Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просять визнати недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯД №989213, виданий [PERSON] 01 квітня 2008 р. про передачу їй у приватну власність земельної ділянки площею 0,0677 га по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликаються на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав з аналогічних підстав. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до ст. 74 ЦПК України. За згодою позивачів та їх представника відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини та дослідивши представлені по справі докази, вважає, що позов підлягаає до задоволення. Судом встановлено, що рішенням Костопільського районного суду від 28 березня 2012 року визнано недійсним рішення Костопільської міської ради №391 від 31 січня 2008 року про передачу [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0,0677 га по [ADDRESS] Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №989093, виданий [PERSON] 18 лютого 2008 року на посвідчення передачі їй у приватну власність земельної ділянки площею 0,0677 га по [ADDRESS] Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0677 га по [ADDRESS] від 19 березня 2008 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідач [PERSON] на підставі недійсного договору купівлі-продажу земельної ділянки оформив 01 квітня 2008 року на своє ім"я державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0677 га, розташованої по [ADDRESS], серії ЯД №989213. Згідно ч.1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом. Частина 2 ст.152 ЗК України передбачає право власника земельної ділянки або землекористувач вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки відповідно ч.3 ст.152 ЗК України здійснюється, крім іншого, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Суд дійшов висновку, що оскільки вказаним державним актом на право власності на земельну ділянку зачіпаються охоронювані законом інтереси позивачів, що позбавляють їх можливості оформити правовстановлюючий документ на належну їм спірну земельну ділянку, вимоги про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку є обгрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved