Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2010 року. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути аліменти на утримання дітей, посилаючись на те, що останні роки вони не можуть проживати як сім"я, виконувати сімейні обов"язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують одне одного. Постійні сварки та скандали неодноразово відбувались у присутності їх дітей, що надалі може суттєво вплинути на їхню психіку та погляди на життя. Протягом останніх років позивач неодноразово намагалась говорити з відповідачем про їх сімейні проблеми, однак жодних результатів це не дало. Понад 9 місяців тому відповідач пішов із сім"ї і проживає з іншою жінкою, що він і не заперечує та даний факт завдає позивачу як жінці моральних страждать. Позивач вважає, що збереження їх сім"ї з відповідачем та подальше спільне проживання є неможливим. На данний час матеріально відповідач не допомагає, дітей відвідує рідко. Позивач на даний час не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці. Питання спільного майна будуть вирішуватись в позасудовому порядку шляхом спільного порозуміння. Крім того, позивач вказує, що між нею та відповідачем на момент пред"явлення позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей, тому просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі на утримання кожної дитини у розмірі по 2500 гривень щомісячно, з усіх видів свого заробітку до досягнення дітьми повноліття, оскільки відповідач не має постійного заробітку, а доходи його є мінливими та нерегулярними та наявна така обставина як неофіційне джерело заробітку. Позивачка у судове засідання з`явилась, позов підтримала, та просила задовольнити вимоги. Відповідач у судове засідання позов визнав повністю. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе, а тому позов підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу та стягненню аліментів на утримання дитини.

Outcome: approved