Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], проте ухиляється від батьківських обов'язків щодо утримання та виховання сина. Позивач є рідною бабусею неповнолітнього [PERSON], який вже близько 4 років перебуває на її вихованні та утриманні. Мати [PERSON], донька позивачки - [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті позивач виховує та утримує її трьох синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які залишилися без піклування батьків. Батько двох менших її внуків записаний зі слів матері згідно ст..135 СКУкраїни. З 2014 року сім'я її доньки проживає у с. Грищинці. Батько старшого онука [PERSON] проживає в Лебединському районі Сумської області, жодного разу сина не відвідував, взагалі не підтримуває спілкування з сином, не приймав участі у його утриманні та вихованні. Вже близько 4 років відповідач взагалі перестав цікавиться сином, не телефонував і взагалі жодного з покладених законом обов'язків не виконував і не виконує на даний час. Станом здоров'я дитини не цікавиться, не турбується про його фізичний і духовний розвиток. На даний час має заборгованість по аліментах. Всі питання щодо виховання внука, забезпечення його потреб, вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки відповідача. Внук перебуває на її повному утриманні, йому забезпечені належні умови для життя і навчання, між ними встановлені доброзичливі і довірливі стосунки, що сприяють гармонійному і повноцінному розвитку дитини. Сам її внук [PERSON] не заперечує щодо позбавлення його батька батьківських прав, оскільки тісного емоційного зв'язку між внуком та його батьком немає. Посилаючись на те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків і внук залишився без його піклування, позивачка просить позбавити його батьківських прав. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та провила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно заяви, яка міститься в матеріалах справи вбачається, що він позовні вимоги визнав та не заперечив щодо позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON], просить розглянути питання стосовно позбавлення його батьківських прав без його участі. Представники третіх осіб в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Стаття 150 цього Кодексу перелічує обов'язки батьків, щодо виховання дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON] [INFO] (а.с.13). Мати дитини- [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.14). З матеріалів справи встановлено та не оспорювалось сторонами в судовому засіданні, неповнолітній [PERSON], проживає за адресою: с. Грищинці Канівського району разом зі своєю бабусею [PERSON] та перебуває на її утриманні . Батько дитини вихованням та забезпеченням дитини не займається. З характеристики, наданої [PERSON] вбачається, що він навчається в Державному навчальному закладі « Вище професійне училище» з 01.09.2018 року по професії тракторист-машиніст с/г виробництва категорії "А1» та «А2». Слюсар з ремонту с/г машин та устаткування. Водій автотранспортних засобів категорії «С». Зарекомендував себе як відповідальний, дисциплінований та трудолюбивий учень. Має здібності до навчання. Батько учня за період навчання в училищі не цікавиться навчанням сина, не спілкувався з класним керівником жодного разу (а.с.24). Як вбачається з висновку Канівської районної державної адміністрації Черкаської області, [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні сина, не утримує його та не спілкується з ним. Відповідно до заяви від 29.10.2018 року, яка написана власноруч неповнолітнім [PERSON], він повідомив, що його батько вже близько 4 років ухиляється від виконання батьківських обов' язків щодо нього та просить порушити клопотання про позбавлення його батьківських прав. Він має бажання й надалі проживати та виховуватися у сім'ї своєї бабусі [PERSON] у с. Грищинці разом зі своїми двома меншими братами. Комісія дійшла висновку щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.6-8). У висновку комісії з питань захисту прав дитини Канівської районної державної адміністрації від 02.11.2018 року № 2 «Про позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON]» зазначено, що комісія з питань захисту прав дитини прийняла рішення про позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітнього сина [PERSON] (а.с. 9). На підтвердження цього висновку в матеріалах справи знаходиться акт обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: с. Грищинці Канівського району Черкаської області від 06.11.2018 року та від 29.10.2018 року, які свідчать про те, що сім'я позивачки проживає в її будинку, де є всі необхідні для проживання меблі, в наявності є сучасна побутова техніка, продуктами харчування сім`я забезпечена в повному обсязі, дитина повністю забезпечена одягом і всіма необхідними для життя і навчання речами (а.с.21,22). Судом також встановлено, що відповідач сплачував аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO]. Аліменти плачуються не в повному розмірі, заборгованість станом на 26.10.2018 року становить 34364,75 грн. (а.с.18). У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов'язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків свідомо не виконує свої батьківські обов'язки. Умовою по ухиленню від обов'язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю (батьком). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним, оскільки [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні сина, не утримує його та не спілкується з ним з 2014 р. вихованням неповнолітнього [PERSON] займається бабуся [PERSON], а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, вважає доведеним той факт, що відповідач не піклується про свою неповнолітню доньку, ухиляється від своїх обов'язків по її вихованню, а тому підлягає позбавленню батьківських прав та з нього слід стягнути аліменти на утримання дитини. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved