Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

У позові позивач [PERSON] просила позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно дочки [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов"язків по вихованню дитини: здоров'ям дитини не цікавиться і її лікуванням не займається, про фізичний та духовний розвиток дочки не піклується, матеріально її не утримує - від сплати аліментів ухиляється, що може в подальшому призвести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. Також зазначила, що жодних перешкод у спілкуванні відповідача з дитиною та його участі у вихованні дитини вона не чинила. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та дала пояснення, аналогічні обставинам, зазначеним нею у позові в обґрунтування позовних вимог. Представник третьої особи - органу опіки і піклування виконавчого комітету Ніжинської міської ради Єрофєєва Л.Г пояснила, що відповідач [PERSON] на території м.Ніжина фактично не проживає, хоч зареєстрований, тому обстежити його житлові умови та дати свій висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, орган опіки і піклування виконавчого комітету Ніжинської міської ради позбавлений можливості, а виходячи з наданих позивачем доказів та висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, вона проти задоволення позову [PERSON] не заперечує. Представник третьої особи - органу опіки і піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області у судове засідання не з»явився, але письмово справу просив розглянути за його відсутності, що суд, з врахуванням думки учасників судового розгляду визнав можливим. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з»явився. Судові повістки, які надсилалися за адресою, вказаною позивачем, та яка відповідно до довідки Ніжинського УДМС в Чернігівській області на а.с.21 є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) відповідача, двічі поверталися до суду неврученими з відмітками пошти «За закінченням терміну зберігання», і як видно з відміток на поштових конвертах, повідомлення про необхідність одержати на пошті рекомендоване поштове відправлення відповідачу [PERSON] щоразу за зареєстрованим місцем проживання залишалося двічі. За таких обставин суд, відповідно до ч. 8 ст.76 ЦПК України вважає відповідача таким, що про час розгляду справи повідомлений. Тому відповідно до ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України суд визнав можливим заочний розгляд справи, проти чого позивач [PERSON] не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, висновок прокурора, яка вважала доцільним позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав у зв»язку з ухиленням від виконання батьківських обов»язків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. З копії свідоцтва про народження на а.с.9 видно, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], а позивач [PERSON] є її матір»ю. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав у разі ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення з позовом до суду про позбавлення батьківських прав має той із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім»ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров»я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14-и років. Постанова Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснює, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З копії заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області від 14 червня 2011 року на а.с.7-8, яке набрало законної сили, видно, що шлюб між сторонами розірвано і з відповідача на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У зв»язку з невиконанням відповідачем такого рішення за ним станом на 01.04.2014 року утворилася заборгованість по аліментах на утримання дочки [PERSON] у розмірі 18 301 грн.68 коп., що підтверджується довідкою відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції на а.с.18, і докази про сплату такої заборгованості відповідачем на час розгляду справи в суді не надані, а відповідно до копій повідомлень на а.с.15-17, позивачу [PERSON] у зв»язку з ухиленням відповідача від сплати аліментів призначено державну допомогу на дитину. Довідкою управління житлово-комунального господарства «Біличі» від 22 вересня 2014 року № 921 на а.с.10 підтверджується, що позивач [PERSON] разом з дочкою [PERSON] проживає у квартирі своїх батьків за адресою: [ADDRESS], де і значиться зареєстрованою, а довідкою ТОВ «БГМ-СЕРВІС» на а.с.60, копією договору дарування квартири на а.с.61, копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на а.с.62 підтверджується наявність у неї на праві власності квартири [ADDRESS]. З пояснень позивача [PERSON], у квартирі, яка знаходиться в м.Ірпіні, вони з дочкою проживали до вересня 2014 року, а з зазначеного часу проживають у квартирі в смт.Коцюбинське. Відповідно до актів на а.с.63, 66, обстеження матеріально-побутових умов дитини проводилося як 17.03.2014 року, де позивач з дитиною на той час фактично проживала, так і 10.11.2014 року, де позивач з дитиною проживає на даний час. Як убачається з зазначених актів, позивачем створені належні умови для проживання та виховання її дочки [PERSON]. Довідками дошкільних навчальних закладів на а.с.11,65 підтверджується, що [PERSON] сама приводить дочку [PERSON] в дитячий садок і сама її забирає. З копії висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області від 21.11.2011 року (зв.бік а.с.75) убачається, що орган опіки і піклування вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], оскільки він від виконання батьківських обов»язків по її вихованню, утриманню, забезпеченню фізичного та духовного розвитку ухиляється. Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 18.05.2014 року відповідач [PERSON] позбавлений батьківських прав і відносно іншої неповнолітньої дитини, народженої в іншому його шлюбі (а.с.50-51). На думку суду поведінка відповідача є такою, що свідчить про його ухилення від виконання свого батьківського обов'язку по відношенню до дитини, тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн.60 коп. (квитанція на а.с.1).

Outcome: approved