Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом в інтересах позивача в якій зазначила, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] продовжує навчання в Чернівецькому національному університеті імені [PERSON], інститут фізико-технічних та компютерних наук є студентом першого курсу навчання за ступенем навчання бакалавр до 30.06.2020 року. Тобто у зв'язку з навчанням син не працює та потребує матеріальної допомоги. Оскільки [PERSON], як батько, не надає матеріальної допомоги синові, тому вона вимушена звернутися до суду з цим позовом.\~\~ Представник просит постановити рішення суду, яким стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], якій продовжує навчання в сумі 850 грн. щомісячно, до закінчення навчання чи досягнення [PERSON] двадцяти трьох років - залежно від того, яка з цих обставин настане першою. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач позов не визнав в повному обсязі просить суд відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що на його утримані перебуває батько похилого віку якого він доглядає та у звязку з чим позбавлений можливості працювати. Наданими сторонами доказами судом встановлено, що [PERSON],[INFO] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження видане 19.10.1995 року за актовий запис №49 виконавчим комітетом сільради с. Маршинці, Новоселицького району. Відповідно до довідки №0575 від 17.05.2017 року видане Чернівецьким національним університетом імені [PERSON], інститут фізико-технічних та компютерних наук. [PERSON] є студентом першого курсу за денною формою навчання. Термін навчання за ступенем бакалавр закінчується 30.06.2020 року. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу. При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов'язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я\~\~та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріалами справи доведено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON]. Останній є повнолітньою особою, проте продовжує навчання в Чернівецькому національному університеті імені [PERSON], інститут фізико-технічних та компютерних наук, та є студентом першого курсу за денною формою навчання з терміном навчання за ступенем бакалавр якій закінчується 30.06.2020 року. Відповідач [PERSON] є особою працездатного віку /1972 р.н/ з його пояснень вбачається, що постійного місця роботи не має, перебувається тимчасовими заробітками працюючи по найму по селу, не вчиняє будь-яких дій щодо пошуку роботи, оскільки на обліку в Центрі зайнятості, як особа, що шукає роботу не перебуває. При цьому, будь-яких доказів про те, що позивачка краще матеріально забезпечена, ніж він та те, що їх син, якій навчається, не потребує матеріальної допомоги з його сторони суду не надав. Разом з тим, суд враховуючи, що обов'язок по утриманню повнолітнього сина в період його навчання не може бути покладений виключно на матір дитини, оскільки вона має також незадовільний матеріальний стан, син сторін у зв'язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача, а останній суд вважає, що може надавати таку матеріальну допомогу, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина якій продовжує навчання та у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів, які слід стягнути, суд враховує обставини, визначені в ст.182 СК України, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у відповідача зобов'язань майнового характеру та інші обставини, що мають істотне значення. Також враховує розмір вартості навчання, необхідність придбання продуктів харчування, засобів особистої гігієни, одягу, предметів і речей для навчання тощо, та визначає їх розмір у сумі 850 грн., щомісяця, на період навчання. Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Суд враховуючи, що позивач звільнення від сплати судового збору при зверненні до суду з відповідним позовом суд вважає, що відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн., підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду був наданий договір про надання юридичних послуг №30/06/17/1 укладений між позивачем [PERSON] та адвокатом [PERSON], квитанцію №30 від 30.06.2017 року, що є підтвердженням оплати витрат на правову допомогу в сумі 700 гривень. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах визначений статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» і він не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Зважаючи на участь у судовому засіданні по даній справі представника позивача [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у вигляді оплати послуг представника пропорційно до часу участі останнього в судовому засіданні відповідно до записів журналу судового засідання тривалістю 2 годин під час розгляду справи по суті, а тому визначені витрати не перевищують встановлений законом мінімум за годину участі. Та вони підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved