Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся в інтересах [PERSON] до суду з позовом та просить визнати за позивачем право власності на земельну ділянку для індивідуальної забудови та розвитку особистого підсобного господарства загальною площею 0,54 га (0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; 0,29 га - для ведення особистого селянського господарства), розташованої на території с. Горбані Переяслав-Хмельницького району Київської області, згідно державного акту на право приватної власності серії [NUMBER], виданого 24.10.1996, в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] року [PERSON]. Судові витрати покласти на позивача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що по причині невнесення спадкової земельної ділянки до державного земельного кадастру нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою від 19.12.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. В підготовче засідання 21.01.2019 позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, останній направив заяву про розгляд справи у відсутність позивача та у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Представник відповідача, Горбанівська сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в підготовче засідання 21.01.2019 не з'явився, направив заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, позов визнає в повному обсязі, заперечень не має, наслідки визнання позову роз'яснені та зрозумілі. Третя особа - [PERSON] в підготовче засідання 21.01.2019 не з'явилася, в заяві позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, а справу просить слухати без її участі. З урахуванням положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, суд прийняв визнання позову відповідачем та вирішив розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у суду матеріалів відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України. Судом встановлено наступне. [INFO] року померла свекруха позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку для індивідуальної забудови та розвитку особистого підсобного господарства загальною площею 0,54 га (0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; 0,29 га - для ведення особистого селянського господарства), розташованої на території с. Горбані Переяслав-Хмельницького району Київської області. Позивач є спадкоємцем за заповітом від 02.02.2008, посвідченого секретарем виконавчого комітету Горбанівської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 12, та прийняла спадщину належним чином відповідно до вимог ч.1 ст. 1269 та ч.1 ст. 1270 ЦК України, подавши у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини до нотаріуса, про що свідчать витребувані судом матеріали спадкової справи. Іншим спадкоємцем за заповітом є [PERSON] (третя особа) - дочка спадкодавця [PERSON], яка належну їй за заповітом спадщину прийняла належним чином, що підтверджується витребуваними судом матеріали спадкової справи, та не заперечує проти вимог позивача. Інших спадкоємцем ні за законом, ні за заповітом, ні тих, які мають право на обов'язкову частку, не має. 20 серпня 2018 року нотаріус міської державної нотаріальної контори своєю постановою відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку. Право власності спадкодавця [PERSON] на земельну ділянку для індивідуальної забудови та розвитку особистого підсобного господарства загальною площею 0,54 га, розташованої на території с. Горбані Переяслав-Хмельницького району Київської області, підтверджується копією державного акту на право приватної власності серії [NUMBER], виданого 24.10.1996 Горбанівською сільською Радою народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10; копією довідки державного реєстратора Відділу у Переяслав-Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області; звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки для індивідуальної забудови та розвитку особистого підсобного господарства площею 0,54 га в с. Горбані Переяслав-Хмельницького району Київської області від 03.09.2018. Право позивача на спадкування підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] Серії [NUMBER], виданого 03.04.2017 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області; копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48500816 від 21.07.2017; довідкою Виконавчого комітету Горбанівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 374 від 17.07.2017; довідкою Переяслав-Хмельницького центру соціального захисту пенсіонерів та інвалідів № 266 від 05.09.2018; копією заповіту від 02.02.2008, посвідченого секретарем виконавчого комітету Горбанівської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 12; копією паспорта; матеріалами спадкової справи № 153 за 2017 рік відносно померлої [PERSON] Подані позивачем докази визнаються судом достовірними, належними та допустимими, які в своїй сукупності разом з витребуваними судом матеріали спадкової справи є достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи. До правовідносин, що виникли між сторонами суд застосовує положення глав 84, 85, 87 Цивільного кодексу України, якими врегульовані питання спадкування, а також загальні та спеціальні норми законодавства про право власності. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України та п.10 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За правилами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В розумінні положень ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. За правилами ч.3 ст.3 цього Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Відповідно до пунктів 9, 10 Розділу VII «Прикінцевих і перехідних положень» Закону України «Про Державний земельний кадастр" №3613-VI від 07 липня 2011 року» до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачою державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними». В досліджуваній ситуації виникнення права власності на земельну ділянку у [PERSON] не залежало від державної реєстрації цього права в Державному земельному кадастрі, оскільки її права, як власника зазначеного нерухомого майна виникли на підставі законодавства, що діяло раніше та посвідчувались Державним актом на право приватної власності на землю Серії [NUMBER] від 24 жовтня 1996 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності за № 10. З врахуванням вищезазначеного, суд вважає, що невнесення спадкодавцем [PERSON] до державного земельного кадастру земельної ділянки, набутої у 1996 році, не позбавляє її спадкоємців прав на таке майно та оформлення його за собою у відповідності до вимог діючого законодавства. Встановивши, що спадкове майно, яке є предметом даного позову, на момент смерті належало спадкодавцю на праві власності; позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті своєї свекрухи; інших спадкоємців-претендентів на спадщину немає; визнання позову відповідачем - органом територіальної громади не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved