Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Позивач звернулась 19.01.2021 р. до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві зазначає, що вона є рідною сестрою неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Батьками брата є: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] не виконує батьківських обов`язків щодо сина - [PERSON] з 2004 р., тобто практично з дня народження. Дитиною все життя опікувалась мати [PERSON] , яка померла [INFO] . Тобто з жовтня 2020 р. неповнолітній [PERSON] фактично залишився без батьківського піклування, без законного представника чи опікуна та без коштів на існування і з цього часу братом опікується позивач. За життя [PERSON] отримала виконавчий лист № 2-4840/2004, виданий Шевченківським районним судом м.Запоріжжя 29.12.2020 р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] у розмірі ј частини від доходів, починаючи з 14.10.2004 р. до настання повноліття, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На виконання вказаного виконавчого листа Заводським ВДВС в м.Запоріжжі відкрито провадження № 45740312. Аліменти відповідач ніколи не сплачував, лише в період з 01.07.2020 р. по 01.09.2020 р. у примусовому порядку державним виконавцем здійснено утримання з заробітної плати на суму 7248,02 грн. Станом на 30.12.2020 р. заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] становить 113 148, 40 грн. Те, що батько не займався вихованням дитини підтверджується також довідкою з КНП «ЦПМСД № 8» від 30.12.2020 р. відповідно до якої, батько [PERSON] з дитиною до лікаря-педіатра ніколи не звертався, до амбулаторії не з`являвся та довідкою ЗНВК № 68 від 03.12.2020 р. якою підтверджується, що батько у навчанні та вихованні сина участі не приймав. Відповідно до наказу № 932 від 16.11.2020 р. служби (управління) у справах дітей ЗМР [PERSON] взято на облік, як дитину, що опинилась у складних життєвих обставинах (проживання у сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини). Посилаючись на вказані обставини та на положення ст..ст.150, 155, 164-166 СК України, за позовом [PERSON] просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 26.01.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 01.03.2021 р. 01.03.2021 р. закрито підготовче провадження і призначено судове засідання на 14.04.2021 р. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позов підтримує, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника процесу узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, до суду подано висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав та заяву про розгляд справи за відсутності представника. Суд розглянув справу без участі представника третьої особи на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача та третьої особи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних встановлених судом фактичних обставин і відповідних їм правовідносин: Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21 грудня 1995 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Статтею 150 СК України передбачено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із частинами другою та четвертою ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з пунктом другим частини першої ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. За змістом пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено наданим свідоцтвом про народження (а.с.13). [PERSON] померла [INFO] (а.с.14). [PERSON] є сестрою неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.9,10, 13), в сім`ї якої проживає дитина (а.с.21,22) та яка, в силу положень ст.166 СК України, має право звернутись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Відповідно до наказу служби (управління) у справах дітей Запорізької міської Ради № 932 від 16.11.2020 р. (а.с.17) [PERSON] взято на облік як дитину, що опинилася у складних життєвих обставинах (проживання у сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини). Батько не виконує покладених на нього законом батьківських обов`язків по вихованню, утриманню, фізичному та духовному розвитку дитини. Обставини, зазначені позивачем в позові, повністю підтверджені дослідженими судом письмовими доказами, які наявні в матеріалах справи та не спростовані відповідчем (а.с.15-16, 18, 19, 20). Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської Ради по Шевченківському району від 18.02.2021 р. (а.с.34), орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] . Враховуючи, що викладені в позовній заяві твердження позивача в процесі розгляду знайшли своє підтвердження, тривалий період свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов"язками та інтереси неповнолітньої дитини, суд задовольняє позовні вимоги про позбавлення батьківських прав. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції судом звільнена, відтак, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір в сумі 908 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved