Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач ПАТ «Ідея Банк» звернувся до суду з позовом, в якому (з урахуванням уточнених позовних вимог) прохав стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № Р30.231.70357 від 14.11.2013 року в сумі 16336,94 грн. та понесені судові витрати. Мотивував тим, що відповідно до договору № Р30.231.70357 від 14.11.2013 року, укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON], останній отримав кредит у сумі 7067 грн. зі сплатою 11,4% річних. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості позичальником мало здійснюватися згідно Графіку щомісячних внесків за кредитним договором. Позивач взяті на себе зобов»язання виконав, передав відповідачу зазначену суму коштів. Взяті на себе зобов»язання [PERSON] не виконує, внаслідок чого станом на 17.08.2015 року утворилася прострочена заборгованість за кредитом у сумі 16336,94 грн., з якої: основний борг 5217,07 грн., прострочений борг 1355,89 грн., прострочені проценти 4528,24, грн., строкові проценти 6,21 грн., нарахована комісія 236 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань 4993,53 грн. Посилаючись на викладене, позивач прохав стягнути з відповідача вищеназвану суму заборгованості та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що згоден на ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомляв, заперечень на позов не надіслав. За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів (заочний розгляд). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний звязок у сукупності, встановив наступне. 14.11.2013 року публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та фізична особа [PERSON], уклали кредитний договір № Р30.231.70357, відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3 якого банк зобовязався надати позичальнику кредит у сумі 7067 грн. на строк 36 місяців, зі сплатою 11,4% річних, на поточні потреби. Судом достовірно зясовано, що банк належним чином виконав свої зобов»язання, надавши позичальникові обумовлені грошові кошти в повному обсязі, що підтверджується ордером розпорядженням №1 про видачу кредиту. Згідно меморіального ордера № Р30.231.70357.1 [PERSON] 14.11.2013 року здійснив страховий платіж у сумі 1322,29 грн., внісши відповідну суму на рахунок ПАТ «Ідея Банк». Згідно із п.п. 2.1 Кредитного договору позичальник взяв на себе зобовязання здійснювати повернення кредитних коштів в сумі 472,99 грн., а останні три внески в сумі 432,56 грн. щомісячно та сплачувати проценти та плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, не пізніше 14-го числа кожного місяця. Виконання зобовязань позичальника забезпечувалося порукою фізичної особи [PERSON]. Договір поруки з останньою був укладений 11.02.2015 року. Згідно п.4 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником всіх зобов»язань в сумі 50 грн. 17.12.2015 року позивач направив на адресу Шевченківського районного суду м. Львова клопотання про залишення позовних вимог в частині солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором в розмірі 50 грн. без розгляду. Ухвалами Шевченківського районного суду м. Львова від 17.12.2015 року позовні вимоги ПАТ «Ідея Банк» до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості в сумі 50 грн. виділено в самостійне провадження та справа за позовом ПАТ «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення боргу передана за територіальною підсудністю Глобинському районному суду Полтавської області. Згідно розрахунку наданого банком і перевіреного судом, станом на 17.08.2015 року загальна заборгованість [PERSON] складає 16336,94 грн., з яких: основний борг 5217,07 грн., прострочений борг (за вирахуванням солідарного зобов»язання) 1355,89 грн., прострочені проценти 4528,24, грн., строкові проценти 6,21 грн., нарахована комісія 236 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань 4993,53 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ч.1 ст. 527 ЦК вказує, що боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов"язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку встановленому договором. У разі не виконання позичальником обов"язків встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, якщо інше не встановлено договором (ст. 1052 ЦК України). Ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Встановивши, що [PERSON], як позичальник, не виконав зобовязань за кредитним договором № Р30.231.70357 від 14.11.2013 року, і, як наслідок, допустив заборгованість по кредиту, врахувавши вищенаведені норми закону, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач документально підтвердив сплату ним судового збору в сумі 243,60 грн. Вказана сума підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved