overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 29 червня 2010 року № 534-р вона була призначена прийомною матір»ю над неповнолітнім [PERSON], [INFO], який вказаний батьком дитини і тому повинен надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Мати дитини - [PERSON]. позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] та з неї стягнуто аліменти на його утримання. Відповідач не виконує свого обов'язку по утриманню дитини, матеріальної допомоги не надає, цим самим ухиляється від своїх батьківських обов'язків. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. У зв'язку з наведеним, позивачка просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Від позивачки надійшла заява, в якій вона просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з»явився повторно. Був повідомлений належним чином. Заперечень, щодо позову не надав. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що позивачка звернулась до суду з позовом [PERSON] посилаючись на те, що 29 червня 2010 року № 534-р вона була призначена прийомною матір»ю над неповнолітнім [PERSON], [INFO] (а.с.7), який вказаний батьком дитини і тому повинен надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Мати дитини - [PERSON], позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] та з неї стягнуто аліменти на його утримання. Відповідач не виконує свого обов'язку по утриманню дитини, матеріальної допомоги не надає, цим самим ухиляється від своїх батьківських обов'язків. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність інших утриманців. У відповідності до п.4 ч. З ст.81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно- технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів. Тому стягненню з відповідача підлягають 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Згідно ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито", позивачі за позовами про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються, а у відповідності до ч.З ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому стягненню з відповідача підлягають 51 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі 29 січня 2009 року відділі РАЦС Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 6. 05 травня 2009 року у них народився син [PERSON], який проживає біля позивачки. В даний час сім»я розпалась, син проживає біля позивачки і знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не виконує свого обов'язку по утриманню дитини, матеріальної допомоги не надає, цим самим ухиляється від своїх батьківських обов'язків. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона була змушена звернутись до суду з даним позовом. У зв'язку з наведеним, позивачка просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-OJI № 078558, виданого 03 червня 2009 року Помічнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.6). В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність інших утриманців. У відповідності до п.4 ч. З ст.81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно- технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів. Тому стягненню з відповідача підлягають 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Згідно ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України ..Про державне мито", позивачі за позовами про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються, а у відповідності до ч.З ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому стягненню з відповідача підлягають 51 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що шлюб між ними був зареєстрований 20 листопада 1993 року в Іванівській сільській раді Новоукраїнського району Кіровоградської області. Від шлюбу з відповідачем по справі мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають біля позивачки. Відповідач не виконує свого обов'язку по утриманню дитини, матеріальної допомоги не надає, цим самим ухиляється від своїх батьківських обов'язків. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона була змушена звернутись до суду з даним позовом. У зв'язку з наведеним, позивачка просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дочки [PERSON] повноліття, 07 вересня 2012 року, потім по '/4 частині на утримання дочки [PERSON] і до її повноліття, 24 серпня 2023 року. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками двох неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.6-7). В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, їх життям не цікавиться. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність інших утриманців. У відповідності до п.4 ч. З ст.81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно- технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів. Тому стягненню з відповідача підлягають 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Згідно ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито", позивачі за позовами про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються, а у відповідності до ч.З ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому стягненню з відповідача підлягають 51 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що шлюб між ними зареєстрований 04 серпня 2008 року відділом РАЦС Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області, від якого мають дочку [PERSON] [INFO], яка проживає разом із позивачкою і знаходиться на її утриманні. На даний час сторони однією сім'єю не проживають, дочка проживає з позивачкою. Відповідач не виконує свого обов'язку по утриманню дитини, матеріальної допомоги не надає, цим самим ухиляється від своїх батьківських обов'язків. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. У зв'язку з наведеним, позивачка просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, повідомлений належним чином про час, дату і місце розгляду даної справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи за його відсутності не подав. Письмові заперечення на позов не надіслав. За згодою позивачки на заочний розгляд справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив слухати справу в порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 13 травня 2009 року відділом РАГС Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.З). В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, її вихованням не займається. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність інших утриманців. У відповідності до п.4 ч. З ст.81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно- технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів. Тому стягненню з відповідача підлягають 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Згідно ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито", позивачі за позовами про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються, а у відповідності до ч.З ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому стягненню з відповідача підлягають 51 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його втратившим право користуванням житловим приміщенням. Посилається на те, що їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]. У вказаному будинку був зареєстрований її син [PERSON] [INFO]. З серпня 2008 року відповідач не проживає у вказаному будинку, комунальні послуги не сплачує, у підтримці будинку та прибудинкової території в належному стані участі не приймає. Через скутний матеріальний стан, їй одній важко оплачувати всі комунальні послуги. Окрім того,оскільки відповідач добровільно знятись з реєстрації не бажає, вона не може реалізувати свої права, щодо розпорядження, володіння та користування належним їй майном, а тому змушена звернутися до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, надав заву з проханням розглянути справу в його відсутності. Позовні вимоги визнав повністю. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивачка є власником житлового будинку[ADDRESS]. У вказаному будинку на правах члена сім"ї був зареєстрований її син [PERSON], [INFO], що стверджується довідкою МКВЖРЕП №7. З пояснень позивачки у взазаному будинку не проживає з серпня 2008 р. і це не заперечується відповідачем. Відповідно до ст.71 ЖК України, оскільки відповідач не проживає у спірному житлі більш шести місяців без поважних причин, тому втратив право користування цим житлом. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 405 ЦК України встановлено, що член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленністю між ними і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення даного позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якому вказала, що він є власником будинку [ADDRESS]. З відповідачкою позивач перебував в шлюбних відносинах, за проханням відповідачки він зареєстрував її у своєму будинку. Сімейні стосунки не склались через особливості характеру відповідачки. На початку грудня 2012 року відповідачка забрала своїх дітей та поїхала на постійне місце проживання в с. Олексіївка Первомайського району Харківського району. Відповідачка за вказаною адресою не проживає, у зв'язку з цим, позивач несе затрати за комунальні послуги . Відповідно до викладеного, просить суд визнати відповідача втратившим право користування жилим приміщенням за вказаною адресою. Ці обставини і з'явилися підставами позову. В судовому засіданні позивач наполягав на заявлених вимогах та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився. Відповідно до ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення. Крім того, про постановлення заочного рішення представник позивача у судовому засіданні не заперечував. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, а саме: будинку [ADDRESS] власником є [PERSON]. Згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні, а саме у [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , але фактично остання не проживає. Згідно акту від 01.02.2013 року , виданого депутатом Сіверської міської ради в тому, що за адресою [ADDRESS] в теперішній час проживає [PERSON], а [PERSON] та її діти проживають в с. Олексіївка Первомайського району Харківської області. Згідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім,ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Поважних причин відсутності відповідачки за місцем реєстрації понад 6 місяців судом не встановлено. Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що відповідачка [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS], більше шести місяців без поважних причин. Перепони у користування жилим приміщенням їй не чинилися, а тому, її слід визнати втратившим право користування жилим приміщенням за вказаною адресою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно Договору купівлі-продажу квартири вона є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач по справі є її колишнім чоловіком, з яким вона перебувала у шлюбі з 10.06.1995 року по 09.02.2012 року. На даний час в квартирі зареєстровані чотири особи: позивачка, її двоє дітей та відповідач. В жовтні 2015 року [PERSON] забрав всі свої особисті речі і добровільно залишив квартиру. З цього часу відповідач в квартирі не проживає, участі в її утриманні не приймає. За наведених обставин позивачка просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в кв. [ADDRESS]. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В судове засідання позивачка не з`явилась, до суду подала заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою реєстрації та шляхом розміщення відомостей про рух справи на офіційному веб-сайті Деснянського районного суду м. Києва. Жодних клопотань і заяв до суду не подавав. Суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст. 280 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вони перебувають у шлюбі з 22.11.2008 року, їх сімейне життя не склалось, останній рік між ними постійно виникають сварки так, як кожен з них має різні погляди на ведення спільного господарства, внаслідок чого вони припинили спільне проживання, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Просила шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею. Сторони до суду не з"явились, позивачка надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві; відповідач в заяві до суду вказав, що позовні вимоги визнає. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.11.2008 року, який було зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис №521. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір`ю. Через непорозуміння між собою сторони припинили подружні стосунки, не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. \~ Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і шлюб носить формальний характер, а отже даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved