overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою, посилаючись на те, що між ними склалися неприязні стосунки, в зв'язку з чим у липні 2015 року вони припинили спільне проживання, примирення та подальше проживання з відповідачкою однією сім'єю неможливе. Він наполягає на розірванні шлюбу. Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином , направив до суду заяву про розгляд справи без його участі в судовому засіданні. Відповідачка позов визнала в повному обсязі, на розірвання шлюбу з позивачем згодна , миритися не бажає , наполягає на розірванні шлюбу. Позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно зі ст.. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами було зареєстровано 03 вересня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області , про що було зроблено актовий запис за № 84. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Спора щодо місця проживання неповнолітніх дітей між сторонами немає. Між сторонами склалися неприязні стосунки , в зв'язку з чим вони у липні 2015 року припинили спільне проживання, проживають окремо. За минулий час будь-яких заходів для примирення та збереження сім'ї сторони не здійснили, миритися сторони не бажають , обидва наполягають на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки взаємовідносини подружжя свідчать про те, що збереження шлюбу неможливо, суд доходить висновку, що примирення між сторонами та їх подальше спільне життя неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка після розірвання шлюбу просить залишити її прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою, посилаючись на те, що між ними склалися погані стосунки , в зв"язку з чим у 2014 році вони припинили спільне проживання. Причинами розпаду сімї позивач вважає недовіру , відсутність взаєморозуміння між ним та відповідачкою, втрату почуття кохання, також у них з відповідачкою різні характери та погляди на сімейне життя. Примирення та подальше проживання з відповідачкою однією сімєю неможливе. Тому він наполягає на розірванні шлюбу. Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином , в позовній заяві просив про розгляд справи без його участі в судовому засіданні, не заперечує проти постановлення судом заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи маються належні докази, причину неявки до суду не повідомила, заперечення проти позову не надала. Відповідно до ст. 224 ЦПК України зі згоди позивача суд постановляє по справі заочне рішення. Позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами було зареєстровано 10 вересня 2005 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м.Одеси, про що було зроблено актовий запис за № 774. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Між сторонами склалися неприязні стосунки, в звязку з чим вони з 2014 року припинили спільне проживання, проживають окремо. За минулий час будь-яких заходів для примирення та збереження сімї сторони не здійснили. Позивач наполягає на розірванні шлюбу . Відповідачка будь - яких пояснень або заперечень проти позову не надала. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та їх подальше спільне життя неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що на обліку в органі опіки та піклування Преображенської сільської ради та у службі у справах дітей Кринчианської райдержадміністрації знаходиться неблагонадійна сім`я [PERSON], яка має малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відомості про батька малолітніх -[PERSON] записані за заявою [PERSON] згідно з ч.1 ст.135 СК України. Відповідачка ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, вживає алкоголем, самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків. У зв'язку з чим Преображенською сільською радою зроблено висновок «Про позбавлення батьківських прав»та прийнято рішення № 117 «Про позбавлення батьківських прав [PERSON]». Позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON]. Відповідачка згідно заяви просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає. Представник органу опіки та піклування Преображенської сільської ради у судове засідання не з'явився, просить справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти позовних вимог. Оцінивши, перевіривши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] має малолітніх [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO]. Батько дітей [PERSON] записаний за заявою [PERSON], згідно з ч.1 ст.135 СК України. Мати проживає з співмешканцем у с.Малософіївка Криничанського району Дніпропетровської обласі. Малолітні діти перебувають на утриманні сестри - [PERSON]. Відповідачка веде аморальний спосіб життя, вживає алкоголем, самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків. Преображенською сільською радою зроблено висновок про позбавлення батьківських прав та прийняте рішення № 117 від 12 травня 2014 року «Про позбавлення батьківських прав [PERSON]». Таким чином, відповідачка [PERSON], всупереч вимогам ст.150 СК України, не виявляє бажання щодо виховання та утримання своїх дітей та не виконує обов'язків по піклуванню ними. Малолітня [PERSON] навчається в 4-Б класі Комунального закладу освіти „Середня загальноосвітня школа № 47", м.Дніпропетровська. На офіційні попередження органу опіки та піклування про необхідність належного виконання батьківських обов'язків відповідачка не реагує, тому у відповідності з положеннями ст.164 СК України, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідачки, як таку, що ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, батьківських прав щодо її малолітніх дітей. Задоволення позову, у відповідності до ст.88 ЦПК України, покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою, посилаючись на те, що між ними клалися неприязні стосунки, в зв"язку з чим вони з відповідачкою у вересні 2014 року припинили спільне проживання, проживають окремо, примирення та подальше проживання з відповідачкою однією сім'єю неможливе. Відповідачка позов визнала в повному обсязі, на розірвання шлюбу між нею та позивачем згодна, миритися не бажає. Позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами було зареєстровано 07 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 88. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Сторони мають різні погляди на сімейні взаємовідносини, між ними склалаися неприязні стосунки, в зв'язку з чим вони припинили шлюбні відносини з вересня 2014 року, проживають окремо, миритися сторони не бажають. Спору про місце проживання неповнолітньої дитини між сторонами немає. Відповідно до ст.112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та подальше спільне проживання сторін неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою, посилаючись на те, що між ними склалися неприязні стосунки, в зв"язку з чим вони з відповідачкою припинили спільне проживання, багато років разом не проживають, стосунків між собою не підтримують, примирення та подальше проживання з відповідачкою однією сім'єю неможливе. Відповідачка позов визнала в повному обсязі, на розірвання шлюбу між нею та позивачем згодна, оскільки вони не проживають з позивачем разом з 2004 року , миритися не бажає. Позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами було зареєстровано 19 січня 1988 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис за № 62. Від шлюбу сторони неповнолітних дітей не мають. Сторони мають різні погляди на сімейні взаємовідносини, між ними склалися неприязні стосунки, в зв'язку з чим вони у 2004 році припинили спільне проживання та шлюбні відносини, стосунків мж собою не підтримують, проживають окремо. Миритися сторони не бажають, обидва наполягають на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та подальше спільне проживання сторін неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований\~ 24 квітня 2004 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], місце проживання якої визначити з її матір"ю. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачкою мають різні погляди на права та обовязки подружжя, відсутні спільні інтереси та порозуміння під час вирішення сімейних проблем. Вважає, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач до суду надіслав письмову заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує, які просить задовольнити. Відповідачка надіслала письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить визначити місце проживання неповнолітньої доньки з нею, та залишити прізвище без змін. Дослідивши наявні докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2004 року /а.с.8/. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачкою. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї,\~ наміру поновлювати шлюбні відносини не мають. Згідно\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін та їх дітей, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Місце проживання неповнолітньої дитини слід визначити за місцем проживання її матері, про що у сторін спору не виникло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 23 січня 2009 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 52. В обгрунтування позовних вимог вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов"язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені. Спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання, збереження шлюбу неможливі та суперечать його інтересам.. В судове засідання позивач подав письмове клопотання, згідно якого просив справу розглядати за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання подала письмове клопотання, згідно якого просила справу розглядати за її відсутності. Не заперечила проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 23 січня 2009 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 52 Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Подружжя тривалий час не підтримують сімейні відносини, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 24 вересня 2010 року в відділі державної реєстраці актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1373. В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що спільне житття з відповідачкою не склалося у зв"язку із несумністю характерів та поглядів на життя. З квітня 2012 року подружні відносини між ними припинені та проживають окремо. Спільне господарство не ведуть, примирення не можливе. Дітей від шлюбу не мають. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена заздалегідь та належним чином, про причини неявки суду не повідомляла, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. За таких обставин суд ухвалив розглянути справу у відсутність сторін згідно ст. 169, 225 Цивільного процесуального кодексу України з винесенням заочного рішення по справі. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що 24 вересня 2010 року між сторонами було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, що стверджується свідоцтвом про одруження І-ГЮ № 115635, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1373. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Подружжя тривалий час не підтримують сімейні відносини, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам позивача. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 1714 грн.44 копійки та судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, через несплату відповідачем послуг з постачання електроенергії за адресою: [ADDRESS], станом на 28.09.2004 року по 28.03.2005 року утворилась заборгованість у розмірі 1714 грн.44 копійки та судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп. яку позивач просить стягнути із відповідача на свою користь. В судове засідання представник позивача Хомяк Р.В. підтвердив позовну заяву та просив її задовольнити повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явилась, надала суду усні заперечення на позов, а а також, посилаючись на сплив позовної давності, просила суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог позивача оскільки в даній квартирі він не мешкає понад 5 років.. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом в ході розгляду справи, відповідач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], згідно розрахунку, наданого позивачем, має заборгованість за спожиту електроенергію станом на 28.09.2004 року по 28.03.2005 року утворилась заборгованість у розмірі 1714 грн.44 копійки та судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп.. Відповідно до п.7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ N 45 від 24.01.2006р., власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Разом з цим, відповідно до положення ст.256 ЦК України, особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу у межах строку позовної давності. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що, за захистом свого порушеного права позивач звернувся з порушенням строку позовної давності. Згідно ч.3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Встановивши, таким чином, в ході розгляду справи, що, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права за межами строку позовної давності, суд, приймаючи до уваги заяву відповідача про застосування позовної давності, вважає за необхідне у задоволенні даного позову відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 2203,30 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, через несплату відповідачем послуг з постачання електроенергії за адресою: [ADDRESS], станом на 23.06.2010р. утворилась заборгованість у розмірі 2203,30 грн., яку позивач разом із судовими витратами просить стягнути із відповідача на свою користь. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду письмові заперечення на позов, а також письмову заяву, у якій, посилаючись на сплив позовної давності, просила суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом в ході розгляду справи, відповідач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], та, згідно розрахунку, наданого позивачем, має заборгованість за спожиту електроенергію станом на 23.06.2010р. у розмірі 2203,30 грн. Відповідно до п.7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ N 45 від 24.01.2006р., власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Разом з цим, відповідно до положення ст.256 ЦК України, особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу у межах строку позовної давності. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що, за захистом свого порушеного права позивач звернувся з порушенням строку позовної давності. Згідно ч.3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Встановивши, таким чином, в ході розгляду справи, що, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права за межами строку позовної давності, суд, приймаючи до уваги заяву відповідача про застосування позовної давності, вважає за необхідне у задоволенні даного позову відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed