overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 28.02.2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі і спільно проживали до січня 2013 року, від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки, непорозуміння, образи та зловживання відповідачем спиртним, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, в зв"язку з чим була вимушена звернутися до суду та просить розірвати між ними шлюб. Представник позивача в судове засідання з"явився, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідач в судове засідання з"явився, позовні вимоги визнає та не заперечує в їх задоволенні. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 105 ч. 3, ст. 112 ч. 2 СК України -"шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі". В судовому засіданні встановлено, що 28.02.2003 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] у Гуківській сільській раді Чемеровецького району Хмельницької області, актовий запис №1. Від даного шлюбу народився син - [PERSON], [INFO], спільне життя не склалося через постійні сварки, непорозуміння, образи та зловживання відповідачем спиртним, подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливе. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати та залишити прізвище позивача - «[PERSON]». Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 487 грн. 20 коп. сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 28.07.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] і спільно проживали до квітня 2015 року. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки з ведення спільного господарства та виховання дітей, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, в зв"язку з чим була вимушена звернутися до суду та просить розірвати між ними шлюб. Позивач в судове засідання з»явилася, позовні вимоги підтримала та просила судове засідання проводити у відсутності відповідача. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення (рекомендоване) від 22.06.2015 року, [PERSON], який перебуває під вартою в СІЗО №29 м. Хмельницький, було вручено під розписку копію позовної заяви з додатками та судову повістку, проте від останнього письмові пояснення не надходили. Відповідно до ст. 76 ч.6 ЦПК України- «якщо особа, яка бере участь у справі, перебуває під вартою або відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, обмеження волі, арешту, повістка та інші судові документи вручаються їй під розписку адміністрацією місця утримання особи, яка негайно надсилає розписку та письмові пояснення цієї особи до суду». За таких обставин суд рахує за можливе судовий розгляд проводити у відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 105 ч. 3, ст. 112 ч. 2 СК України «шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі». В судовому засіданні встановлено, що 28.07.2007 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Чемеровецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №42. Від даного шлюбу народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки з ведення спільного господарства та виховання дітей, подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливе. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вважає необхідним шлюб розірвати та залишити прізвище позивача «Гадзіна». Відповідно до ст. 88 ЦК України суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп. сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 29.09.2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі і спільно проживали до грудня 2015 року. 04.02.2016 року у [PERSON] народилась дочка [PERSON], батьком якої записаний відповідач, однак останній не є біологічним батьком [PERSON], у зв"язку з чим рішенням Чемеровецького районного суду від 17.06.2016 року [PERSON] виключено з запису про батьківство. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, відповідач залишив сім"ю та став проживати окремо, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, в зв"язку з чим була вимушена звернутися до суду та просить розірвати між ними шлюб. Позивач в судове засідання з»явилася, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився, однак від нього надійшла заява, згідно якої позовні вимоги визнав та просить термін на примирення не надавати. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 105 ч. 3, ст. 112 ч. 2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. В судовому засіданні встановлено, що 29.09.2015 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №140645 від 29.09.2015 року. 04.02.2016 року у [PERSON] народилась дочка [PERSON], батьком якої записаний відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БВ №267566 від 09.02.2016 року. Відповідно до рішення Чемеровецького районного суду від 17.06.2016 року [PERSON] виключено з запису №2 від 09.02.2016 року, вчиненого виконавчим комітетом Зарічанської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, про народження [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, відповідач залишив сім"ю та став проживати окремо, подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливе. Крім того, сторонам був наданий двохмісячний строк на примирення, однак відносини між ними за цей час не змінились. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати та змінити на дошлюбне «Ткачук». Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в розмірі 551 грн. 20 коп. сплачений нею судовий збір .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Спільне подружнє життя не склалося, немає взаємопорозуміння, поваги. З жовтня 2013 року проживають окремо, шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримала, наполягала на розірванні шлюбу, оскільки він носить лише формальний характер, прізвище після розірвання шлюбу залишити - «[PERSON]». В судовому засіданні відповідач позов не визнав, зеперечував проти його задоволення, однак дій для примирення та збереження шлюбу за час розгляду справи не здійснив. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 08 червня 2013 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського МРУЮ у Київській області, актовий запис № 115. Від даного шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Збереження сім"ї та примирення не можливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON] та сина [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини припинені, проживають окремо. Подальше сумісне життя і збереження сімї неможливе. В судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги та не ставить питання щодо проживання дітей, інші вимоги про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача витрат пов'язаних зі сплатою судового збору підтримала та просила їх задовольнити. В судове засідання відповідач повторно не з"явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 03 серпня 2012 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом державної РАЦС Києво-Святошинського РУЮ у Київській області, актовий запис № 107. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Вимоги ч. 1 ст. 88 ЦПК України, передбачають, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON]. В останній час спільного проживання, погляди на життя стали взаємнопротилежними. Спільне проживання виявилось неможливим і фактично шлюбні відносини припинені. Збереження сімї та примирення не можливо. В судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримав та просив їх задовольнити, оскільки він носить лише формальний характер. В судовому засіданні відповідач позов визнала, не зеперечувала проти його задоволення, прізвище після розірвання шлюбу змінити на «[PERSON]». Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 14 січня 2010 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського МРУЮ у Київській області, актовий запис № 02. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Збереження сім"ї та примирення не можливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що її з відповідачем подружнє життя не склалось, через те, що вони різні люди за характерами, у них різні погляди на проблеми сім'ї та побуту, ведення господарства, виховання дитини. Проживають окремо, сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. В судовому засіданні 24.07.2017 року сторонам по справі було надано строк для примирення терміном на два місяця до 25.09.2017 року. Позивач в судовому засіданні 25.09.2017 року пояснила, що між нею та відповідачем примирення не сталося, вважає, що спроби примирення і в подальшому не приведуть до жодних позитивних результатів. Просила суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, оскільки шлюб існує лише формально. Відповідач в судовому засіданні 24.07.2017 року пояснив, що він проти розлучення з дружиною. В судове засідання, призначене судом на 25.09.2017 року відповідач не з'явився, причини його неявки суду не відомі, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне. Подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 05 липня 2008 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 784 (а.с.4). Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Як було встановлено в судовому засіданні, сторони по справі не підтримують шлюбно - сімейні стосунки, не ведуть сумісного господарства, проживають окремо. Відповідно до ст. 111 Сімейного Кодексу України судом було вжито заходів щодо примирення подружжя, проте як пояснила в судовому засіданні позивач примирення між ними досягнуто не було. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Тому, суд приходить до висновку про те, що сім"я позивача та відповідача існує лише формально і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, вони, хоча і проживають в одній квартирі, проте фактично припинили шлюбно - сімейні стосунки та ведення спільного господарства. Вважає, що шлюб між ними існує формально, оскільки особисті відносини між нею та відповідачем вже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. В судовому засіданні 08.10.2015 року сторонам по справі було надано строк на примирення терміном один місяць, в судовому засіданні оголошено перерву до 09.11.2015 року. Позивач в судовому засіданні 09.11.2015 року пояснила, що між ними примирення не сталося, вважає, що спроби примирення і в подальшому не приведуть до жодних позитивних результатів. Просила суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він не проти розлучення з дружиною. Просив суд задовольнити позовну заяву позивача про розірвання шлюбу, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалася та зберегти її неможливо. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне. Подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 07 серпня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис - 1003 (а.с. 7). Від спільного шлюбу подружжя має дочку - [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Як було встановлено в судовому засіданні, сторони по справі не підтримують шлюбно - сімейні стосунки, не ведуть сумісного господарства, проживають окремо, як подружжя. Відповідно до ст. 111 Сімейного Кодексу України судом було вжито заходів щодо примирення подружжя, проте як пояснили в судовому засіданні позивач та відповідач примирення між ними досягнуто не було. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Тому, суд приходить до висновку про те, що сім"я позивача та відповідача існує лише формально і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, з 2013 року вони, хоча і проживають в одній квартирі, проте фактично припинили шлюбно - сімейні стосунки та ведення спільного господарства. Вважає, що шлюб між ними існує формально, оскільки особисті відносини між нею та відповідачем вже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. В судовому засіданні 17.03.2014 року сторонам по справі було надано строк на примирення терміном на один місяць, в судовому засіданні оголошено перерву до 17.04.2014 року. Позивач в судовому засіданні 17.04.2014 року пояснила, що між ними примирення не сталося, відповідач продовжує постійний нагляд, слідкування за нею, проявляє ревнощі, вважає, що спроби примирення і в подальшому не приведуть до жодних позитивних результатів. Просила суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він проти розлучення з дружиною. Просив суд не задовольняти позовну заяву позивача про розірвання шлюбу, оскільки вважає, що їхня сім'я остаточно не розпалася та ще є можливість її зберегти. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне. Подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04.03.2000 року. (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Як було встановлено в судовому засіданні, з 2013 року сторони по справі не підтримують шлюбно - сімейні стосунки, не ведуть сумісного господарства, проживають в окремих кімнатах. Відповідно до ст. 111 Сімейного Кодексу України судом було вжито заходів щодо примирення подружжя, проте як пояснили в судовому засіданні позивач та відповідач примирення між ними досягнуто не було. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Тому, суд приходить до висновку про те, що сім"я позивача та відповідача існує лише формально і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, з 2013 року вони, хоча і проживають в одній квартирі, проте фактично припинили шлюбно - сімейні стосунки та ведення спільного господарства. Вважає, що шлюб між ними існує формально, оскільки особисті відносини між нею та відповідачем вже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Крім того, однією з підстав розірвання шлюбу є те, що відповідач зловживає алкогольними напоями. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, пояснила, що примирення з відповідачем буде суперечити її інтересам, а тому є неможливим, просила розірвати їхній шлюб, оскільки він носить лише формальний характер. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він проти розлучення з дружиною. Просив суд не задовольняти позовну заяву позивача про розірвання шлюбу, оскільки вважає, що їхня сім'я остаточно не розпалася та ще є можливість її зберегти, зазначив, що кохає свою дружину. Крім того, пояснив, що не згоден з обставинами зазначеними в тексті позовної заяви, а саме те, що він постійно повноцінно не виконує свою функцію, як батька та чоловіка, через вживання алкогольних напоїв. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 06 листопада 1992 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Ватутінського району м. Києва, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 1371 (а.с.6). Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7,8). Як було встановлено в судовому засіданні, з 2013 року сторони по справі не підтримують шлюбно - сімейні стосунки, не ведуть сумісного господарства, проживають в окремих кімнатах. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Тому, суд приходить до висновку про те, що сім"я позивача та відповідача існує лише формально і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. А також судом береться до уваги те, що відповідач в судовому засіданні не виявив бажання та не просив суд про надання строку для примирення. На підставі викладеного і

Outcome: approved