Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 14 серпня 2010 року він з відповідачкою [PERSON] уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Від данного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Незважаєчи на те , що вони з відповідачкою [PERSON] проживають разом, матеріальну допомогу на утримання їхніх спільних малолітніх дітей , які в цей час проживають з нами та знаходяться на нашому утримання, він в належному розмірі , він в належному розмірі не надавав ні коштами, ні речами, ані продуктами харчування. Відповідачка [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною яка не досягла трирічного віку , і ніяких доходів окрім соціальної допомоги не мала та не має. У зв'язку з цим вона і вимушена була звернутись до суду з позовними заявами про стягненя аліментів на утримання їхніх спільних дітей та на своє утримання як дружини. За рішенням суду з позивача на користь відповідачки [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дітей , на та її утримання в розмірі 1/3 частини заробіткудо виповнення дитині [PERSON] 03.01.2015 року трьох років. Він першого шлюбу з [PERSON] він має двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] 15 квітня 2003 рокународження. Згідно рішення суду з позивача на користь [PERSON] на утримання [PERSON] з нього було стягнути аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку. Старша дитина від першого шлюбу [PERSON] проживає разом зі позивачем та повністю на його утриманні. Відповідачка [PERSON] аліменти йому не сплачує, хоча згідно рішення суду з неї стягнто аліменти на його користь на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 з всіх видів заробітку. Він вважає, що кошти які залишаються в нього, особисто недостатньо для його проживання та проживання старшої дитини сина [PERSON] ккотрий повністю на його утриманні, тому він й звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Від позивача до суду надійшла заява в якій він позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити з тих підстав , що він хоча й проживає разом з відповідачкою [PERSON], але має з нею різні сімейні бюджети і повертає їй згідно судового рішення 50 % свого доходу. Вони з сином [PERSON] проживають на 25% його доходу, що ставить його в скртне матеріальне становище . Справу просить слухати в його відсутність а.с. 41. Від відповідачки [PERSON] до суду надійшла заява в якій вона позов не завнає в повній мірі, з тих підстав, що він повинен виплачувати аліменти на утримання своїх малолітніх дітей . Справу просить слухати в її відсутність а.с. 40. Від відповідачки [PERSON] до суду надійшла заява в якій вна позов не визнає з тих підстав, що відповідач отримує достатньо високу заробітну плату, тому має можливість утримувати своїх неповнолітніх дітей, крім того це є його обов'язок. Просить суд звернути увагу на те , що під час його звернення до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання в розмірі 1/4 частини він як відповідач заявлені до нього вимоги визнав в повном обсязі, не заперечував щодо їх задоволення. Аналізуючи його матеріальний стан можна стверджувати про те, що він е погіршився, навіть при сплаті ним аліментів на утримання неповнолітніх дітей на такому рівні як є буде забезпечувати прожитковий мінімум відповідача. При вирішення дійсного спору прошу суд врахувати те, що відповідач проживає однією сім'єю [PERSON] , мають спільний бюджет, тому спроби відповідача зменшити розмір стягнутих з нього аліментів з її боку оцінюється не інше як ухилення від обов'язку утримувати свою дитину . Просить врахувати її матеріальних стан , так як, вона на данний час знаходиться в дикретній відпустці. Місце роботи позивач не змінював , стан здоров'я непогіршувався згідно пакету документів , які їй були надіслані судом поштою разом з позовною заявою. Тому вона вважає , що позов поданий до суду таким як начебто вони вступили в змову для зменшення їй розміру аліментів. Тому просить в позові відмовить в повному обсязі. Справу просить слухати в її відсутність. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України , особа , яка бере участь у справі , має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності . Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Широківського районного суду від 09 липня 2014 року стягнуто з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття а.с. 16-21. Рішенням Широківського районного суду від 28 квітня 2015 року стягнуто з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття а.с. 16-21. Рішенням Широківського районного суду від 28 квітня 2015 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , народився в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області , ідентифікаційний номер [NUMBER] , аліменти на утримання непрацездатної дружини на користь [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку /доходу/ відповідача , щомісячно, починаючи з 26.03.2015 року , та до виповнення дитині , доньці [PERSON] , [INFO], трьох років а.с. 22-24. Рішенням Широківського районного суду від 28 квітня 2015 року стягнуто [PERSON] , [INFO] , народився в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області , [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] , [PERSON] , на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку /доходу/ , але не менше , ніж 30 відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно , починаючи з 26.03.2015 року і до повноліття дитини а.с. 25-27. Відповідно до ч.1 ст.192 СМ України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. В даному випадку суд вважає, що підстав для зменшення розміру аліментів, стягуваних з позивача на користь відповідачів [PERSON] , [PERSON] немає, так як ним не доведено з яких саме підстав потрібно зменшити розмір аліментів щодо підстав позивача, а саме: · однією з підстав є те що, його теперішня дружина знаходиться в декретній відпустці й тому він не може в повній мірі утримувати їх спільних дітей, й з цих підстав нею було подано позови до суду про стягнення з позивача аліментів на її утримання та на утримання їх дітей, а також позивач стверджує , що вони з дружиною проживають разом та мають різні сімейні бюджети; · другою підставою є те, що на його утримання перебуває син [PERSON], він першого шлюбу, й так як з нього стягується 75 % аліментів, то для нього й сина остається тільки 25 % . · Суд спростовує доводи позивача, так як позивач з відповідачем [PERSON] проживають однією сімєю , й цей факт самим позивачем. Щодо того що вони мають різні сімейні бюджети позивач належних доказів не надав (якими можуть слугувати те що вони при сплаті комунальних послуг повинні сплачувати свою частку, за яку було домовлено сторонами). Щодо того , що син [PERSON] знаходиться на його утримання суду теж не надано доказів, так як згідно рішення суду з відповідачки [PERSON], [INFO] , уродженки [INFO], ІПН.3043506982 , аліменти на користь [PERSON], ІПН. [NUMBER], на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 11.04.2001 року, народження, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку /доходу/ , але не менше , ніж 30 відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно , починаючи з 28 травня 2014 року і до повноліття дитини. Позивачем не надано доказу того, що відповідачка не сплачує йому аліменти та з яких підстав саме вона не сплачує. Також відповідно до ПКМУ від 22.02.2006 року №189 „Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної соціальної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме" , суду не надано доказу , що позивач звертався з відповідною заявою та йому було відмовлено. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України - доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, позивач не надав суду переконливих доказів про необхідність зменшення аліментів, так ні однієї з підстав зазначених в ст. 192 СК України не вказано позивачем , а лише наведенні припущення , які документально не підтверджено. Суд вважає, що даний позов направлений не на покращення матеріального стану позивача, а на збільшення доходів відповідачки [PERSON], з якою позивач продовжує проживати, що він підтвердив а.с. 41, тому зменшення аліментів на користь відповідачів поставить лише [PERSON] в скрутне матеріальне становище. А також суддя бере до ували й вимоги відповідачів, які позов не визнали, тим самим вони захистили матеріальне становище своїх дітей. За таких обставин суд вважає, що позивач не довів, що його матеріальний стан погіршився, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити. Судовий збір віднести на рахунок позивача за його вимогою.

Outcome: dismissed