Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до 23 років. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем з 15 листопада 1997 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, а тому шлюбні відносини між ними припинилися з вересня 2013 року. Позивач зазначає, що на даний час діти проживають з нею. Відповідач матеріальної допомоги на дітей не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, у справах сім'ї участі не приймає. 01 вересня 2015 року донька вступила до Київського національного університету харчових технологій на контрактну форму навчання. В свою чергу відповідач офіційно працевлаштований та отримує стабільну заробітну плату. В судовому засіданні позивач підтримала позов та викладені у ньому обставини. Позивач додатково пояснила, що вона сама не в змозі утримувати двох дітей, а відповідач, маючи можливість матеріально допомагати, такої допомоги не надає, на його забезпеченні інші неповнолітні та непрацездатні особи не перебувають. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь яких заяв до суду не подав, у зв'язку з чим суд з урахуванням думки позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 1997 року (а.с. 5). Від шлюбу позивач та відповідач мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). З пояснень позивача, з вересня 2013 року сторони припинили шлюбні відносини. Діти проживають з позивачем. З 01 вересня 2015 року [PERSON] зарахована та являється студенткою Навчально-наукового інституту економіки і управління Національного університету харчових технологій денної форми навчання з терміном навчання до 30.06.2019 року (а.с. 8). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В судовому засіданні позивач пояснила, що відповідач на даний час проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України, отримує заробітну плату, допомоги на утримання дітей не надає, у зв'язку з чим звернулася з даним позовом. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до 23 років. Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки відповідач має регулярний, постійний дохід, так як щомісячно отримує заробітну плату, аліменти слід визначити у частках від доходу, відповідно до положень ст. 183 СК України. Відповідачем суду не надано доказів того, що він забезпечує дітей всім необхідним, що слугувало б підставою для відмови у задоволенні позову. При визначені розміру аліментів, враховуючи матеріальне становище сторін та беручи до уваги ті обставини, що діти знаходиться на утриманні позивача, відповідач офіційно працевлаштований, на його утриманні інші неповнолітні та непрацездатні особи не перебувають; повнолітня дитина сторін по справі навчається на денній формі навчання, у зв'язку з чим не має можливості працювати, будь яких доходів не має, що є підставою для часткового задоволення позову про стягнення аліментів на утримання дітей, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання доньки [PERSON], [INFO], яка навчається в Навчально-науковому інституті економіки і управління Національного університету харчових технологій, у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно на період навчання, починаючи з 29 вересня 2016 року по 30 червня 2019 року. У решті вимоги задоволенню не підлягають. За нормою ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов"язковому негайному виконанню. Отже, згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., від сплати якого була звільнена позивач, відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial