Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

У вересні 2018 р. [PERSON] звернувся з до суду позовом до Новоодеського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області про зняття арешту з майна. На обґрунтування позову вказав, що відповідачем в ході виконавчого провадження №12212391, яке було завершено 11.04.2011 р. на підставі п.1 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв'язку з поверненням виконавчого документа стягувану, 11.04.2011 р. було винесено постанову про арешт його майна, як боржника у виконавчому провадженні, [PERSON] Посилаючись на те, що відповідно до повідомлення відповідача матеріали виконавчого провадження знищено, арешт на належне йому майно накладено безпідставно, просить скасувати арешт на все нерухоме майно, яке належить [PERSON], [INFO], зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 11056813, задля надання можливості Державній виконавчій службі, нотаріусу Новоодеського району та реєстратору реєстраційної служби Новоодеського району зняти арешт, накладений на майно [PERSON] Вказана позовна заява була залишена судом без руху з наданням строку позивачу для усунення недоліків позову. Позивачу роз'яснено необхідність залучення до участі у справі в якості відповідача особу, в інтересах якої було накладено арешт на майно. Крім того, відповідно до вимог ст. 54 ЦПК України роз'яснено необхідність повідомлення цієї особи про звернення до суду з позовом про знаття арешту з майна. Незважаючи на роз'яснення суду, позивач особу, в інтересах якої було накладено арешт на майно, тобто стягувача у виконавчому провадженні, до участі у справі в якості відповідача, навіть і третьої особи, не залучив, будь-яких даних цієї особи суду не повідомив, позбавивши суд можливості її залучення до участі у справі в якості третьої особи в межах наданих повноважень. У підготовчому засіданні судом позивачу було також роз'яснено його право на залучення до участі у справі в якості відповідача особи, в інтересах якої було накладено арешт на майно, зобов'язано повідомити суду анкетні дані цієї особи для залучення її до участі у справі, а також надати суду рішення суду, на виконання якого було відкрито виконавче провадження, в ході якого накладено арешт на майно. З цією метою у підготовчому засіданні було оголошено перерву. Позивач вимог суду не виконав, особу, в інтересах якої було накладено арешт на майно позивача до участі у справі в якості відповідача не залучив, як і у якості третьої особи, дані щодо цієї особи (прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання) суду не повідомив, копії рішення суду не надав. З урахуванням відсутності даних щодо особу, в інтересах якої було накладено арешт на майно позивача, судом дана особа до участі у справі в якості третьої особи не залучена. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених у позові, просив про його задоволення. Представник відповідача - Чернов І.М вказала про визнання позову. Пояснила, що на даний час підстави, з яких було накладено арешт на майно позивача одночасно з закриттям виконавчого провадження, у зв'язку із знищенням виконавчого провадження, їй не відомі. Вказала, що на момент закриття виконавчого провадження з виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини існувала заборгованість з виплати аліментів. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши доводи позову та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно з листом Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 02.04.2018 р. №14.16/2612 у вказаному відділі перебувало виконавче провадження № за ЄДРВП 12212391 з виконання виконавчого листа Новоодеського районного суду Миколаївської області від 23.01.2001 р. №2-66 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/3 частини. 11.04.2011 р. виконавче провадження було завершено та державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п.1 ст. 47 ЗУ „Про виконавче провадження". Заборгованість станом на 11.04.2011 р. склала 3947,38 грн. Цього ж дня, 11.04.2011 р. за постановою державного виконавця накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON], який станом на 01.04.2018 р. не знято. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 02.04.2018 р. постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП№12212391 11.04.2011 р. ВДВС Новоодеського РУЮ було накладено арешт на нерухоме майно - земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 8,22 га. Будь-яких доказів відсутності заборгованості зі сплати періодичних платежів - аліментів в межах виконавчого провадження №12212391 позивачем суду не надано, стягувача до участі у справі не залучено. Відповідно до вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 13, 76, 78 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Ст. 81 ЦПК України саме на сторони покладено обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім передбачених законом випадків. Сторонами у цивільному процесі є юридично заінтересовані особи (фізичні або юридичні), позивач і відповідач, матеріально-правовий спір між якими є предметом розгляду і вирішення в цивільному судочинстві. Позивач - особа, на захист суб'єктивних прав і охоронюваних законом інтересів якої порушується цивільна справа в суді, розпочинається цивільний процес. Відповідач - особа, котра на заяву позивача притягується до відповідальності за порушення чи оспорення права або охоронюваних законом інтересу позивача. Відповідно до п.2 Постанови №5Пленуму ВССУз розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року, відповідачами в справі про зняття арешту є в тому числі, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, які виконують судові рішення. Крім того, згідно зі ст. 54 ЦПК України, якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред'явити вимоги до сторони, така сторона зобов'язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. До такої заяви повинні бути додані докази про направлення її копії особі, про залучення якої як третьої особи подана заява. У разі розгляду справи без повідомлення третьої особи про розгляд справи, обставини справи, встановлені судовим рішенням, не мають юридичних наслідків при розгляді позову, пред'явленого стороною, яка брала участь у цій справі, до цієї третьої особи або позову, пред'явленого, цією третьою особою до такої сторони. Згідно із положеннями частин 2, 4, 5 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як вбачається з матеріалів справи, арешт на нерухоме майно, про зняття якого боржник у виконавчому провадженні, яке на даний час є завершеним, звернувся до суду із позовом, було накладено з метою виконання рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 23.01.2001 р. №2-66 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/3 частини. Тобто питання про зняття арешту з майна стосується інтересів стягувача у виконавчому провадженні, в якому і було накладено арешт. На момент накладення арешту на майно боржника - позивача у справі - [PERSON] у нього існувала заборгованість зі сплати періодичних платежів - аліментів станом на 11.04.2011 р. в сумі 3947,38 грн., відомості про погашення суду не надано. Проте, позивачем стягувача у виконавчому провадженні ВП№12212391 до участі у справі у якості відповідача не залучено, у зв'язку із чим його доводи щодо безпідставності накладення арешту на належне йому нерухоме майно не можуть бути оцінені судом, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed