Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

У сепрні 2017 року позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18.07.2013 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 1050235 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки та 25.09.2014 сторонами укладено додатковий договір № 1/2014 до договору № 1050235 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідно за умовами якого Банк виконав свої зобов`язання перед відповідачем, а останній у свою чергу не виконав належним чином умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановленні договором строки та порядку, у зв`язку із чим у [PERSON] виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту, процентів та пені, а відтак просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 19954 грн. 08 коп., з яких: основна заборгованість (прострочена) 12355,59 грн., проценти за користування кредитом (прострочених) 3601,69 грн., пеня за прострочену заборгованість 3996,80 грн., та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. У судовому засіданні предстанвик позивача вимоги позову підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Разом з тим, від відповідача відзив на позов не надходив до суду, копія належним чином завіреної ухвали суду від 21.09.2018, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання (перебування), відомості про яке надано відповідним органом реєстрації Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві та Київській області, проте у суду відсутні відомості про вручення відповідачу судової повістки про розгляд справи, оскільки судова кореспонденція поверталася до суду без вручення адресату за закінченням встановленого строку зберігання. Виходячи з викладеного, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2017, № 48, ст.436). З урахуванням ціни позову, характеру спірних відносин та способу обраного позивачем захисту встановлено, що дану справу можливо вирішити в порядку спрощеного позовного провадження. Оскільки, судом були вчиненні всі можливі дії щодо повідомлення відповідача по справі, враховуючи положення ст.ст. 19, 274 ЦПК України, оскільки зважаючи на предмет та підстави позовної заяви, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності та з урахуванням вимог ст. 280 ЦПК України, суд визнав можливим справу вирішити в заочному порядку на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 18.03.2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] 13.07.2013 року було укладено договір № 1050235 про відкриття тп обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідно до п.1.1 договору, банк, на підставі наданих клієнтом, відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває клієнту рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний». Відповідно до п.1.1.1, 1.1.2 договору, поточний рахунок № [NUMBER] у гривні України на умовах тарифного пакету «Зарплатний». Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться в приміщеннях установ банку. Банк надає клієнту платіжну картку типу Master Card Electronic та ПІН-конверт до неї. Згідно п. 1.2 договору, банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, які надходять клієнут, та забезпечує проведення розрахунків за операціями, в т.ч. здійсненими з використанням Платіжної картки, в межах Витратного ліміту. Відповідно до п. 1.3 Договору передбачено, що клієнт зобов`язується здійснювати оплату послуг Банку за проведення операцій за рахунком у розмірі, встановленому тарифами. 25.09.2014 між позивачем та відповідачем укладено додатковий договір № 1/2014 до договору № 1050235 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Згідно п.п. 1.1.4 додаткового договору, банк встановлює клієнту кредит у сумі 13000 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін, строк дії кредиту подовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24,00 % річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка несанкціонованим овердрафтом складає 35,00 % річних. Відповідно до умов п.п. 4.2, 4.3 до говору, клієнт має право скористатись кредитом у разі відсутності власних коштів на рахунку на умовах та у розмірі визначених договором та правилами. Сплата процентів за кредитом сплачується щомісячно та за несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. При надходженні на рахунок коштів, вони направляються на погашення заборгованості та сплату платежів за кредитом у послідовності визначеній правилами. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ст. 526 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Аналізуючи наведені положення закону, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Оскільки відповідач не виконує належно умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, відсотки за користування ним та пеня за порушення відповідачем терміну повернення кредиту, підлягають примусовому стягненню. Згідно розрахунку заборгованості, наданому представником позивача, сума заборгованості за кредитним договором становить 19954,08 грн., з яких: основна заборгованість (прострочена) - 12355,59 грн., проценти за користування кредитом (прострочених) - 3601,69 грн., пеня за прострочену заборгованість - 3996,80 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved