Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача АТ КБ „ПРИВАТБАНК" (далі Банк) 21.07.2021 року (дата отримання позовної заяви судом) звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 10.06.2013 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, на підставі якого відповідач отримав кредитні картки. Однак відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, внаслідок чого станом на 16.06.2021 існує заборгованість за кредитним договором у сумі 23 035 грн. 99 коп., з яких: 18 548,13 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 18 548,13 грн. - заборгованість простроченим тілом кредиту; 4 487 грн. 86 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. Позивач просить стягнути на свою користь із відповідача вищевказану суму боргу, а також судовий збір в сумі 2 270,00 грн. У визначений судом строк відповідачем було надано відзив на позов /а.с. 79-83/, згідно якого просила суд у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» відмовити у повному обсязі. Інформація про рух справи в суді першої інстанції. Ухвалою суду від 26 липня 2021 позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Сторонам встановлено строки для подачі заяв по суті справи. Ухвалою суду від 27.09.2021 в задоволенні клопотання представника позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про огляд веб-сайту відмовлено. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання представник позивача надав письмову заяву у якій підтримав у повному обсязі позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти ухвалення заочного рішення /а.с. 68/, також була надана Відповідь на відзив, просить суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи у її відсутність /а.с. 90/, також надала відзив на позовну заяву /а.с. 79-83/, в якому просить в задоволенні позову відмовити. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, - 10.06.2013 року [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанке (а.с. 23), згідно якої вона погодився з тим, що дана анкета-заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами, складають договір про надання банківських послуг. В анкеті відсутні дані про розмір кредитного ліміту, вид банківської карти, процентну ставку, строк кредитування, наслідки порушення умов кредитування, тощо. Анкета-заява містить паспортні та анкетні дані відповідача. Після укладення кредитного договору б/н відповідач отримала 4 кредитні картки (дати відкриття: 10.06.2013, 15.04.2014, 08.09.2017, 19.10.2018) /а.с. 22/. На підтвердження укладення договору було надано позивачем також Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» /а.с. 24/, роздруківку з Умов та правил надання банківських послуг /а.с. 25-55/, які не містять підпису відповідача про ознайомлення з ними, та які неодноразово змінювалися /довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти а.с. 21/. Банком також надано розрахунки заборгованість за кредитним договором б/н від 10.06.2013, укладеним між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] станом на 29.02.2016, 30.06.2019, 16.06.2021 /а.с. 6-13/ та виписку за договором №б/н станом на 18.06.2021 /а.с. 14-20/. Згідно з наданим банком розрахунком станом на 16.06.2021 року заборгованість за кредитним договором б/н від 10.06.2013, укладеним між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] становить 23035,99 грн., з яких: 18548,13 грн. - заборгованість за тілом кредита; 4487,86 грн. - заборгованість за простроченими відсотками /а.с.12-13/. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку ПриватБанк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі76,77 ЦПК України). Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Із наданих позивачем доказів тільки анкета-заява містить підпис відповідача. Водночас, анкета-заява не містить відповідних істотних умов кредитного договору, в указаній заяві відсутні будь-які відомості стосовно оформлення кредиту, зазначення суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом та інших істотних умов. Крім того, позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження отримання відповідачем кредитного ліміту у розмірі. На підтвердження розрахунку заборгованості позивачем надано роздруківку «Умов та правил надання банківських послуг», зі змісту яких можливо зробити висновки, що вони регулюють надання споживачам різних сервісів. А враховуючи, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, суд дійшов висновку, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору на заявлених позивачем умовах. Суд позбавлений можливості перевірити чи виникла вказана позивачем заборгованість саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, також неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Таким чином, суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 23035,99 грн., За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed