overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивачка 03.06.2014 року звернулася в суд з позовом до відповідача, про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та про стягнення аліментів з відповідача на своє утримання, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі. Від спільного проживання сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина та її, а тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 14 частини його доходів та на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу). До початку судового засідання позивачка надала письмову заяву, згідно якої просить суд справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином. Судом фактично встановлено, що сторони від спільного проживання мають дитину: сина [PERSON], [INFO], що у даний час проживає разом з позивачкою. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та позивачки не надає, він працездатного віку. За ст. 180 Сімейного Кодексу України "батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. За ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я і матеріальне становище дітей, платника аліментів, наявність у нього інших дітей. З огляду на дані обставини, суд вважає, що вимоги позивачки в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Одночасно згідно ч.4 ст.84 Сімейного Кодексу України передбачено , що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, як передбачено ст.184 Сімейного Кодексу України. На підставі ст. 367 ЦПК України - рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню по справах про стягнення аліментів - у межах суми платежів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивачка 03 січня 2017 року звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 12.05.2014 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок по вул.Лугова, 2 у с. Анатолівка Березанського району Миколаївської області. На випадок смерті [PERSON] залишив заповіт, яким все своє майно заповів позивачці. Позивачка у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці відсутні. Проте у оформленні свідоцтва про право на спадщину позивачці нотаріусом відмовлено через відсутність правовстановчих документів на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул.Лугова, 2 в с. Анатолівка, який збудований у 1930 році на земельній ділянці, виділеній колгоспом ім.Потриваєва для будівництва жилого будинку сім"ї спадкодавця, тому позивачка просить визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування. У судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Оскільки відповідач визнав позов, що, відповідно до матеріалів позовної заяви та спадкової справи після смерті [PERSON], не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, зважаючи, що вказані у позовній заяві обставини справи відповідно до ст.ст.328, 392, 1216, 1218, 1233, 1268 ЦК України, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, є підставою для визнання за позивачкою права власності на вказаний будинок у порядку спадкування після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивачка 05.12.2014 року звернулась до суду із вказаним позовом, у якому зазначала, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 06 червня 1997 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Мотивуючи тим, що спільне життя у них з відповідачем не склалося через відмінність характерів та відсутність взаємопорозуміння і довіри, у зв"язку з чим сімейні стосунки між ними розірвано, спільне господарство на час звернення до суду не ведеться, позивачка просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивачка не з»явилась, надавши заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з»явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі і згоду з позовом. Оскільки відповідач визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, зважаючи, що вказані у позовній заяві обставини справи відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивачка 07.07.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставами своїх вимог вважає те, що 10.08.2001 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження відділом реєстрації актів громадянського стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області зроблений відповідний актовий запис за № 58 та 10.08.2001 року видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони мають спільну дочку - [PERSON], [INFO]. Взаємовідносини позивачки з відповідачем ускладнилися, немає взаєморозуміння. Фактично шлюбні відносини не підтримують тривалий час. Сумісне проживання та збереження сім"ї за таких умов є неможливим. Позивачка [PERSON] позов підтримала повністю, просить його задоволити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON], про що подала письмову заяву. Відповідач [PERSON] позову не визнав, заперечує проти розірвання шлюбу, про що подав письмову заяву. Ухвалою Монастирищенського районного суду від 16.07.2014 року сторонам було надано строк для примирення тривалістю три місяці, примирення не відбулося. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивачки та відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивачка 07.09.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставами своїх вимог вважає те, що 20.02.1999 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про що ВДРАЦС реєстраційної служби Монастирищенського районного управління юстиції у Черкаській області зроблений відповідний актовий запис за № 13 та 24.03.2015 року ВДРАЦС реєстраційної служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області повторно видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Взаємовідносини позивачки з відповідачем ускладнилися через постійні сварки, непорозуміння, вони практично не спілкуються та спільно не проживають за повідомленням позивачки з весни 2012 року, за повідомленням відповідача - з весни 2003 року. Сумісне проживання та збереження сім"ї за таких умов є неможливим. Позивачка [PERSON] позов підтримала повністю, просить його задоволити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON], про що подала письмову заяву. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, про що подав письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивачки та відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Позивачка 07 лютого 2018 року звернулась до суду з позовом, у якому просила шлюб між нею та відповідачем розірвати.У обгрунтування заявлених вимог зазначила, що сторони уклали шлюб 04 червня 2011 року і проживали разом до серпня 2017 року, мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]; спільне життя з відповідачем не склалося через його стосунки з іншими жінками, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, а тому позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, заливши їй теперішнє прізвище. Ухвалою суду від 01 березня 2018 року відкрито провадження у справі та призначене підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження на 10.00 год. 19 липня 2018 року. У зв"язку з відсутністю належного повідомлення сторін підготовче засідання відкладено судом до 14 серпня 2018 року. Ухвалою суду від 14 серпня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.00 год. 05 вересня 2018 року. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив причину своєї неявки, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином судовими повістками та оголошенням на сайті суду про виклик до суду Відповідно до положень ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, сторони вступили в зареєстрований шлюб 04 червня 2011 (а.с.3). Від даного шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO](а.с.4). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає з серпня 2017 року та не має наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін та їх малолітньої дитини, тому вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо залишення за нею присвоєного після укладення шлюбу прізвища підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивачки задоволено в повному обсязі, відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивачка 08 вересня 2015 року звернулася до суду з позовом з тих підстав, що разом з нею проживають неповнолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, який не надає добровільно достатню матеріальну допомогу на утримання дітей. Просила стягнути на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку(доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття. До початку судового засідання позивачка [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, письмових заперечень або клопотань до суду не надав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою, матір'ю дітей. Добровільно сторони не дійшли згоди про участь відповідача в їх утриманні. Відповідач працездатний, інвалідність йому не встановлена, не працює, не має інших утриманців. Діти також фізично здорові, їх утримання не потребує значних додаткових матеріальних витрат. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням матеріального становища дитини та платника аліментів, а також з урахуванням стану здоров'я, наявності у нього інших осіб, яких він повинен утримувати. Отже, за наявності законних підстав, які судом встановлені, невиконання відповідачем свого обов"язку щодо належного утримання неповнолітніх дітей, позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 487 гривні 20 копійок в дохід держави. Рішення в розмірі місячного платежу аліментів на підставі ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.ст. 180, 182,183,191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 174 ч.4, 213-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

\~\~ \~ \~ Позивачка 11 травня 2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 квітня 2015 року помер її батько [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, у тому числі на ? земельної ділянки з кадастровим номером 482098201:05:0007:0008 загальною площею 0,2500 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та на ? земельної ділянки з кадастровим номером 482098201:05:0007:0009 загальною площею 0,0323 га для ведення особистого підсобного господарства, які знаходяться в межах населеного пункту за адресою: с.Коблеве Березанського району Миколаївської області, вул.Одеська, 1. Позивачка прийняла спадщину, своєчасно звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою, та є єдиним спадкоємцем після смерті батька, проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки [PERSON], який отримав вказані земельні ділянки на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02.02.2004 року після смерті 11.04.2003 року свого сина - брата позивачки [PERSON], за життя не зареєстрував своє право власності на вказане майно та не отримав державний акт на право власності на земельну ділянку на своє ім»я. Тому позивачка просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. \~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ Позивачка в судове засідання не з»явилась, надала суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача\~ в судове засідання не з*явився, надав\~ заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~ \~\~ \~ \~ \~ \~ \~Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи з того, що позивачка на підставі ст.ст.1221 ЦК України є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті свого\~ батька [PERSON], який помер 19 квітня 2015 року, та на підставі ст.1269 ЦК України є такою, що прийняла спадщину після його смерті, а тому до позивачки на підставі ст.ст.1216, 1218 ЦК України перейшли усі права та обов"язки, що належали [PERSON], у тому числі право власності на спадкове майно. \~\~ \~\~ \~ \~Оскільки позивачці відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину, права позивачки на спадкове майно на підставі ст.392 ЦК України підлягають захисту у судовому порядку. \~\~ \~\~ \~\~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивачка 13.05.2016 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини: [PERSON], [INFO], щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позов мотивує тим, що вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.09.2009 року. На даний час рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 06.04.2015 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Добровільно аліменти на дитину відповідач не сплачує, участі у додаткових витратах на сина не приймає, не купує йому продукти харчування, одяг, взуття і ліки. Відповідач працює торговим агентом в ТОВ " Рошен-Полісся". Стан здоров"я відповідача задовільний, інвалідності не має на обліку в лікаря не перебуває. Інших утриманців відповідач не має, аліменти нікому не сплачує. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В зв»язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження дитини - [PERSON], [INFO], [PERSON] є його батьком(а.с. 8), і відповідно до вимог ст. 180 СК України, зобов'язаний утримувати його до досягнення повноліття. У відповідності до частини першої ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров"я та матеріальне становище платника; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Враховуючи, вимоги позовної заяви, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, відповідно до вимог ст. 183 СК України, в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення сином повноліття. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягаєть стягненню з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Позивачка 13.06.2014 року звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем першої черги (дочкою) померлої [INFO] року [PERSON], якій належала земельна ділянка площею 0,25 га в [ADDRESS], та розташований на вказаній земельній ділянці житловий будинок. 15 грудня 2010 року позивачці Сьомою одеською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом було відмовлено у зв"язку з тим, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯО № 302068 на ім"я спадкодавця було видано після відкриття спадщини. Разом з тим, вказаний державний акт видано замість іншого державного акта серії ІІ_МК № 031563 від 25 грудня 1997 року, яким посвідчувалось право власності спадкодавця за її життя, у зв"язку із здійсненням заходів із землеустрою. Тому позивачка просила визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку. Позивачка у судове засідання не з'явилися, але від неї надійшла заява про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що померлій [INFO] року [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,25 га по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ_МК № 031563 від 25 грудня 1997 року (а.с.8). Після смерті спадкодавця на вказану земельну ділянку видано новий державний акт серії ЯО № 302068 від 17 грудня 2012 року, у зв"язку з чим нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (а.с.9, 16). Позивачка є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] та в установленому законом порядку прийняла спадщину, інші спадкоємці відсутні, що вбачається з копії спадкової справи, оглянутої судом. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем першої черги за законом. Оскільки позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON], до неї на підставі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України переходять усі права і обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, у тому числі й право власності на спадкове майно. Оскільки отримання позивачкою свідоцтва про право на спадщину у встановленому законом порядку є неможливим, права позивачки підлягають захисту у судовому порядку шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивачка 13.08.2014 року звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові, посилаючись на непорозуміння подружжя з різних питань сімейного життя, що і привело до втрати почуття поваги та любові один до одного та явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку, на її погляд, поновити не можливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 14.07.2001 року Димівською сільською радою, Новоодеського району, Миколаївської області, актовий запис № 04, - розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися. До суду надійшла письмова заява від позивачки, в якій вона підтримує свої позовні вимоги та просить суд слухати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання за викликом суду не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчить картка зворотного поштового повідомлення. Згідно зі ст.. 74 ч.5 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи. На адресу суду не надходило ніяких заяв від відповідача про відкладення розгляду справи, про розгляд справи у його відсутності, а також він не повідомляв суд про причини своєї неявки. Неявка відповідача в судове засідання за викликом, судом визнана без поважних причин. Справа, у відповідності до заяви позивачки, розглянута у відсутність сторін, на підставі наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку письмового провадження. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2001 року. Їх шлюб зареєстровано Димівською сільською радою, Новоодеського району, Миколаївської області, актовий запис № 04. Від спільного подружнього життя у подружжя народилася спільна дитина - донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Спільне майно подружжя вирішило, за спільною згодою, розділити в добровільному порядку. Згідно ст.. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Подружжя припинили шлюбні відносини через різні характери, через постійні сварки стосовно використання сімейного бюджету та ведення спільного господарства, внаслідок чого вони часто сварилися, що явилось причиною втрати почуття поваги та любові один до одного. Сторони однією сім'єю не проживають разом вже тривалий час, та як видно з позову, відповідач вже створив іншу сім"ю з другою жінкою. Шлюб між сторонами існує формально. Їх сім`я остаточно розпалась і її не поновити. За таких вищевикладених обставин, і з-за відсутності волевиявлення сторін на збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб, на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України, між подружжям слід розірвати.

Outcome: approved