Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю Сальковоцукорінвест в особі ліквідатора [PERSON] звернулося до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ «Сальковоцукорінвест» являється власником очисних споруд (земляні відстійники, ставки-накопичувачі, піноплощадки та колектор пінорадіальний), які розташовані на земельній ділянці площею 28,2 га на підставі договору купівлі-продажу від 27.08.2001 року та акту приймання-передачі від 27.08.2001 року. Постановою господарського суду Кіровоградської області від 16.12.2008 року по справі № 9/269 ТОВ «Сальковоцукорінвест» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 22.03.2016 року по справі № 9/269 ліквідатором ТОВ «Сальковоцукорінвест» призначено арбітражного керуючого [PERSON] З дня призначення ліквідатора, останньому стало відомо, що очисні споруди (земляні відстійники, ставки-накопичувачі, піноплощадки та колектор пінорадіальний), які розташовані на земельній ділянці площею 28,2 га вибули з власності та володіння ТОВ «Сальковоцукорінвест» не з його волі, іншим шляхом і дане майно підлягає витребуванню з незаконного володіння [PERSON] та поверненню законному власнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «Сальковоцукорінвес» на підставі наступного. Сальківська селищна рада Гайворонського району листом від 09.02.2011 року № 32/01-28, адресованому начальнику Гайворонської МДПІ, щодо очисних споруд (земляні відстійники, ставки-накопичувачі, піноплощадки та колектор пінорадіальний), які розташовані на земельній ділянці площею 28,2 га, власником яких є ТОВ «Сальковоцукорінвест», надала інформацію, відповідно до якої на території ради є майно, яке рахується безхазяйним, а саме не рекультивована земельна споруда полів фільтрації площею 24,8977 га із земель промисловості колишнього неіснуючого виробництва по переробці цукрового буряку за адресою вул. Павлова, 3 смт. Сальково Гайворонський район Кіровоградська область. 18.02.2011 року було складено акт №1 опису і попередньої оцінки даного майна з ознаками безхазяйного, яким була визначена вартість зазначеного майна. 24.02.2011 року Гайворонською міжрайонною державною податковою інспекцією Кіровоградської області було прийнято рішення про реалізацію майна, що швидко псується або витрати щодо зберігання якого є непропорційно великими порівняно з його вартістю, згідно якого вирішено реалізувати дане майно, взяте на облік згідно акту №1 від 18.02.2011 року як безхазяйне. 01.03.2011 року вказане майно реалізоване на торгах [PERSON], про що було укладено Біржовий контракт № 7 від 01.03.2011 року. 03.03.2011 року виконкомом Сальківської селищної ради рішенням № 27 зазначеному майну присвоєно адресу: вул. Павлова, 3 смт. Салькове Гайворонського району Кіровоградської області. 03.03.2011 року виконкомом Сальківської селищної ради рішенням № 28 на підставі розгляду заяви [PERSON] визнано право приватної власності на майно (нежитлова будівля площею 12,22 кв.м. до неї відносяться очисні споруди, майно знаходиться за адресою смт Салькове вул Павлова, 3 та не рекультивована земельна споруда полів фільтрації площею 24,8977 га із земель промисловості колишнього неіснуючого виробництва по переробці цукрового буряку) та вирішено видати [PERSON] свідоцтво про право приватної власності на вказане майно. На підставі даного рішення виконкомом Сальківської селищної ради [PERSON] видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 03.03.2011 року та Ульяновським КМБТІ 03.03.2011 року проведено державну реєстрацію права власності на дане майно. Непогодившись з прийняттям Гайворонською міжрайонною державною податковою інспекцією Кіровоградської області рішення про реалізацію майна, що швидко псується або витрати щодо зберігання якого є непропорційно великими порівняно з його вартістю, згідно якого було вирішено реалізувати майно ТОВ «Сальковоцукорінвест», за ознаками безхазяйного, ТОВ Сальковоцукорінвест» було подано адміністративний позов про скасування даного рішення. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2013 року по справі №1170/2а-628/12 позовні вимоги ТОВ "Сальковоцукорінвес» задоволено, рішення Гайворонської МДПІ Кіровоградської області про реалізацію майна, що швидко псується або витрати щодо зберігання якого є непропорційно великими порівняно з його вартістю від 24.02.2011 року скасовано. Дана постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 04.05.2016 року № 58529868 майно ТОВ «Сальковоцукорінвест» зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 753619535211), про що Реєстраційною службою Гайворонського районного управління юстиції Кіровоградської області було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 45925736 від 20.10.2015 року. В звязку з викладеним позивач просить суд витребувати з незаконного володіння відповідача спірне нерухоме майно та стягнути понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав повністю з підстав, які в ньому зазначені та попросив суд його задовольнити. Зазначив, що підстав для поновлення строку позовної давності не має. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов не визнав. Просить відмовити в звязку з пропуском позивачем строку позовної давності про що подав до суду відповідну заяву. Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити оскільки при зверненні до суду позивачем було пропущено строк позовної давності. Виходячи з наведеного суд не вбачає за доцільне давати оцінку іншим доказам по справі наданим сторонами. Відмовляючи в позові суд виходить з слідуючого. Згідно ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однак цим Кодексом встановлено строк, протягом якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу - позовна давність. До вимоги заявленої позивачем застосовується загальна позовна давність, встановлена ст.257 ЦК України, тривалістю у три роки. Виходячи з приписів ч. 1 ст.261 ЦК України суд вважає, що перебіг позовної давності почався від дня, коли позивач міг довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила. Крім того, за загальним правилом незнання особою закону не звільняє її від відповідальності. Суд вважає, що право на позов виникло на наступний день після 03.03.2011 року, тобто після проведення Ульяновським КМБТІ державної реєстрації права власності відповідача на спірне майно. Враховуючи викладене позовна давність за вимогами сплила 04 березня 2014 року. Натомість позивач звернувся до суду лише 14 червня 2016 року. Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що йому стало відомо про оспорювані обставини лише з дня його призначення, тобто з 22.03.2016 року, оскільки позовна вимога заявлена про захист прав саме юридичної особи, а не прав її керівника. Враховуючи викладене, суд не вбачає поважних причин пропущення позивачем позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставною для відмови у позові (ч. 4 ст.267 ЦК України). З таким клопотанням про застосування позовної давності звернулася відповідач до суду першої інстанції. Підстави зупинення, переривання перебігу позовної давності, а також поважні причини її пропущення відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про витребування майна з чужого незаконного володіння На підставі викладеного,

Outcome: dismissed