Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В судові засідання позивачка [PERSON] та її представник не з'явились, але у направленій заяві до суду (а.с.67) позивач просила розглянути справу у її відсутність, при цьому позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, обґрунтувавши позов тим, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої їх спільної дитини [PERSON], [INFO]. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 4.03.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розлучення донька проживає разом з матір'ю. [INFO] доньці виповнилось 18 років, однак вона продовжує навчатись в Національному університеті „Києво-Могилянська академія" на другому курсі денної форми навчання. Строк навчання закінчується 1.07.2018 року. Оскільки [PERSON] навчається на стаціонарній денній формі, не має часу працювати, а навчання потребує значної витрати часу, тому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх доходів щомісяця як матеріальну допомогу до закінчення навчання - 1.07.2018 року, оскільки відповідач працює, має можливість надавати таку допомогу. Позивач сплачує грошові кошти за навчання дитини, купує канцтовари, витрачає кошти на утримання доньки. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову не визнали, пояснивши, що відповідач з квітня 2014 року по жовтень 2014 року до свого звільнення з попереднього місяця роботи перерахував позивачу 70 000 грн. аліментів на утримання доньки. З кінця 2015 року він хоча і зареєстрований ФО-П, однак будь-якого доходу не отримує. З листопада 2016 року і по січень 2017 року відповідач працював на посаді менеджера ФО-П [PERSON], отримуючи щомісячну заробітну плату 6068 грн. 18 коп. З лютого по жовтень 2017 року [PERSON] працював на аналогічній посаді у ФО-П [PERSON], отримавши за вказаний період 27 529 грн. 04 коп. Крім того, він вже сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу на утримання неповнолітнього сина від шлюбу з позивачем [PERSON], [INFO]. Також у відповідача від іншого шлюбу [INFO] народився син [PERSON] і він утримує своїх непрацездатних батьків [PERSON] та [PERSON], яка є інвалідом 3 групи. Слід зауважити, що щомісячні доходи позивача в десятки разів перевищують доходи відповідача, тому призначення даних аліментів буде надмірним тягарем для бюджету нової сім'ї [PERSON] Заслухавши відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1, ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх, непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як встановлено у судовому засіданні, 22.12.2001 року сторони уклали між собою шлюб. Від спільного шлюбу у них народився [INFO] син [PERSON]. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22.03.2012 року відповідач [PERSON] усиновив доньку [PERSON], [INFO], доньку позивачки, тобто відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON] Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 4.03.2014 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.9). Згідно ч.1, ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як наголошує п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [INFO] [PERSON], доньці сторін по справі, виповнилось 18 років, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження (а.с.3). На день розгляду справи вона проживає разом з матір'ю, позивачкою по справі (а.с.4). Як вбачається з довідок №125 від 6.10.2015 року та №316-317 від 6.10.2015 року [PERSON] навчається у Національному університеті „Києво-Могилянська академія" на другому курсі денної форми навчання, строк навчання закінчується 1.07.2018 року з посеместровою оплатою в розмірі 10 000 грн. (а.с.10-12). Вказані вище обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і не заперечувались учасниками процесу. Як передбачає ч.3, ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч.1, ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи батько повнолітньої дитини надавав допомогу своїй доньці, з квітня 2014 року по жовтень 2014 року до свого звільнення з попереднього місяця роботи перерахував позивачу 70 000 грн. аліментів на утримання доньки, що підтверджено документально. Однак як пояснив він у судовому засіданні, що на даний час працює на посаді менеджера ФО-П [PERSON], має певний щомісячний дохід, за таких обставин суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню в частці від його щомісячного доходу, а не у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Згідно ч.1, ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2017 рік" - установити у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] з кінця 2015 року хоча і зареєстрований ФО-П, однак будь-якого доходу не отримував. З листопада 2016 року і по січень 2017 року відповідач працював на посаді менеджера ФО-П [PERSON], отримуючи щомісячну заробітну плату 6068 грн. 18 коп. З лютого по жовтень 2017 року [PERSON] працював на аналогічній посаді у ФО-П [PERSON], отримавши за вказаний період 27 529 грн. 04 коп. Крім того, він вже сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу на утримання неповнолітнього сина від шлюбу з позивачем [PERSON], [INFO]. Також у відповідача від іншого шлюбу [INFO] народився син [PERSON] і він утримує своїх непрацездатних батьків [PERSON] та [PERSON], яка є інвалідом 3 групи. Вказані обставини повністю підтверджені документально. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає, що оскільки донька відповідача [PERSON] продовжує навчання у навчальному закладі на денній формі, при цьому вона не має часу на працевлаштування і потребує матеріальної допомоги на харчування, одяг, взуття, витрати, пов'язані з проїздом до місця навчання, тощо, а відповідач, її батько, має можливість надавати їй матеріальну допомогу, так як є працездатною особою і працевлаштований, однак, враховуючи вище описані обставини, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1/10 частини від усіх доходів щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду - 16.10.2015 року до 1.07.2018 року - дня закінчення навчання дитини сторін у зазначеному вище університеті, в решті вимог відмовити. Згідно ст.79; 88 ЦПК України оскільки суд частково задовольняє позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 640 грн. судового збору, від якого була звільнена позивач при зверненні до суду.

Outcome: partial