Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], по 3 000 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на її утримання у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення малолітнім сином трирічного віку, тобто до [INFO]. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем з 21 травня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Через несумісність характерів та різні погляди на життя їхнє з відповідачем сімейне життя не склалося, з травня 2015 року шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Вона з дітьми мешкає у своїх батьків та всі обов'язки щодо утримання і виховання дітей несе самостійно. На даний час вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, кошти які отримує на дітей не достатньо для їх належного утримання і виховання. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, хоча стан його здоров'я та матеріальне становище дозволяє йому утримувати своїх дітей. Інших неповнолітніх осіб та непрацездатних батьків у відповідача не має, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Від народження другої дитини відповідач ухиляється від виховання та утримання дітей, не піклується про їх стан здоров'я, фізичний, духовний розвиток. [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід, тому найбільш доцільним є встановлення аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивач підтримала позов та викладені у ньому обставини, додатково пояснила, що з часу окремого проживання - з травня 2015 року відповідач декілька раз привозив продукти, що не може задовольнити потреби дітей, утримувати доньку та сина допомагають її батьки, перешкод у спілкуванні з дітьми відповідачу вона не чинить, разом з тим [PERSON] не переймається доглядом за дітьми та безвідповідально до цього відноситься, відповідач має доходи від оренди належної йому квартири у м. Києві. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову у грошовій формі, пояснив, що він згоден у межах сум від 1000 грн. до 1500 грн. щомісячно купувати дітям необхідні речі, сплачувати за дитячий садок, оскільки аліменти позивач витрачатиме не на потреби дітей, він з 24.02.2016 року не працює, шукає роботу, намагався сім'ї допомогти харчами, надавав продукти, йому перешкоджають бачитися з дітьми, на утриманні він має хвору бабусю пенсійного віку; у його квартирі проживає родич, який там робить ремонт та сплачує житлово-комунальні послуги, тому за оренду він бере невеликі гроші, які витрачає на лікування бабусі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 травня 2011 року (а.с. 6). Від шлюбу позивач та відповідач мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 8). З пояснень сторін по справі з травня 2015 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо, спільного бюджету не мають. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивач пояснила, що відповідач допомоги на утримання дітей не надає, у зв'язку з чим звернулася з даним позовом. Відповідач повідомив, що не погоджується сплачувати аліменти у грошовій сумі, допомогу надаватиме матеріальну, оскільки позивач кошти витрачатиме не за призначенням, на даний час він не працює, ще на утриманні має хвору бабусю похилого віку. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 3000 грн. щомісячно та на її утримання по 500 грн. щомісячно до досягнення меншою дитиною трьох років. Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки відповідач не має регулярного, стабільного доходу, так як не працює і не отримує заробітну плату, аліменти слід визначити, відповідно до положень ст. 184 СК України, у твердій грошовій сумі. При цьому суд бере до уваги наступне. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Розмір прожиткового мінімуму законодавчо визначений Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік. З 01 березня 2016 р. прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить в сумі 1167 грн. на одну особу з розрахунку на місяць. Обов'язки по утриманню дитини в однаковій мірі мають нести як батько, так і матір дитини. Судом безспірно встановлено, що діти сторін по справі проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні. Відповідачем суду не надано доказів того, що він забезпечує доньку та сина всім необхідним, що слугувало б підставою для відмови у задоволенні позову. Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів, враховуючи матеріальне становище сторін, розмір прожиткового мінімуму, та беручи до уваги ті обставини, що малолітні діти знаходиться на утриманні позивача, відповідач не працює, є особою працездатного віку, на його утриманні будь-які неповнолітні особи не перебувають, що є підставою для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі по 1 800 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову - з 24.12.2015 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, потім по 900 грн. щомісячно. Також з урахуванням обов'язку відповідача піклуватися про непрацездатну бабусю, суд приходить до висновку часткового задоволення прозову у частині вимог про стягнення з відповідача коштів на утримання позивача до досягнення дитиною трьохрічного віку, а саме у розмірі по 200 грн. щомісячно. В решті вимоги задоволенню не підлягають, так як вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Згідно п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов"язковому негайному виконанню. За нормою п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Отже, згідно ст. 88 ЦПК України, виходячи із часу подання позову - 24.12.2015 року та розміру присуджених до стягнення аліментів, з відповідача на користь державни необхідно стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп., від спалати якого була звільнена позивач, відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial