Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який в судовому засіданні підтримав його представник та мотивує його тим, що 23 листопада 2007 року [PERSON] обраний Наглядовою радою відкритого акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на посаду президента цього товариства на невизначений строк, а 03 грудня 2007 року між [PERSON] та відповідачем, в особі члена Наглядової ради цього товариства [PERSON], укладено трудовий договір, за яким він має вільний розпорядок робочого дня, а його посадові обов'язки, відповідальність та повноваження, а також підпорядкування визначаються Положенням про Президента. 17 липня 2014 року директор з персоналу публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» [PERSON] видав наказ № 5241/ВК «Про звільнення [PERSON]М.» про звільнення з 17 липня 2014 року [PERSON] на підставі пункту 4 статті 40 Кодексу законів про працю України через відсутність на роботі без поважних причин у робочі дні публічного акціонерного товариства з 16 по 20 червня 2014 року, з 23 по 27 червня 2014 року, з 31 червня по 04 липня 2014 року, з 07 по 11 липня 2014 року та з 14 по 17 липня 2014 року, не повідомлення про причини неявки та не надання виправдувальних документів. Вважає, що звільненняЛук"яненко В.М. є незаконним та просить суд визнати протиправним та скасувати наказ директора з персоналу публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» [PERSON] № 5241/ВК «Про звільнення [PERSON]М.» від 17 липня 2014 року; поновити з 17 липня 2014 року [PERSON] на роботі в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на посаді президента публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе»; стягнути з публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» (40004, місто Суми, вулиця Горького, 58; ідентифікаційний код 05747991) на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17 липня 2014 року по 25 грудня 2015 року в сумі 1609458 грн. 76 коп. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, оскільки рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.03.2014 року наказ \~адміністрації Публічного акціонерного товариства «Сумське МНВО ім. Фрунзе» \~за № 413 від 22.11.2013 року про звільнення \~[PERSON] \~з роботи \~- \~визнано незаконним, і поновлено\~його на посаді \~Президента ПАТ «Сумське МНВО ім. Фрунзе»; стягнуто\~з Публічного акціонерного товариства «Сумське МНВО ім. Фрунзе» \~на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу і що становить 203 393,18 грн., з відрахуванням всіх необхідних податків \~і платежів; стягнуто \~з Публічного акціонерного товариства «Сумське МНВО ім. Фрунзе» на користь держави \~\~судовий збір у сумі 2034 грн. 19.03.2014року Товариством було видано наказ № 1347/ВК від 19.03.2014 року про поновлення позивача на роботі, а копія зазначеного наказу цього ж дня, 19.03.2014 року, була вручена державному виконавцю ВДВС СМУЮ. 20.03.2014року копія наказу №1347/ВК від 19.03.2014 року була одержана адвокатом позивача в ВДВС СМУЮ, що підтверджується розпискою адвоката позивача в отриманні наказу та власноручно зазначеною ним датою. Крім того, обізнаність позивача про його поновлення на роботі та одержання ним копії наказу № 1347/ВК від 19.03.2014 року про поновлення позивача на роботі підтверджується листом від 20.03.2014 року, в якому позивач зазначає, що йому відомо про поновлення його на роботі з 04.03.2014 року та що з моменту поновлення його на роботі він приступив до виконання функціональних обов'язків Президента Товариства. Також листом від 14.04.2015року в якому позивач повідомляє про одержання листа Товариства від 19.03.2014року № 18-7/555 та ставить питання про строки закінчення ремонту в його робочому кабінеті. Твердження адвоката позивача про те, що позивач одержав копію наказу Товариства від 17.07.2014року № 5241/ВК про звільнення позивача з Товариства за п. 4 ст. 40 КЗпП України лише під час одержання звіту адвоката, 06.09.2015 року не відповідають дійсності, оскільки вперше, копію наказу № 5241/ВК від 17.07.2014р. про звільнення позивача з Товариства за п. 4 ст. 40 КЗпП України було вручено адвокату позивача 20 жовтня 2014року із супровідним листом № 18-7/1981 від 20.10.2014р., який видано у відповідь на звернення адвоката позивача до Товариства з адвокатським запитом від 09.10.2014р. Вдруге копію наказу № 5241/ВК від 17.07.2014р. про звільнення позивача з Товариства за п. 4 ст. 40 КЗпП України, вручено адвокату позивача 07.04.2015 року, із супровідним листом від 20.03.2015р. № 18-7/434, виданим у відповідь на лист позивача від 06.03.2015р., яким позивач повідомив Товариство що йому вже відомо про його звільнення, та просив надати копію наказу про звільнення для звернення до суду. При цьому позивач в листі зазначив адресу, за якою необхідно направити копію наказу: 40000, м. Суми, вул. Соборна, 19. Тому представник відповідача вважає, що позивач пропустив строки звернення до суду та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не обгрунтовані і не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 23 листопада 2007 року [PERSON] обраний Наглядовою радою відкритого акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на посаду президента цього товариства на невизначений строк, а 03 грудня 2007 року між [PERSON] та відповідачем, в особі члена Наглядової ради цього товариства [PERSON], укладено трудовий договір на невизначений строк, за яким він має вільний розпорядок робочого дня, а його посадові обов'язки, відповідальність та повноваження, а також підпорядкування визначаються Положенням про Президента, а п. 9 1 3 цього договору передбачені інші підстави припинення трудового договору, передбачені чинним законодавством України та/чи цим Договором (а.с. 6-10). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.03.2014 року по справі №592/14000/13ц, яке ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 05.06.2014р. залишено без змін, наказ \~адміністрації Публічного акціонерного товариства «Сумське МНВО ім. Фрунзе» за № 413 від 22.11.2013 року про звільнення \~[PERSON] \~з роботи \~- \~визнано незаконним, і поновлено\~його на посаді \~Президента ПАТ «Сумське МНВО ім. Фрунзе»; стягнуто\~з Публічного акціонерного товариства «Сумське МНВО ім. Фрунзе» \~на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу і що становить 203 393,18 грн., з відрахуванням всіх необхідних податків \~і платежів; стягнуто \~з Публічного акціонерного товариства «Сумське МНВО ім. Фрунзе» на користь держави \~\~судовий збір у сумі 2034 грн.(а.с. 81-85) 19.03.2014року Товариством було видано наказ № 1347/ВК від 19.03.2014 року про поновлення [PERSON] на роботі на підставі рішення Ковпаківського райсуду м. Суми від 04.03.2014 року(а.с.128), а копія зазначеного наказу цього ж дня, 19.03.2014 року, була вручена державному виконавцю ВДВС СМУЮ (а.с.127) та поштою відправлено на адресу [PERSON] разом з супровідним листом про тимчасове робоче місце в іншому приміщенні, який був отриманий 02.04.2014 р. [PERSON] (а.с.54--57), якого [PERSON] уповноважив отримувати належну йому поштову кореспонденцію (а.с.132), а також 20.03.2014року копія наказу №1347/ВК від 19.03.2014 року про поновлення на роботі, була одержана адвокатом [PERSON] - [PERSON] в ВДВС СМУЮ, що підтверджується його розпискою в отриманні наказу та власноручно зазначеною ним датою (а.с.130,131). 17 липня 2014 року директор з персоналу публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» [PERSON] видав наказ № 5241/ВК «Про звільнення [PERSON]М.» про звільнення з 17 липня 2014 року [PERSON] на підставі пункту 4 статті 40 Кодексу законів про працю України через відсутність на роботі без поважних причин у робочі дні публічного акціонерного товариства з 16 по 20 червня 2014 року, з 23 по 27 червня 2014 року, з 31 червня по 04 липня 2014 року, з 07 по 11 липня 2014 року та з 14 по 17 липня 2014 року, не повідомлення про причини неявки та не надання виправдувальних документів (а.с. 12) Копію наказу № 5241/ВК від 17.07.2014р. про звільнення [PERSON] з Товариства за п. 4 ст. 40 КЗпП України направлено [PERSON] 17.07.2014 року на його адресу [ADDRESS] (а.с.86 -88), крім того копію зазначеного наказу було вручено адвокату [PERSON] - [PERSON] 20 жовтня 2014року із супровідним листом № 18-7/1981 від 20.10.2014р., який видано у відповідь на його звернення до Товариства з адвокатським запитом від 09.10.2014р. Також копію наказу № 5241/ВК від 17.07.2014р. про звільнення [PERSON] з Товариства за п. 4 ст. 40 КЗпП України, вручено адвокату [PERSON] 07.04.2015 року, із супровідним листом від 20.03.2015р. № 18-7/434, виданим у відповідь на лист [PERSON] від 06.03.2015р., яким [PERSON] повідомив Товариство що йому вже відомо про його звільнення, та просив надати копію наказу про звільнення для звернення до суду. При цьому [PERSON] в листі зазначив адресу, за якою необхідно направити копію наказу: 40000, м. Суми, вул. Соборна, 19 (а.с. 92, 97, 148, 159). Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються нормами КЗпП України. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Частиною 1 статті 43 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Перед звільненням [PERSON], 27.06.2014 року Товариство звернулося з поданням до Виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є [PERSON] про отримання згоди на його звільнення за п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України, але повідомити Товариство про прийняте рішення у письмовій формі на звільнення [PERSON] профспілка не надала у передбачений законодавством триденний строк після прийняття рішення. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору. Судом встановлено, що [PERSON] особисто був обізнаний про поновлення його на роботі згідно наказу від 19.03.2014 року № 1347/ВК, що підтверджується його листом від 20.03.2014 року, в якому [PERSON] зазначає, що йому відомо про поновлення його на роботі з 04.03.2014 року та що з моменту поновлення його на роботі він приступив до виконання функціональних обов'язків Президента Товариства. Також листом від 14.04.2014 року в якому [PERSON] повідомляє про одержання листа Товариства від 19.03.2014року № 18-7/555 та ставить питання про строки закінчення ремонту в його робочому кабінеті. (а.с. 148-149, 153-154). Проте, у робочі дні публічного акціонерного товариства з 16 по 20 червня 2014 року, з 23 по 27 червня 2014 року, з 31 червня по 04 липня 2014 року, з 07 по 11 липня 2014 року та з 14 по 17 липня 2014 року [PERSON] був відсутній на роботі без поважних причин, не повідомивши про причини неявки та не надав виправдувальних документів, що підтверджується копією табеля обліку робочого часу. (а.с.34-45) Згідно ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.\~ Згідно ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Судом також було встановлено, що позивачем пропущено строк звернення до суду та не зазначено поважності пропуску строку звернення до суду. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Позивачем не надано жодних належних доказів на обґрунтування своїх позовних вимог, за таких умов у суду немає законних підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed