Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про вселення і усунення перешкод в користуванні житловою площею шляхом виселення, мотивуючи свої вимоги тим, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] в двохкімнатній квартирі житловою площею 29,5 кв.м. разом з сином інвалідом дитинства, першої групи [PERSON], 1980 року народження. Дана квартира була отримана її колишнім чоловіком на склад сім'ї з трьох осіб: вона, її колишній чоловік [PERSON], та їх син [PERSON]. В зв'язку з тяжкою хворобою сина, необхідністю догляду за ним та немічними батьками, вона була змушена тимчасово проживати в [ADDRESS] Також в цій квартири зареєстрована відповідач [PERSON], 1990 року народження, але не проживає та ніколи не проживала. Про це позивачу стало відомо зі слів працівників паспортної служби. Ніякої згоди на її реєстрацію вона не давала. [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] в [ADDRESS], так як вона там закінчила школу і виїхала до міста Миколаїв. Головним наймачем був її колишній чоловік [PERSON], він проживав один. [INFO] року він помер. Останній рік за ним доглядала стороння людина [PERSON] Відповідач [PERSON] скориставшись відсутністю позивача, наявністю штампу про шлюб з покійним [PERSON] та реєстрацією в спірній квартирі дочки, обманним шляхом та самовільним вселенням заволоділа квартирою разом з [PERSON] після смерті [PERSON] Позивачку до квартири не пустили, ключі від квартири не віддали. Відповідачі мають своє житло, де й зареєстровані. Вони не мають право на користування цією квартирою, вселились самовільно і перешкоджають користуватись житловою площею. У позивача іншого житла немає, вона вимушена проживати зі своїми батьками та хворим сином. ЇЇ відсутність в спірній квартирі носить вимушений і тимчасовий характер. Комунальні послуги вона не оплачує, оскільки відповідачі не дають їй проживати в квартирі, комунальні послуги сплачує за місцем її тимчасового мешкання. А кварплату після смерті основного наймача сплачує вона. [INFO] року помер батько позивача і вона мала повернутись жити до своєї квартири, але не змогла це зробити через перешкоди з боку відповідачів. Вказаний позов був уточнений в судовому засіданні представником позивача, звернувшись до суду з уточненими вимогами, згідно яких позивач [PERSON] діє від свого імені і в інтересах недієздатного [PERSON], та просить усунути перешкоди у користуванні їй квартирою [ADDRESS] шляхом вселення її та [PERSON], зобов'язати відповідачів не чинити перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS], зобов'язати відповідачів надати ключі від вхідних дверей квартири [ADDRESS], зняти з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України [PERSON], виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS]. При цьому представник позивача послався на підстави, які вказані в позові раніше. Також до суду з позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона зареєстрована та постійно проживає за адресою: [ADDRESS]. Окрім неї там зареєстровані [PERSON], [PERSON] Батько її [INFO] року помер, він був зареєстрований та також постійно проживав за вказаною адресою. ЇЇ покійний батько перебував у зареєстрованому шлюбу з відповідачкою, який був розірваний, після розірвання шлюбу в 1992 році відповідачка переїхала проживати разом з сином за адресою: [ADDRESS], де проживає разом зі своїми батьками та сплачує комунальні послуги. Після смерті батька відповідачка з'явилась у вересні 2010 року і запропонувала розділити квартиру, також звернулась з заявою про розподіл особових рахунків на квартиру. Всі ці роки відповідачка у квартирі не з'являлась, інтересу до житла не виражала, оплату комунальних послуг не здійснювала. Позивач та її представники за первісним позовом в судовому засіданні заявлені уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, позивач пояснила, що фактично в спірній квартирі вони з сином не мешкали, тому що дитина інвалід, їй було тяжко доглядати його, не могла залишити дитину саму. В 1993 році перенесла операцію, занесли інфекцію, 3 роки заживало. В 1997 році після винесення ухвали про поновлення пропущеного строку пред'явлення рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24.04.1992 року до виконання не вселилась до спірної квартира, так як була домовленість з покійним, що він збереже житлову площу за сином. А потім змінила показання, сказавши що цього не казала і була домовленість з покійним про збереження житлової площі за нею та сином, також вона виконувала свої опікунські права. Виконавчий лист не брала. В 2000 році покійний пропонував їй продати цю квартиру та розділити навпіл, але вона відмовилась, так як їй була необхідна реєстрація сина в м. Южне для отримання соціальних допоміг, відвідування лікарні в м. Южне та перебування на житловому обліку. До 2000 року у неї були ключі від квартири, після вона не зверталась до покійного з приводу ключів та спроб про вселення її та сина не здійснювала. Після смерті колишнього чоловіка вона приходила у квартиру з пропозицією розділити особі рахунки на квартиру, але її [PERSON], [PERSON] вигнали з квартири, ключі від квартири не надали. [PERSON] сказала, що вона якщо хоче може домовлятись з [PERSON] Вона зверталась до [PERSON] з проханням надати ключі від квартири, на що остання відповіла, що там мешкає бабуся, так як свою квартиру здає в найм. Після вона зустрілась з [PERSON] та вони домовились розділити особі рахунки, навіть подали заяви. Вона пропонувала [PERSON] поміняти двері та замки. При оформлені документів їй стало відомо, що [PERSON] не проживає в цій квартирі, тому вона звернулась до суду з вказаним позовом. Щодо приватизації спірної квартирі, продажу чи розподілу не зверталась. [PERSON] та її представники позов [PERSON] в судовому засіданні не визнали та [PERSON] пояснила, що з колишнім чоловіком і сином інвалідом в 1985 році вселились в квартиру за адресою: [ADDRESS]. Весною 1986 року стала тимчасово проживати у батьків, в зв'язку необхідністю догляду за хворим сином. Після чого колишній чоловік почав перешкоджати їй в проживанні в цій квартирі. 24.04.1992 року ухвалено рішення Суворовським районним м. Одеси про вселення її в спірну квартиру. Але вона не вселилася в квартиру з поважних причин в зв'язку з хворобою, операцією, та тривалим періодом реабілітації, тому що потребувала сторонньої допомоги і весь цей час проживала разом зі своїми батьками. 10.12.1997 року Южненський міський суд Одеської області виніс ухвалу про поновлення пропущеного строку пред'явлення рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24.04.1992 року до виконання про вселення її. Але вона також не вселилась у спірну квартиру з поважних причин, так як повинна була доглядати свого батька та сина інваліда, які потребували сторонньої допомоги. Також мати в 2001 році перенесла інсульт, їй була потрібна стороння допомога. Зараз батьки померли. Вважає, що її причина є поважною, також на її утриманні та догляді перебуває дитина інвалід. Відповідач [PERSON] та її представник за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просять в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Свій позов вона та її представник просили задовольнити в повному обсязі. [PERSON] при цьому пояснила, що з 1985 року [PERSON] та її син [PERSON] у вказаній квартирі не мешкають, спроб вселитись після 1997 року не здійснювали, про домовленість [PERSON] з її покійним батьком про збереження житлової площі за ними їй не відомо. Вона не чинила перешкод [PERSON] та її сину на вселення, чи проживання в квартирі, з проханням про надання ключів від квартири вони не звертались до неї. Після смерті батька [PERSON] зверталась до неї тільки з пропозицією розділити особові рахунки на квартиру, на що вона погодилась та вони подали заяви. В день подачі заяви [PERSON] пропонувала подивитись скільки коштують двері для того, щоб замінити їх, але вона відмовилась та запропонувала міняти двері після розподілу особових рахунків, на що остання погодилась. Вони не розділили особові рахунки на квартиру, так як [PERSON] подала до суду цей позов. Вона проживала в спірній квартирі, навчалась в школі в м. Южне, потім переїхала до с. Коблево навчалась там 9-10 класи, після навчалась в м. Миколаїв з 01.09.2007 року по 15.03.2010 року. Останній рік перед смертю батька доглядала за ним та постійно проживала з ним, після його смерті проживає в спірній квартирі, але враховуючи що вона працює в м. Миколаїв, рано уїздить та пізно повертається до дому. Відповідач [PERSON] за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просить в задоволені позову відмовити, при цьому пояснивши, що за адресою: [ADDRESS], проживала з 1990 року по 2003 рік. З 2003 року вона мешкає по місцю реєстрації в [ADDRESS]. В спірній квартирі проживає її донька та мати померлого чоловіка періодично. Донька [PERSON] зареєстрована [ADDRESS] з 1998 року. З 1985 року [PERSON] та її син [PERSON] у вказаній квартирі не мешкають, спроб вселитись після 1997 року не здійснювали, про домовленість [PERSON] з її покійним чоловіком про збереження житлової площі за ними їй не відомо. Вона не чинила перешкод [PERSON] та її сину на вселення, чи проживання в квартирі, з проханням про надання ключів від квартири вони не звертались до неї. Після смерті її чоловіка одного разу [PERSON] приходила з чоловіком, з яким мешкає в цивільному шлюбі з пропозицією щодо розподілу особових рахунків, після того як її чоловік почав «качати права», вона його вигнала та розмовляла з [PERSON], пояснивши їй що вона повинна розмовляти з донькою [PERSON] Знає що вони розмовляли зі слів доньки та написали заяви про розподіл особових рахунків, але це не відбулось так як [PERSON] звернулась до суду з позовом. Відповідач [PERSON] за первісним позовом в судовому засіданні позов не визнала, та пояснила що мешкала разом з сином [PERSON] останній рік в його квартирі, доглядала його, разом з жінкою, яку наймала. Після його смерті мешкає в квартирі сина [ADDRESS] або за місцем реєстрації в [ADDRESS]. Зараз в квартирі її сина [ADDRESS] проживає онука [PERSON]. Після ухвалення рішення в 1992 році вона не перешкоджала [PERSON] на вселення. Щодо домовленості в 1997 році після суду, що [PERSON] не буде вселятися, а її син [PERSON] збереже житлову площу за ними їй не відомо. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності. Вислухавши сторони, їх представників, допитавши свідків, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов не підлягає задоволенню, а позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що в період, коли [PERSON] та померлий [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, [PERSON] отримав ордер на двохкімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], житловою площею 29,5 кв.м. на склад сім'ї: [PERSON], [PERSON] та їх син [PERSON], 1980 року народження, що підтверджується випискою з особового рахунку (а.с.7). В даній квартирі вони проживали та були зареєстровані з 20.12.1985 року. Після сварки в 1986 році [PERSON] разом з сином переїхала проживати до своїх батьків. Але подружжя підтримувало відносини, [PERSON] часто їздив у відрядження, приїздив до неї та сина. Дитина інвалід потребувала сторонньої допомоги, тому [PERSON] проживала разом з батьками, які їй допомагали. В 1992 році [PERSON] змінив замки та став перешкоджати їй проживати в спірній квартирі. В 1992 році [PERSON] звернулась до суду з позовом про вселення. 24.04.1992 року ухвалено рішення Суворовським районним м. Одеси про вселення [PERSON] в спірну квартиру, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] про визнання [PERSON] втратившею право користування жилим приміщенням відмовлено. 26.05.1992 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.15). Після ухвалення рішення ні [PERSON], ні їх син [PERSON] в спірну квартиру не вселись з поважних причин, так як вона тяжко захворіла, була прооперована, після чого тривалий час потребувала стороннього догляду, в зв'язку з чим проживала разом з батьками в [ADDRESS]. Окрім цього їх син [PERSON], 1980 року народження, інвалід І групи також потребував стороннього догляду, що підтверджується довідкою МСЕК (а.с.17). 10.12.1997 року Южненський міський суд Одеської області виніс ухвалу про поновлення пропущеного строку для пред'явлення рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24.04.1992 року до виконання про вселення [PERSON] в спірну квартиру. Після винесення ухвали ні [PERSON], ні їх син [PERSON] в спірну квартиру не вселись, житлом не цікавились. Також в спірній квартири зареєстрована донька померлого [PERSON], 1990 рок народження, з 02.12.1998 року, що підтверджується довідкою (а.с.19). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.14). І тільки після смерті [PERSON] через 13 років [PERSON] виявила намір проживати в даній квартирі, звернулась до виконкому Южненської міської ради Одеської області з приводу переоформлення особового рахунку на спірну квартиру на своє ім'я, але їй було відмовлено у вирішенні даного питання, так як була відсутня згода зареєстрованої доньки [PERSON], що підтверджується листом першого заступника голови Южненської міської ради Одеської області від 03.02.2011 року. Після цього [PERSON] запропонувала доньці покійного [PERSON] розділити особовий рахунок на спірну квартиру, з цього приводу вони в лютому 2011 року звертались до виконкому Южненської міської ради та у присутності завідувача сектору розподілу та реалізації житла, склали заяви про надання згоди на розподіл особового рахунку на спірну квартиру. Але дане питання не було розглянуто, так як інші документи необхідні для розгляду даного питання не були наданні ними, що підтверджується копіями вказаних заяв від 10.02.2011 року та листом голови Южненської міської ради Одеської області від 26.07.2012 року. 07.04.2011 року [PERSON] звернулась до Южненського МВ УМВС України в Одеській області з заявою про прийняття мір до осіб, які самовільно захопили її житло, а саме спірну квартиру. 15.04.2011 року було прийнято постанову про відмову в порушенні кримінальної справи. Згідно пояснень мати покійного [PERSON] в спірній квартирі поживає вона, дружина померлого [PERSON], та донька померлого [PERSON] ніяких перешкод [PERSON] вони не чинять, на розгляді в суді перебуває справа за позовом [PERSON] щодо спірної квартири. Згідно пояснень [PERSON] вона з 1997 року перебувала в шлюбі з покійним [PERSON], вони мешкали в спірній квартирі. Після його смерті вони разом з донькою проживають в ній, перешкод не чинять, чекає рішення суду щодо спірної квартири. Свідок [PERSON], сестра [PERSON], підтвердила, що вона, [PERSON] разом з їх матір'ю та вітчимом поживали в квартирі [ADDRESS] з 1990 року по 1997 рік, які в 1997 року зареєстрували шлюб, а з 1989 року проживали в цивільному шлюбі. Потім вона поступила в м. Миколаїв, в 2002 році вийшла заміж та переїхала до м. Миколаїв. в 2004 році у їх матері погіршились відносини з вітчимом та вона переїхала до [ADDRESS]. [PERSON] навчалась в школі в с. Коблево, яку закінчила в 2007 році, постійно проживала з батьком, навідувала його, потім вона навчалась в Корабельному інституті в м. Миколаїв, на період навчання мешкала в гуртожитку, на вихідні приїздила до батьків. У вітчима погіршився стан здоров'я, тому з березня 2010 року [PERSON] взяла академічну відпустку та доглядала за батьком разом з бабусею, кожного дня їздила до м. Южне та доглядала за ним, навіть після того як вона допомогла сестрі працевлаштуваться у м. Миколаїв. Їй відомо що у вітчима є син-інвалід, якому він сплачував аліменти з сімейного бюджету. [PERSON] ніколи не бачила в [ADDRESS]. [PERSON] зареєстрована за цією адресою, хто ще зареєстрований за цією адресою їй не відомо. З приводу судових справ про вселення [PERSON] та її сина їй нічого не відомо Свідок [PERSON], племінниця померлого [PERSON], мешкає [ADDRESS], пояснила, що мешкає за цією адресою 20 років, [PERSON] ні разу не бачила [ADDRESS]. Про їх брата їй нічого не відомо, знає тільки що він хворіє. [PERSON] є її сестрою, часто приходила до них в гості. [PERSON] навчалась з 1 по 7 клас у м. Южне, а потім вона разом з матір'ю переїхала до с. Коблево, де закінчила школу, а після закінчення школи навчалась у м. Миколаїв недовго. Коли навчалась у м. Миколаїв на вихідна та свята приїздила до м. Южне додому. Потім захворів дядя [PERSON] за яким доглядали бабуся [PERSON], [PERSON], і ще сиділка, які постійно проживали разом з ним. Після його смерті в [ADDRESS] проживає [PERSON], працює в м. Миколаїв, іноді залишається ночувати у сестри в м. Миколаїв. Свідок [PERSON], сусід, мешкає [ADDRESS], пояснив, що з вересня 1985 року вселився разом з покійним сусідом [PERSON], який до квартири [ADDRESS] вселився один, першої його жінки та дитини не бачив. Його донька [PERSON] народилась і проживала з батьком. Знає її мати та його дружину [PERSON]. Коли він захворів «раком» донька приїздила та доглядала його, також доглядала його мати. Зараз донька приїздить в квартиру [ADDRESS], є ще одна дитина, яка проживає в [ADDRESS]. Свідок [PERSON], сестра покійного [PERSON], мешкає [ADDRESS], пояснила, що з колишнею дружиною брата [PERSON] брат мешкав з 1980 року, мешкали недовго. В квартирі [ADDRESS] жодного дня [PERSON] не мешкала, мешкала весь час в [ADDRESS], так як не хотіла жити в м. Южне разом з братом, тому що дитині-інваліду краще в [ADDRESS] у її батьків. Брат мешкав спочатку один потім одружився з [PERSON], народилась [PERSON], останні роки [PERSON] навчалась в школі в с. Коблево, потім навчалась в університеті в м. Миколаїв. Перед смертю брата його доглядали [PERSON], мати, вона та ще жінка, яку нанімали. Зараз в [ADDRESS] мешкає [PERSON], тимчасово буває бабуся [PERSON] та [PERSON] З приводу того, що брат перешкоджав вселенню [PERSON] їй нічого не відомо, не бачила, щоб [PERSON] робила спроби вселитися в [ADDRESS] Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] та [PERSON] мешкали в її хаті, а вона мешкала рядом в [ADDRESS]. Потім вони отримали квартиру в м.Южне і мешкали там, коли це було не пам'ятає. Покійний вигнав [PERSON] з дитиною зі спірної квартири, коли вони розлучались. Про те що відповідачі не пускають її в спірну квартиру, що там мешкає мати покійного, їй відомо зі слів самої [PERSON] Батько [PERSON] дуже хворів, мати 10 років тому перенесла інсульт. Також їй відомо, що [PERSON] мешкала в [ADDRESS] в гуртожитку з дитиною, яка ходила до школи. Вона продавала пиріжки на базарі разом з нею. Свідок [PERSON] пояснила, що мешкає з 1985 року в м. Южне, а до 18 років мешкала в [ADDRESS]. Їй відомо, що [PERSON] отримали квартиру в м. Южне и вона двічі відвідувала їх відразу. Потім їй стало відомо, що [PERSON] з дитиною влітку переїхала до батьків в [ADDRESS], а [PERSON] не пустив [PERSON] разом з сином до спірної квартири, і вона мешкала разом з батьками в [ADDRESS]. [PERSON] теж знає давно, вона отримала кімнату в гуртожитку, торгувала пиріжками. Потім мешкала з [PERSON] в м.Южне, народила дитину, знає зі слів самої [PERSON] Вона перебуває в дружніх стосунках с [PERSON], яка мешкає в сусідній парадній по [ADDRESS] зі слів якої їй відомо, що там зараз проживає його мати, що [PERSON] після закінчення школи навчалась в м.Миколаїв, що її відрахували за прогули. В с. Коблево буває часто 2 рази на місяць, а після виходу на пенсію кожного дня. Про суд з приводу вселення їй нічого не відомо. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] до 2007 року мешкала в гуртожитку в [ADDRESS], потім навчалась в м. Миколаїв. [PERSON] колишній чоловік не пускав в спірну квартиру, вона судилась, потім хворіла, 10 років хворіє її мати, 2 роки її батько. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] мешкала разом з покійним [PERSON] з 1990 року з початку в [ADDRESS], потім в м.Южне з 1995 року. [PERSON] товаришував з її колишнім чоловіком. Вона працювала з [PERSON] на будівництві. [PERSON] навчалась в м. Южне перші класи, а потім в [ADDRESS], після закінчення школи жила в м. Южне, потім навчалась в інституті м. Миколаїв. [PERSON] мешкала в [ADDRESS] доглядала свого батька. У [PERSON] та [PERSON] були нормальні відносини, вони не сварились, вона приїздила до нього на дачу допомагала, він приїздив, привозив продукти. [PERSON] приїздила навіщала [PERSON] в м.Южне. Їй відомо, що у [PERSON] є колишня дружина та син-інвалід, які мешкають в [ADDRESS]. Це відомо всім, так як вони мешкають в селі. Після смерті [PERSON] в спірній квартирі мешкають його мати та донька [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснив, що з 1999 року по 2011 рік постійно проживав в [ADDRESS], бачив [PERSON], яка мешкала на першому поверсі з донькою молодшою, чоловіком. В квартиру не заходив, бачив, як вони заходять. В даний час вона також проживає. Акт про не проживання [PERSON], [PERSON] від 31.05.2011 року підписував, до квартири не заходив, двері ніхто не відчинив, бо нікого не було, квартплата росте, склали акт зі слів сусідив. З 1982 року він мешкає в [ADDRESS], знає колишню дружину [PERSON], яка проживає за адресою [ADDRESS] разом з сином, чоловіком, матір'ю. Також з ними проживав батько, який помер. Він його бачив тільки біля двору, коли той ходив, то кульгав. [PERSON] зараз мешкає з матір'ю. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] з батьками, які допомагають з дитиною інвалідом, вона вивезла її до батьків, колишній чоловік наркоман. В 2011 році помер її батько, який хворів гіпертонією і до смерті 2-3 роки нічого не міг робити, сидів на лавочці. Мати гіпертонік, 10 років перенесла інсульт, потребує сторонній догляд. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] останні класи навчалась в школі з нею в [ADDRESS], потім навчалась в м. Миколаїв. [PERSON] проживає в [ADDRESS], так як її дитина інвалід, їй тяжко виїздити з коляскою. Свідок [PERSON] пояснив, що з [PERSON] він товаришував з 1972 року. У [PERSON] була жінка [PERSON], з якою вони прожили два роки, а потім вони розійшлись. [PERSON] проживала з батьками, знає, що вона все життя проживала в [ADDRESS]. Дитина залишилась на її утриманні. Батько її останні 2-3 роки не працював, мати 5 років погано ходить, 5-6 років як вона знову одружилась. Потім він одружився з [PERSON], народилась [PERSON]. [PERSON] зловживав алкоголем, тому [PERSON] проживала в [ADDRESS]. Перед смертю проживав один, скаржився що всі його покинули, коли він приходив, то йому двері відчиняла якась жінка. Мати приходила давали йому їсти. Свідок [PERSON] пояснила, що працює фельдшером у лабораторії. На протязі 2011-2012 року часто приходила до батьків [PERSON] в [ADDRESS], так як її батько був гіпертоніком та потребував лікування, він перебував на обліку з 1998 року. Також їй відомо зі слів [PERSON], що вона не може вселитись до квартири у м. Южне. [INFO] року помер [PERSON], [INFO] року померла [PERSON], але докази позивачем, що вказані особи є її батьками суду не надано. Право на вселення в спірну квартиру неодноразово надавалось [PERSON] та [PERSON] судами, яке вони не реалізували, з моменту винесення ухвали про продовження строку для виконання рішення про вселення минуло більше 13 років. Вони постійно проживали разом з батьками [PERSON] в [ADDRESS], несли витрати на комунальні послуги, а потім [PERSON] одружилась та проживала разом батьками, сином - інвалідом та чоловіком. Посилання позивача на поважність причин пропуску вселення через немічність її батьків не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки в позові вона вказує, що після смерті батька [INFO] року збиралась реалізувати своє право вселитись до спірної квартири, хоча на її руках ще залишається хвора мати. Також це спростовується її свідченнями в судовому засіданні, що вони з покійним [PERSON] домовились, що вона та син не будуть вселятися до спірної квартирі, а він збереже за ними житлову площу. Довідку лікаря [PERSON] (а.с.22) надану суду, суд не може прийняти до уваги, так як вона не має дати її складання, не вказано з якого часу батьки перебувають на обліку та з якого часу їм потрібна стороння допомога. Також суду наданні довідки цього ж лікаря віданні 22.04.2013 року за №№715, 716, які теж суд не може прийняти до уваги, так як не вказано з якого часу мати потрібна стороння допомога. В довідках вказана суперечна інформація щодо часу з якого перебуває на обліку мати більше 9 років та з 1997 року. Також ця інформація спростовується показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Вимоги щодо перешкод в користуванні спірною квартирою не знайшли свого підтвердження, так як [PERSON] та [PERSON] зустрічались, вели перемови щодо розподілу особового рахунку, навіть написали заяви про надання згоди з цього приводу. Посилання позивача та її представників на постанову про відмову в порушення кримінальної справи від 15.04.2011 року, як доказ про перешкоди в користуванні спірною квартирою, суд не може прийняти до уваги, так як в поясненнях [PERSON] та [PERSON] вказано, що перешкод вони не чинять, протиправних дій не вчиняють, чекають на рішення суду по розподілу спірної квартири. При таких обставинах суд, приходить до висновку що у задоволенні уточненого позову представника [PERSON], яка діє від свого імені та в інтересах недієздатного [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловою площею шляхом вселення, зобов'язання не чинити перешкод у користуванні квартирою, надати ключі від вхідних дверей квартири, виселення [PERSON], зняття [PERSON] з реєстраційного обліку необхідно відмовити. Факт не проживання [PERSON] в спірній квартирі з 1985 року по теперішній час підтверджується актом про не проживання від 01.12.2011 року, складеним КП «МЖКЦ» на підставі заяв сусідів, які підтвердили цей факт в судовому засіданні. Факт не проживання [PERSON] в спірній квартирі з 1986 року, вона сама вказує в позові коли зверталась в 1992 році, що «з 1986 року не проживає за вказаною адресою». З 1985 року та по теперішній час [PERSON] в спірній квартирі не проживає, її особисті речі відсутні. Згідно ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої укладено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. Відповідно до ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. При таких обставинах суд, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідно задовольнити, визнавши [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved