Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

У серпні 2014 р. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним між ним та відповідачем, за умовами якого [PERSON] було надано кредит шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок в сумі 500 грн. Відповідач, зобов'язавшись сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних на суму залишку заборгованості, комісію та інші винагороди відповідно до Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, взяті на себе обов'язки не виконує, у зв'язку із чим допустила виникнення заборгованості станом на 30.06.2014 р. в сумі 9920,86 грн., з яких 2078,23 грн. - заборгованість за кредитом, 7842,63 грн. - заборгованість за процентами, у зв'язку із чим застосовано штрафні санкції: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 376,74 грн. - штраф (процентна складова). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив та просив стягнути з відповідача з урахуванням в тому числі і факту скасування судового наказу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 28.01.2009 р, у зв'язку із чим стягнення заборгованості не проводилося, заборгованість станом на 30.06.2014 р. в сумі 10666,90 грн., з яких 2078,23 грн. - заборгованість за кредитом, 7842,63 - заборгованість за процентами, штрафні санкції: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 496,04 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач позовні вимоги не визнала, пославшись на їх необґрунтованість, просила про застосування строку позовної давності до вимог позивача. Вивчивши доводи позову, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих суду доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд дійшов наступного. З матеріалів справи встановлено, що за заявою [PERSON] від 16.10.2006 р. між нею та ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" було укладено кредитний договір, за умовами якого Банк передав позичальнику кредитні кошти шляхом перерахування на картковий рахунок в сумі 500 грн., а та, в свою чергу, зобов'язалася повертати отримані нею кредитні кошти щомісячними платежами, а також здійснити оплату процентів за користування кредитом в розмірі 36 % річних, інших винагород, а в разі неналежного виконання обов'язків, здійснити плату пені та штрафів. Для підтвердження свого наміру на укладення вказаного кредитного договору позивач, окрім анкети-заяви, надала позивачу також і довідку про доходи з місця роботи від 16.10.2006 р. із загальною сумою доходу в період з 01.04.2006 р. по 30.09.2006 р. Відповідач своїм підписом підтвердила, що ознайомлена та згодна з умовами кредитування, які були надані їй у письмовій формі. Згідно п.п. 9.3, 9.12 Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом №С-89 від 24.05.2005 р., доданих до заяви про відкриття рахунку, картрахунки відкриті на невизначений строк за існуванням деяких виключень, вказаний договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання до моменту належного виконання сторонами своїх зобов'язань. П.5.10 Правил користування платіжною карткою передбачено, що при порушені позичальником строків платежів більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. та 5 % від суми позову. Строки позовної давності сторонами за домовленістю встановлені строком 5 років (п.5.12 Правил користування платіжною карткою). Відповідно розрахунку суми заборгованості за Кредитним договором від 16.10.2006 р., витягу з особового рахунку відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 30.06.2014 р. має заборгованість в сумі 10666,90 грн., з яких 2078,23 грн. - заборгованість за кредитом, 7842,63 - заборгованість за процентами, штрафні санкції: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 496,04 грн. - штраф (процентна складова). Ст.ст.204, 227 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст.ст.546, 548-551, 553-554 ЦК України передбачено, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення яких встановлюється в Законі або договорі. Відповідно до положень ст.526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Положеннями ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом, зокрема - належним виконанням взятих на себе зобов'язань. Враховуюче наведене позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а підстави для застосування строку позовної давності у судовому засіданні не встановлені, враховуючи факт переривання строку позовної давності зверненням до суду із заявою про видачу судового наказу, його скасування та проведення останнього платежу відповідачем з метою погашення кредитної заборгованості. Згідно вимогам ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: approved