Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, відповідно до якого зазначила, що 27 квітня 2017 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований у Дніпровському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 597. Питання про розірвання шлюбу буде вирішуватися в судовому порядку. Також зазначає, що подано до суду позовна заява про розірвання шлюбу. Крім того, зазначає, що в шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Питання про стягнення аліментів на утримання дитини вирішено в судовому порядку, шляхом подання заяви про видачу судового наказу. Судовий наказ направлений на виконання. За час спільного проживання з відповідачем у нас були постійні сварки та непорозуміння один одного. Були непоодинокими випадки, коли Відповідач виганяв мене та мого сина вночі з квартири та піднімав руку на мене перед малолітньою дитиною, що спричиняло істерики та постійний плач у сина. Зокрема, у вересні 2018 року в результаті цього вона була змушена звернутись до поліції з заявою про побиття. За результатами розгляду, кримінальне провадження було закрито, а будь-яких санкцій до відповідача застосовано не було, у зв`язку з тим, що Відповідач мав товариські відносини зі слідчим, який вів досудове розслідування кримінального провадження відкритого за моєю заявою. Крім того, зазначає, що тимчасово вона з сином переїхала до своєї сестри та проживала у неї протягом місяця. Протягом цього періоду відповідач мені писав, телефонував та цікавився самопочуттям та здоров`ям сина. У жовтні вона знову переїхала до відповідача та вони продовжили проживати разом. Перший час вони жили нормально, проте потім знову почались образи, погрози, маральний та психологічний вплив. Після чергового морального, психологічного тиску на неї, вона змушена була здійснити якісь дії на захист свого життя та здоров`я його сина. Між нею та відповідачем спілкування продовжувалось, виключно заради сина. Проте стійкого бажання повернути її з сином та продовжувати спільне проживання відповідач не виявляв. Спочатку він надавав її матеріальну підтримку, коли вона його просила про це та купував деякі речі для сина. Натомість у телефонних розмовах продовжував розмовляти з нею нецензурною лексикою, ображаючи та принижуючи мене, в результаті почав переслідувати, коли вона поверталась додому з роботи, з погрозами забрати у неї сина. З відповідачем у неї відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Наразі відповідач не піклується про здоров`я їхнього сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток, не бере участі у вихованні та не допомагає нам матеріально. Звертає увагу на те, що офіційно працевлаштована, має постійний та стабільний дохід. Їхній син проживає та знаходиться повністю на її утриманні, вона змушена орендувати квартиру та виховувати сина самостійно. На підставі вищевикладеного просить визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] із нею за її місцем проживання. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву,згідно якої просить справу розглянути за її відсутності,позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності,проти позову не заперечує. Представник служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної ради в м. Києві у судове засідання не з`явилися, подала до суду заяву,згідно якої просять справу розглянути за їх відсутності. Суд ,вивчивши матеріали справи,вважає позовну заяву такою,що підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено,що сторони по справі перебували у шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , 2017 р.н. Встановлено, що [PERSON] офіційно працевлаштована, має постійний та стабільний дохід, що підтверджується довідкою філії «Українська залізнична швидкісна компанія» від 12.02.2020 № 13 (а.с. 10). Їхній син проживає та знаходиться повністю на її утриманні, вона змушена орендувати квартиру та виховувати сина самостійно (а.с.12-13). Також встановлено, що сторони не проживають однією сім`єю,не ведуть спільне господарство,не підтримують подружніх відносин. Відповідно до ст.. 141 СК України «Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 2. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.» Відповідно до ст.. 160 СК України «Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.» Відповідно до ст..161 СК України «Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.». Поскільки відповідач по справі не заперечує щодо визначення місця проживання дитини із позивачем по справі за її місцем проживання,суд задовольняє позовні вимоги позивача та визначає місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , [INFO] за місцем її проживання. Враховуючи,що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст.141,160,161 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved