Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Зарічанської сільської ради Жидачівського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 01.05.1996 року померла її мати [PERSON], а 21.06.2003 року батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина на земельну частку(пай) у розмірі 1,39 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості На випадок смерті батько заповіту не залишив. Після його смерті відповідно до вимог чинного на момент смерті законодавства вона вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки вступила в управління спадковим майном. При зверненні у березні 2015 року до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв"язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа(сертифіката) на право на земельну частку(пай). За вказаних обставин із врахуванням роз"яснень, які місться у Листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року "24-753/0/4-13, просила визнати за нею право на середню земельну частку у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала із підстав, вказаних у позовній заяві та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Жидачівського району Львівської області за посадою [PERSON] у судове засідання не з"явився, подав письмову заяву що проти задоволення позову не заперечує, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із вимогами ч.1 ст.524 ЦК України (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Відповідно до вимог ч.1 ст.527 ч.1 ЦК України (1963 р.) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Частиною 1 статті 529 ЦК України (1963 р.) при спадкуванні по закону спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти померлого, а також подружжя і батьки померлого. Відповідно вимог ст.548 ч.1 ЦК України (1963 р.) необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно із вимогами ст.549 ЦК України (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як встановлено судом, відповідно до сертифікату про право на земельну частку(пай) серії ЛВ №2562, який видано [PERSON] сільською радою Жидачівського району Львівської області 22.04.1997 року, [PERSON] належало право на земельну ділянку розміром 1,39 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості на території [PERSON] сільської ради Жидачівського району Львівської області(а.с.5). Свідоцтвом про смерть І-СГ №305869 стверджено, що [PERSON] - батько позивачки позивача, помер 21 червня 2003 року(а.с.3). Після його смерті відкрилася спадщина на майно, в тому числі на середню земельну частку розміром 1,39 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості на території [PERSON] сільської ради Жидачівського району Львівської області. Спадкоємцем першої черги є позивачка [PERSON] - дочка спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про її народження(а.с.6) та копією свідоцтва про шлюб(а.с.7). Позивач на час смерті спадкодавця проживала у будинку і прийняли спадщину фактично, але із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась у березні 2016 року. Із постанови Жидачівської державної нотаріальної контори від 25.03.2016 року вбачається, що позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] у зв"язку із відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують належність спадкового майна спадкодавцю. Дослідженими судом документами стверджено належність спадкодавцю майна, на яке претендує позивачка. На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. Отже, відповідно до вимог діючого на час відкриття спадщини законодавства, позивачка [PERSON], як спадкоємець першої ченрги має право на спадкування за законом на майно, яке належало спадкодавцю [PERSON]., а тому її позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved