Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Представник позивача у своєму позові просить суд визнати довіреність 3-ої Луганської державної нотаріальної контори від 22 листопада 2010 року, зареєстровану в реєстрі за № 2-305 на ім'я [PERSON], якою [PERSON] дав повноваження на відчуження квартири [ADDRESS] недійсною, мотивуючи тим, що на час оформлення даної довіреності [PERSON] не розумів своїх дій та не міг керувати ними, внаслідок психічного розладу. У судовому засіданні представник позивача на позві наполягав, надав пояснення, аналогічні викладеному у позові. Відповідач [PERSON], третя особа приватний нотаріус Луганського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явились, про слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, від третьої особи державного нотаріуса 3-ої Луганської державної нотаріальної контори м. Луганська Козловського О.М. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та прийняття рішення на розсуд суду. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не прибула, враховуючи присутність у судовому засіданні її представника [PERSON], яка надала пояснення з приводу позову [PERSON], висловила свої заперечення, докази якої судом були розглянуті, суд порахував за можливе, згідно вимогам ЦПК України , розглянути справу за відсутності відповідачки [PERSON] Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні просила відмовити у задоволені позову, мотивуючи тим, що не згодна з судово - психіатричною експертизою у відношенні [PERSON], яка проведена не в повній мірі, при наданні висновку експертами не досліджені матеріали особистої справи МСЕК, у зв'язку з чим висновки експертизи ґрунтуються лише на підставі психіатричної картки [PERSON], експерти не надали відповіді на всі питання, поставлені на їх розгляд. Допитаний у судовому засіданні судовий психіатр - експерт [PERSON] суду показав, що висновок судово-психіатричної експертизи, складений експертною комісією у відношенні [PERSON] (акт№181 від 11.03.2013-23.04.2013) підтримує у повному обсязі; суду пояснив, що захворювання у [PERSON] у вигляді шизофренії, згідно медичної документації, мало місце з 1984 року, що дає підстави передбачати, що вже з тогу часу [PERSON] не був здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; [PERSON] проходив обстеження у всіх його лікарів, його інвалідність була пов'язана з психіатричним захворюванням. Для надання висновку щодо недієздатності [PERSON] у розпорядження експертів було надано достатньо медичної документації; не надання відповіді на інші питання, поставлені експертам, було пов"язане із значним проміжком часу від розглядаємих подій та недостатністю задля цього медичної документації, що не ставить під сумнів відповідь експертів на поставлене питання; зазначення у догляді [PERSON] лікарем при огляді від 29.07.2009 року про відсутність у останнього скарг та стану ремісії, не свідче про відсутність у нього ознак психічних розладів; посилання нотаріуса у оспорюваній довіреності, на перевірку дієздатності [PERSON], свідче лише про особисті висновки нотаріуса, надані при співбесіді зі сторонами та ніяк не стосується його психічного стану, встановленого відповідно до медичної документації. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши надані докази - копія рішення Артемівського районного суду м. Луганська від 13.08.2012 року; копія рішення виконавчого комітету від 11.09.2012 року; відповідь МКП «БТІ» від 30.12.2011 року; копія довідки МСЕК; копія договору купівлі-продажу квартири; копія витягу з реєстру власності на нерухоме майно; копія довіреності; акт №181 від 11.03.2013-23.04.2013 судово-психіатричної експертизи, судом встановлено, що,- Рішенням Артемівського районного суду м. Луганська від 13 серпня 2012 року визнано [PERSON], [INFO], недієздатним, встановлено над ним опікунство, визнано [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] Рішенням №160 від 11 вересня 2012 року виконавчого комітету Артемівської районної ради у м. Луганську установлено опіку над недієздатним [PERSON], [INFO], опікуном над недієздатним [PERSON] призначено гр.. [PERSON],який є його племінником. 22 листопада 2010 року [PERSON] надав [PERSON] довіреність, якою уповноважив останню продати за ціну та на умовах на її розсуд належну йому квартиру [ADDRESS]. Дана довіреність була зроблена у державного нотаріуса третьої Луганської державної нотаріальної контори Козловського О. М. На підставі вказаної довіреності відповідачка [PERSON] здійснила правочин, яким 27 листопада 2010 року продала квартиру [ADDRESS] відповідачці [PERSON] , що підтверджується договором купівлі - продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Луганського нотаріального округу [PERSON]. Згідно відповіді з психіатричної лікарні від 25.01.2013 року [PERSON] перебуває на обліку з 1974 року, має хронічний психічний розлад. Згідно висновку МСЕК від 18 квітня 2005 року [PERSON] встановлена група інвалідності, наданий висновок про умови та характер праці, встановлено, що його жіттедіяльність різко обмежена. Відповідно до акту №181 стаціонарної комісійної судово - психіатричної експертизи від 23.04.2013 року, у [PERSON] на час складання довіреності від 22.11.2010 року на ім'я [PERSON],якою [PERSON] уповноважив останню на відчуження квартири [ADDRESS], мали місце ознаки хронічного психічного розладу у вигляді шизофренії, параноїдної форми, епізодичної течії з наростаючим дефектом, ступень вираженості маючих у [PERSON] психічних захворювань була така, що позбавляла його на вказаний період часу здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно з ч.2, 3 ст. 203, 30 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Відповідно до ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачається, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першої - третьої, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу, тобто Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Таким чином суд вважає, що представником позивача доведено, що на час оформлення довіреності, посвідченої 3-ю Луганською державною нотаріальною конторою 22 листопада 2010 року та зареєстрованої за номером 2-305 на ім'я [PERSON], якою [PERSON] дав повноваження на відчуження квартири [ADDRESS], [PERSON] знаходився у стані, внаслідок маючого у нього місця психічного розладу, коли не був здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Дані фактичні обставини підтверджені актом №181 стаціонарної комісійної судово - психіатричної експертизи від 23.04.2013 року, який суд вважає за необхідне покласти у підставу свого рішення, підстав невірити якому у суду немає, як такому, що наданий кваліфікованими експертами державної установи - Міністерства охорони здоров'я України Луганської обласної клінічної психоневрологічної лікарні у складі трьох осіб - судовими психіатрами-експертами зі значним стажем роботи, які були належним чином попереджені судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, за відмову від дачі висновку у відповідності зі ст.384, ст.385 КК України. Окрім того, даний висновок підтверджений та не протиріче іншим доказам по справі - поясненнями допитаного у судовому засіданні експерта [PERSON], які суд також вважає за необхідне покласти у підставу свого рішення, оскільки дані свідчення відповідають дійсним обставинам по справі; довідці МСЕК від 18 квітня 2005 року, відповіді з психіатричної лікарні від 25.01.2013 року, які суд також вважає за необхідне покласти підставу свого рішення. Доводи викладені, представником відповідача [PERSON] - [PERSON] в обґрунтування своїх заперечень, суд вважає такими, які не заслуговують на увагу, підстав ставити під сумнів висновки експерта, щодо недієздатності [PERSON] під час вчинення оспорюваного правочину у суду не має, а будь-яких інших фактичних даних, щодо наявності у [PERSON] цивільної дієздатності на час надання довіреності [PERSON] суду не представлено. На підставі викладеного ст. ст. 30, ч.2.3 ст. 203, ч.1 ст. 215, ст..225 ЦК України,

Outcome: approved