overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідач зареєстрований за адресою м.Фастів, квартира [ADDRESS], проте він не проживає в даному будинку з 25.08.2004 року і по теперішній час, тому позивачка просить зняти його з реєстрації. В судове засідання позивачка не з»явилась. Надала суду заяву, якою просить позов задовольнити та слухати справу без її участі.. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений вчастно та належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті «Час Київщини». Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 30.08.2004 року та витягом з реєстрації права власності на нерухоме майно, виданого Фастівським МБТІ. Дана квартира знаходиться в житлово-будівельному кооперативі «Темп». За даною адресою також зареєстрований відповідач, який в даному будинку не проживає з того часу, з якого стала власником квартири позивачка. З часу купівлі квартири відповідач за даною адресою не проживав. Всі витрати пов»язані з утриманням та обслуговуванням будинку, сплатою комунальних платежів покладено на позивачку. Відповідачка не приймає участі в утриманні будинку. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу особа, яка не проживає на даній жилій площі більше шести місяців без поважних причин, може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Згідно п.1 ст7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина -[PERSON], [INFO], посилаючись на те, що згідно рішення Коростенського міськрайонного суду від 18.01.2006 року № 2-п-134/2006 розмір аліментів на утримання дитини був зменшений з 1/4 на 1/6 частину заробітку, оскільки відповідач сплачував також аліменти на користь другої дружини [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO]. Оскільки на даний час донька [PERSON] досягла 23-х років, а позивач отримує незначну суму аліментів, тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, в заяві до суду просила справу розглянути у її відсутність, та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач до суду не з»явився, причин неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Проаналізувавши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають одну неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], батьком якого являється [PERSON] (а/с2). Відповідач сплачував аліменти на утримання дочки в розмірі 1/6 частини заробітку, на даний час у позивача виникли підстави для вимоги збільшення розміру аліментів в зв"язку з скрутним матеріальним становищем. Дані відносини врегульовано ст.ст.180,182, 192 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Тому, з огляду на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя. На підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 29.01.1996 року вона уклала шлюб з відповідачем. Під час шлюбу вони придбали недобудований житловий будинок А-1, готовністю 87 % (підвал В, літня кухня Г, душ Д, вбиральня Е, сарай Ж, спорудження № 1-8), розташований за адресою: [ADDRESS]. Перебуваючи у шлюбі, вони цей будинок спільно добудували і зареєструвались в ньому. 07.02.2014 року вони з відповідачем розлучились. Угоди про поділ спільного майна подружжя не досягли. Відповідач виганяє її з будинку. Вона запропонувала відповідачу добровільно поділити спільне майно, виділивши їй ? частину спірного домоволодіння. Однак, він відмовився. В зв»язку з цим звернулась до суду. В судовому засіданні позивачка на задоволенні позовних вимог наполягала. Просила суд визнати за нею право власності на ? частину домоволодіння, щоб вона могла зареєструвати там свою доньку. Відповідач в судовому засіданні проти визнання за позивачкою права власності на ? частину домоволодіння не заперечував, але її доньці проживати в будинку не дозволить. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.61 СК України, об»єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Ст.69 СК України гарантує дружині і чоловіку право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно зі ст.71 СК України, майно, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Як встановлено в судовому засіданні, 29.01.1996 року сторони уклали шлюб (а.с.5), який було розірвано 25.01.2013 року (а.с.6). Під час шлюбу сторони придбали недобудований житловий будинок А-1, готовністю 87 % (підвал В, літня кухня Г, душ Д, вбиральня Е, сарай Ж, спорудження № 1-8), розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-9). Перебуваючи у шлюбі, сторони по справі спільно добудували спірний будинок (а.с.10) і зареєструвались в ньому (а.с.11). Після розлучення сторони угоди про поділ спільного майна подружжя не досягли. Хоча в судовому засіданні відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував. За таких обставин суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, визнавши за позивачкою право власності на ? частину спірного домоволодіння. Тому, з огляду на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 02.09.2005 року, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, з липня 2013 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому просить розірвати шлюб. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище [PERSON]. Відповідач\~\~в судовому засіданні просив надати строк для примирення, пояснив, що спільно не проживають близько року. Судом встановлено, що сторони перебувають в юридичному шлюбі, зареєстрованому 02.09.2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 33.\~\~Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В теперішній час сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і не мають наміру їх відновлювати. За таких обставин збереження сім"ї сторін та їх сумісне проживання стали неможливими.\~\~ Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Оскільки відповідач з 2014 року, з часу як пояснив відповідач їх окремого проживання спроб до примирення не здійснив, і в даний час позивачка наполягає на розірванні шлюбу, надання строку для примирення є недоцільним. Дослідивши надані позивачем докази: свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження, суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає\~\~задоволенню. З урахуванням інтересів сторін суд вважає за необхідне розірвати шлюб. На підставі ст.ст.104,\~110-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 05.06.2013 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. В теперішній час спільне життя припинили, сім'я їх розпалась і збереження не можливе, тому просить розірвати шлюб. Позивачка на попередній розгляд справи не з»явилась, надала суду заяву в якій позов підтримала, просила розірвати шлюб та розглядати справу в її відсутності. Відповідач на попередній розгляд справи не з»явився, надав суду заяву в якій позов визнав, не заперечував проти його задоволення, просив розглядати справу в його відсутності. Судом встановлено, що сторони перебувають в юридичному шлюбі, зареєстрованому 05.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 46. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. В теперішній час сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і не мають наміру їх відновлювати. За таких обставин збереження сім"ї сторін та їх сумісне проживання стали неможливими. Дослідивши надані позивачем докази: свідоцтво про одруження, свідоцтво про народження, суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. З урахуванням інтересів сторін суд вважає за необхідне розірвати шлюб. На підставі ст.ст.104, 110-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 05.08.2001 року, від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, подружні відносини припинили з травня 2014 року, не ведуть спільного господарства, тому просить розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій позов підтримала, просила розірвати шлюб та розглядати справу в її відсутності, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій позов визнав, не заперечував проти його задоволення, просив розглядати справу в його відсутності. Судом встановлено, що сторони перебувають в юридичному шлюбі, зареєстрованому 05.08.2001 року у виконкомі Івковецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, актовий запис № 10. В теперішній час сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і не мають наміру їх відновлювати. За таких обставин збереження сім"ї сторін та їх сумісне проживання стали неможливими. Дослідивши надані позивачем докази: свідоцтво про одруження, свідоцтва про народження дітей, суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. З урахуванням інтересів сторін суд вважає за необхідне розірвати шлюб. На підставі ст.ст.104, 110-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 2007 року, від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, з 2014 року припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, тому просить розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій позов підтримала, просила розірвати шлюб та розглядати справу в її відсутності, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом встановлено, що сторони перебувають в юридичному шлюбі, зареєстрованому 23.11.2007 року Виконкомом Бучанської міської ради Київської області Україна, актовий запис № 213. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. В теперішній час сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і не мають наміру їх відновлювати. За таких обставин збереження сім"ї сторін та їх сумісне проживання стали неможливими. Дослідивши надані позивачем докази: свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження, суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. З урахуванням інтересів сторін суд вважає за необхідне розірвати шлюб. На підставі ст.ст.104, 110-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 26.05.2011 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спальне життя з відповідачем не склалося, спільного господарства не ведуть, з 01.03.2012 року разом не проживають, тому просить розірвати шлюб. Позивачка на попередній розгляд справи не з'явилась, надала суду заяву в якій позов підтримала, просила розірвати шлюб та розглядати справу в її відсутності, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Відповідач на попередній розгляд справи не з'явився, надав суду заяву в якій позов визнав, не заперечував проти його задоволення, просив розглядати справу в його відсутності. Судом встановлено, що сторони перебувають в юридичному шлюбі, зареєстрованому 26.05.2011 року Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 101. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В теперішній час сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і не мають наміру їх відновлювати. За таких обставин збереження сім"ї сторін та їх сумісне проживання стали неможливими. Дослідивши надані позивачем докази: свідоцтво про одруження, свідоцтво про народження, суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. З урахуванням інтересів сторін суд вважає за необхідне розірвати шлюб. На підставі ст.ст.104, 110-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що спільне життя у сторін не склалось, близько 3 років вони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини, відповідач, зловживаючи алкоголем, неодноразово ображав її, членів родини, принижував гідність, тому вважає, що їх сім'я розпалась остаточно і терміну для примирення призначати не потрібно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, з заявами до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1, ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. За правилами ч.2, ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Як вбачається з матеріалів справи, сторони 05.03.1988 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у Палаці укладення шлюбів „Дарницький" м. Києва, актовий запис №640 (а.с.5). Від зареєстрованого шлюбу вони мать повнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Згідно ч.2, ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалось, близько 3 років вони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини, відповідач, зловживаючи алкоголем, неодноразово ображав її, членів родини, принижував честь та гідність, тому суд приходить до висновку, що сім'я даного подружжя розпалась остаточно і терміну для примирення призначати не потрібно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 21.09.2007 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі, їх сімейне життя не склалось, під час перебування у шлюбі між ними постійно виникають сварки та непорозуміння так, як чоловік проявляє до неї неповагу, також він зловживає спиртними напоями і може застосовувати до неї фізичну силу. Фактично шлюбні відносини між ними припинені та більше року вони проживають окремо, шлюб існує формально. Сторони до суду не з"явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, згідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 21.09.2007 року, який було зареєстровано виконавчим комітетом Малозубівщинської сільської ради Коростенського району Житомирської області, актовий запис №4. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між собою сторони припинили подружні стосунки, не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і шлюб носить формальний характер, а отже даний позов обґрунтований та підлягає задоволенню. При цьому, судом не вирішується питання про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, оскільки дане питання сторонами не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого виконкомом Цеханівської сільської ради Красноокнянського району Одеській області 08.10.2011р., актовий запис №02, посилаючись на те, що продовження подружніх стосунків суперечить її волі. Від даного шлюбу в них є дитина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою. На даний час позивачка бажає розірвати шлюб по тій причині, що відносини між ними не склались і вони довгий час не проживають разом. Під час сумісного проживання, між ними виникали часті конфлікти, що перешкоджали нормальному існуванню сім"ї. Між подружжям втрачено почуття поваги та любові один до одного, а тому збереження такої сім'ї, на думку позивачки, є неможливим та недоцільним. Сторони в судове засідання не з'явились, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а тому справа розглянута без їх присутності, що не суперечить положенням ст.169 ЦПК України. В наданих заявах-клопотаннях позивачка наполягала на вимогах щодо розірвання шлюбу, а відповідач позов повністю визнав, а тому рішення у справі прийняте відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяви про розірвання шлюбу відповідають дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх особисті та майнові права, а тому позов підлягає задоволенню на підставі ст.ст.104 ч.2, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. На підставі ст.ст.104 ч.2, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Красноокнянскьому району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області 14.03.2013року, актовий запис №09, посилаючись на те, що продовження подружніх стосунків суперечить її волі. Від даного шлюбу в них дітей немає. Однак відповідач не виявляє бажання з»явитись в органи реєстраційної служби для розірвання шлюбу, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом. На даний час позивачка бажає розірвати шлюб по тій причині, що відносини не склались. Під час сумісного проживання, між ними виникали часті конфлікти, що перешкоджали нормальному існуванню сім"ї. Між подружжям втрачено почуття поваги та любові один до одного, а тому збереження такої сім'ї, на думку позивачки, є неможливим та недоцільним. Сторони в судове засідання не з'явились, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а тому справа розглянута без їх присутності, що не суперечить положенням ст.169 ЦПК України. В наданих заявах-клопотаннях позивач наполягав на вимогах щодо розірвання шлюбу, а відповідачка позов повністю визнала, а тому рішення у справі прийняте відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяви про розірвання шлюбу відповідають дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх особисті та майнові права, а тому позов підлягає задоволенню на підставі ст.ст.104 ч.2, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. На підставі ст.ст.104 ч.2, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved