Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, мотивуючи\~ свої вимоги тим, що 01.06.2004 року в с. Успенка Буринського району Сумської області помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки, площею 2.89 га, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 639899 від 2 жовтня 2002 року. Спадкоємцем першої черги за законом його майна сталавона, але у встановлений законом шестимісячний строк вона прийняла спадщину, оскільки проживала разом з ним на час його смерті. Але ж в Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку зазначений кадастровий номер кульковою ручкою у звязку з чим вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. Просила визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позивач та її представник в судове засідання не з»явилися, надіслали заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з"явилися, надіславши лит про розгляд справи без їх участі, в задоволенні позову не заперечують. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши представлені докази та давши їм оцінку, \~ приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 01.06.2004 року в с. Успенка Буринського району Сумської області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1- БП № 195371, виданого виконавчим комітетом Успенської сільської ради Буринського району 01.06.2004р. (а.с.8). До складу спадкового майна після смерті [PERSON], ввійшла, в тому числі, земельна ділянка, площею 2.89 га, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 639899 від 2 жовтня 2002 року, що підтверджується копією відповідного Державного акту, витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку,\~ довідкою про грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 9, 11-22). Згідно довідки Успенської сільської ради Буринського району Сумської області від 14.11.2016р. №553 вбачається, що [PERSON], який помер 01.06.2004 року, дійсно був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [INFO]. На день смерті разом зі спадкодавцем [PERSON] проживала його дружина [PERSON]. (а.с.7). Таким чином спадкоємцем першої черги за законом стала його дружина - [PERSON], оскільки спадщину прийняла шляхом спільного проживання із спадкодавцм , відповідно до виомг ч.3 ст.1268 ЦК України. Як вбачається з листа приватного нотаріуса Буринського районного нотаріального округу від 06.06.2017 р. № 603/01-16 видати свідоцтво про право на спадщину позивачці унеможливлюється, оскільки в Державному акті, який посвідчує право власності спадкодавця на земельні ділянки маються дописки кадастрового номеру (а.с.28). Згідно листа начальника відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 24.07.2017 р. позивачу було відмовлено у видачі дублікату Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії Р2 № 639899, оскільки з 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про державний земельний кадастр» відповідно до якого державні акти та дублікати державних актів не видаються. (а.с.10). [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 639899 від 2 жовтня 2002 року вбачається, що дійсно [PERSON], який помер 01.06.2004 року, належить на праві приватної власності земельна ділянка, площею 2.89 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області, в якому кадастровий номер зазначений кульковою ручкою(а.с. 23), [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка, площею 2.8947 га, що має кадастровий номер 5920981400:02:001:0069, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до вищевказаного державного акту (а.с.24). В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак наявність вищевказаного виправлення кадастрового номеруу земельної ділянки у Державному акті не у спосіб передбачений чинними на той час нормативними актами, унеможливили отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно,\~ оскільки в силу п.4.15 Глави 10 Розділу ІІ\~ «Порядку\~ про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. При цьому відповідно до ст. 47 Закону «Про нотаріат» нотаріус не\~ приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам законодавства. Разом з тим, дослідженими судом доказами беззаперечно встановлено, що зазначена земельна ділянка площею 2.8947 га., що має кадастровий номер 5920981400:02:001:0069, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області дійсно належали спадкодавцю [PERSON], а запис кадастрового номеру саме кульковою ручкою у Державному акті на право приватної власності на землю серії Р2 № 639899 від 2 жовтня 2002 року, не може бути виправлений, \~ оскільки змінився порядок отримання правовстановлюючих документів на землю, що підтверджується також і відповіддю начальника відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 24.07.2017 р. №89 (а.с.10). Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01.01.2016 року) передбачено, документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим законом та іншим нормативно-правовим актам. Не розглядаються документи з підчищеннями, або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно\~ тлумачити зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства.\~ Згідно ст.27 цього Закону, державна реєстрація права власності проводиться, в тому числі,\~ на підставі свідоцтва про право на спадщину, державного акту на право приватної власності на землю, державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року та рішення суду, що набрали законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При цьому, в силу ст. 1225 ЦК України\~ право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право на землю гарантується Конституцією (ч.2 ст. ст.373 ЦК). Частиною 3 статті 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним\~ документа, який посвідчує його право власності. Таким чином, з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивачка є єдиним спадкоємцем та у встановлений законом строк прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, іншим шляхом ніж через суд не може захистити свої права та інтереси, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог та необхідності захисту її права.

Outcome: approved