Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування наказу № 118-ос від 20.06.2018 року про скорочення чисельності працівників та стягнення моральної шкоди, в якому зазначив, що він тривалий час працює в КП «СЕЗ» Авдіївської міської ради юристконсультом. З 25.06.2018 року по 09.07.2018 року перебував у відпустці та з 10.07.2018 року по 19.07.2018 року він знаходився на лікарняному. 20.07.2018 року позивач вийшов на роботу та здав лікарняний в кадрову службу, цього ж дня його було ознайомлено з наказом № 118-ос від 20.06.2018 року «Про скорочення чисельності працівників». Підставою наказу є протокол засідання комісії по оптимізації чисельності працівників від 19.06.2018 року № 2, наказ № 253 від 20.06.2018 року та протокол ПК від 20.06.2018 року. Вищевказаний наказ підписаний директором КП «СЕЗ» Авдіївської міської ради та начальником кадрової служби. На підприємстві створено та діє профспілкова організація, яка відповідно до укладеного колективного договору з адміністрацією відповідача, забезпечує захист прав працівників, що вивільнюються. Профспілковою організацією комунальних підприємств обєднання житлово-комунального господарства м. Авдіївка не було розглянуто та погоджено виборним органом (профспілкового представника) первинної профспілкової організації на засіданні профспілкового комітету питання щодо надання згоди на звільнення працівників, згідно протоколу засідання комісії по оптимізації чисельності працівників від 19.06.2018 року № 2, оскільки він не надавався їм на розгляд, також вони не знають за яких підстав в наказі № 118-ос від 20.06.2018 року є посилання на неіснуючий протокол ПК від 20.06.2018 р., не мають можливості надати протокол ПК від 20.06.2018 року. Позивачу та працівникам які скорочуються ні директором, ні кадровою службою не було запропоновано іншу роботу. Відповідачем при скорочені були допущені порушення: не прийнято відповідне рішення щодо доцільності скорочення численності або штату працівників; не повідомлено первинну профспілкову організацію про заплановане звільнення працівників; не оформлено рішення про скорочення наказом про внесення змін до штатного розпису; не зясовано, чи є серед працівників, посади яких скорочуються, особи, щодо яких встановлено обмеження на звільнення; не враховано переважне право на залишення на роботі; не повідомлена державна служба зайнятості про заплановане вивільнення працівників; не попереджені працівники про наступне звільнення; не запропоновано працівникам переведення на іншу роботу; не отримано згоду виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації на звільнення працівників; не оформлено наказ про звільнення працівників. В звязку з незаконним скороченням йому завдано дуже великих моральних страждань, що виражаються в погіршені стосунків з колегами, постійно необхідно вживати заспокійливі ліки, він втратив нормальний сон. Враховуючи наведене, просить суд зупинити дію наказу № 118-ос від 20.06.2018 року «Про скорочення чисельності працівників» до прийняття судового рішення; визнати незаконним та скасувати наказ № 118-ос від 20.06.2018 року «Про скорочення численності працівників» та стягнути моральну шкоду у розмірі 70000 грн. 00 коп. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17.08.2018 року заяву позивача про забезпечення доказів повернуто позивачу. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17.08.2018 року відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження та призначено судовий розгляд. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він не погоджується з наказом № 118-ос від 20.0.2018 року про скорочення чисельності працівників, оскільки профспілковим комітетом не надавалась згода з приводу наказу. Крім того, підприємство не мало право надавати накази про скорочення чисельності працівників, тому вищевказаний наказ був прийнятий з грубими порушеннями. Також незаконний наказ завдав йому моральні страждання, тому що він міг залишитись без роботи, з цього приводу він звертався до адміністрації президента. Сума у розмірі 70\~000 грн. частково йому відшкодує моральні страждання. Моральні страждання впливають на його сімейний стан. Відповідачем скасовано наказ відповідно до 23 осіб, наказом № 176-ос від 15.08.2018 року. Однак, скасована дія наказу, а не сам наказ. Враховуючи вищевикладене він вважає, що наказ про скорочення чисельності працівників є незаконним. Надав суду заяву, в якій просить суд в подальшому заслухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] підприємства «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради в судовому засіданні підтримав надані заперечення та пояснив, що проаналізувавши економічний і фінансовий стан підприємства 19.06.2018 року на засіданні комісії по оптимізації чисельності працівників КП «СЕЗ» Авдіївської міської ради, головним інженером було проведено доповідь щодо ситуації, та було вирішено вивести штатні посади та переформувати їх, кількість працівників переформувати в сектори та відділи (було складено протокол). Звільнення працівників не планувалось. В протоколі по оптимізації № 2 від 19.06.2018 року було визначено перелік посад, також були зазначені права осіб, які не могли бути скорочені та прийнято рішення щодо виведення посад і введення інших посад. На підставі вказаного протоколу був виданий наказ № 253 від 20.06.2018 року «Внесення змін до штатного розкладу», вводились інші посади. 15.08.2018 року наказом № 344 скасовано дію наказу № 253 від 20.06.2018 р. Наказ № 118-ос від 20.06.2018 року про скорочення чисельності працівників, на підставі наказу № 176-ос від 15.08.2018 скасований не для всіх, крім трьох осіб, оскільки вони написали заяви та просили звільнити їх. Факт моральних страждань нічим не підтверджується. Оскільки наказ скасовано, тому вони вважають спір відсутній. Надано заяву, в якій просять суд заслухати справу у їх відсутність, позовні вимоги не визнали проти, їх задоволення заперечують у повному обсязі. Представник третьої особи Профспілкової організації комунальних підприємств обєднання житлово-комунального господарства м. Авдіївка в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вивчивши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступного. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями\~ст. 124 Конституції України\~юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ч. 1\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Судом встановлено, що відповідно протоколу № 2 засідання комісії по оптимізації чисельності працівників КП «СЄЗ» Авдіївської міської ради від 19.06.2018 року, було встановлено порядок денний: 1. Про прийняття рішення про скорочення чисельності та штату працівників та визначення штатних посад та чисельності працівників, які підлягають скороченню; 2. Про визначення працівників, яких не може бути скорочено та визначення робітників, які мають переважне право на залишення на робочому місті; 3. Про виведення із штатного розпису служб та введення секторів, відділів та посад; 4. Про повідомлення Профспілкову організацію комунальних підприємств обєднання житлово-комунального господарства м. Авдіївка про заплановане скорочення та пропонування наявних вакантних посад; 5. Повідомлення державну службу центра зайнятості м. Авдіївка про вивільнення робітників. Даний протокол підписали: Голова комісії Головний інженер [PERSON], члени комісії: Головний енергетик [PERSON], головний бухгалтер [PERSON], начальник кадрової служби [PERSON], начальник юридичної служби [PERSON], голова профспілкової організації [PERSON] Згідно листа від 26.07.2018 року, Профспілкова організація комунальних підприємств обєднання житлово- комунального господарства м. Авдіївка Голова профспілки [PERSON] повідомила, що профспілковою організацією комунальних підприємств обєднання житлово-комунального господарства м. Авдіївка не було розглянуто та погоджено виборним органом (профспілкового представника) первинної профспілкової організації на засіданні профспілкового комітету питання, згідно протоколу засідання комісії по оптимізації чисельності працівників від 19.06.2018 року № 2, оскільки він не наведений протокол не надавався на розгляд профспілкового комітету, також профспілковий комітет навіть уяви немає за яких підстав та обставин в наказі № 118-ос від 20.06.2018 року «про скорочення чисельності працівників» є посилання на неіснуючий протокол ПК від 20.06.2018 р., відсутня можливість надати копію неіснуючого протоколу ПК від 20.06.2018 року. Згідно наказу № 118-ос від 20.06.2018 р., КП «СЄЗ» Авдіївської міської ради з метою стабілізації фінансового стану підприємства, впорядкування штатного розпису, на підставі Протоколу № 2 засідання комісії по оптимізації чисельності працівників від 19.06.2018 року прийнято наказ «Про скорочення чисельності працівників» за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗоТ України, до якого входить робітник [PERSON] юрисконсульт юридичної служби, з наказом ознайомлений 20.07.2018 року. Згідно акту КП «СЄЗ» Авдіївської міської ради від 16.07.2018 року, складеного начальником юридичної служби [PERSON], документоведом [PERSON], інспектором з кадрів [PERSON], 16.07.2018 р. о 11.35 хв. у приіщенні КП «СЄЗ» Авдіївської міськради юрисконсульту юридичної служби [PERSON] було запропоновано ознайомитися під підпис з наказом «Про скорочення чисельності працівників» № 118-ос від 20.06.2018 року, [PERSON] відмовився, посилаючись на те, що він перебував на лікарняному з 10.07.2018 року. Згідно наказу № 253 від 20.06.2018 року, КП «СЄЗ» Авдіївської міської ради з метою стабілізації фінансового стану підприємства, впорядкування штатного розпису, на підставі Протоколу № 2 засідання комісії по оптимізації чисельності працівників від 19.06.2018 року прийнято наказ «Про внесення змін до штатного розкладу». Згідно наказу № 344 від 15.08.2018 року, КП «СЄЗ» Авдіївської міської ради у звязку з виявленнями порушення у процедурі скорочення скасовано дію наказу № 253 від 20.06.2018 року з 15.08.2018 року. Згідно наказу № 176-ос від 15.08.2018 року, КП «СЄЗ» Авдіївської міської ради у звязку з виявленнями порушення у процедурі скорочення чисельності працівників дію наказу № 118-ос від 20.06.2018 року «Про скорочення чисельності працівників» скасовано 23 працівникам, на підставі наказу № 344 від 15.08.2018 року про скасування дії наказу № 253 від 20.06.2018 року. Як визначено в\~статті 76 Цивільного процесуального кодексу України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За нормою п. 1 ч. 1\~ст. 40 КЗпП України\~трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі, ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Пунктом 19\~постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992зазначено, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1\~ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення. Відповідно до положень\~ст. 64 ГК України\~підприємство може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо), а також функціональних структурних підрозділів апарату управління (управлінь, відділів, бюро, служб тощо). Функції, права та обов'язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Відповідно до\~ст. 49-2 КЗпП України\~про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до\~статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основних свобод, ратифікованої Верховною [PERSON] України 17.07.1997 року, кожний при вирішенні питання про його цивільні права і обов'язки має право на відкритий і справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом. Складовою частиною справедливого судочинства є доступ до судової процедури з усіма атрибутами контролю за порушеннями при звільненні з роботи з боку працедавців - власників та керівників господарських товариств, підприємств, установ, організацій. Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини й основних свобод, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист свого права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Суд звертає увагу, що 15 серпня 2018 року відповідач видав наказ №176-ос від 15.08.2018 року про скасування дії наказу №118-ос від 20.06.2018 року "Про скорочення чисельності працівників», про що позивач був повідомлений та ознайомлений. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що на час прийняття рішення вимоги відповідача стосовно скасування наказу «Про скорочення чисельності працівників» є безпідставними, оскільки відповідач до вирішення спору скасував наказ №118-ос від 20.06.2018 року "Про скорочення чисельності працівників", а тому спір вирішено в позасудовому порядку у звязку з чим на час ухвалення рішення предмет спору відсутній. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, суд керується тим, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. У відповідності із п.9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року\~із змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25 травня 2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань фізичних, душевних, психічних та з урахування інших обставин. У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до\~ст. 237-1 КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не доведено факту заподіяння йому моральної шкоди відповідачем та наявності причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача щодо складання наказу № 118-ос від 20.06.2018 р. про скорочення чисельності працівників та моральними стражданнями позивача, у зв'язку з чим суд вважає вимогу про стягнення моральної шкоди необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Враховуючи практику\~Європейського Суду\~з прав\~людини,\~зокрема рішення\~від 28.05.1985\~року по\~справі Абдулазіз,\~Кабалес і\~Балкандалі, суд вважає, що визнання порушення є достатньою справедливою сатисфакцією. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок держави.

Outcome: dismissed