Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, зазначивши, що в [ADDRESS], знаходиться квартира, власниками якої являлися [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Власники вказаної квартири померли: [PERSON] 16.04.1999 року, [PERSON] 06.02.2009 року та [PERSON] 28.05.2015 року. Спадщину після їх смерті ніхто не приймав. З 01 липня 2003 року і на даний час позивач відкрито та безперешкодно проживає у вказаній квартирі, користується нею, доглядає та утримує її, робить в ній поточний ремонт, сплачує комунальні послуги. А тому позивач вважає, що має право на набуття права власності за набувальною давністю та прохає визнати за нею право власності на вказану квартиру. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі та прохав їх задовольнити, підтвердивши викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника Чигиринської міської ради та про визнання позову повністю. Допитані в судовому засіданні свідки пояснили, що є сусідами позивача та підтвердили, що позивач дійсно з липня 2003 року проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS], оплачує комунальні послуги, веде господарство, підтримує квартиру в належному стані, а власники квартири [PERSON], [PERSON] та [PERSON], у вказаній квартирі жодного разу не з"являлися і вони їх не бачили. Суд, вислухавши представника позивача, свідків, враховуючи лист відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що власниками квартирі за адресою: [ADDRESS], являлися [PERSON], [PERSON] та [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08 червня 1993 року, виданого ОВТФ «Єлена» (а.с.10). Як вбачається зі свідоцтв про смерть серії ІІІ-ИК № 286728 від 16.04.1999 року, серії І-НК № 842448 від 29.05.2015 року та серії І-НК № 718551 від 06.02.2009 року, гр. [PERSON] помер 16 квітня 1999 року, гр. [PERSON] померла 28 травня 2015 року та гр. [PERSON] померла 06 лютого 2009 року (а.с.6-8). Спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини після померлих [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до нотаріальних контор не зверталися, спадкові справи не заводилися (а.с.33-35). Також, судом встановлено, що рахунки за сплату комунальних послуг зареєстровані на [PERSON], де відсутня заборгованість (а.с.11-13). Відповідно до довідки виконавчого комітету Чигиринської міської ради від 15.12.2017 року № 1816-02-17/5, гр. [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.26). Крім того, як встановлено судом та вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 107898520 від 18.12.2017 року, відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS], відсутні (а.с.27). Таким чином у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт проживання позивача у квартирі за адресою: [ADDRESS], саме з 01 липня 2003 року, що також встановлено як з показів свідків, пояснення представника позивача, так і з матеріалів справи. Відповідно до ч.1 статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 01 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01 січня 2001 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 01 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 01 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Однією з визначальних підстав набуття права власності за набувальною давністю у відповідності до ст. 344 ЦК України є добросовісність володіння - якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Вказані вище обставини свідчать про відкритість та безперервність володіння [PERSON] чужим майном, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS], яка в даному випадку є безхазяйною нерухомою річчю, оскільки на праві приватної власності не за ким зареєстрована не була, а рішення про передачу цієї нерухомої речі у комунальну власність в установленому законом порядку не приймалось. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] не будучи спадкоємицею померлих [PERSON], [PERSON] та [PERSON], враховуючи положення ч. 1 ст. 344 ЦК України, добросовісно заволоділа безхазяйним нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше десяти років, яким є квартира за адресою: [ADDRESS], в зв'язку з чим набула право власності на вказане майно на підставі ст. 344 ЦК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved