Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом до Новодружеської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якому просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. 24 квітня 2000 року вона подала приватному нотаріусу Лисичанського міського нотаріального округу Жихар Н.П. заяву про прийняття спадщини після смерті батька. В червні 2017р. вона спробувала оформити спадщину, але виявилося, що спадкова справа після смерті батька була передана до нотаріального архіву в м.Луганську, яке на даний час є непідконтрольною територією українській владі, тому державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори Аббасовим Е.І. їй відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та 14 червня 2017р. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Просила позов задовольнити. Позивач та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, позов підтримала, просили справу розглядати без їх участі. Представник відповідача Лещінець Н.П. у судове засідання не з'явилася, позов визнала, просила його задовольнити, справу розглядати у її відсутність, про що надала письмову заяву. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], про що зроблено актовий запис № 91. Її батьки: мати [PERSON], батько [PERSON] (а.с.6). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 02.02.1999р., квартира [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.5). Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] станом на 09.11.1998р., власником вищевказаної квартири є [PERSON] (а.с.8). З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 00018193427 від 13.06.2017р., 24 вересня 1994 р. Новодружеською міською радою зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис №57. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.10). 29 жовтня 2009 року рішенням Лисичанського міського суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Прізвище дружини після розірвання шлюбу [PERSON] (а.с.10 зв.). 24 квітня 2000 року [PERSON] звернулася до нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області Жихар Н.П. з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. (а.с.12). Згідно з копією звіту про незалежну оцінку майна за адресою: [ADDRESS], вартість вищевказаної квартири станом на 15.06.2017р. становить 48 666 грн. (а.с.14-22). Постановою про відмову вчинення нотаріальної дії від 14.06.2017 р. відмовлено [PERSON] в видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після батька - [PERSON], померлого [INFO], оскільки при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування осіб, які подали заяви про прийняття спадщини згідно до ст.1270 ЦК України та які фактично прийняли спадщину згідно п.3,4 ст.1268 ЦК України після померлого гр. [PERSON]. Архів Лисичанської державної нотаріальної контори за 1969-2000 роки включно передано до Луганського обласного державного нотаріального архіву, який знаходиться на тимчасово окупованій території за адресою: м.Луганськ, вул.Оборонна, №112а, держнотконтора не має можливості перевірити чи зверталися спадкоємці з заявою про прийняття або відмову від спадщини та чи видавалися свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом (а.с.13). Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ч. 3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування " вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців. Таким чином, на підставі вищевикладеного, судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON], померлого [INFO] і як спадкоємець першої черги має право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS]. Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину не отримала оскільки при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування осіб, які подали заяви про прийняття спадщини згідно до ст.1270 ЦК України та які фактично прийняли спадщину згідно п.3,4 ст.1268 ЦК України після померлого гр. [PERSON]. Архів Лисичанської державної нотаріальної контори за 1969-2000 роки включно передано до Луганського обласного державного нотаріального архіву, який знаходиться на тимчасово окупованій території за адресою: м.Луганськ, вул.Оборонна, №112а. На теперішній час існують перешкоди для оформлення спадкової справи у нотаріальному порядку стосовно нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності померлому [INFO] [PERSON]. Тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки позивач позбавлена можливості оформити спадщину у інший спосіб, а право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права на спадщину, представник відповідача проти задоволення позову не заперечує.

Outcome: approved