Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач, представник Державного вищого навчального закладу «Запорізький національний університет» Міністерства освіти і науки України звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення одноразової адресної грошової допомоги, мотивуючи свої вимоги тим, що наказом ректора Запорізького національного університету від 10.08.2012 № 1130-с [PERSON] було зараховано студенткою освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст» на денну форму навчання на філологічний факультет на спеціальність 7.02030301 українська мова і література за держзамовленням. Згідно наказу від 20.06.2013 № 1064-с відповідачу було присвоєно кваліфікацію філолога, викладача української мови і літератури. Згідно п. 1, 2 «Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2013 році», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 12.06.2013 № 736 (далі - Порядок), одноразова адресна грошова допомога у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати (далі -допомога) надається випускникам вищих навчальних закладів, які у 2012-2013 навчальному році здобули освіту за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю та уклали на строк не менш як три роки договір про роботу на посадах педагогічних працівників у загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладах (далі - випускники). Допомога надається випускникам денної форми навчання, які навчались за рахунок бюджетних коштів за державним замовленням у вищих навчальних закладах І-ІV рівнів акредитації державної та комунальної форм власності незалежно від підпорядкування. 09.09.2013 між позивачем (вищий навчальний заклад), [PERSON] (випускник) та Департаментом освіти і науки, молоді та спорту України Запорізької міської ради (роботодавець) було укладено договір про працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, які навчалися за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю (далі - Договір). Предметом Договору є обов'язкове відпрацювання випускником вищого навчального закладу протягом трьох років з дня укладення угоди у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі, а також отримання одноразової адресної грошової допомоги у пятикратному розмірі мінімальної заробітної плати. [PERSON] було прийнято на посаду вчителя української мови та літератури Запорізького навчально-виховного комплексу «Основа», що підтверджується копією трудової книжки. На підставі заяви [PERSON] від 16.09.2013 та наказу ректора Запорізького національного університету від 18.11.2013 № 551 відповідачу було виплачено одноразову адресну грошову допомогу у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, а саме 5735 грн. 00 коп. (п'ять тисяч сімсот тридцять п'ять грн. 00 коп.), що підтверджується копією платіжної відомості. У підпункті 2.3.2 пункту 2.3 Договору зазначено, що відповідач зобов'язаний відпрацювати у роботодавця на обраній посаді згідно з терміном, визначеним в Договорі, а саме протягом трьох років з дня укладання Договору. На підставі наказу від 20.04.2015 № 33 к/тр п.1 [PERSON] було звільнено з посади вчителя української мови та літератури ЗНВК «Основа» за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. Відповідно до п. 7 Порядку, у разі відмови випускника без поважних причин приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років від початку роботи у загальноосвітньому та професійно-технічному навчальному закладі отримувач допомоги зобов'язаний повернути суму фактично одержаної допомоги у вищий навчальний заклад, де була здійснена виплата. Вищий навчальний заклад повертає зазначені кошти до державного бюджету. У статті 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Адміністрацією університету був підготовлений лист про повернення одноразової адресної грошової допомоги та направлений на адресу боржника (копія додасться), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але жодних дій для повернення отриманих коштів з боку відповідача не було вчинено. Таким чином представник позивача просить стягнути з [PERSON] (ІПН [NUMBER]) отриману одноразову адресну грошову допомогу у сумі 5735 грн. 00 коп. (п'ять тисяч с;мсот тридцять п'ять грн. 00 коп.) на користь Державного вищого навчального закладу «Запорізький національний університет» Міністерства освіти і науки України. Стягнуті кошти перерахувати на р/р 35211002002045 в ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015. ЄДРПОУ 02125243. Стягнути з [PERSON] (ІПН [NUMBER]) суму сплаченого судового збору у розмірі 1218, 00 грн. (тисяча двісті вісімнадцять грн.) на користь Державного вищого навчального закладу «Запорізький національний університет» Міністерства освіти і науки України. Стягнуті кошти по сплаті судового збору, перерахувати на р/р 35226202002045 в ГУДКСУ Запорізької області, МФО 813015, ЄДРПОУ 02125243. В судове засідання представник позивача, не з"явився, але надав на адресу суду письмову заяву, відповідно до якої просить розглянути дану справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, а саме: витягом з наказу від 10.08.2012 № 1130-с про зарахування на навчання; витягом з наказу від 20.06.2013 № 1064-с про присвоєння кваліфікації; Копією Договору від 09.09.2013; копією трудової книжки; копією наказу від 18.11.2013 № 551 щодо виплати допомоги; копією додатку до наказу від 18.11.2013 № 551 щодо виплати допомоги; копією платіжної відомості від 21 листопада 2013; копією заяви відповідача від 16.09.2013; копією наказу від 20.04.201 5 № 33 к/тр п.1 про звільнення; копією листа від 11.11.2015 № 01-22/2891 про повернення коштів; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення; копією платіжного дорученням на оплату судового збору; випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців; копією позовної заяви з додатками для відповідача; поштовими повідомленнями про отримання відповідачем судових повісток. Судом встановлено наступне. Наказом ректора Запорізького національного університету від 10.08.2012 № 1130-с [PERSON] було зараховано студенткою освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст» на денну форму навчання на філологічний факультет на спеціальність 7.02030301 українська мова і література за держзамовленням. Згідно наказу від 20.06.2013 № 1064-с відповідачу було присвоєно кваліфікацію філолога, викладача української мови і літератури. Згідно п. 1, 2 «Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2013 році», одноразова адресна грошова допомога у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати надається випускникам вищих навчальних закладів, які у 2012-2013 навчальному році здобули освіту за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю та уклали на строк не менш як три роки договір про роботу на посадах педагогічних працівників у загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладах (далі - випускники). 09.09.2013 між позивачем (вищий навчальний заклад), [PERSON] (випускник) та Департаментом освіти і науки, молоді та спорту України Запорізької міської ради (роботодавець) було укладено договір про працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, які навчалися за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю (далі - Договір). Предметом Договору є обов'язкове відпрацювання випускником вищого навчального закладу протягом трьох років з дня укладення угоди у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі, а також отримання одноразової адресної грошової допомоги у пятикратному розмірі мінімальної заробітної плати. [PERSON] було прийнято на посаду вчителя української мови та літератури Запорізького навчально-виховного комплексу «Основа», що підтверджується копією трудової книжки. На підставі заяви [PERSON] від 16.09.2013 та наказу ректора Запорізького національного університету від 18.11.2013 № 551 відповідачу було виплачено одноразову адресну грошову допомогу у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, а саме 5735 грн. 00 коп. (п'ять тисяч сімсот тридцять п'ять грн. 00 коп.), що підтверджується копією платіжної відомості. На підставі наказу від 20.04.2015 № 33 к/тр п.1 [PERSON] було звільнено з посади вчителя української мови та літератури ЗНВК «Основа» за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. Пунктом 7 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги встановлено, що у разі відмови випускника без поважних причин приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років від початку роботи у загальноосвітньому та професійно-технічному навчальному закладі отримувач допомоги зобов'язаний повернути суму фактично одержаної допомоги у вищий навчальний заклад, де була здійснена виплата. Вищий навчальний заклад повертає зазначені кошти до державного бюджету. Позивачем було повідомлено відповідача листом від 11.11.2015 року про необхідність повернення суми одноразової адресної грошової допомоги у розмірі 5735 грн., але зазначену суму відповідач, в добровільному порядку не сплатив. У статті 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Також слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з 01 січня 2016 року при зверненні з позовною заявою майнового характеру, сплачується судовий збір, юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 1378,00 гривень; фізичною особою або фізичною особою-підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551,20 гривень та не більше 6890,00 гривень. Тобто, виходячи із ціни позову, зазначеній в позовних вимогах, позивачу необхідно сплатити судовий збір - в сумі 1378,00 гривень. Враховуючи, що судовий збір в розмірі 1218,00 гривень позивачем сплачено, що підтверджується платіжним дорученням від 14.12.2015 року, позивачу необхідно доплатити судовий збір в розмірі 160,00 гривень (1378,00 -1218,00 грн. = 160,00 грн.). Відповідно до ст.88 ЦПК України, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача, відповідно недоплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved