Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 08.04.2000р. позивач з відповідачем зареєстрували шлюб. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На даний сторони проживають окремо спільного господарства не ведуть і подальше спільне проживання та збереження сім"ї неможливо.\~Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, а тому просила суд стягнути аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача. У судове засіданні позивач не зявилася, попередньо надавши суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги визнає. Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна \~сторона \~зобов'язана \~довести ті обставини, \~на які вона посилається як на підставу своїх \~вимог \~і \~заперечень, \~крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 08 квітня 2000 року між позивачем, [PERSON] та відповідачем - [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Полтавської міської ради, про що в книзі реєстрації актів про одруження 08 квітня 2000 року зроблено запис за № 230, що підтверджується свідоцтвом про одруження І-КЕ № 061233, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Полтавської міської ради 08 квітня 2000 року. Дошлюбне прізвище - Нехаєнко. Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка на час розгляду справи проживає з позивачкою. На час розгляду справи в суді, у сторін спільне життя не склалося, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна подружжя немає. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, тому враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сімї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. Окрім цього судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за \~рішенням \~суду \~кошти \~на \~утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її \~матері, \~батька \~і \~(або) \~у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; \~3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. \~2. \~Мінімальний \~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, \~\~ніж \~\~30 \~відсотків \~прожиткового \~мінімуму \~для \~дитини відповідного \~віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти \~на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі вищевикладеного та враховуючі конкретні обставини по справі, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини від заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного та

Outcome: approved