Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10 лютого 2001 року між нею та відповідачем [PERSON] Старосільською сільською радою Городищенського району Черкаської області був зареєстрований шлюб, який рішенням Городищенського районного суду від 08 травня 2007 року розірваний. Вказане рішення зареєстрован у відділі РАЦС Городищенського РУЮ 21.10.2008. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу постійно проживає з позивачем і перебуває на її повному утриманні. У позивачки з'явилась можливість за особисті кошти відвезти на оздоровлення та відпочинок сина за кордон. Вона скерувала до відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення заяву-вимогу про надання нотаріально посвідченого дозволу на виїзд сина разом з нею за кордон та на оформлення документів, необхідних для виїзду за кордон. Жодних конструктивних дій, направлених на видачу вказаного вище дозволу, відповідачем до сьогоднішнього дня так і не вчинено. В зв'язку із цим просить суд надати дозвіл на виготовлення проїдного документу та виїзд дитини за кордон без згоди батька.. Позивачка в судове засідання не з'явилася, скерувала до суду заяву, просила справу розгдядати без її участі, позов підтримала, просила надати право на виїзд за кордон [PERSON] без згоди батька, надал згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. З письмової згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У зв"язку з неявкою сторін в судове засідання фіксація технічними засобами не здійснювалася відповідно до ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 грудня 2001 року народився [PERSON], батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану по Соснівському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції. [PERSON] та [PERSON] 27.05.2008 розірвали шлюб, про що в книзі реєстрації актів розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №49. [PERSON] тривалий час з дитиною не спілкується, не дбає про її розвиток, не сплачує аліменти та безпідставно не надає дозвіл на виїзд за кордон. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь - який час повернутися в Україні. Відповідно до ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Пункт 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України №231 від 31.03.1995 року, вказує, що за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Пунктами 3, 4, 5 постанови КМ України від 27.01.1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» передбачено, що: Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одною з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі. Статтями 7, 155 СК України встановлено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Статтями 3,6 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, учасником якої є Україна з 27.09.1991 року, встановлено - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративним чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави - учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Стаття 27 цієї Конвенції передбачає - держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231 оформлення проїзного документу дитини здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі , коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально . Відповідно до п. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Аналізуючи наведене, суд вважає, що [PERSON] діє всупереч інтересам дитини, оскільки тривалий час з сином не спілкується, не дбає про його розвиток та безпідставно не надає дозвіл на виїзд за кордон.

Outcome: approved