Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, а також на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в шлюбі, який зареєстрований 17.05.2017 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. Сторони проживають окремо, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримання дітини, добровільно матеріальну допомогу не надає, хоча має таку можливість. В судове засідання сторони не з"явилися, позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, просила вимогу щодо стягнення аліментів на її утримання залишити без розгляду, а вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до положень частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст. 211 ЦПК України. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідач є батьком дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується змістом копії свідоцтва про народження (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються між ними. Домовленість сторін щодо виконання цього обов'язку відсутня, а тому суд стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 ЦПК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання позову до досягнення ним повноліття, які суд вважає, можуть сплачуватись відповідачем по справі. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved