Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про оспорювання батьківства. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з 19 червня 2001 року він перебував у шлюбі з [PERSON], [INFO] ( прізвище до шлюбу Симак), який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 46. Шлюб розірвано відповідачкою згідно рішення Жовківського районного суду Львівської області від 27 квітня 2012 року. Перебуваючи у шлюбі відповідачка народила чотирьох дітей: сина [PERSON], 22 листопада 2001 року, дочку [PERSON], 31 липня 2003 року, дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Сина [PERSON]. [INFO], відповідачка зареєструвала у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції Львівської області 01 березня 2011 року актовий запис № 29. Батьком народженої четвертної дитини згідно з ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України було записано його. Однак він з цим не згоден з наступних підстав. Він був засуджений до позбавлення волі на 11 років і відбував покарання у Львівській виправній колонії № 48 за адресою вул. Хуторівка, 2 м. Львів, 79031 з 2006 року згідно вироку Жовківського районного суду Львівської області за статтею 152 КК України до 03 вересня 2014 року, що підтверджується Довідкою про звільнення серія ЛЬВ № 11932. Під час відбування покарання він захворів та часто перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні міжобласної спеціалізованої лікарні при Львівському слідчому ізоляторі з діагнозом - облітеруючий ендартеріїт судин обох нижніх кінцівок, ішемія за Фон-тейном IV стадія, що підтверджується Випискою з медичної карти засудженого [PERSON] від 04.07.2012 року. Згідно вказаної вище Виписки він з 27 січня 2010 року по 16 червня 2010 року знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні міжобласної спеціалізованої лікарні при Львівському слідчому ізоляторі з діагнозом - облітеруючий ендартеріїт судин обох нижніх кінцівок. Кукса лівої стопи на рівні плюсних кісток. Під час його перебування на лікуванні у стаціонарі відповідачка до нього в лікарню не приїжджала і він з нею не бачився так як це заборонено. Побачення з відповідачкою відбулось в липні 2010 року у Львівській колонії № 48. після повернення його з лікування на стаціонарі. Бути батьком народженої відповідачкою дитини [PERSON], [INFO], він не може, оскільки на час її зачаття ( травень 2010 року) він перебував на стаціонарному лікуванні у місці позбавлення волі і з відповідачкою не зустрічався у статеві стосунки не вступав. У звязку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Крім того, додатково пояснив, що коли він відбував покарання у місцях позбавлення волі, а потім у лікувальному закладі при колонії, то з відповідачкою довготривалих побачень не мав. З січня по червень 2010 року відповідачка взагалі його не відвідувала. Довготривале побачення з відповідачкою на три доби відбулось у двадцятих числах липня 2010 року, під час якого у них були інтимні стосунки, а вже у лютому 2011 відповідачка народила дитину. Відповідачка пояснювала, що дитина народилась на сьомому місця вагітності. Однак, лікар, який приймав пологи, пояснив, що дитина народилась здоровою та доношеною. У звязку з чим переконаний, що він не може бути біологічним батьком дитини. Відповідачка в судові засідання жодного разу не зявилась. Однак, 17.03.2015 року направила до суду заяву, в якій вказує, що вона, [PERSON], не дає згоди на ДНК дитини та на судовому засіданні її не буде по стану здоров'я її і дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А від так, суд приходить до переконання, що відповідачка була належним чином повідомлена про розгляд справи, що підтверджується її заявою. Разом з тим, позивачка у своїй заяві від 17.03.2015 року не просить про розгляд справи за її відсутності. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. З копії рішення Жовківського районного суду Львівської області від 27.04.2012 року № 1308/860/2012 вбачається, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 червня 2001 року по 27 квітня 2012 року /а.с. 6/. З свідоцтва серії І-СГ № 444365, виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовківського РУЮ у Львівській області від 03.02.2015 року, про народження дитини [PERSON], [INFO] вбачається, що батьком дитини записано [PERSON], а мамою [PERSON] /а.с. 3/.. Відповідно до вимог ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. З позовної заяви та з пояснень позивача вбачається, що він заперечує факт батьківства дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. 137 СК України, особа, яка записана батьком дитини, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно із ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, копи розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Згідно ст. 3. ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно до ч. 2 п.9 Постанови Пленуму ВСУ Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів питання щодо походження дитини, суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як зазначалось вище, з свідоцтва про народження серії І-СГ № 444365 вбачається, що дитина [PERSON] народився 22.02.2011 року /а.с. 3/. З Довідки виданої 16.02.2015 року Жовківською ЦРЛ вбачаться, що відповідачка [PERSON], мати дитини, знаходилась в Жовківський центральній райлікарні в пологовому відділені від 22.02.2011 року до 25.02.2011 року. Діагноз: ІV термінові пологи живим доношеним плодом чоловічої статі з вагою 3650, довжиною 53 см. /а.с. 18/. Крім того, з копії Історії пологів № 168 в Жовківській ЦРЛ та копії Карти розвитку новонародженого № 168 вбачається, що дитина [PERSON], народився 22.02.2011 року доношеним, на 38-39 тижні вагітності, з вагою 3650, довжиною 53 см. /а.с.53-64/. Також, допитаний в судовому засіданні в якості спеціаліста лікар Жовківської ЦРЛ [PERSON] пояснив, що його лікарський стаж становить 25 років, медичний 35 років. Так, згідно медичних документів, які перебувають у Жовківській ЦРЛ, відповідачка [PERSON] народила дитину 22.02.2011 року у пологовому відділенні Жовківської ЦРЛ на 38-39 тижні вагітності, а саме, на 270 день. З медичних документів вбачається, що [PERSON] стала на облік 30.11.2010 року, на 27 тижні вагітності. Дитина народилась із вагою 3650, зріст дитини 53 см., окружність голівки 36 см., грудної клітки 35 см.. А від так, дитина народилась повністю доношена. На запитання головуючого судді спеціаліст [PERSON] відповів, що виходячи з дати народження дитини, а саме, 22.02.2011 року, та того, що дитина народилась доношена, [PERSON] не могла завагітніти 17.07.2010 року. А від так вбачається, що дитина [PERSON] народилася на дев'ятому акушерському місяці вагітності, на 38-39 тижні вагітності, та приблизний час зачаття дитини становить місяць травень 2010 року. З копії Довідки про звільнення серії ЛЬВ № 11932, виданої [PERSON] вбачається, що останній відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 07 грудня 2006 року по 03 вересня 2014 року /а.с. 5/. З копії Виписки з медичної карти засудженого [PERSON] вбачається, що за час перебування у Львівській виправній колонії № 48, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділені міжобласної спеціалізованої лікарні при ЛСІ з 27.01.10 р. по 16.06.10 р. з діагнозом: Облітеруючий ендартеїт судин нижніх кінцівок. Кукса лівої стопи на рівні полюсних кісток /а.с. 4/. З відповіді в.о. начальника УВП № 19 № 10/19-6/2004 від 02.04.2015 року вбачається, що під час перебування на лікуванні гр. [PERSON] у міжобласній багатопрофільній лікарні при Львівському слідчому ізоляторі УДПтСУ у Львівській області, 18.05.2010 року йому надавалось короткострокове побачення із [PERSON] /а.с. 67/. З відповіді в.о. начальника УВП № 19 № 10/19-6/2004 від 02.04.2015 року вбачається, що під час відбування покарань у Львівській виправній колонії № 48, згідно архівних документів, а саме, картки обліку побачень, видачі передач, посилок і бандеролей, які зберігаються в особовій справі засудженого в установі виконання покарань № 19 ( раніше Львівський слідчий ізолятор), [PERSON] надавалось короткострокове побачення із [PERSON], а 24.01.2010 року, 17.07.2010 року та 24.10.2010 року довгострокове побачення, що підтверджується копією картки обліку побачень ,видачі передач, посилок і бандеролей /а.с. 71-72/. Як вбачається з письмових пояснень позивача щодо короткострокового побачення 18.05.2010 року /а.с.69/, 14 травня 2010 року його оперували, у звязку з чим, 18.05.2010 року у нього не могло бути інтимних стосунків з відповідачкою. Відповідно до ст. 110 Кримінально-виконавчого кодексу України вбачається, що короткострокові побачення надаються з родичами або іншими особами у присутності представника колонії. Пункти 46. 47 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань встановлюють, що короткострокові побачення надаються з родичами та іншими особами під наглядом представника адміністрації установи виконання покарань. Згідно Додатоку 17 до пункту 47, 49 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань кімната короткострокових побачень обладнується за одним з двох варіантів: 2 варіант У кімнаті передбачаються кабіни шириною 80 см і довжиною 100 см. розділені між собою від підлоги до стелі скляними перегородками. Перегородки на висоту 85 см виконані з дерева та обладнані пластиком, вище - обладнані подвійним склом товщиною 6 мм кожне. У кабінах установлюються полички, обладнані пластиком, у яких умонтовано переговорний пристрій (динамік та телефонна трубка). У разі прибуття на побачення двох осіб або з дітьми 1 - 2 кабіни виконуються шириною 140 см. стіл молодшого інспектора, обладнаний переговорним пристроєм для прослуховування кабін, установлюється з торцевого боку середньої перегородки, що розділяє кабіни для засуджених та відвідувачів, за скляною перегородкою в окремій кімнаті. З одного боку в кабінах установлюються стільці для відвідувачів, з протилежного боку в кабінах для засуджених - табурети, прикріплені наглухо до підлоги. Кімнати для короткострокових побачень в УПВ № 19 була обладнана саме згідно 2 варіанту. У таких, як вказано вище, умовах ( 2 Варіант) 18 травня 2010 року відбувалось короткострокове побачення позивача з відповідачкою, що виключає можливість статевих відносин та зачаття дитини. А від так вбачається, що при короткострокових побаченнях позивач та відповідач не могли мати інтимних стосунків. Враховуючи вище наведене, та беручи до уваги пояснення спеціаліста, суд приходить до переконання, що в час можливого зачаття дитини між позивачем та відповідачкою не було інтимних стосунків, у звязку з чим, позивач не може бути біологічним батьком дитини. Крім того, допитана у судовому засідання в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є мамою позивача. Так, [PERSON] в період з 27.01.2010 року по 16.06.2010 року, під час відбування покарання, перебував на лікуванні. Його дружина, відповідачка по справі, почала їздити до нього після лікування. Відвідувала в липні місяці 2010 року, після чого деякий час знову не відвідувала. В неї особисто виникли сумніви щодо батька дитини, оскільки їй було відомо від сусіда відповідачки, що в неї є інший чоловік. Відповідачка відмовляється від проведення експертизи ДНК, оскільки вони телефонували до неї та просили про це. З ухвали судового засідання від 09.04.2015 року № 444/246/15-ц по даній справі вбачається, що такою призначено по справі судово-медичну генетичну експертизу на вирішення якої поставлено наступне запитання: - чи є [PERSON], [INFO], (що зареєстрований за адресою: [INFO],) біологічним батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (актовий запис в Книзі реєстрації народжень № 29 від 01 березня 2011 року по відділу реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції Львівської області /а.с. 83-84/. У звязку з чим, 07.05.2015 року справа направлена до НДЕКЦ при ГУМВС України у Львівській області для проведення експертизи. Відповідно до клопотання експерта, відповідачці по справі [PERSON], за адресою с. Воля-Висоцька, вул. Сонячна, 13/3, Жовківського району, направлено повідомлення про необхідність прибути разом з дитиною [PERSON], у період з 10.00 до 13.00 год. 17.06.2015 року до Науково-дослідного екпертно-криміналістичного центру при ГУМВС України у Львівській області, який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 24, для відібрання зразків букального епітелію з метою проведення судової експертизи. Також, [PERSON] було розяснено, що у випадку неявки, а також незабезпечення явки дитини [PERSON], до НДЕКЦ у визначені строки для відібрання зразків, на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 09.04.2015 року буде складено повідомлення про неможливість проведення експертизи, а також було роз"яснено зміст ст. 10 та ст. 146 ЦПК України. Крім того, вказане повідомлення , відповідно до вимог ст. 76 ч. 3 ЦПК України, було в суді вручено під розписку матері відповідачки [PERSON] для подальшого вручення відповідачці. З повідомлення про неможливість проведення експертизи № 10/234 від 18.06.2015 року вбачається, що 17.06.2015 року до НДЕКЦ з'явився [PERSON]. Відповідач [PERSON] з дитиною [PERSON] до НДЕКЦ не зявилися, що унеможливило відібрання зразків та проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. З заяви відповідачки від 17.03.2015 року вбачається, що вона не дає згоду на ДНК дитини. Однак, відповідачка не вказує на підстави не надання такої згоди. Крім того, відповідно до ст. 146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, згідно якої цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. А відтак, враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідачка [PERSON] з дитиною [PERSON] до НДЕКЦ не зявилися, будучи попереджена про наслідки неявки, що унеможливило відібрання зразків та проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, не повідомила про причини неможливості прибути в НДЕКЦ, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved