Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що у період з 13 травня 2006 року по 21серпня 2017 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому мають неповнолітню дитину- сина Нікіту, [INFO]. Просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі у період з 13 травня 2006 року по 21 серпня 2017 року (а.с.5) та являються батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно довідки про склад сім"ї від 13 червня 2018 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав та інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує також загальне матеріальне становище сторін та потреби дитини даного віку. На підставі викладеного, з урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу на дитину, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Відповідно до ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Одночасно, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них; а також положення ст.185 СК України щодо обов»язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 180, 182 СК України,

Outcome: approved