Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

У липні 2021 р. представник Концерну «МТМ» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 20105,49 грн. В позові зазначає, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] . За період з 01.11.2016 р. по 01.07.2021 р. позивач надав відповідачу послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води на загальну суму 24045,70 грн. Відповідач свій обов`язок щодо сплати коштів за надані послуги у повному обсязі не виконує. Сума заборгованості станом на день звернення до суду складає 20105,49 грн. З урахуванням викладеного, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у сумі 20105,49 грн. та понесені судові витрати у сумі 2270 гр. 00 коп. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2021 року відкрито провадження і справа призначена до розгляду у спрощеному провадженні з викликом сторін. 16.09.2021 року відповідачкою подано відзив на позовну заяву в якому остання просить застосувати строки позовної давності та в задоволенні позовних вимог відмовити. Окрім іншого вказала, що 15.09.2021 року нею сплачено на розрахунковий рахунок позивача суму заборгованості за період з 01.07.2018 року по 01.07.2021 року у розмірі 13157,67 грн., в якості доказу надала квитанцію про сплату боргу. 18.11.2021 року від позивача, до початку розгляду справи по суті, надійшла заява про зменшення позовних вимог, згідно якої він просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого постачання в сумі 6947,82 грн., враховуючи що відповідачкою сплачено суму боргу за період з 01.07.2018 року по 01.07.2021 року у розмірі 13157,67 грн. У судове засідання 19.11.2021 року представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача адвокат Малюка В.С. у судовому засідання 19.11.2021 року, не визнала позовні вимоги. Просила застосувати строки позовної давності. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов наступних висновків. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» Згідно із частинами другими ст.ст 21, 22 Закону «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання гарячої води повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, температури та величини тиску. Виконавчий комітет Запорізької міської ради рішенням від 29 січня 2009 року № 25 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», починаючи з 1 січня 2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності м. Запоріжжя, з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначив Концерн «МТМ» у будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». За змістом ст.12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути їх виконавцем. Правовідносини між позивачем та відповідачем з приводу надання-отримання послуг з централізованого опалення регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630 Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] позивач у період з 01.11.2016 р. по 01.07.2021 р. надав відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у вищевказане приміщення на суму 24045,7 грн. Відповідач, як споживач цих послуг, оплату за надані послуги здійснювала не своєчасно, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 20105,49 грн. Згідно квитанції наданої відповідачем заборгованість за надані послуги за період з 01.07.2018 року по 01.07.2021 року сплачена у сумі 13157,67 грн. За змістом ст.ст.525 ,526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином з забороною односторонньої відмови від виконання умов договору. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Вона обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. У відповідності до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. В силу ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалась, або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з наданого до суду розрахунку, першим місяцем, з якого утворилась заборгованість відповідача, зазначено листопад 2016 року. Матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся до суду із позовом 14.07.2021 року. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2018 року у справі № 663/2070/15-ц зазначено, що переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників. З розрахунку, наданого позивачем встановлено, що остання сплачена сума відповідачем за послуги теплопостачання в червні 2018 року, тобто саме з цієї дати починається новий перебіг позовної давності. З липня 2018 року по липень 2021 року жодного разу не було здійснено оплату. Позовна заява подана 14 липня 2021 року. Таким чином, перебіг позовної давності у даному випадку не переривався. Сплата боргу відповідачем у вересні 2021 року за період з липня 2018 по липень 2021 року не свідчить про визнання ним боргу за минулі періоди, а отже строк позовної давності не переривався. Враховуючи, що доказів переривання перебігу позовної давності позивачем суду не надано та матеріали справи не містять, суд вважає, що до вказаних вимог можливо застосувати позовну давність та в задоволенені позвоних вимог відмовити. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на позивача, з огляду на відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed