Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач звернувся з вищезазначеним позовом та просить суд постановити рішення про визнання [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що спірне житло належить позивачу на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу від 02.07.2016, договором дарування від 02.07.2016 та свідоцтвом про право власності від 27.02.2013, виданий відділом приватизації державного житла Солом'янської районної в м.Києві державної адміністрації. Зазначає, що відповідач є її колишнім чоловіком. Посилається, що 05.08.2016 рішенням Солом'янського районного суду м.Києва шлюб з відповідачем було розірвано. Зазначає, що у квітні 2016 відповідач залишив спірну квартиру та забрав всі свої речі. З того часу, відповідач у спірній квартирі не проживає, витрати по утриманню житлового приміщення не несе, а тому втратив право користування житловим приміщенням. Позивач просила задовольнити позов. 27.11.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Кізюн Л.І.. Ухвалою суду від 02.01.2018, після надходження відповіді щодо місця реєстрації відповідача, у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. 11.09.2018 згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Також позивач просить ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні, з огляду на визнання відповідачем позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте 20.08.2018 надав суду нотаріально посвідчену заяву від 10.08.2018 про визнання позову. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] що підтверджується договором купівлі-продажу від 02.07.2016, договором дарування від 02.07.2016 та свідоцтвом про право власності від 27.02.2013, виданий відділом приватизації державного житла Солом'янської районної в м.Києві державної адміністрації ( а.с.4-5). У спірній квартирі в даний час зареєстровані: позивач, колишній чоловік позивача, тобто відповідач по справі та син сторін [PERSON] 05.08.2016 рішенням Солом'янського районного суду м.Києва шлюб з відповідачем було розірвано. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у квітні 2016 залишив спірну квартиру та забрав всі свої речі. З того часу, відповідач у спірній квартирі не проживає, витрати по утриманню житлового приміщення не несе. Вказані обставини визнані відповідачем по справі, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою від 10.08.2018 про визнання позову ( а.с. 44). Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ч.2,3 ст. 156 ЖК України за згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. Згідно ст.64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до статей 6, 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець або особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язанні протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінюючи матеріали справи, суд вважає встановленим, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад рік без поважних причин. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved