Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Запорізької міської Ради в особі районної адміністрації по Шевченківському району м. Запоріжжя, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок літ. Б, прибудову літ. б, погріб під б літ. пг, прибудову літ.б1, погріб літ. пг, що розташовані на земельній ділянці площею 435 кв.м по [ADDRESS] У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, наполягала на задоволенні позову на підставах, викладених у позовній заяві. Представник відповідача до суду не з'явився, про причину неявки не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, проти задоволення позовних вимог не заперечує, про що повідомив у заяві. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов позивача підлягає задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 1979 року є користувачем житлового будинку, господарських та службових споруд, розташованих на земельній ділянці по [ADDRESS] а саме житловий будинок літ. Б побудований в 1958 році, прибудова літ. б (1958 р.), погріб під б літ. Пг (1960), прибудова літ.б1(1978), погріб літ. пг. Право власності на вказані об'єкти нерухомості за нею не зареєстровано. [PERSON] з 1979 року проживає та користується вказаними будинком та земельною ділянкою, сплачує комунальні послуги та податки, обробляє присадибну ділянку. Для вирішення питання про визнання за нею права власності на самочинно побудовані будівлі та споруди вона неодноразово зверталася до відповідача. Листом від 12.04.2013 р. №В-1649-Ш їй було повідомлено, що відповідно до ст. 120 Земельного кодексу право власності на земельну ділянку переходить до особи, яка набула право власності на будівлю або споруду, яка розміщена на земельній ділянці у разі державної реєстрації права власності на житловий будинок. Рішенням сесії Запорізької міської ради № 51 від 22.06.2011 р. визначався порядок встановлення меж та розміру земельної ділянки, якою колристується фізична особа, однак на цей час рішенням Запорізької міської ради від 05.03.2014 р. №16 вказане рішення скасовано. Таким чином, на теперішній час оформлення земельних ділянок, на яких розташовані самочинно побудовані будинки і замовник є не власником, а користувачем - неможливе, а відсутність державної реєстрації права на земельну ділянку виключає можливість визнання за забудовником права власності на самочинне будівництво в позасудовому порядку. З наведеного суд встановив, що внаслідок неузгодженості нормативних актів, прийнятих органами місцевого самоврядування з питання оформлення земельних ділянок та нерухомого майна у власність, оформлення земельних ділянок, на яких розташовані самочинно побудовані будинки і замовник не є власником, а користувачем - неможливе, що виключає оформлення прав на житловий будинок в позасудовому порядку. Таким чином, судове рішення про визнання за позивачкою права власності є єдиним правовстановлюючим документом, на підставі якого може здійснюватись державна реєстрація нерухомого майна, після чого позивачка і набуває право власності на нього. Згідно Постанови ВССУ № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 року, суди розглядають наступні спори щодо самочинного будівництва: - про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки; - про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинне будівництво; Відповідно до ч.3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Звітом від 31.04.2014 р. про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта, проведеним ТОВ «Настрой», (ліцензія № 459320 від 30.03.2009 р. ) житловий будинок літ. Б, прибудова літ. б, погріб під б літ. пг, прибудова літ.б1, погріб літ. пг, що розташований по [ADDRESS] встановлено його відповідність вимогам надійності і можливість його безпечної експлуатації. Згідно акту комісійного обстеження житлового будинку та господарчих споруд по [ADDRESS] від 21.03.2014 року: відповідно до технічного паспорту ( інвентаризаційна справа № 36041/18410) на земельній ділянці по [ADDRESS] площею 435 кв. м. розташовані: житловий будинок літ. Б 1958 року забудови, прибудова літ. б 1958 року забудови, погріб 1960 року забудови, прибудова літ. б1 1978 року забудови, сарай літ. В 1950 року забудови, недобудований гараж Ж 2012 року забудови, навіс З 2000 року забудови, вбиральня И 1993 року забудови, душ К 1995 року забудови. Остання інвентаризація обєктів нерухомого майна по [ADDRESS] була проведена техніком ОП ЗМБТІ 18.01.2013 року. Користувачем зазначених будівель є [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 18.10.1979 р.н. Житловий будинок загальною площею 64,9 кв. м., житловою 31,1 кв. м., одноповерховий, має три житлові кімнати, опалення - газове, організоване водовідведення та каналізація. Подвір"я благоустроєне. Порушень межі земельної ділянки не встановлено. Скарг від сусідів по факту користування земельною ділянкоюдо районної адміністрації не надходило. Висновок данного акту: [PERSON] оформити самовільно збудовані обєкти нерухомого майна у встановленому законом порядку. Стаття 41 Конституції України гарантує кожному захист прав власника на володіння, користування та розпорядження своєю власністю,право приватної власності набувається в порядку,визначеному законом. За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах,що не заборонені законом. Цивільні права можуть виникати з рішення суду,як зазначено у ч.5 ст. 11 ЦК України, лише у випадках,встановлених актами цивільного законодавства. ЦК України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках,передбачених ст.335,376 та 392 ЦК України. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 376 ч.3 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умовами надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до ст. 375 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 328, 375, 376 ЦК України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved