Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Позивач звернувся із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути солідарно заборгованість за кредитним договором № 35 від 23 серпня 2016 року з [PERSON] (33024, [ADDRESS], ідентифікаційний код [NUMBER], паспорт [NUMBER], виданий 21.09.2007 р. Володимир-Волинським МВ УМВС України у Волинській обл.) та [PERSON] (44700, [ADDRESS], [ADDRESS], ідентифікаційний код [NUMBER], [NUMBER], виданий 20.07.2009 р. Володимир-Волинським МВ УМВС України у Волинській області) на користь Першої всеукраїнської кредитної спілки (04070, м. Київ. вул. Верхній Вал, 48/28, кв. 12, ідентифікаційний код 26519685, р/р № 26505300438007 в Філії -Головне управління АТ «Ощадбанк» по м. Києву та Київській області) заборгованість по кредитному договору в сумі 16729,40 грн., яка складається із наступного: 4900,73 грн. - заборгованість за кредитом, 3362, 94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5715,73 грн. - пеня, 2750,00 - штраф. Також, позивач просив вирішити питання про судові витрати та в разі неявки в судове засідання відповідачів, вказував у позовній заяві, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку. Просить позов задоволити в повному обсязі. В судове засідання відповідачі, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи не прибули, проте згідно письмових клопотань зазначили, що розгляд справи можливий за їх відсутноті, позовні вимоги не визнають. Суд, дослідивши письмові докази по справі, оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, виходячи з такого. 23 серпня 2016 року між Першою всеукраїнською кредитною спілкою в особі Рівненського відділення ПВКС та [PERSON] було укладено кредитний договір № 35 від 23 серпня 2016 року відповідно до якого позивач видав відповідачу 1 кредит в розмірі 5500 грн., строком з 23 серпня 2016 року по 23 серпня 2017 року із сплатою 99% річних. В судовому засіданні встановлено, що для забезпечення виконання кредитного договору № 35 від 23 серпня 2016 року між Першою всеукраїнською кредитною спілкою в особі Рівненського відділення ПВКС та [PERSON] та [PERSON] було укладено трьохсторонній договір поруки № 35- П від 23 серпня 2016 року. З оглянутого в судовому засіданні видаткового чеку № 0001 від 23.08.2016 року вбачаєтся, що [PERSON] отримала кошти у розмірі 5500,00 грн., про що останньою було зроблено відповідний підпис. Тому, кредитний договір між сторонами було укладено, позивач як кредитна спілка виконав свої зобов'язання, надав [PERSON] кошти у розмірі 5500,00 грн., і остання як вбачається із наявних у матеріалах справи доказів, отримав у позику від кредитної спілки відповідні кошти. Згідно позовної заяви, і це ніким не оспорювалось, сума основної заборгованості відповідача за кредитом, тобто тіло кредиту (власне сума неповернутої відповідачем для банку позики) становить 4900 грн. 73 коп. Як зазначено у позовній заяві, та відповідно до п. 4.1, п. 4.2 кредитного договору № 35, кредит «Універсальний» від 23 серпня 2016 року, банк нараховує відсотки за користування кредитом згідно графіка розрахунків у розмірі 99% річних. В наданому позивачем для суду разом із позовною заявою розрахунку заборгованості відповідача вбачається, що строк простроченої заборгованості - 215 днів; розмір заборгованості по кредиту - 4900,73 грн., розмір процентів по кредиту - 3362,94 грн., розмір пені - 5715, 73 грн., штраф - 2750,00 грн. Пеня розраховується за формулою З*Л*П/Р*Д, де: З - сума заборгованості за кредитом; Л - проценти за користування кредитом у розмірі 99% річних відповідно до кредитного договору п. 1.1; П - подвійна процентна ставка; Р - кількість днів у році; Д - кількість прострочених днів. 4900,73*99%*2/365*215= 5715,73 грн. Розмір штрафу - 2750,00 грн. розраховується відповідно до п. 4.7 Кредитного договору розмір штрафу при подачі справ до суду становить 50% від суми отриманого кредиту. Загальна сума боргу = Сума кредиту + сума процентів + сума пені + штраф ( 4900,73=3362,94=5715,73=2750,00=16729,40 грн. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки у заявлених позивачем позовних вимогах у позовній заяві чітко зазначено, що заборгованість за кредитом складає 4900,73 грн., яка і не оспорювалась сторонами, то вирішуючи цю справу в межах заявлених вимог, з огляду на вищеприведене, відповідно до змісту ч.1 ст.1054 ЦК України та приведених у позовній заяві і наданих разом з нею Порядку надання/погашення кредиту та нарахування /сплати процентів, виконуючи вимоги п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 р. №14, та враховуючи, що клопотань про призначення судово-економічної експертизи від жодної із сторін не було заявлено, що не позбавляє суд можливості і необхідності навести свої відповідні розрахунки, перевіривши доводи позовної заяви, суд при перевірці наданих сторонами розрахунків та оцінці позовних вимог по стягненню процентів констатує, що вищезазначені відсоткові ставки процентів є річними ставками, вони нараховуються на суму наданого кредиту, які не повернув, а отже якою користувався відповідач, і іншого правового механізму за змістом ч.1 ст.1054 ЦК України та з огляду на зміст позовної заяви не вбачається. А відтак, враховуючи що сума несплаченого кредиту становить 4900,73, тому сума нарахованих процентів на цю суму за заявлений період заборгованості становить 3362,94 грн. Позивач також у позовних вимогах просить суд стягнути 5715,73 грн. - пеню та 2750,00 грн. - штраф як «заборгованість за пенею та штрафом», то суд при вирішенні цих позовних вимог приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Верховний Суд України у постанові від 21.10.2015 р. по справі № 6-2003цс15 висловив наступну обов'язкову для застосування правову позицію: Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічні по суті висновки містяться і у постанові Верховного Суду України від 24.12.2013р. по справі № 3-37гс13. Позивач у позовній заяві обгрунтував заявлені ним до стягнення суми штрафів положеннями п.4.7 ч. 4 Порядку надання/погашення кредиту та нарахування /сплати процентів. Згідно із цим пунктом Порядку надання/погашення кредиту та нарахування /сплати процентів в їх редакції, які надані позивачем в якості додатка до позовної заяви на підтвердження своїх позовних вимог і містяться у матеріалах справи, штраф накладається при порушенні позичальником умов договору та при подачі справи до суду, позичальник зобовязаний додатково сплатити штраф у розмірі 50% суми кредиту, передбаченої п.1.1 Договору. Тому, суд констатує, що попри застосування до відповідача і заявлення позивачем до стягнення нарахованої ним пені за кожен день прострочення грошового зобов'язання, позивач, між тим, ще й додатково застосував і заявив до стягнення із відповідача штраф по суті за одне й те ж саме порушення - за одне й те ж саме прострочення виконання одного й того ж самого зобов'язання, однак застосовуючи ще й штраф, виходив при із тривалої кількості днів просточення, які, між тим, охоплені періодом нарахованої ним пені. Оскільки за ст.549 ЦК України штраф і пеня є різновидами однієї і тієї ж самої неустойки, то відповідно до норм ст.61 Конституції України, правових підстав для стягнення цих сум штрафу немає через неприпустимість подвійної відповідальності за одне й те ж саме порушення. За таких підстав, суд не стягує з відповідача штраф у розмірі 2750,00 грн. Крім того, при вирішенні спору суд вважає необхідним зменшити розмір пені. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи. Враховуючи висновок Верховного Суду України щодо застосування ч. 3ст. 551 ЦК України, викладений у його постанові № 6-100цс14 від 3 вересня 2014 року, про те, що частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Істотними обставинами в розумінні ч.3ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). З наданих відповідачами документів слідує, що відповідач [PERSON] має на утриманні двох неповнолітніх дітей, які потребують значних витрат на їх вихованння також відповідач [PERSON] 03 червня 2017 року народила дитину, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.06.2017 року, на що необхідні матеріальні затрати та на переконання суду, негативно впливає на платоспроможність відповідача по зобов"язанням за кредитним договором. Наведені відповідачами та документально підтверджені обставини суд визнає такими, що мають істотне значення при вирішенні питання щодо розміру пені, яка підлягає стягненню. Враховуючи зазначені обставини, загальні засади цивільного законодавства, такі, як справедливість, добросовісність та розумність, суд вважає необхідним зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню, до 1000, 00 грн. Отже, всього до стягнення із відповідачів підлягає 4900,73 грн. - заборгованість за кредитом, 3362, 94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1000 грн. - заборгованість за пенею). В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити з наведених вище підстав. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України за подання позовної заяви підлягає до стягнення із відповідачів солідарно, понесені позивачем судові витрати у розмірі 1600 грн.

Outcome: partial