Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

У березні 2015 року заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що вона майже безперервно працює з серпня 1977 року. З квітня 2005 року вона працює на посаді продавця у приватного підприємця [PERSON]. Трудовий договір від 28 квітня 2005 року № 518 зареєстровано Голосіївським районним центром зайнятості. Відповідний запис зроблено у її трудовій книжці серії [NUMBER] від 28 квітня 2005 року № 19. Її трудова книжка згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29 липня 1993 року № 58 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110, зберігається у неї. Звернувшись до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області із питанням про можливість її пільгового виходу на пенсію, вона отримала відповідь, що її не зможуть обчислити ані пільговий, ані загальний страховий стаж через те, що в її паспорті та трудовій книжці існують розбіжності в написанні її імені. В трудовій книжці зазначено її ім»я як «[PERSON]» (запис зроблено російською мовою), а в паспорті-«[PERSON]» (як українською так і російською мовою). Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області рекомендувало їй звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. При народженні батьки дали їй ім»я «[PERSON]», тому так і записано було у її свідоцтві про народження. Раніше вона навіть не звертала на це уваги і за власними переконаннями завжди вважала і вважає, що її ім»я вимовляється і пишеться саме як «[PERSON]». Нажаль, оригінал свідоцтва про народження було втрачено ще в дитинстві. Втрата свідоцтва про народження стала причиною видачі їй у 1974 році паспорта із помилковим зазначенням її імені як «[PERSON]». Наведені помилки були нею виправлені шляхом повторного отримання 16 липня 2002 року свідоцтва про народження серії [NUMBER], 02 грудня 2002 року паспорта серії [NUMBER] і 09 липня 2009 року дублікату картки фізичної особи-платника податків. У всіх наведених документах зазначено, що її ім»я пишеться як «[PERSON]». Враховуючи викладене, заявник [PERSON] просила встановити факт належності трудової книжки серії [NUMBER], оформленої 12 серпня 1977 року, їй, [PERSON]. У судове засідання заявник [PERSON] не з»явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заявник надала суду заяву, у якій заяву підтримала і просила її задовольнити та розглянути справу у її відсутності. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області у судове засідання не з"явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, з"ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів або заперечень. Згідно вимог п. 6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У поданій до суду заяві заявник [PERSON] зазначала, що при народженні батьки дали їй ім»я «[PERSON]», тому так і записано було у її свідоцтві про народження. Раніше вона навіть не звертала на це уваги і за власними переконаннями завжди вважала і вважає, що її ім»я вимовляється і пишеться саме як «[PERSON]». Нажаль, оригінал свідоцтва про народження було втрачено ще в дитинстві. Втрата свідоцтва про народження стала причиною видачі їй у 1974 році паспорта із помилковим зазначенням її імені як «[PERSON]». Наведені помилки були нею виправлені шляхом повторного отримання 16 липня 2002 року свідоцтва про народження серії [NUMBER], 02 грудня 2002 року паспорта серії [NUMBER] і 09 липня 2009 року дублікату картки фізичної особи-платника податків. У всіх наведених документах зазначено, що її ім»я пишеться як «[PERSON]». Звернувшись до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області із питанням про можливість її пільгового виходу на пенсію, вона отримала відповідь, що її не зможуть обчислити ані пільговий, ані загальний страховий стаж через те, що в її паспорті та трудовій книжці існують розбіжності в написанні її імені. В трудовій книжці зазначено її ім»я як «[PERSON]» (запис зроблено російською мовою), а в паспорті-«[PERSON]» (як українською так і російською мовою). [PERSON] зазначала, що їй необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме належності трудової книжки серії [NUMBER], оформленої 12 серпня 1977 року, їй, [PERSON]. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження заявника [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], виданого Росавською сільською радою Миронівського району Київської області, копією паспорта [PERSON] серії [NUMBER], виданого Чабанським СВМ ГУ МВС України в Київській області 02 грудня 2002 року, копією картки фізичної особи-платника податків ДПІ у Києво-Святошинському районі щодо [PERSON], копією трудової книжки серії [NUMBER], виданої 12 серпня 1977 року [PERSON], копією свідоцтва про право власності на житло від 15 січня 2004 року органу приватизації Чабанівської селищної ради, виданого, в тому числі, [PERSON], копією договору дарування житлового будинку від 18 травня 2004 року, де обдаровуваною вказана [PERSON], копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 жовтня 2013 року, де спадкоємцем майна [PERSON] зазначена [PERSON], [INFO], копією трудового договору № 518 між працівником і фізичною особою від 28 квітня 2005 року, копією диплому серії [NUMBER], виданого [PERSON] 02 липня 1977 року, згідно яких судом встановлено, що всі документи видано на ім"я [PERSON]. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що трудова книжка серії [NUMBER], дата заповнення якої 12 серпня 1977 року, належить [PERSON], [INFO], а тому її заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved