Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася та подала до суду заяву у якій просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився та надіслав до суду заяву у якій визнав позов частково. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , який в даний час перебуває на утриманні позивачки [PERSON] . Вказані обставини стверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] виданого 06 травня 2015 року на бланку серії [NUMBER] , довідкою № 687 виданою Кельменецькою селищною радою Кельменецького району Чернівецької області 25 лютого 2020 року. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач [PERSON] зобов`язаний утримувати свого неповнолітнього сина. Отже, між позивачкою та відповідачем склалися правовідносини з приводу утримання дитини. Відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини сторін. Згідно вимог ст. 181 СК України [PERSON] має право на отримання аліментів від відповідача [PERSON] у частці від доходу відповідача, або у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Дане право [PERSON] порушується відповідачем, оскільки останній не утримує матеріально свого сина. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дитини, відсутність на утриманні відповідача інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Суд також враховує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 1 січня 2020 року складає 1779 гривень. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд вважає, що відповідач нарівні з позивачкою зобов`язаний нести витрати на утримання дітей. В порушення вимог ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що він на належному рівні матеріально утримує сина та забезпечує його відповідно до частки своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 141, 150 Сімейного кодексу України. Також в порушення вимог ЦПК України відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, що він має незадовільний стан здоров`я та має на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково. Згідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні часу з якого слід стягувати аліменти суд враховує, що заява надійшла до суду 26 лютого 2020 року. Суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд вважає безпідставною вимогу позивачки про визначення розміру аліментів у розмірі не меншому ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зокрема, суд не визначає мінімального розміру аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів суд ураховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема ч. 2 ст. 182 СК. На підставі ст. ст. 179 - 183, 186, 191 СК України,

Outcome: partial