Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог в останній редакції посилався на те, що 19.06.2010 року на перехресті вулиць Петрозаводської та Щитової у м.Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія [PERSON], який керував автомобілем «RENAULT Premium», державний номер [NUMBER], з напівпричепом «SAMRO SR-334 державний номер [NUMBER], та перебував у трудових відносинах з [PERSON], та водія [PERSON], що керувала автомобілем «Lexus IS250», державний номер [NUMBER]. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.09.2010 року [PERSON] було визнано винним у ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляду позбавлення права керування на строк до шести місяців. З метою визначення розміру заподіяної шкоди судом було призначено проведення автотоварознавчої експертизи, відповідно до Висновку судового експерта авто товарознавця по визначенню матеріального збитку нанесеного власнику КТЗ, №243-14 від 04.02.2014 року, складеного судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідницького інституту судових експертиз Середою В.М., вартість матеріального збитку з технічної точки зору, спричиненого власнику автомобіля «Lexus IS250», становить 171 723 гривні 16 копійок. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована НАСК «Оранта» згідно з Договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №0015402 від 15.04.2010 року, про що свідчать Поліс добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №1257064 від 16.04.2010 року (автомобіль «RENAULT Premium» д.н. [NUMBER]) та Поліс №1257065 від 16.04.2010 року (напівпричеп «SAMRO SR-334 д.н. [NUMBER]). Оскільки до теперішнього часу відповідачі не відшкодували позивачці матеріальну та моральну шкоду, завдану їй внаслідок скоєння ДТП, тому позивачка просила суд стягнути на її користь з НАСК «Оранта» 24 990 грн. матеріальної шкоди, що передбачено договором та полісом, та 2550 грн. моральної шкоди, а з [PERSON] - решту збитків, що становить 146 733 гривні 16 копійок, в тому числі 510 грн. - франшиза та 15 199,38 грн. - втрата товарної вартості, а також 17450,00 грн. моральної шкоди. Окрім цього, просила стягнути з відповідачів на її користь судові витрати. Представник позивача позовні вимоги підтримував у повному обсязі та надавав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. У судове засідання 22.04.2014 року не з'явився, надав заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності, постановити рішення на підставі долучених до справи доказів та документів, а також стягнути на користь позивачки матеріальну шкоду згідно з висновком автотоварознавчої експертизи №243-14 від 04.02.2014 року, моральну шкоду та судові витрати. Представник відповідача НАСК «Оранта» у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку. Матеріали справи містять його заперечення проти позову, в яких він зазначає, що матеріальну та моральну шкоду, завдану внаслідок скоєння ДТП в нетверезому стані, повинен нести тільки водій [PERSON]. За таких обставин суд вважає провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.06.2010 року на перехресті вулиць Петрозаводської та Щитової у м.Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія [PERSON], який керував автомобілем «RENAULT Premium», державний номер [NUMBER], з напівпричепом «SAMRO SR-334 державний номер [NUMBER], та перебував у трудових відносинах з [PERSON], та водія [PERSON], що керувала автомобілем «Lexus IS250», державний номер [NUMBER]. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.09.2010 року [PERSON] було визнано винним у ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляду позбавлення права керування на строк до шести місяців. В даній постанові зазначено, що [PERSON] працює водієм ПП «[PERSON]». З пояснень самого [PERSON], які містяться в адміністративному матеріалі, вбачається, що він керував автомобілем на підставі дорожнього листа. Оскільки автомобіль є вантажним з напівпричепом та на праві власності належав іншій особі, то дані відомості, в тому числі і підстави керування автомобілем, перевірялися працівниками ДАІ, та при винесенні постанови судом. У зв'язку з цим суд ставиться критично до долученого до матеріалів справи договору оренди, укладеного між [PERSON] та [PERSON], та вважає, що між ними існували трудові стосунки. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок по кримінальній справі, або постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, які вступили в законну силу, обов'язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осіб, стосовно якого винесені вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи скоєні вони даною особою. З метою визначення розміру заподіяної шкоди судом було призначено проведення автотоварознавчої експертизи, відповідно до Висновку судового експерта автотоварознавця по визначенню матеріального збитку нанесеного власнику КТЗ, №243-14 від 04.02.2014 року, складеного судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідницького інституту судових експертиз Середою В.М., вартість матеріального збитку з технічної точки зору, спричиненого власнику автомобіля «Lexus IS250», становить 171 723 гривні 16 копійок. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована НАСК «Оранта» згідно з Договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №0015402 від 15.04.2010 року, про що свідчать Поліси добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №1257064 від 16.04.2010 року (автомобіль «RENAULT Premium» д.н. [NUMBER]) та Поліс №1257065 від 16.04.2010 року (напівпричеп «SAMRO SR-334 д.н. [NUMBER]). Як вбачається з адміністративного матеріалу, після скоєння ДТП водій [PERSON] надавав пояснення, згідно з якими він керував автомобілем «RENAULT Premium» на підставі дорожнього листа, що свідчить про передування його в трудових відносинах з [PERSON] (а.с.136). Відповідно до довідки Управління державної автомобільної інспекції УМВС України у Кіровоградській області №10/9372 від 18.10.2010, автомобіль «RENAULT Premium» д.н. [NUMBER] зареєстрований за [PERSON]. Згідно зі ст.30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи МТСБУ. За ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в НАСК «Оранта» за Договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №0015402 від 15.04.2010 року, відмову у виплаті страхового відшкодування матеріальної шкоди суд вважає неправомірною, у зв'язку з чим з НАСК «Оранта» на користь [PERSON] підлягає стягненню 24 490,00 гривень матеріальної шкоди та 227,00 гривень витрат у справі. Враховуючи суму матеріальної шкоди, що підлягає виплаті в якості страхового відшкодування, суд вважає стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоди в розмірі 146 733 гривень 16 копійок (171 723,16 - 24990,00), в тому числі 510 грн. франшизи та 15 199 гривень 38 копійок втрати товарної вартості автомобіля. Приймаючи до уваги, що через пошкодження автомобіля позивачці була завдана моральна шкода, тому суд вважає стягнути з [PERSON] на користь позивачки 2000 гривень у відшкодування моральної шкоди та 1700,00 гривень витрат у справі.

Outcome: partial