Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому зазначає, що 10.12.2013 року відповідач [PERSON] позичила у нього грошові кошти в сумі 18962,00 грн. строком до 01.01.2015 року, про що написала розписку. На день звернення до суду [PERSON] кошти в повному обсязі не повернула та постійно ухиляється від повернення суми боргу . За три роки відповідач повернула 7900,00 грн. боргу. Позивач неодноразово звертався до [PERSON] із вимогами про повернення боргу, однак остання кошти не повертає. 13.02.2017 року позивач направив відповідачу лист -вимогу про повернення боргу, однак відповідач не відреагувала та кошти в повному обсязі не повернула. \~Просив стягнути з відповідача заборгованість за \~договором позики \~в сумі 11062, 00 грн. та 640, 00 грн. судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позові, зазначивши, що відповідачу неодноразово продовжувався строк повернення боргу та частину коштів в сумі 7900,00 грн. вона повернула, однак залишок боргу не повертає, незважаючи на неодноразові вимоги про повернення боргу. Щодо написання розписки під тиском заперечувала, зазначивши, що відповідач позичила кошти в сумі 18962 грн., про що написала розписку, борг визнавала, оскільки частину коштів вже повернула. Просила вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала , пояснивши, що працювала у позивача продавцем, після ревізії була виявлена недостача та позивач примусив написати її розписку про отримання коштів у борг. Розписка написана нею особисто, частину коштів вона повернула, однак на даний час у неї немає коштів вказаних у позові, щоб повернути. З приводу застосування примусу до написання розписки нікуди не зверталася, ніяких заяв до правоохоронних органів не подавала. Просила відмовити в позові. Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 509, 525, 526, 530, 629, 1046, 1047, 1049 ЦК України. Із матеріалів цивільної справи вбачається, що 10.12.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики на суму 18962, 00 грн. та позивач передав відповідачу вказану суму в цей день, що підтверджується розпискою (а.с. 8). Згідно даної розписки [PERSON] зобов"язалася повернути борг до 01.01.2015 року. В зазначений строк відповідач зобовязання не виконала, борг в повному обсязі не повернула. Згідно розписки та виписки з рахунку відповідач повернула кошти в сумі 7900, 00 грн. (а.с.8,11). Згідно листа -вимоги 13.02.2017 року позивачем було направлено відповідачу лист- вимогу \~про повернення залишку \~позики в сумі 11062,00 грн., яку [PERSON] отримала 21.02.2017 року (а.с.9-10).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Однак, незважаючи на вимогу позивача повернути борг, \~відповідач в добровільному порядку кошти \~в сумі 11062,00 грн., \~отримані за договором позики від 10.12.2013 року, не повернула. \~ Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник \~зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України, передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму \~доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно п. 1 ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені в договорі. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика повинна бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. В договорі позики вказано строк повернення боргу до 01.01.2015 року, окрім того, позивачем було направлено відповідачу вимогу про повернення боргу, однак вона не повернула \~кошти в повному обсязі. Відповідач заперечувала проти позову, зазначивши, що кошти в борг не отримувала та розписку написала під тиском. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак відповідачем будь-яких доказів на підтвердження вказаних нею обставин в суді надано не було. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідач не дотрималася та не виконала умови договору позики, тому вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved