Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

У грудні 2016 року до суду надійшла позовна заява ПАТ «Державний ощадний банк України» (Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк») до [PERSON] «Про стягнення заборгованості», на обґрунтування якої позивач зазначив, що 26 червня 2008 року, між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладений договір про іпотечний кредит № 36, за яким відповідач отримав грошові кошти (кредит) у сумі 156 800,00 гривень на строк 10 років, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 25 червня 2018 року, із сплатою 19,5 % річних за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 26.06.2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладений Іпотечний договір № 12. У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, у позичальника виникла заборгованість, яка станом на 06.12.2016 року складає - 49562,12 гривень. Крім того, [PERSON] нарахована 3 % річних за несвоєчасне повернення кредиту - 449,98 гривень, з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасну сплату кредиту - 1824,96 гривень, 3 % річних за несвоєчасне повернення відсотків - 64,25 гривень, сума з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасну сплату відсотків - 15,44 гривень. Таким чином, сума заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 06.12.2016 року складає 54 994,80 гривень. Яку просили стягнути на їх користь, а також судові витрати у сумі 1600,00 гривень. Розпорядженням керівника апарату суду № 615 від 04.09.2017 року призначено повторний автоматизований розподіл справи й згідно відповідному протоколу справу передано до розгляду головуючому судді Мащенко С. В. /а. с. 25, 26/. Ухвалою судді Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко С. В. від 21.09.2017 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] «Про стягнення заборгованості за кредитним договором»/а. с. 30 - 31/. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена своєчасно та належним чином, надав письмове клопотання, про розгляд справи за її відсутності, з урахуванням того, що позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був сповіщений судовою повісткою своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки, приєднане до матеріалів справи. Відповідно до частини 1 статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у звязку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішив можливим справу розглядати на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення.. Відповідно до частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у представника позивача свідчить його відповідна заява, зареєстрована за вхідним № ЕП 623/17-вх від 31.10.2017 року, яка приєднана до матеріалів справи. Повно та всебічно зясувавши всі обставини справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, перевіривши їх доказами, що досліджені у судовому засіданні й відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а саме, дослідивши матеріали справи, що містять письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Судом встановлено, що 26 червня 2008 року, між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладений договір про іпотечний кредит № 36, за яким відповідач отримав грошові кошти (кредит) у сумі 156 800,00 гривень на строк 10 років, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 25 червня 2018 року, із сплатою 19,5 % річних за користування кредитом. Відповідно до п. 1.5. зазначеного договору, щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця [PERSON] зобовязався здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти ануїтетними платежами в сумі 3100,00 гривень, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. Останнє погашення Кредиту та сплату відсотків здійснити не пізніше 25 червня 2018 року. Зобовязався належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за цим договором (п. 4.3.1. Кредитного договору), повернути кредит в сумі 156 800,00 гривень, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим Договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим Договором (п. 4.3.2. Кредитного договору). Згідно п. 4.3.3. Кредитного договору у разі порушення умов цього Договору та/або договору іпотеки дострокового повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород , штрафів ті інших належних до спати платежів відповідного до чинного законодавства України, відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов'язаннях, що випливають з цього Договору (п.4.3.5. Кредитного договору); За порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми Кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування Кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим Договором - сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,5% від" суми несплаченого платежу, за кожен день прострочення (п.5.2 Кредитного договору). Згідно п. 4.2.1. Кредитного договору [PERSON] має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов'язань по цьому Договору. Відповідно до п. 4.2.2. Кредитного договору [PERSON] має право при виникненні простроченої заборгованості за Кредитом чи процентами, а також в інших випадках, передбачених Договором, вимагати дострокового повернення Кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за Договором та стягнути заборгованість за Договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет Іпотеки за Іпотечним договором. Також, відповідно до п. 3.4. Кредитного договору, [PERSON] має право вимагати від Позичальника дострокового повернення суми Кредиту в цілому, або у визначеній Банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником будь-яких зобов'язань за цим Договором або невиконання чи неналежне виконання Позичальником та Майновим поручителем будь-яких зобов'язань за Іпотечним договором, в тому числі, але не виключно, у випадку: затримання сплати частини Кредиту та процентів за користування Кредитом понад 2 (двух) календарних місяців. Відповідно до п. 5.2. договору, за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми Кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, позичальник зобовязується сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,5 % від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення /а. с. 5 - 10/. З розрахунків заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що загальна сума заборгованості за кредитним договором № 36 від 26 червня 2008 року станом на 06.12.2016 року складає 54994,80 гривень, з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 49562,12 гривень, пеня за прострочення терміну повернення кредиту та відсотків 3078,05 гривень, 3 % річних за несвоєчасне повернення кредиту - 449,98 гривень, сума з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасну сплату кредиту - 1824,96 гривень, 3 % річних за несвоєчасне повернення відсотків - 64,25 гривень, сума з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасну сплату відсотків - 15,44 гривень /а. с. 11 - 17/. 16.09.2016 року за вихідним № 37/93 на адресу відповідача [PERSON] ПАТ «Державний ощадний банк України» направило вимогу про дострокове повернення кредиту /а. с. 18/. Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами чинного Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року. Так, виходячи з положень частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України укладений між сторонами по справі кредитний договір, за своєю правовою природою, є правочином, тобто діями особи, спрямованими на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Приписи статті 1054 Цивільного кодексу України передбачають, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на частину 1 статті 629 Цивільного кодексу України - договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України укладені між сторонами по справі договори є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 статті 14 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Крім того, укладені договори є підставою виникнення між сторонами зобовязань, тобто правовідносин, в яких одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку /стаття 509 Цивільного кодексу України/. Згідно до положень частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правові наслідки порушення зобовязання встановлені положеннями статті 611 Цивільного кодексу України. Так, згідно до зазначеної норми права, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, аналізуючи наведені вище норми права та надані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» (Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк») до [PERSON] «Про стягнення заборгованості» у розмірі 54 994,80 гривень. Ухвалюючи рішення та повністю задовольняючи позов ПАТ «Державний ощадний банк України» (Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк») до [PERSON] «Про стягнення заборгованості», суд вважає за необхідне вирішити згідно підпункту 6 частини 1 статті 214 Цивільного процесуального кодексу України питання про розподіл між сторонами по справі судових витрат. Так, відповідно до вимог частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На виконання вимог частини 5 статті 119 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» (Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк») додало документ, що підтверджує сплату судового збору, а саме: платіжний документ про сплату судового збору в розмірі 1600,00 гривень /а. с. 1/. Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України Про судовий збір № 3674 - VІ від 08.07.2011 року. Відповідно до змісту частини 1 й підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Із зазначеним позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» (Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк») звернулось до суду у 2016 році. Прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні з 01 січня 2016 року встановлений в розмірі 1378 гривень відповідно до змісту статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2016 рік № 928-VIII від 25.12.2015 року. Підпункт 1 та 10 частини 1 статті 80 Цивільного процесуального кодексу України зазначає, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, а у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог загальною сумою всіх вимог. Відтак, ухвалюючи рішення на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» (Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк») до [PERSON] «Про стягнення заборгованості», суд дійшов до висновку про необхідність задоволення його позову повністю, стягнувши з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 54994,80 гривень, а тому на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з відповідача слід стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 1600,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved