Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] , факт належності йому заповіту, складеного [PERSON] , та визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування за заповітом. Сторони в судове засідання не з`явились, позивач просить справу розглядати без його участі, представник відповідача щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 06 січня 1988 року власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] . Також з довідки Народицької селищної ради Житомирської області №490/3705 від 03 жовтня 2019 року вбачається, що згідно записів у погосподарській книзі №4 за 2016-2019 роки, домоволодіння [ADDRESS] належить [PERSON] . Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У суду немає підстав не довіряти наявним в матеріалах справи документам, а тому суд вважає факт належності померлій [PERSON] домоволодіння доведеним. Зі змісту заповіту, складеного 07 серпня 2006 року, вбачається, що [PERSON] на випадок смерті зробила заповітне розпорядження, а саме, належний їй будинок, все те, що буде належати їй на день смерті, на що матиме право згідно закону, заповідає [PERSON] . Також зі змісту заповіту вбачається, що при написанні дати народження спадкодавця [PERSON] та дати видачі паспорта спадкоємця [PERSON] допущено очевидні описки, а саме відповідно зазначено « [INFO] », « [INFO] ». Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27 вересня 2018 року датою народження [PERSON] є [INFO] . З копії паспорта громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що паспорт виданий Народицьким РВУМВС України в Житомирській області 08 грудня 1997 року. У суду немає підстав не довіряти, наявним в матеріалах справи документам, а тому суд вважає доведеним факт належності [PERSON] заповіту, складеного 07 серпня 2006 року на його ім`я [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , за життя остання розпорядилась належним їй майном та заповіла його позивачу у справі [PERSON] , про що свідчать копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27 вересня 2018 року, заповіту від 07 серпня 2006 року. Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (частина 2 статті 1220 ЦК України). Позивач у встановлений законом термін звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене вище домоволодіння йому було відмовлено в зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності на вказаний житловий будинок. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Зазначене підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №477\\02-31 від 12 серпня 2019 року, листом Народицької державної нотаріальної контори №640\\01-16 від 15 жовтня 2019 року та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №57906368 від 15 жовтня 2019 року. З огляду на викладене й враховуючи те, що за життя спадкодавець [PERSON] правовстановлюючі документи на домоволодіння не оформила, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості оформити спадщину, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини 2 статті 5 Закону України „Про судовий збір".

Outcome: approved