Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], де прохає стягнути з відповідача на їх користь заборгованість у розмірі 53126,75 грн. за кредитним договором № б/н від 20.06.2008 року, яка складається з наступного: -4495,17 грн. заборгованість за кредитом; -42482,47 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -3381,17 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: -250 грн. штраф ( фіксована частина) -2517,94 грн. - штраф ( процентна складова), та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначали, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.06.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач взятих на себе зобовязань не виконує, а тому станом на 31 грудня 2016 року заборгованість складає 53126,75 грн. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду. У судове засідання представник позивача не з»явився направивши до суду клопотання з проханням слухати справу у їх відсутність позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явилвся, будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, надані докази, та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд вважає можливим розглянути справу без їх участі, на підстав доказів , що містяться в справі. Судом встановлено, що 20.06.2008 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір б/н від 20.06.2008 р., відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взятих на себе зобовязань не виконує, а тому станом на 31 грудня 2016 року заборгованість складає 53126,75 грн., а саме: -4495,17 грн. заборгованість за кредитом; -42482,47 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -3381,17 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: -250 грн. штраф ( фіксована частина) -2517,94 грн. - штраф ( процентна складова), та судові витрати. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованість за кредитом, відповідач порушує зобовязання за даним договором. Відповідно до ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє вину сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням проведеним належним чином. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved