Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

У серпні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовними вимогами до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи вимоги тим, що рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 3 лютого 2006 року з [PERSON], на її користь стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 150 грн. щомісячно, починаючи з 19 січня 2006 року до досягнення дитиною повноліття. Крім того, після розірвання шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], батьком якої вказаний відповідач. На даний час відповідач допускає заборгованість по виплаті аліментів на сина [PERSON] та добровільно коштів на утримання дочки [PERSON] не надає, а тому просила суд стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В ході судового розгляду позивачем уточнені позовні вимоги, згідно яких просить збільшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] до 650 грн., але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 650 грн. але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка та її представник уточнені позовні вимоги підтримали з підстав викладених у заяві. Відповідач до суду не з'явився, причин неявки суду не повідомив, однак належним чином повідомлявся судом про слухання справи. Із врахуванням позиції сторони позивача, суд рахує за можливе слухати справу у відсутність відповідача в порядку заочного розгляду. Заслухавши сторону позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до 24.01.2007 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу. (а.с.7). [INFO] у сторін народився син [PERSON] та [INFO] дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.5-6). Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 3 лютого 2006 року, яке є чинним на час розгляду справи, із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] стягуються аліменти в розмірі 150 грн. щомісячно, починаючи з 19 січня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічні роз'яснення містить пункт 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно зі ст.ст.182 ч. 1, 183 ч. 1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК). Як встановлено судом, позивачка являється не працюючою особою, на її утриманні крім сина [PERSON], [INFO], перебуває дочка [PERSON], [INFO], не працює, що свідчить про її скрутне матеріальне становище. Таким чином, зазначені обставини вказують на зміни матеріального та сімейного стану отримувача аліментів, які відповідно до ч.1 ст. 192 СК є підставою для збільшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON], встановлених рішенням суду. Відповідно до вимог ст.. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи ту обставину, що відповідач [PERSON] являється батьком дитини [PERSON], [INFO], добровільно коштів на утримання не надає, суд вважає підставними вимоги позивача про стягнення із відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON]. При визначенні розміру аліментів, суд враховує що розгляд даного спору проводиться у відсутність відповідача, який відповідно будь-яких доказів у підтвердження свого матеріального становища, стану здоров?я, наявності інших утриманців не надав. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З врахуванням вказаних вимог Закону, суд при визначенні розміру аліментів, приходить до висновку про можливість стягнення аліментів в розмірі 650 грн. на утримання кожної дитини, що буде відповідати гарантіям щодо прожиткового мінімуму для дітей, встановленим державою, та вимогам ч.2 ст. 182 СК. Судовий збір в силу ст.. 88 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача. Разом з тим, суд вважає не обґрунтованими вимоги позивача щодо встановлення розміру аліментів не меншого ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Так, в силу вимог ст..ст.183-184 СК України, суд вправі визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини або ж за наявності певних обставин, у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.. 184 цього кодексу. Аналізуючи зміст вказаної норми, суд, при визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі не обмежений встановленим законом прожитковим мінімумом для дитини відповідного віку і такий розмір, в силу певних обставин, може бути визначений як менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: partial