Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров"ю, в якому вказали, що 22 червня 2011 року близько 17:30 години їх малолітній син - [PERSON], [INFO], знаходячись поблизу будинку №31 по вул.Залаегерсег в м.Херсоні, був уражений в око стрілою, внаслідок пострілу, який здійснив малолітній [PERSON], що призвело до непоправних наслідків. Після чого, не втрачаючи свідомості, [PERSON] самостійно дістався додому. Швидка допомога доставила його до травмпункту лікарні ім.А.та О.Тропіних, була надана допомога, де їх син і був госпіталізований. За даним фактом було порушено кримінальну справу. 23.06.2011 року [PERSON] переведений до очного відділення дитячої обласної клінічної лікарні, з якої виписаний 29.06.2011 року, а 30.06.2011 року був госпіталізований в Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім.Філатова м.Одеси, з якого виписаний 11.07.2011 року. Згідно висновку фахівця №950 від 29.07.2011 року [PERSON] отримав: проникаюче поранення рогівки правого ока з випаданням внутрішніх оболонок, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм оцінки небезпеки для життя і здоров'я, в результаті чого син позивачів став інвалідом.? Позивачі також зазначають, що спричинені [PERSON] тілесні ушкодження потягли за собою необхідність постійного лікування та відновлення стану здоров'я. Так, окрім перенесених численних операцій та стаціонарного лікування протягом 2011-2013 років, син позивачів, [PERSON], [INFO], з 03.12.13 року по 13.12.13 року знаходився на стаціонарному лікуванні у офтальмологічному відділенні Херсонської дитячої обласної клінічної лікарні; з 26.12.13 року по 27.12.13 року, з 16.01.14 по 17.01.14 року, з 23.04.14 року по 28.04.14 року знаходився на стаціонарному лікуванні у офтальмологічному відділенні українського медичного центру дитячої офтамології та мікрохірургії ока Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАТДИТ» МОЗ України у м.Києві; 13.02.14 року, 20.03.14 року, 27.05.14 року, 01.08.14 року, 04.11.14 року знаходився на огляді та консультаціях у Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАТДИТ» МОЗ України. Тому з урахуванням того, що батьки малолітнього [PERSON], з вини якого син позивачів втратив зір на праве око, матеріальної допомоги їм не надають, вони були змушені звернутись до суду із даним позовом, та просять суд стягнути з батьків [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] суму матеріальної шкоди у розмірі 20092,74 гривень, та судові витрати, які складаються із витрат на правову допомогу у розмірі 3400,00 гривень. В ході судового розгляду справи позивачі збільшили заявлені позовні вимоги та просили суд стягнути з батьків [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] суму матеріальної шкоди у розмірі 21133,32 гривень, та судові витрати, які складаються із витрат на правову допомогу у розмірі 3400,00 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник, який виступав від її імені та від імені позивача [PERSON] збільшені позовні вимоги підтримали, а просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник в судовому засіданні збільшені позовні вимоги визнали частково, не заперечували проти відшкодування витрат на лікування всього у сумі 10550 гривень. В іншій частині просили відмовити. Вислухавши сторони та їх представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Дніпровського районного суду м.Херсона №2110/2985/12 від 18.05.2012 року встановлено, що 22.06.2011 року близько 17.00год., перебуваючи на гральному майданчику для дітей у дворі будинку № 31 по вул.Зала Егерсег у м.Херсоні, [PERSON] було уражено в праве око саморобною стрілою, випущеною з луку малолітнім [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Крім цього згідно постанови Дніпровського районного суду м.Херсона [PERSON], [INFO], звільнено від кримінальної відповідальності за ст.128 КК України, у зв'язку з недосягненням ним віку, з якого може настати кримінальна відповідальність. Та застосовано до нього примусові заходи виховного характеру у виді попередження та передачі його під нагляд батьків [PERSON] та [PERSON] до досягнення ним повнолітнього віку. Кримінальну справу, порушену за ознаками злочину, передбаченого ст.128 КК України, провадженням закрито у зв'язку з недосягненням [PERSON] на момент скоєння ним суспільно небезпечного діяння віку, з якого може настати кримінальна відповідальність. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м.Херсона батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно посвідчення серії [NUMBER] виданого 29.11.2011 року на термін з 18.10.2011 року по 11.10.2016 року Суворовським УСЗН м.Херсона [PERSON] надано державну соціальну допомогу як дитині - інваліду. Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого №152571 наданої КЗ «Херсонською дитячою обласною клінічною лікарнею» ХОР [PERSON] в період з 03.12.2013 року по 13.12.2013 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: увеїт правого ока, рецидив, наслідок проникаючого поранення, псевдоафакія. Згідно виписки №1714 із медичної карти стаціонарного хворого в поліклініку за місцем проживання наданого Українським медичним центром дитячої офтальмології та мікрохірургії ока Національною дитячою спеціалізованою лікарнею «Охматдит» Міністерства охорони здоров'я України [PERSON] в період з 26.12.2013 року по 27.12.2013 року перебував на лікуванні в офтальмологічному відділенні з діагнозом: наслідок проникаючого поранення правого ока: центральний рубець рогівки, артифакія, часткова аніридія, рецидивуючий увеіт. Вторинна некомпенсована глаукома правого ока. Згідно виписки №45 із медичної карти стаціонарного хворого в поліклініку за місцем проживання наданого Українським медичним центром дитячої офтальмології та мікрохірургії ока Національною дитячою спеціалізованою лікарнею «Охматдит» Міністерства охорони здоров'я України [PERSON] в період з 16.01.2014 року по 17.01.2014 року перебував на лікуванні в офтальмологічному відділенні з діагнозом: наслідок проникаючого поранення правого ока: центральний рубець рогівки, артифакія, часткова аніридія, рецидивуючий увеіт. Вторинна некомпенсована глаукома правого ока. Згідно виписки №501 із медичної карти стаціонарного хворого в поліклініку за місцем проживання наданого Українським медичним центром дитячої офтальмології та мікрохірургії ока Національною дитячою спеціалізованою лікарнею «Охматдит» Міністерства охорони здоров'я України [PERSON] в період з 23.04.2014 року по 28.04.2014 року перебував на лікуванні в офтальмологічному відділенні з діагнозом: наслідок проникаючого поранення правого ока: центральний рубець рогівки, артифакія, часткова аніридія, рецидивуючий увеіт. Вторинна некомпенсована глаукома правого ока. Крім цього згідно договору про надання правової допомоги від 05.01.2015 року укладеного між адвокатом [PERSON] та [PERSON], [PERSON], та згідно квитанції про оплату від 06.01.2015 року правова допомога за цим договором склала 3400,00 гривень. Крім цього згідно наданих позивачами та їх представником розрахунково-фінансових документів витрати на медикаменти, проїзд та лікування [PERSON] склали 21133,32 гривень. Згідно рішення Суворовського районного суду м.Херсона №668/10771/13-ц від 12 лютого 2014 року, частково зміненого рішенням Апеляційним судом Херсонської області №22-ц/791/1078/14 та стягнено у рівних частках із [PERSON] і [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди по 9749,63 гривень, на відшкодування моральної шкоди по 25000 гривень кожному із позивачів, а також витрати на правову допомогу в розмірі 4376 гривень на користь [PERSON]. Відповідно до ст.1167 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдані майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не її вини. Згідно ч.1 ст.1179 Цивільного кодексу України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Згідно ч.2 ст.1179 Цивільного кодексу України у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Враховуючи ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки мають рівні права і обов'язки щодо дитини, стягнення коштів має бути у рівних частках із кожного відповідача. Суд приймає до уваги надані відповідачами пояснення в судовому засіданні, довідки про доходи, склад сім'ї відповідачів та трудову книжку [PERSON] з відміткою про звільнення, а також докази про оплату коштів за рішенням Суворовського районного суду м.Херсона №668/1071/13-ц від 12.02.2014 року, однак суд не вважає їх достатніми підставами, для зменшення у відповідності до ч.4 ст.1193 Цивільного кодексу України, розміру матеріальної шкоди через скрутне матеріальне становище відповідачів, завданої [PERSON]. Крім цього суд враховує вік [PERSON] під час вчинення ним злочину, передбаченого ст.128 КК України - 12 років, що свідчить про неможливість наявності вироку відносно нього на підставі ст.447 КПК України (1960 року). Тому завдана [PERSON] матеріальна шкода [PERSON] підлягає відшкодування в повному обсязі. Крім цього у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивачів судові витрати, що складаються із витрат на правову допомогу у розмірі 3400,00 гривень. З урахуванням цього заявлений позивачами позов є законним та обґрунтованим, та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved