Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. На підставу своїх вимог спирається на те, що 13 березня 2006 року в с. Попівка Маньківського району Черкаської області помер позивача батько [PERSON], про що 13 березня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за №3. Свідоцтво про смерть серії 1-СР №024455 видане 13 березня 2006 року Попівською сільською радою Маньківського району Черкаської області. За життя її батько [PERSON] зробив заповідальне розпорядження «Належний йому будинок з надвірними спорудами, що знаходяться в с. Попівка Маньківського району Черкаської області заповідає його дочці [PERSON] повністю». Заповіт від імені [PERSON] посвідчений секретарем виконкому Попівської сільської ради Маньківського району Черкаської області 19.04.2001 року та зареєстрований в реєстрі за №24 заповіт не змінений та не відмінений. Позивач вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном, користуєтьсь будинком та присадибною земельною ділянкою. Факт прийняття спадщини підтверджується також свідоцтвом про право на спадщину ВЕА №990542. 19.09.2017 року позивач через свого представника звернулась до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за адресою вул. Гагаріна 50 в с. Зелений Гай Маньківського району Черкаської області, після смерті [PERSON], померлого 13 березня 2006 року. Постановою державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори від 19.09.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа. У зв'язку з цим позивач вимушена звернутись до суду з позовом про визнання права власності на зазначений житловий будинок оскільки отримати правовстановлюючий документ можливості не має, так як її батько при житті не виготовив технічний паспорт на будинок і не отримав свідоцтва про право власності на нього. Вартість нерухомого майна відповідно звіту про незалежну оцінку нерухомого майна становить 72300 грн. В серпні 2017 року за заявою позивача було виготовлено технічний паспорт , а свідоцтво про право власності на будинок не може бути видане в силу п.11 ч.2 ст. 346 ЦК України. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, але надали суду письмову заяву згідно якої підтримують позовні вимоги та просили суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник Попівської сільської ради в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнав та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 13 березня 2006 року в с. Попівка Маньківського району Черкаської області помер позивача батько [PERSON], про що 13 березня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за №3. Свідоцтво про смерть серії 1-СР №024455 видане 13 березня 2006 року Попівською сільською радою Маньківського району Черкаської області. (а.с.8). За життя позивача батько [PERSON] зробив заповідальне розпорядження, згідно якого належний йому будинок з надвірними спорудами, що знаходяться в с. Попівка Маньківського району Черкаської області заповів своїй дочці [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] посвідчений секретарем виконкому Попівської сільської ради Маньківського району Черкаської області 19.04.2001 року та зареєстрований в реєстрі за №24 заповіт не змінений та не відмінений. (а.с.9). Позивач вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном, користуєтьсь будинком та присадибною земельною ділянкою. Факт прийняття спадщини підтверджується також свідоцтвом про право на спадщину ВЕА №990542. (а.с.11). 19.09.2017 року позивач через свого представника звернулась до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за адресою вул. Гагаріна 50 в с. Зелений Гай Маньківського району Черкаської області, після смерті [PERSON], померлого 13 березня 2006 року, але постановою державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори від 19.09.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа. (а.с.12-13). Судом вствановлено, що в серпні 2017 року за заявою позивача було виготовлено технічний паспортна будинок (а.с.14-16). Відповідно висновку відділу містобудування, архітектури та житлово - комунального господарства порушення державних будівельних норм не виявлено, заперечень щодо визнання права власності на будинок з господарськими спорудами не має (а.с.17-19). Згідно довідки виконавчого комітету Попівської сільської ради Маньківського району від 21.07.2017 р. (а.с.10) вбачається, що відповідно до погосподарської книги №4, номер об"єкта погосподарського обліку 03000 (3), сторінка 8, за померлим [PERSON] числиться жилий будинок з надвірними спорудасми по вул. Гагаріна 50 в с.Зелений Гай, Маньківського району. Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ст. 322 ЦК України зобов'язує власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст. 1217 цього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а за ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до закону спадщина належить спадкодавцю з часу відкриття спадщини, як спадкоємиця позивач є власником майна в порядку спадкування, зобов'язана утримувати майно, здійснювати його державну реєстрацію, але не може цього зробити через відсутність правовстановлюючого документа і неможливістю отримати його у зв'язку зі смертю спадкодавця, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved