Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що сторони з 12 липня 2008 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі. 18 лютого 2015 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча працює приватним підприємцем та отримує високий дохід. У зв'язку з наведеним позивачка просить стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини -доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 27 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття у розмірі 2 000 грн. Позивач у судове засідання не з'явилася, хоча про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшли письмові заперечення, в яких зазначив, що працює електриком у приватному підприємстві "СОВІ", з яким укладено трудовий договір. Не має можливості сплачувати алименті у розмірі 2000 грн. щомісячно, оскільки розмір заробітної плати набагато менший. Просив позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задовольнити частково, а саме стягнути з нього аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно від дня пред'явлення позову до досягнення нею повноліття, в інших позовних вимогах відмовити (а.с.25-26).Представництво інтересів здійснював [PERSON] Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з"явився,хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Просив про розгляд справи за його відсутності. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 12 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вознисенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 133. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано(а.с. 9-10) Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем (а.с.6). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд виходить з такого. Позивач просила про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. щомісячно. Нормами ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно листа Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС м. Києва, [PERSON] є фізичною-особою підприємцем та здійснював діяльність на спрощеній системі оподаткування. Сума його доходу, без урахування витрат за період з 01 січня 2014 року по 30 вересня 2014 року становить - 71 002,50 грн. та з 01 жовтня 2014 року знаходиться на загальній системі оподаткування.(а.с. 44,45) Відповідач заперечував проти стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, просив стягнути з нього аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно від дня пред'явлення позову до досягнення нею повноліття, посилаючись на те, що він в теперішній час працевлаштувався. Згідно ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно довідки Малого виробничо-комерційного приватному підприємства «СОВІ» позивач працює електриком з 02 червня 2015 року по теперішній час, заробітна плата за червень 2015 року становить 1 250,00 грн.,(а.с. 50,51,52-53) аліментних зобов'язань перед іншими особами не має. Аналіз встановлених фактичних обставин справи свідчить, що відповідач після подачі заяви про стягнення аліментів працевлаштувався електриком, отримав заробітну плату у червні 2015 року у сумі 1 250,00 грн. та наполягає на стягненні аліментів у розмірі 1/4 частини. Враховуючи, що відповідач з таким розміром заробітної плати працює короткий проміжок часу, при цьому не припинив здійснювати підприємницьку діяльність, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у твердій шрошовій сумі, частково задовольнити вимоги у розмірі 1 000 гривень щомісячно з урахуванням положень ст.182 Сімейного кодексу України, норм статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", якою встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2015 року у сумі 1218 гривень.В ірншій частині вимог відмовити. Згідно ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial