Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом в якому вказала, що відповідач є її батьком. [INFO] позивачці виповнилося 18 років та в даний час вона навчається на третьому курсі Кіровоградського Комерційного технікуму на денній формі навчання. Навчання закінчується в 30.06.2016 року . В зв"язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Відповідач не надає добровільно допомоги, тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом . Договір про виплату аліментів між ними не укладався . Майна, яке може бути передане в рахунок виплати аліментів [PERSON] не має . Просить стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця с. Шепилове Голованівського району Кіровоградської області, який проживає за адресою: [ADDRESS], на її користь аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення навчання 30.06.2016 року . В судове засідання позивачка не зявилась, надіслала до суду письмову заяву в якій зазначила, що зявитись в судове засідання не має можливості, просить справу розглядати у її відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився надіслав до суду письмову заяву, в якій вказав, що просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає частково, та просить суд визначити розмір аліментів з врахуванням його майнового стану та матеріальних можливостей. Суд, оглянувши письмові заяви позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про народження позивачка являється рідним дочкою відповідача (а/с.7). Відповідач сплачував аліменти на утримання позивачки до її повноліття. Позивачка в даний час навчається в Кіровоградському Комерційному технікумі, термін її навчання складає з 01.09.2014 року по 30.06.2016 рік, що підтверджено довідкою по її навчання виданого навчальним закладом (а/с.8). Позивачка зареєстрована в [ADDRESS] разом зі своє матір»ю [PERSON] 1973 р.н., бабусею [PERSON] 1950 р.н. та дідусем [PERSON] 1945 р.н. (а/с.9). Позивачка [INFO] досягла повноліття (а/с.3),з причин чого відповідач перестав сплачувати аліменти на її утримання. Відповідач по справі окрім позивачки має ще дитину [PERSON] [INFO], батьком якої він записаний у відповідності до свідоцтва про народження (а/с.25). Постійного місця роботи не має так, як був звільнений 05.02.2014 року з товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження», з причин чого в період з 17.02.2014 року 14.11.2014 року перебував на обліку в Голованівському районному центрі зайнятості та за даний період отримав допомогу в розмірі 8905 грн.63 коп., та 14.11.2014 року вказана допомога йому скорочена. (а/с.23,24,26). Відповідно ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно до ч.2 ст.200 СК України, при визначенні розміру з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження своїх вимог про стягення аліментів з відповідача в позовній заяві вказала, що той ніде не працює та в порушення вимог ст.60 ЦПК України, крім довідки про навчання, не надала жодного доказу про потребу їй в матеріальної допомоги в саме розмірі 500 грн. зі сторони відповідача, незадовільного її майнового та матеріального стану. Суд приходить до висновку, що позов необхідно за таких обставини задовольнити частково, оскільки відповідач має лише граничну можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчатися, оскільки можливості надавати матеріальну допомогу у визначеному позивачкою у грошовій сумі відповідач не має. На підставі вище зазначеного,

Outcome: partial