Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача 3 711,01 грн. - величину втрати товарної вартості автомобіля та 300 грн. витрат на проведення оцінювання автомобіля. В обґрунтування позову послалася на те, що 14.04.2014р. [PERSON], керуючи автомобілем «ЗАЗ ТF698К», р.н. [NUMBER], рухаючись по вул..Гамарника на перехресті з вул..Кузнечною в м.Харкові, здійснив виїзд на перехрестя на червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3. Правил дорожнього руху України та допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ ТF699Р», р.н. [NUMBER], що належить позивачу. Посилаючись на те, що страхова компанія ПрАТ «СК Уніка», де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, сплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 33 044,61грн., що відповідає вартості відновлювального ремонту автомобіля. Величина втрати товарної вартості відповідно до ст.32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» залишилась несплаченою. Позивач та його представник, належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та про можливість ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд у відповідності до статті 224 ЦПК України за письмовою згодою представника позивача, ухвалив проводити заочний розгляд справи. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково, виходячи з наступного. Постановою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 13.05.2014р. встановлено, що 14.04.2014р. [PERSON], керуючи автомобілем «ЗАЗ ТF698К», р.н. [NUMBER], рухаючись по вул..Гамарника на перехресті з вул..Кузнечною в м.Харкові, здійснив виїзд на перехрестя на червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3. Правил дорожнього руху України та допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ ТF699Р», р.н. [NUMBER]. (а.с.7) Згідно ст..61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 3 ст. 22, ч. 1 ст. 1166 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі особою, яка їх завдала. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 2 та 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], володільцем автомобілю «ЗАЗ ТF699Р», р.н. [NUMBER] є [PERSON] (а.с.8) Відповідно до звіту №140735 дослідження спеціаліста-автотоварознавця суб'єкту оціночної діяльності [PERSON] від 08.05.2014р., матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «ЗАЗ ТF699Р», р.н. [NUMBER] в результаті ДТП складає 36 755,62, з яких сума відновлювального ремонту - 33 044,61 грн., величина втрати товарної вартості - 3 711,01 грн. (а.с.10-26) Вартість проведення дослідження склала 300 грн., що підтверджується квитанцією № 086021 від 08.05.2014р. (а.с.27) Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Страхова компанія ПрАТ «СК Уніка», де була застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON] відповідно до полісу АІ/6074478, сплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 33 044,61грн., що відповідає вартості відновлювального ремонту автомобіля (а.с.30-32) Таким чином, з метою відшкодування повного розміру заподіяної майнової шкоди, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу матеріальні збитки, що не покриваються страховиком загальній сумі 4 011,01 грн.: 3 711,01 грн. - величину втрати товарної вартості автомобіля та 300 грн. витрат на проведення оцінювання автомобіля. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, а також доводи позивача на те, в результаті ДТП належний йому автомобіль став непридатний до експлуатації, позивач витрачав значний час на виришення питань, пов"язаних з пошкодженням його автомобілю, що дестабілізували його соціальний рівень та порушили його нормальний спосіб життя. Долю процесуальних витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог (45,51%). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial