту невиконання або неналежного виконання основного зобовязання. Згідно з ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави і в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін). Згідност. 7 Закону України «Про іпотеку»за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Закон України «Про іпотеку» передбачає кілька способів звернення стягнення на предмет іпотеки. Право вибору способу звернення належить Іпотекодержателю. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача, витрати позивача по сплаті судового збору. Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи той факт, що відповідачі належно не виконували свої договірні зобов'язання,

Outcome: approved