Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Представник позивача 19.12.2017 року звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та гр. України [PERSON] було укладено кредитний договір № 2348/06/07-К від 09.11.2007 року, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 20\~350\~доларів США строком до 09 листопада 2027 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом 12,09 % на рік. Також, з метою забезпечення виконання позичальником зобовязань передбачених кредитним договором, між банком та [PERSON].\~[PERSON] укладено договори поруки № 2348/06/07-К від 09.11.2007 року. Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків якщо інше не встановлено договором поруки. Позичальник та поручителі відмовляються повернути кредит за вищевказаним кредитним договором, чим уникають виконання зобовязання за кредитним договором та унеможливлюють вирішення даного спору в позасудовому порядку. Поряд з цим, згідно п. 1.2. договору поруки, поручитель відповідає перед банком в тому ж обємі, що і позичальник, як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право банку вимагати виконання зобовязань, вказаних в кредитному договорі, повністю (чи у будь-якій частині) як від позичальника та поручителя разом. Так і від кожного окремо. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобовязання, так і при невиконанні позичальника зобовязання в цілому. Поручитель відповідає перед Банком за виконання зобовязань у повному обємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Кредит було отримано відповідачем 09.11.2007 року, що підтверджується заявою на видачу готівки № 1 та меморіальним ордером № 1,2. Таким чином, слід говорити про те, що позивач, як кредитодавець повністю виконав свій обовязок передбачений ст. 1054 ЦК України. Поряд з цим, відповідач свій обовязок по поверненню кредиту та відсотків не виконав. Враховуючи, що відповідач-1 порушував положення кредитного договору в частині обовязків по поверненню кредиту в визначеному розмірі і строки та своєчасній сплаті процентів за користування ним, позивачем неодноразово повідомлялось відповідача-1 та відповідача-2 про необхідність виконати взяті на себе, як позичальника та поручителя, зобовязання за кредитним договором. Проте, вказані вимоги відповідачами не були виконані. Враховуючи положення п. 4.2.3.- 4.2.4. кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків, а також виплати можливих штрафних санкцій у випадку несвоєчасного, чи не в повному обсязі сплати чергового платежу. Свої зобовязання за вказаним кредитним договором банк виконав, та здійснив перерахування кредитних коштів, у передбаченому кредитним договором розмірі. Всупереч п. 3.3.1, 3.3.2, 3.3.3. кредитного договору, яким передбачено основний обовязок позичальника повернути кредит та відсотки за його користування шляхом здійснення мінімально необхідного платежу у розмірі 225,53\~дол.\~США щомісячно, Позичальник свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, чим систематично порушує його основні умови. Позичальник не відреагував на жодне письмове звернення з проханням повернути кредит за вказаним кредитним договором, чим уникають виконання зобовязання за кредитним договором та унеможливлюють вирішення даного спору в позасудовому порядку. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України до відношень за кредитним договором застосовуються положення про позику. За нормами ст.. 1048-1050 ЦК України позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, розмір яких встановлюється договором, а позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві в строк та в порядку, визначеному зобовязанням. Відповідно до ст. 546, 547 ЦК України виконання зобовязання може бути забезпечене неустойкою (пенею), розмір якої визначається умовами договору. За нормами ст. 549, 550 ЦК України право на неустойку у кредитора виникає у випадку порушення боржником виконання зобовязання не залежно від наявності у кредитора збитків. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні (договір) встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги. Це встановлено і в п. 4.3.5 Кредитного договору. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 526, ст. 530, ч.1 ст., ст. 1049 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином та в встановлені строки, а боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його в строк встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України.). Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно п. 3 ч.І ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 5.3. кредитного договору, у разі прострочення відповідачем строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту/кредитної лінії, Відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виконання заборгованості, за кожен день прострочення, та штраф згідно п. 4.2 в розмірі 3 % за порушення умов додаткової угоди. Враховуючи положення п. 4.2.3, 4.2.4. кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів передбачених кредитним договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс черговий платіж у термін визначений п. 3.3.3. кредитного договору. Станом на 16.06.2017 р. заборгованість позичальника перед банком становить: -основний борг (тіло кредиту) - 18 732,24 доларів США, -по нарахованим відсоткам за користування кредитом - 6 428,36 доларів США, -пеня за порушення строку погашення заборгованості по кредиту - 1 943,93 доларів США, -штраф за порушення умов кредитного договору п.4.2 - 754,82 доларів США. Таким чином, загальний розмір заборгованості позичальника станом на 16.06.2017 р. складає 27 859 доларів США 38 цента, що в гривневом еквіваленті станом на дату розрахунку складає 724\~542,05 грн. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З 04.02.2011 року банк здійснює фінансову діяльність як акціонерне товариство публічного типу. У зв'язку з приведенням статуту у відповідності до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» була проведена державна реєстрація статуту в новій редакції, внаслідок чого найменування ВАТ КБ «Надра» змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра». Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» є правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ КБ «Надра». Будь-які інфляційні процеси в державі ніяким чином не впливають на виконання зобов"язаня позичальником умов кредитного договору. Також, на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 113 від 05.06.2015 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» у ПАТ КБ «Надра» розпочалась процедура ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку. Прохав стягнути в солідарному порядку з гр. [PERSON] (ІПН [NUMBER]), [PERSON] (ІПН [NUMBER]), [PERSON] (ІПН [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 2348/06/07-К від 09.11.2007 року у розмірі 27 859 доларів США 38 цента, що в гривневом еквіваленті станом на дату розрахунку складає 724 542 грн. 05 коп. та судові витрати. В судове засідання сторони у справі не з»явилися. Представник позивача [PERSON] ( а. с. 9, 10 ), зазначивши в позові клопотання про розгляд справи в його відсутності, де позов підтримав та не заперечував щодо винесення заочного рішення ( а. с. 7 ). [PERSON] 12.04.2018 року подала до суду заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату для укладення договору правничої допомоги (а. с. 82 ), але в подальшому доказів укладення угоди не надала та не з»явилася в судові засідання з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлялися належним чином про день та час розгляду справи. 21.03.2018 року до суду надійшла заява адвоката [PERSON] як представника [PERSON] про відкладення призначеного на 28.03.2018 року судового засідання по даній справі, але надано докази щодо представництва інтересів [PERSON] як позивача у справі за позовом до КБ «Надра» ( а. с. 68-71 ). Відповідачі жодного разу не з»явилися в судові засідання з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлялися належним чином про день та час розгляду справи за місцем реєстрації ( а. с. 33, 39 ) та останнім відомим місцем проживання [PERSON], про що маються докази у справі у вигляді повернутих на адресу суду судових повісток з відмітками пошти : «за закінченням терміну зберігання» ( а. с. 51-52, 53-54, 61-62, 66-67, 80-81, 95-96, 97-98, 101-102) та повідомлень про отримання судових повісток (а.с.55, 59, 60, 78, 79, 99, 100). На підставі чого судом було дано оголошення щодо належного виклику відповідача ( а. с. 54-55 ). Від відповідачів не надійшло будь-яких інших, крім зазначених заяв про поважність причин не явки або про відкладення слухання справи, що є зловживання правом. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи в заочному порядку згідно ст. 223, 280-281 ЦПК України. Судом встановлено всі обставини, на які позивач послався в позові і вони доводяться матеріалами справи на а. с. 8 - 25. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню із підстав вказаних у позові відповідно до ст. 525, 526, 527, 530, 549, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, оскільки зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Даний договір є чинним, оскільки жодна із сторін не розірвала його згідно умов договору та не оскаржувала у встановленому законом порядку, тому він обов»язковий сторонами до виконання. Судові витрати по справі понесені позивачем підлягають відшкодуванню в повному обсязі із відповідачів в солідарному порядку на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved