Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

У поданій заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь КП Міське будинкоуправління заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 4139,42 грн., індекс інфляції в сумі 2566,29 грн. та три відсотки річних, нарахованих на суму заборгованості, у розмірі 358,13 грн. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що відповідно до ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08 жовтня 1992 року, споживач зобовязаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідач користується послугами комунального підприємства, проте у добровільному порядку розрахунки за надані послуги не проводить, внаслідок чого за період з 01 січня 2010 року по 31 липня 2016 року утворилася заборгованість в сумі 4139,42 грн., а тому повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних з простроченої суми. Сторони у судове засідання не зявилися, хоча про місце та час слухання справи відповідно до ст.128 ЦПК України повідомлялися заздалегідь та належним чином, у тому числі шляхом публікації оголошення 26 січня 2018 року на веб-порталі судової влади України, клопотань про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило та відзиву відповідач не подав. Згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі на підставі наявних доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. Зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.68 ЖК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08 жовтня 1992 року визначено, що власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, а також своєчасно оплачувати надані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З висловленої Верховним Судом України правової позиції (постанова від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13), споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Установлено, що між КП Міське будинкоуправління та [PERSON], який проживає у [INFO], склалися фактичні договірні відносини, відповідно до яких сторони взяли на себе наступні зобовязання: КП Міське будинкоуправління - надавати послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а відповідач - дотримуватись вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків. Виконавці житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій визначаються органами місцевого самоврядування, власниками житлових будинків відповідно до Порядку, встановленого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25 квітня 2005 року N60, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 травня 2005 року за N 541/10821. Затверджена рішенням виконавчого комітету Здолбунівської міської ради Рівненської області структура тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій передбачає освітлення місць загального користування, прибирання при будинкової території, поточний ремонт, обслуговування димовентиляційних каналів, внутрішньо будинкових мереж водовідведення і теплопостачання, дератизація, електропостачання ліфтів. Відповідно до укладених між КП «Міське будинкоуправління» (виконавцями житлово-комунальних послуг на території м.Здолбунів Рівненської області) та підрядниками КП «Здолбунівводоканал», КП «Здолбунівкомуненергія», ТОВ «Дезінфекція», ПАТ «Рівнеобленерго» договорів вбачається, що підрядні підприємства надавали відповідні послуги з обслуговування ліфту, поточного ремонту внутрішньобудинкових мереж холодного водопостачання та водовідведення і систем теплопостачання, дератизації, подачі електричної енергії тощо, у тому числі у будинок по вул.Коперника, 53 у м.Здолбунів Рівненської області, що підтверджується повідомленнями про надані послуги та проведені розрахунки. Разом з тим, кошти за надані комунальні послуги відповідач не вносить, внаслідок чого за період з 01 січня 2010 року по 31 липня 2016 року утворилася заборгованість в сумі 4139,42 грн.,що підтверджується відповідним розрахунком. А згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Обставини користування послугами указаних вище комунальних підприємств відповідачем не заперечуються та доказів неналежного виконання взятих позивачем зобовязань щодо надання послуг з утримання будинку по вул.Коперника, 53 у м.Здолбунів Рівненської області та прибудинкової території, складання актів-претензій згідно ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ним не представлено. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З представленого позивачем розрахунку сума індексу інфляції становить 2566,29 грн., а три відсотки річних, нарахованих на суму заборгованості, 358,13 грн., правильність якого відповідачем не спростовано, а тому підлягають стягненню. З огляду на викладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими. При постановлені рішення згідно вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення у дохід держави судовий збір у розмірі 1600 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved