Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач - КП „Черкасиводоканал Черкаської міської ради звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення в сумі 1182грн. 93коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що Комунальне підприємство Черкасиводоканал надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. На виконання ст. 21 Закону України Про житлово-комунальні послуги, позивач забезпечує надання відповідачам послуг з водопостачання та водовідведення для задоволення побутових потреб. Плата за комунальні послуги, в тому числі водопостачання, відповідно до ст. 67 ЖК України та ст. 32 Закону про житлово-комунальні послуги, нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами. Статтями 67-68 Житлового кодексу України, абз. 5 ч.3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, передбачено, що споживачі житлово-комунальних послуг повинні сплачувати за їх надання своєчасно, у строки, встановлені договором або законом. Всупереч вимогам чинного законодавства, відповідач, будучи фактичними споживачами послуг водопостачання та водовідведення, своєчасно та в повному обсязі не оплачує надані позивачем послуги, внаслідок чого станом на 01.06.2015 утворилась заборгованість за послуги водопостачання та за послуги водовідведення в сумі 992грн. 59коп. Невиконання відповідачем обовязків, прямо передбачених законодавством, по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення зачіпає інтереси не тільки позивача, а й держави, оскільки вона не отримує прибутку від діяльності підприємства та втрачає можливість своєчасно проводити заходи по раціональному відтворенню водних ресурсів, а позивач позбавлений можливості своєчасно проводити ремонтні роботи, направлені на поліпшення якості питної води та гарантоване водопостачання. Крім того, позивач, не отримуючи оплату за надані послуги, фактично кредитує відповідача, що прострочив виконання грошових зобовязань. В звязку з тим, що відповідачем на протязі тривалого часу не здійснювалось погашення заборгованості, КП «Черкасиводоканал» зверталося до Придніпровського районного суду м.Черкаси із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 992,59грн. Але, 04.11.2014 ухвалою суду по справі №711/11689/14-ц заявнику відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу на підставі ч.6 ст.100 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з відповідача на користь КП Черкасиводоканал Черкаської міської ради за послуги водопостачання та за послуги водовідведення в сумі - 992,59 грн., інфляційні нарахування в сумі - 28,95грн., 3% річних в сумі - 163,39грн., а всього на загальну суму - 1184,93грн. та оплачений судовий збір в сумі - 243грн. 60коп. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявилася. надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про місце, дату та час слухання справи рекомендованими листами, які повернулися на адресу суду з відміткою про неотримання «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Суд, на підставі ст. ст. 224 - 226 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: встановлено, що Комунальне підприємство Черкасиводоканал Черкаської міської ради надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. На виконання ст. 21 Закону України Про житлово-комунальні послуги, позивач забезпечує надання відповідачам послуг з водопостачання та водовідведення для задоволення побутових потреб. У квартирі [ADDRESS] зареєстрована 1 особа - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними довідки виданої КП Придніпровська СУБ Черкаської міської ради, Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, борг відповідача за надання послуг по водопостачанню та водовідведенню, інфляційні та 3% річних, станом на 01.06.2015 становить 1182грн. 93коп. Згідно із ч. 3 ст. 118 ЦПК України позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 листопада 2015 року заявнику відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу, оскільки із заяви та поданих документів вбачається спір про право. Тобто, на підставі ч. 2 ст. 101 ЦПК України, у заявника виникло право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні. З моменту надання позивачем послуг з водопостачання та водовідведення, відповідно до Закону України Про житлово-комунальні послуги між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобовязання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІV житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. 3 ст. 78 ГК України, майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство). Згідно із ст. 136 ГК України, право господарського відання є речовим правом субєкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених Господарським кодексом України та іншими законами. Відповідно до вимог п. 1 ст. 1 Закону № 1875-ІV споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги. Статтями 14, 16 Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ електрична енергія, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами. Згідно із ст.ст. 66, 68 Житлового Кодексу України, квартиронаймач зобовязаний щомісячно вносити квартирну плату згідно тарифу затвердженого у встановленому законом порядку. Члени сім`ї квартиронаймача, які проживають разом з ним, несуть рівні обовязки, у тому числі щодо оплати послуг з утримання будинків, споруд та при будинкової території, згідно ст. 64 Житлового кодексу України. Відповідачем до суду не надано доказів щодо будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих послуг з водопостачання та водовідведення, як і не доведено фактів невиконання позивачем обовязку з надання вищевказаних послуг. Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтями 20, 21 Закону України Про житлово-комунальні послуги визначені права та обовязки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обовязком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обовязком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст.611 ЦК України, - у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до положень „Правил користування системами комунального водопостачання в містах та селищах України", затвердженими наказом Державного комітету по житловому комунальному господарству за № 65 від 01.07. 1994 року, оплата за надані послуги здійснюється не пізніше 10 числа кожного наступного місяця за попередній. Всупереч вимогам чинного законодавства, відповідач своєчасно та в повному обсязі не оплачує надані позивачем послуги. Відсутність договору укладеного між сторонами про надання послуг по водопостачанню та водовідведенню не є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки вищевказані послуги відповідач отримував, з відмовою від отримання послуг до позивача не звертався. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зясувавши обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення, оскільки відповідач [PERSON] свої зобовязання перед позивачем КП „Черкасиводоканал Черкаської міської ради належним чином не виконує, тому з нього на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по оплаті за водопостачання та водовідведення в розмірі 1184грн. 93коп. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача на користь КП «Черкасивдоканал» Черкаської міської ради слід стягнути судові витрати в сумі 243грн. 60коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved