Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивачка та відповідач перебували у шлюбі з 22.09.2007 року по 05.10.2012 року, від шлюбу мають спільну дитину, сина- [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому, посилаючись на те, що відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, а самій важко належним чином без додаткової допомоги утримувати дитину, а тому просила суд стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі по 500 грн., щомісяця. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала до суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю просить їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ст.180, п.3 ст.181, п.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а аліменти на утримання дитини можуть присуджуються у твердій грошовій сумі, або в частці від доходу(заробітку). В цьому випадку відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З копії свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 18.12.2007 року, Державним органом реєстрації актів цивільного стану Роставицькою сільською радою Ружинського району Житомирської області, вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Якщо сторони такої згоди не дійшли, кошти на утримання дитини присуджуються рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини є загальним правилом. Якщо ж платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На день вирішення спору судом встановлено, та не заперечується сторонами те, що відповідач [PERSON] непрацює, нерухомого майна у власності не має, не має на утриманні інших дітей або батьків, є працездатним, не хворіє на тяжкі хвороби. Інших обставин, які б мали істотне значення для вирішення питання щодо розміру аліментів сторонами суду не надано. З врахуванням викладеного, суд погоджується з думкою позивачки стосовно визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі. Виходячи із засад рівності прав та обов'язків обох батьків відносно малолітньої дитини, а також, враховуючи матеріальне положення кожного з них, відсутність у відповідача на утриманні інших осіб, суд вважає, що розмір аліментів, які відповідач повинен сплачувати на утримання своєї неповнолітньої дитини, на данний час з врахуванням засад розумності повинен складати 500 грн. Разом з тим, суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них. них. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі.

Outcome: approved