Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, посилаючись на те, що вона з відповідачем проживала у громадянському шлюбі з січня 1998 року по листопад 2003 року. За час спільного проживання, [INFO] року у них народилася донька, [PERSON]. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатись у Київському Національному Економічному університеті ім. Вадима Гетьмана, що підтверджується Довідкою №335 від 14.02.2017 року. Їх дочка [PERSON] навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, вона щороку сплачує за навчання 16600 грн. згідно умов Договору про надання освітніх послуг № 166104 від 10.08.2016 року. Відповідач має доходи, так як отримує пенсію в Канівському пенсійному фонді, у зв'язку з чим має змогу допомагати утримувати їх спільну дитину. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], яка продовжує навчання у Київському Національному Економічному університеті ім. Вадима Гетьмана, в розмірі 0,25% від сукупних доходів, щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення 23 річного віку - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на оплату навчання дитини [PERSON], яка продовжує навчання у Київському Національному Економічному університеті ім. Вадима Гетьмана в розмірі 1/2 витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи до досягнення 23 річного віку - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився повторно, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Повідомлень про причини неявки в судові засідання від відповідача в суд не надходило, заперечень (пояснень) на позов не направлялось. У зв'язку з неявкою у судові засідання відповідача, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку передбаченому ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно ст. 199 СК України на батьків покладається обов'язок утримувати повнолітню дитину, що продовжує навчання. Вказана норма закону може застосовуватись лише за умови недосягнення дитиною 23 років; продовження навчання після досягнення повноліття; потреба дитини у матеріальній допомозі у зв'язку з навчання та наявність у батьків можливості надавати матеріальну допомогу. Згідно свідоцтва про народження (а.с.7) вбачається, що батьком повнолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] на даний час не досягла 23 років і навчається на І курсі факультету інформаційних систем і технологій державного вищого навчального закладу «Київського національного економічного університету ім. В.Гетьмана»; денної форми навчання. Строк закінчення університету 30 червня 2020 року, що підтверджується довідкою № 335 від 14.02.2017 року, виданою ДВНЗ Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана (а.с.9). Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України). Відповідно до ст.201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При цьому, суд визначає кінцеву дату сплати аліментів відповідно до вимог частини 1 та частини 2 статті 199 СК України, а саме до досягнення дитиною двадцяти трьох років або до припинення його навчання. Позивач сама не може утримувати дочку та нести одноособово витрати пов'язані з її вихованням, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є пенсіонером, отримує пенсію, а тому суд приходить до висновку, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання у розмірі 25% всіх видів його заробітку, щомісячно починаючи з 06.03.2017 року і до моменту закінчення навчання, але не пізніше досягнення дитиною 23-х річного віку. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на оплату навчання спільної дитини в розмірі 1/2 витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи до досягнення 23 річного віку - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою, суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народилася [INFO] року, тобто на момент подачі позову до суду - 06.03.2017 року, їй виповнилось 18 років. Згідно з ч.1 ст. 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Приписами ч.1 ст. 34 ЦК України визначено, що повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Суд зазначає, що ст. 185 СК України, розповсюджує свою дію тільки на осіб, які є дітьми (мають правовий статус дитини) і не застосовується до повнолітніх фізичних осіб. Оскільки, [PERSON] на момент подачі позову до суду виповнилося 18 років, вона не вважається за Цивільним Кодексом України та Сімейним кодексом України дитиною, отже стаття 185 СК України щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину, не підлягає застосуванню до вказаних спірних правовідносин. Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог в цій частині та необхідність задоволення позову частково. Суд вважає, що на відповідача [PERSON] слід покласти сплату судових витрат по справі у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України у вигляді судового збору в сумі 640 грн. на користь держави.

Outcome: partial