Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 113 984, 76 грн., моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. та судових витрат. Вказали, що 10 грудня 2012 року о 14 год. 55 хв. на автодорозі Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка біля села Ягубець сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено належний їм на праві спільної сумісної власності транспортний засіб - автомобіль «Мерседес-Бенц», державний номерний знак [NUMBER]. Пригода сталася з вини відповідача [PERSON], яка керувала автомобілем «ДЕУ Нубіра», державний номерний знак [NUMBER], не врахувала дорожню обстановку, дорожні умови та не обрала безпечної швидкості руху, виїхала на зустрічну смугу руху, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Мерседес-Бенц» під керуванням [PERSON]. Постановою судді Теплицького районного суду від 18 квітня 2013 року провадження в справі про притягнення [PERSON] до відповідальності за ст..124 КУпАП було закрито за закінченням строку накладення адміністративного стягнення на підставі ч.2 ст.38, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку складає 159 724 грн. 76 коп., також ними було витрачено 400 грн. на проведення оцінки майна, 3 350 грн. на транспортування пошкодженого автомобіля евакуатором на відстань 470 км, а всього 163 474 грн. 76 коп., з яких 49 490 грн. їм було виплачено страхове відшкодування страховою компанією «Аска», так як цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована. Посилаючись на зазначені обставини просять стягнути з [PERSON] невідшкодовану матеріальну шкоду в розмірі 113 987,64 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.. В ході судового засідання позивачами [PERSON] та [PERSON] було зменшено позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди. Просять стягнути з відповідача 37 249 грн. 97 коп. матеріальної шкоди, розрахувавши її як різницю між ринковою вартістю автомобіля станом на даний час, яку визначено в сумі 157 340 грн. 97коп. відповідно висновку експерта від 03 вересня 2014 року, сумою страхового відшкодування в розмірі 49 490 грн. та залишковою вартістю автомобіля в розмірі 70 601 грн., яка була визначена експертом [PERSON]. Також, просять стягнути витрати на транспортування пошкодженого автомобіля з місця ДТП та до м.Могилів-Подільського в розмірі 3 350 грн., витрати на проведення оцінки пошкодженого автомобіля в розмірі 400 грн., яку необхідно було подати для отримання страхового відшкодування. А всього матеріальної шкоди на суму 41 509,20 грн.. Просять стягнути моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., усі судові витрати, понесені ними на правову допомогу, сплату судового збору та витрати на проїзд до місця розгляду справи. Пояснили, що ДТП сталась з вини відповідача [PERSON], яка не врахувала дорожньої обстановки та умов руху, в результаті чого її занесло на зустрічну смугу руху. Позивач [PERSON], який знаходився за кермом, намагався уникнути зіткнення, виїхав на обочину, однак, ДТП не вдалось уникнути. Вказали, що в результаті ДТП було пошкоджено всю передню частину автомобіля. Від страхової компанії ними було отримано страхове відшкодування в розмірі 49 490 грн., що не покривало увесь заподіяний збиток. Крім матеріальної, їм також заподіяно моральну шкоду, оскільки вони були позбавлені можливості використовувати автомобіль для здійснення підприємницької діяльності, мусили шукати інші шляхи доставки товару, зазнали душевних страждань через пошкодження майна, нервування та стрес. Відповідач [PERSON] заперечила проти позову. Пояснила, що це був занос, а не виїзд на зустрічну смугу, але, оскільки зіткнення сталось на зустрічнй смузі руху, то вона свою вину визнала частково у ДТП. Вважає, що страхове відшкодування повністю покриває заподіяний автомобілю збиток. Проти відшкодування моральної шкоди заперечує, окільки умислу на її заподіяння у неї не було, її автомобіль також зазнав пошкоджень і вона теж перенесла стрес. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у розгляді справи, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що позов [PERSON] та [PERSON] підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного Судом встановлено, що 10 грудня 2012 року о 14 год. 55 хв. на 526 км + 920 м автодороги Стрий-Тернопіль-Кіровоград- Знам'янка поблизу с.Ягубець Христинівського району Черкської області відбулося зіткнення автомобіля «Мерседес-Бенц», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON], з автомобілем «ДЕУ Нубіра», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку зі сторони м.Вінниця. Позивач [PERSON] є власником автомобіля «Мерседес-Бенц», державний номерний знак [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Відповідач [PERSON] керувала автомобілем «ДЕУ Нубіра», державний номерний знак [NUMBER], який відповідно технічного паспорту [NUMBER] - 2 - зареєстровано за [PERSON]. Постановою судді Теплицького районного суду від 18 квітня 2013 року закрито провадження в справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за закінченням строку накладення адміністративного стягнення, в тексті постанови вказано, що [PERSON] вчинила адімінстративне правопорушення, передбачене ст..124 КУпАП - порушення правил дорожнього руху(п.12.1, п.13.1, п.2.3(б) Правил дорожнього руху України), що причинило пошкодження транспортних засобів. Постановою в.о. першого заступника начальника СВ Христинівського РВ УМВС України у Черкаській області від 18 лютого 2013 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12012250020000349 від 11 грудня 2012 року, було закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст..286 КК України. В постанові вказано, що водій [PERSON] грубо порушила вимоги п.2.3 б) та п.12.1 Правил дорожнього руху, не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечної швидкості, не справилась з керуванням, внаслідок чого виїхала на зустрічну смугу руху, де здійснила зіткнення з мікроавтобусом «Мерседес-Бенц», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08 квітня 2012 року № АВ/6646203 застрахована в СК «АСКА». Відповідно до ст. ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За загальними правилом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (ч. 1 ст. 1188 ЦК України). У ч. 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини. Тобто, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Умовами застосування ст.1166 та ст.1167 ЦК України є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв'язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позивачами доведено, що їх майну(автомобілю «Мерседес-Бенц») заподіяно шкоду, цю шкоду було заподіяно неправомірними діями відповідача [PERSON], яка допустила порушення вимог п.2.3 б), п.12.1 та п.13.1 Правил дорожнього руху України, між неправомірними діями відповідача та майновою шкодою існує причинний зв'язок, та наявна вина відповідача, яка зобов'язана була передбачити завдання шкоди в результаті порушення ПДР. Відповідно до ст. 3 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Позивачам ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 49 490 грн.. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати(страхового відшкодування) для повного відшкодування завданї нею шкоди зобов"язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою(страховим відшкодуванням). Вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої майну особи в результаті ДТП, та визначаючи розмір такої шкоди, суд виходить з положень ст. 1192 ЦК України, згідно з якими з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати їй в натурі (передати річ того ж роду і тієї ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір таких збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення втраченої речі(п.14 Постанови №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»). Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Згідно з роз'ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і - 3 - при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку із заподіянням шкоди майну. Враховуючи, що позивачі [PERSON] та [PERSON] не погодились з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, самостійно відремонтували автомобіль та користуються ним, тому вимога про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 37 249 грн. 97 коп. (157 340 грн. 97 коп. - 49 490 грн. страхового відшкодування - 70 601 грн. залишкової вартості = 37 249 грн. 97 коп.) підлягає задоволенню, оскільки відповідно висновку експерта № 2150/13-21 від 27 січня 2014 року матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Мерседес-Бенц», державний номерний знак [NUMBER] , на день скоєння ДТП становить 147 306 грн. 30 коп., оскільки з економічної точки зору проводити відновлювальний ремонт даного автомобіля не доцільно, тому матеріальний збиток дорівнює вартості повнокомплектного технічно справного автомобіля з аналогічним роком виготовлення на ринках України, відповідно висновку експерта №526Е-08/14 від 03 вересня 2014 року ринкова вартість автомобіля «Мерседес-Бенц», державний номерний знак [NUMBER], на момент пошкодження 10 грудня 2012 року складала 155 569 грн. 76 коп., на даний час ринкова вартість складає - 157 340 грн. 97 коп., а відповідно висновку експерта №329/14-21 від 24 березня 2014 року розрахункова залишкова вартість пошкодженого вантажопасажирського автомобіля «Мерседес-Бенц», державний номерний знак [NUMBER], може складати 70 601 грн. без урахування витрат і строків на реалізацію працездатних вузлів та агрегатів, то відшкодуванню підлягає саме такий розмір заподіяних збитків, які необхідно стягнути з відповідача [PERSON]. При цьому суд вважає, що при визначенні суми збитків необхідно виходити з ринкової вартості автомобіля «Мерседес-Бенц», державний номерний знак [NUMBER], в розмірі 157 340 грн. 97 коп. на момент розгляду справи, який визначено висновком експерта №526Е-08/14 від 03 вересня 2014 року, а не з ринкової вартості на момент ДТП, що узгоджується з положеннями вищевказаних Постанов Пленуму Верховного Суду України.. Розмір франшизи в розмірі 510 грн. підлягає компенсації відповідачем [PERSON]. Також, підлягають відшкодуванню витрати в розмірі 1 000 грн. на евакуацію автомобіля позивачів з місця дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується квитанцією №000024 від 10 грудня 2012 року та 400 грн. витрат на проведення оцінки матеріального збитку автомобіля ФОП [PERSON], що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №2 від 19 грудня 2012 року, оскільки ці витрати були здійсненні позивачами для захисту своїх майнових прав, які були порушені відповідачем, та підтверджені належними доказами. Щодо відшкодування витрат на транспортування пошкодженого автомобіля на відстань 470 км в розмірі 2 350 грн., на підтвердження чого позивачами подано накладну №027 від 12 грудня 2012 року, яку видано ФОП [PERSON], суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки вказана накладна не підтверджує оплати цих коштів позивачами. Тому, на користь позивачів підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 39 159 грн. 97 коп.(37 249 грн. 97 коп. + 510 грн., + 1000 грн. + 400 грн.). Вирішуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, яку було заявлено позивачами в розмірі 5 000 грн.( по 2 500 грн. відшкодування на користь кожного з них), суд виходить з положень ст.1167 ЦК України та положень ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно яких якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, тому моральна шкода , заподіяна позивачам у зв'язку із пошкодженням їх майна, підлягає відшкодуванню відповідачем [PERSON]. Визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує характер та обсяг душевних страждань, які позивачі зазнали в результаті пошкодження майна, те, що вони докладали додаткових зусиль для організації свого звичного життя, оскільки не мали можливості використовувати автомобіль для здійснення підприємницької діяльності, обставини заподіяння шкоди, те, що шкода заподіяна з необережності і виходячи з засад розумності та справедливості вважає, що розмір моральної шкоди необхідно визначити в сумі по 1 000 грн. на користь кожного з позивачів. Вирішуючи вимоги позивачів про стягнення з відповідача [PERSON] судових витрат, які складаються з оплати позивачами правової допомоги в розмірі 2000 грн., сплаченого судового збору на загальну суму 1 311 грн. 65 коп.(1 189 грн. 85 коп.+121 грн. 80 коп.), які були понесені позивачами та документально підтверджені, а всього на суму 3 311 грн. 65 коп., то вони відповідно до вимог ст..88 ЦПК України присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд враховує, що позивачами було зменшено розмір позовних вимог, тому для розрахунку розміру повернення судового збору суд враховує сплачену суму судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. з вимог про відшкодування матеріальної шкоди та 243 грн. 60 коп. з вимог про відшкодування моральної шкоди, а всього 487 грн. 20 коп.. Враховуючи, що позивачами було заявлено до відшкодування 41 509 грн. 97 коп. матеріальної шкоди та 5 000 грн. моральної шкоди, а до задоволення підлягає відшкодування 39 159 грн. 97 коп. матеріальної шкоди та 2 000 грн. моральної шкоди, що становить 88,50% від заявлених вимог, то судові витрати підлягають відшкодуванню в розмірі 2 308 грн. 43 коп.(2 609 грн. 40 коп. х 88,50%), які слід стягнути з відповідача [PERSON]. Оскільки, відповідачем [PERSON] було також понесено судові витрати на загальну суму 1 804 грн. 50 коп., які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 114 грн. 70 коп. та 121 грн. 80 коп., оплатою за проведення експертиз у справі в розмірі 1 176 грн. та 392 грн., то відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України їй має бути присуджено судові витрати пропорційно до тієї частини вимог, у задоволенні яких було відмовлено, а саме 207 грн. 52 коп.(1 804 грн. 50 коп. х 11,50%). Щодо вимог позивачів про стягнення з відповідача [PERSON] витрат, понесених ними на переїзд до населеного пункту, де відбувався розгляд справи, на підтвердження чого ними було представлено чеки на оплату пального на загальну суму 4 093 грн. 81 коп., суд вважає, що такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки.1 ст.85 ЦПК України вказує, що витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх - 4 - представників, несуть сторони. Частиною другою цієї статті визначено, що стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, сплачуються іншою особою добові(у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Сплати витрат на пальне ЦПК України не передбачено.

Outcome: partial