Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до закінчення нею навчального закладу, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем мають троїх дітей. 22.12.2009 р. шлюб між ними було розірвано. Згідно рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 07.06.2012 р. з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 16.05.2012 р. і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На теперішній час добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON], яка досягла повноліття після зазначеного рішення суду, не надає, тому просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка позов підтримали з тих же підстав. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що на даний час працює, але зарплату отримує із затримками. Також, у 2012 році одружився, дружина не працює, оскільки народила дитину та перебуває у відпусці по догляду за дитиною, весь тягар утримання сім"ї лежить на ньому. Тому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки не має можливості надавати таку допомогу. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір"ю [PERSON], [INFO], яка навчається на 3 курсі Новокаховського приладобудівного технікуму з денною формою навчання, з терміном його закінчення 03.07.2014 року, що підтверджується довідкою навчального закладу. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, якщо вони можуть надавати таку допомогу, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проживає з позивачем- матір"ю [PERSON] За таких обставин, коли відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо утримання повнолітньої дитини та має постійний заробіток (дохід), суд вважає за необхідне стягувати з нього на користь позивачки аліменти на утримання доньки, до закінчення нею навчального закладу, але не більш як до досягнення 23-х річного віку в розмірі 1/9 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи зазначений розмір аліментів, суд виходить з того, що рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 07.06.2012 року позов позивача задоволено, вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей, у тому числі доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 16.05.2012 р. і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому, судами враховані повна працездатність відповідача, його сімейний та матеріальний стан, у тому числі народження дитини від іншого шлюбу. На час розгляду справи у зв"язку з настанням повноліття, припинені стягнення на утримання доньки [PERSON] з відповідача, які становили 1/9 частину від загального розміру. Враховуючи той факт, що на час розгляду справи стан здоров"я відповідача не погіршився, інші обставини, враховані при прийнятті вищезазначених рішень судів, передбачені ст. 182 ч.1 СК України не змінилися, тому суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу у вказаному розмірі, починаючи з 11.03.2014 р. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial