Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей. Позов мотивує тим, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 серпня 2018 року частково задоволено її позовні вимоги та стягнуто з [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з врахуванням індексації відповідно до закону, починаючи з 18 липня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Вказане рішення слугувало підставою для видачі судом відповідного виконавчого листа. Зазначає про те, що встановлений рішенням суду розмір аліментів не забезпечує дітям належне матеріальне утримання, а розмір її доходу не дозволяє забезпечувати дітей всім необхідним без допомоги батька. Необхідність збільшити розмір аліментів викликана перш за все хворобою сина, який потребує медичного нагляду та періодичного лікування. З урахуванням викладеного, просила збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 серпня 2018 року і стягувати з відповідача на її користь аліменти на дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з врахуванням індексації відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задоволити. Пояснила, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів змінились вік дітей, рівень їх потреб, що призвело до збільшення витрат на утримання дітей загалом. Також просила врахувати, що чимала сума коштів витрачається нею на лікування сина, якому згідно консультативного висновку лікаря дитячого психіатра встановлено діагноз: гіперактивні розлади поведінки. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився на стягнення аліментів у сумі по 1500,00 грн на кожну дитину. Зазначив, що офіційно не працевлаштований та має нестабільний дохід. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані позивачем докази, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі і є батьками неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно копії довідки КП «Управитель «ЖЕО» ДМР від 10.11.2020 діти проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 серпня 2018 року частково задоволено позов [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з врахуванням індексації відповідно до закону, починаючи з 18 липня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі вказаного вище рішення суду 12 вересня 2018 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області видано виконавчий лист. З копії консультативного висновку лікаря дитячого психіатра Дитячого центру здоров`я ім. Анни Мазуренко від 03.11.2020 вбачається, що [PERSON] , [INFO] встановлено діагноз: гіперактивні розлади поведінки і призначено лікування. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №\~3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З огляду на вищенаведене, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Тобто, закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду про зменшення або збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров`я. Обґрунтовуючи підстави для збільшення розміру аліментів позивач покликалась на збільшення витрат на утримання дітей та стан здоров`я сина. За приписами частин 1, 2, 4 статті 206 ЦПК України, відповідач може - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення, у зв`язку з визнанням позову відповідачем, суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки позивачем не надано доказів щодо зміни її та відповідача матеріального чи сімейного стану, не доведено належними та допустимими доказами збільшення витрат на утримання дітей з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, а відповідачем частково визнано позовні вимоги, що свідчить про визнання ним існування підстав для збільшення розміру аліментів, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Враховуючи те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити належне утримання дітей до повноліття незалежно від розміру їх доходів, відповідач є працездатним, фізично здоровим, інших утриманців не має, суд вважає, що аліменти слід визначити в розмірі по 1500,00 грн на кожну дитину щомісячно. Такий розмір аліментів на думку суду є об`єктивним з огляду на розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, узгоджується з встановленими обставинами справи, наданими доказами, вимогами СК України та виходячи із закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дітей, а платник аліментів, враховуючи часткове визнання позову, має можливість нести відповідні витрати. Разом з тим, позивач у позовній заяві просила стягнення аліментів у новому розмірі розпочати з дня пред`явлення позову, у той же час, згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №\~3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що СК України передбачено обов`язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину. Так, згідно статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, позивач вправі звернутися до суду із позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дітей, зокрема на сина у зв`язку з його хворобою. На підставі викладеного,

Outcome: approved