Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 05.12.2016 року, просив звернути стягнення на предмет іпотеки трикімнатну квартиру №71, що знаходиться за адресою: м. Херсон, Кіндійське шосе, буд. 40, шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Позовні вимоги мотивовано тим, що між сторонами укладено кредитний договір та договір іпотеки. У звязку з тим, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у позивача виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки, скориставшись яким він звернувся до суду з відповідними вимогами. У судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи те, що явка в судові засідання є правом сторін, а не їх обовязком, суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф081051П від 13.08.2008 року Відкритим акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») [PERSON] надано кредит в сумі 58994,00 дол. США строком до 12.08.2023 року зі сплатою 14 відсотків річних, натомість відповідач зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначенні договором. В подальшому між Відкритим акціонерним товариством «Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та відповідачем укладено додаткову угоду до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №1 від 27.07.2009 року, відповідно до якої сторони внесли зміни до деяких пунктів договору, зокрема погодили графік зниження максимального ліміту заборгованості. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за договором про надання відновлювальної кредитної лінії, між позивачем та відповідачем укладено іпотечний договір від 13.08.2008 року. Відповідно до п. 1.1 іпотечного договору іпотекодавцем передано в іпотеку трикімнатну квартиру №71, яка розташована за адресою: м. Херсон, Кіндійське шосе, буд. 40 та є його власністю. На час розгляду справи відповідач свої зобов'язання за договором про надання відновлювальної кредитної лінії належним чином не виконує, в наслідок чого у нього утворилась заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотків за користування кредитом та пені за порушення термінів виконання зобовязання. Згідно розрахунків позивача, заборгованість [PERSON] за договором про надання відновлювальної кредитної лінії становить 139006,65 доларів США, у тому числі: заборгованість за кредитом 58038,87 дол. США, заборгованість за відсотками 52087,46 дол. США, пеня за несвоєчасне повернення кредиту 10802,22 дол. США та пеня за несвоєчасне повернення відсотків 18078,09 дол. США. Перевіривши розрахунки позивача, суд вважає їх вірними та обґрунтованими. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно вимог ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. У ч. 2 ст. 590 ЦК України зазначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Також ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» визначає, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 2.4.3. іпотечного договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов"язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За змістом положень ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Таким чином, суд вважає, що належними та допустими доказами було доведено те, що в результаті неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань, у позивача виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф081051П від 13.08.2008 року в розмірі 139006,65 дол. США, що еквівалентно 3205463,48 грн. Отже, позові вимоги підлягають задоволенню. Крім того, згідно ст. 34 Закону України "Про іпотеку", після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду також зазначаються заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації. Також, згідно положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 4956,04 грн.

Outcome: approved