Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося в суд з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/0034/82/31355 від 25 квітня 2007 року, відповідно до п.п.1.1,1.2,1.4 якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 310 000 доларів США строком по 24 квітня 2017 року зі сплатою 12,25 річних за користування кредитними коштами. Однак позивальник не виконує взяті на себе зобов»язання, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. Крім цього, в якості забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором, 14 квітня 2009 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до п.1.2 якого [PERSON] бере на себе зобов»язання перед позивачем відповідати за зобов»язаннями [PERSON], які виникли з умов кредитного договору. Крім цього, в забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором, між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 26 квітня 2007 року, згідно якого в іпотеку було передано: житловий будинок з прибудовою, мансардою і цокольним поверхом з надвірними спорудами загальною площею 314,2 кв.м., житловою 186,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Тернопільська обл.., Тернопільський район с.Байківці, вул..Проектна, 9; земельну ділянку, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,19 га, що розташована в с.Байківці Тернопільського району Тернопільської області. Пунктами 5.1, 5.2 укладеного договору іпотеки передбачено, що у випадку невиконання позичальником зобов»язань за кредитним договором, банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.6.5 укладеного кредитного договору, кредитор має право вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, неустойки, відшкодування збитків. Враховуючи наведені обставини, позивач просить суд стягнути солідарно із [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 25 квітня 2008 року на суму 529000 доларів США, що еквівалентно 4228302,59 гривні, а також звернути стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно - житловий будинок з прибудовою, мансардою і цокольним поверхом з надвірними спорудами, загальною площею 314,2 кв.м., житловою площею 186,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,19 га, яка належить [PERSON] на праві власності в якості забезпечення виконання кредитних зобов»язань [PERSON] в сумі 529 000 доларів США, що еквівалентно 4 228 302,59 гривень, встановивши спосіб реалізації зазначеного нерухомого майна шляхом продажу його на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою оцінкою встановленого згідно Закону України «Про виконавче провадження». В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просять його задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, у їх задоволенні просять відмовити, оскільки позивачем не доведено, яку суму заборгованості за кредитним договором слід стягнути із відповідача. Також зазначили, що позов до [PERSON] в частині стягнення боргу не підлягає до задоволення, оскільки вважають, що договір поруки від 24.04.2007 року припинив свою дію в силу вимог ч.4 ст.559 ЦК України. Крім цього, вимоги позивача в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягають до задоволення в силу вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». У позові просять відмовити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явились, і не повідомили суд про причину своєї неявки, хоча належним чином, неодноразово повідомлялись про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Представник служби у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації у судове засідання подав клопотання про слухання справи у його відсутності, при постановленні рішення просить врахувати Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб та безпритульних дітей». Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив Відповідно до кредитного договору №014/0034/82/31355 від 25 квітня 2007 року Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (на даний час - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») в особі Тернопільської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] було надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 310 000,00 дол. США, який вона зобов'язувалася повернути згідно графіку погашення кредиту до 24 квітня 2017 року з відсотковою ставкою 12,25 % річних. Умовами п.1.3 Договору передбачено, що погашення кредиту, в залежності від обраної програми кредитування, може здійснюватись згідно Графіку погашення кредиту в розмірі 1/120 від суми ліміту отриманого кредиту; погашення відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно. Згідно п.5.1 Договору, Позичальник зобов»язується здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу Кредитора: · щомісячно, до 15 (п'ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця, · наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно пункту · 1.3. цього Договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 08 лютого 2027 р. на рахунок, зазначений в п.4.1 цього Договору; · щомісячно, до 15 (п'ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця, · наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту · сплату процентів за фактичне використання кредитних коштів на рахунок в ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО338501. · Умовами пункту 10.1. кредитного договору встановлено, що за порушення строків повернення кредитної заборгованості, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених положеннями цього Договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5 відсотків від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення, починаючи з наступного дня після закінчення строку виконання зобов»язань, зазначеного в цьому Договорі. Відповідно до пунктів 1.1. та 4.1. Договору, Банк меморіальним ордером № 4/82/31355 від 26 квітня 2007 року перерахував кредитні кошти у сумі 310 000,00 доларів США на позичковий рахунок Позичальника [NUMBER], тим самим Банк виконав свої зобов'язання перед Позичальником за кредитним договором №014/0034/82/31355 від 25 квітня 2007 року в повному обсязі. Згідно з договором поруки №1-Р від 14 квітня 2009 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» в особі Тернопільської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON], останнй зобов'язувався солідарно відповідати перед кредитором по зобов'язаннях [PERSON], що випливають з Кредитного договору №014/0034/82/31355 від 25 квітня 2007 року. Крім того, для забезпечення виконання зобов»язань за Кредитним договором №014/0034/82/31355 від 25 квітня 2007 року Позивач уклав із [PERSON] Договір Іпотеки від 26.04.2007 року за реєстровим №1277 згідно якого в іпотеку було передано нерухоме майно: · житловий будинок з прибудовою, мансардою і цокольним поверхом з надвірними спорудами, загальною площею 314,2 кв.м., житловою площею 186,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] і належить Іпотекодавцю на праві власності; · земельну ділянку, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,19 га, що розташована в с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області і належить Іпотекодавцю на праві власності. У відповідності до пункту 5.1, 5.2 Договору іпотеки встановлено, що у випадку невиконання Позичальником зобов»язань за кредитним договором Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет Іпотеки та задовольнити всю суму зобов»язання на момент звернення стягнення. Відповідно до п.6.5 Кредитного договору, Кредитор має право вимагати дострокового погашення Позичальником заборгованості за кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання Позичальником умов кредиту, та в інших випадках, передбачених цим Договором. Як вбачається до висновку експерта за результатами проведення додаткової судово-економічної експертизи від 11 листопада 2014 року №979/14 - 22, сума заборгованості позичальника [PERSON] перед кредитором ПАТ «Райффайзен банк Аваль» за кредитним договором №014/0034/82/31355 від 25 квітня 2007 року та за додатковими угодами до даного договору, станом на 30.04.2013 року підтверджується у сумі 476895,37 доларів США, що еквівалентно - 3810394,0 гривень, у тому числі: по «тілу» кредиту - 254672,91 доларів США, що еквівалентно 2034836,55 гривень; по відсотках - 60927,77 доларів США, що еквівалентно 486812,88 гривень; по пені 161294,69 доларів США, із них по тілу кредиту 81613,26 доларів США або 652089,95 гривень, по відсотках - 79681,43 доларів США або 636654,63 гривень. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) визначає як порушення зобов'язання. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. В разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо інше не встановлено договором поруки, що регламентовано ст.554 ЦК України. Згідно із ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. В силу вимог ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та відсотків. Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» 13 вересня 2011 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] було направлено вимоги про виконання грошових зобов»язань за вихідними №№20-114-1/3478, 20-114-1/3479, 20-114-1/3480 про сплату у тридцятиденний термін простроченої заборгованості та попереджено про дострокове стягнення заборгованості. Зазначені вимоги було одержано відповідачами, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Суд вважає, що позов ПАТ «Райффайзен банк Аваль» підлягає до часткового задоволення, а тому, врахувавши зазначений висновок судово-економічної експертизи, слід стягнути солідарно із [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 25 квітня 2008 року, у розмірі 355 600, 68 доларів США 68 цент, що в еквівалентно - 2 842 316 грн. 24 коп., де 254 672 долара США 91 цент, що еквівалентно - 2 035 600,57 грн. - сума неповерненого тіла кредиту; 60 927 доларів США 77 центів, що еквівалентно - 486 995,67 грн. - сума заборгованості за відсотками за користування кредитом; 40 000 доларів США, що еквівалентно - 319 720 грн. - сума пені за прострочення строків сплати кредиту та відсотків. При цьому частково задовольняючи позов, суд вважає, що слід зменшити відповідачу розмір нарахованої пені, врахувавши відсутність значних негативних наслідків для позивача через прострочення відповідачем виконання свого зобов»язання, в силу вимог ч.3 ст.551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Також суд вважає, що слід звернути стягнення на предмет іпотеки, нерухоме майно - житловий будинок з прибудовою, мансардою і цокольним поверхом з надвірними спорудами, загальною площею 314,2 кв.м., житловою площею 186,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку за кадастровим номером 6125280600020010996, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,19 га. що розташована в с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області і належить [PERSON] на праві власності, які передано в іпотеку ПАТ «Райффайзен банк Аваль» згідно іпотечного договору від 26 квітня 2007 року в сумі 355 600, 68 доларів США, що еквівалентно 2 842 316,24 гривні, встановивши спосіб реалізації зазначеного нерухомого майна шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за початкової оцінкою встановленою Законом України «Про виконавче провадження». При цьому, суд вважає, що твердження представника позивача про застосування строку позовної давності в силу вимог ч.4 ст.559 ЦК України, в частині вимог до [PERSON] не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається із квитанцій №11991305296133 від 13 травня 2011 року, [PERSON] здійснювалось часткове погашення заборгованості по тілу кредиту та відсотках за укладеним кредитним договором, відповідно на суми 1089,63 долари США та 2310,87 долари США (т.2 а.с.37), а не 30 березня 2009 року, як зазначив у своєму запереченні представник відповідача. Також, суд вважає, що до вимог позивача про стягнення шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, не може бути застосовано мораторій на підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки загальна площа заставного майна житлового будинку з прибудовою, мансардою і цокольним поверхом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] перевищує 250 кв.м. та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та технічного паспорту зазначеного об»єкту нерухомості складає 314,2 кв.м. (т.1 а.с.235-240, а.с.243-244). Також, суд не бере до уваги твердження представника позивача про те, що позичальник за укладеним кредитним договором взагалі не отримувала кредит у розмірі 310 000 доларів США, оскільки такі твердження спростовуються представленими позивачем розпорядженням від 26 квітня 2007 року, яке підписане відповідачем [PERSON] про перерахування коштів з позичкового рахунку банку на поточний рахунок позичальника у розмірі 310 000 доларів США, а також меморіальним валютним ордером №4/82/31355 від 26 квітня 2007 року (Т.1 а.с.14). Також, суд зазначає, що [PERSON] тривалий час, після укладення кредитного договору здійснювала погашення кредитних зобов»язань. Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, слід стягнути із відповідачів в користь позивача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: partial