Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі (4000,00 грн.), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] та до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] . В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що з 15.11.2008 перебувала у шлюбі з відповідачем, який 15.08.2019 розірвано за рішенням суду. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, їх вихованням не займається, добровільно сплачувати аліменти на утримання дітей не бажає. Позивач у судове засідання не з?явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити (а.с. 36, 45). Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково (а.с. 46). Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу без участі сторін за наслідками чого винести рішення про часткове задоволення позовних вимог. У судовому засіданні встановлено, що з 15.11.2008 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). З свідоцтва про народження встановлено, що сторони мають неповнолітніх доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). Згідно довідки, виданої Олександрівською селищною радою № 5610 від 24.10.2019, діти проживаю та перебувають на утриманні позивача (а.с. 8). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім?я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до роз?яснень, які містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За змістом статті 180 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Таким чином, позовні вимоги позивача є обгрунтованими, оскільки на її утриманні знаходяться неповнолітні діти від їх шлюбу з відповідачем і останній не заперечує проти стягнення з нього аліментів. Разом з тим, відповідно до довідки про доходи, виданої Фермерським господарством «Нива», [PERSON] працює у господарстві на посаді механіка по ремонту транспорту та сільськогосподарської техніки та отримує заробітну плату, яка становить з червня 2019 по листопад 2019 - 25200 грн. без урахування аліментів, тобто щомісяця отримує по 4200 грн. (а.с. 28). Відповідно до інформаціії № 386/1-17 від 04.11.2019, наданої Могильненською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області, [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , де зареєстровані його батьки - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23). Тому, враховуючи, що позивач отримує заробітну плату яка майже становить ту суму, яку просить стягнути позивач (отримує 4200 грн., а позивач просить стягнути 4000 грн.), тобто стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у якій просить позивач зовсім позбавляє відповідача на матеріальне забезпечення свого прожиття, останній проживає з батьками, а позивачем не надано доказів, що вона не працює та про свій дохід, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів (заробітку) відповідача, а після досягнення повноліття старшою дитиною - у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів (заробітку), що є справедливим та відповідатиме як інтересам дітей, так і інтересам відповідача. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову. Згідно з ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: partial