Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. ? частина вказаної квартири належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], виданого 14 лютого 2006 року, реєстровий № 1-297. Інша ? частина квартири належала її синові [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], виданого 14 лютого 2006 року, реєстровий № 1-294. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину квартири [ADDRESS]. На випадок своєї смерті [PERSON] спадковим майном не розпорядився. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] була його мати [PERSON], яка прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України оскільки постійно до дня смерті сина проживали разом з ним в квартирі [ADDRESS] та була там зареєстрована, однак за життя належним чином не встигла зареєструвати своє право власності на спірну квартиру. На випадок своєї смерті [PERSON] спадковим майном не розпорядилася. Спадкоємців першої, другої або третьої черги за законом після смерті [PERSON] немає. Позивач вважає, що вона є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON], оскільки з 2011 року та по день смерті спадкодавця проживала з нею однією сім'єю за адресою: [ADDRESS], вели спільне господарство, мали спільний побут, сплачувала комунальні послуги, а після смерті [PERSON] поховала її. У липні 2017 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопеля С.О. з заявою про прийняття спадщини, однак листом № 701/01-16 від 11 липня 2017 року їй було роз'яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вона пропустила шестимісячний строк прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України. Оскільки позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом постійного проживання з померлою на час відкриття спадщини, [PERSON] просила суд встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Під час судового засідання представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача Нікопольської міської ради Пометій М.І. просила суд відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що факт проживання однією сім'єю має бути підтверджений позивачем [PERSON] документально, про що також зазначила в своєму відзиві на позов (а.с.82). Представник третьої особи ОСББ «Світанок» з позовом ознайомлений (а.с.85) в судове засідання 20 серпня 2018 року не з'явився. Однак в судовому засіданні 24 травня 2018 року керівник ОСББ «Світанок» [PERSON] зазначила, що позивач дійсно проживала разом з позивачем до дня її смерті та продовжує там мешкати, сплачує комунальні послуги та після смерті [PERSON] поховала її. Судом також був опитаний свідок [PERSON], який підтвердив, що позивач дійсно проживала з [PERSON] з 2011 року, доглядала її, купувала ліки, сплачувала комунальні послуги та поховала її. Заслухавши сторони, опитавши свідка, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.4). [PERSON] та [PERSON] з 2011 року стали проживати разом однією сім'єю за місцем реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS], оскільки вона хворіла та потребувала стороннього догляду, вели спільне господарство, а після її смерті позивач поховала [PERSON] (а.с.11,12, 70-74). Факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] з 2011 року по день смерті спадкодавця підтверджується актом про спільне проживання від 09 лютого 2016 року, затверджений головою ОСББ «Світанок» Абельмас Т.А. (а.с.13,14). Отже, у суду не викликає сумніву той факт, що позивач постійно проживала разом з [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме, [INFO]. Встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини [PERSON] необхідно для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] Відповідно до пункту 21 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. ? частина вказаної квартири належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], виданого 14 лютого 2006 року, державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Балашовою В.М., реєстровий № 1-297 (а.с.109). Інша ? частина квартири належала її синові [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], виданого 14 лютого 2006 року, державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Балашовою В.М., реєстровий № 1-294 (а.с.105). [INFO] [PERSON] помер (а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину квартири [ADDRESS]. На випадок своєї смерті [PERSON] спадковим майном не розпорядився (а.с.22-24). Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] була його мати [PERSON], яка прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України оскільки постійно до дня смерті сина проживали разом з ним в квартирі [ADDRESS] та була там зареєстрована, однак за життя не встигла належним чином оформити своїх спадкових прав. На випадок своєї смерті [PERSON] спадковим майном не розпорядилася (а.с19-21). Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Спадкоємців першої, другої та третьої черги за законом немає, тому відповідно до статті 1264 ЦК України право на спадщину після смерті [PERSON] отримують особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Судом достовірно встановлено факт проживання [PERSON] однією сім'єю з померлим спадкодавцем [PERSON] з 2011 року по день її смерті [INFO], тому суд вважає, що [PERSON] набула право на спадкування після її смерті як спадкоємець четвертої черги по закону. У липні 2017 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопеля С.О. з заявою про прийняття спадщини. Листом № 701/01-16 від 11 липня 2017 року їй було роз'яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вона пропустила шестимісячний строк прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України (а.с.52) Оскільки позивач являється спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON], прийняла спадщину відповідно до вимог ст.ст. 1268 ч. 3, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved