Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

У вересні 2018 року заявник звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із зазначеною вище заявою, в якій просив суд встановити факт неправильності написання адреси квартири у витязі про реєстрацію права власності на нерухомого майна № 2538501, а саме те, що квартири [ADDRESS] , яка належить заявнику [PERSON] на праві спільної сумісної власності, знаходиться саме по провулку 8-го Березня. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що заявнику разом із [PERSON] , яка є матір`ю заявника, на праві спільної сумісної власності на житло від 15.12.2003 року належить квартира [ADDRESS] . Вказує, що [INFO] мати заявника [PERSON] померла, та в процесі прийняття спадщини заявником було встановлено, що під час реєстрації права власності на нерухоме майно було допущено помилку, а саме: в адресі нерухомого майна замість [ADDRESS] . При цьому заявник зазначає, що у Свідоцтві про право власності від 15.12.2003 року, в Технічному паспорті на квартиру, в Довідці про реєстрацію місця проживання особи від 06.06.2017 року, Витязі з Єдиного державного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 21.02.2017 року зазначено, що квартира [ADDRESS] . Однак, у Витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно помилково зазначено адресу: вулиця 8-Березня. Стверджує, що законний представник заявника звертався до Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради та в порядку усної консультації їй було роз`яснено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності заявнику, і насправді знадиться по провулку 8-го Березня, але виправити допущено помилку можливо лише у судовому порядку. З урахуванням викладеного вище просить суд заяву задовольнити. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.10.2018 року дану справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. 05.11.2018 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано до провадження судді [PERSON] Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09.11.2018 року справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження. 18.03.2019 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано до провадження судді Букіної О.М. у зв`язку із відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.01.2020 року без виходу суду до нарадчої кімнати до участі у справі у якості заінтересованих осіб було залучено Сумську міську раду та приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Виносум Марину Євгенівну. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28.09.2020 року було витребувано у приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Виносум М.Є. копію спадкової справи, що заведена після смерті [PERSON] 30.11.2020 року від приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Виносум М.Є. у якому остання зазначила, що нею спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, а ухвалу суду було передано за належністю до Першої Сумської державної нотаріальної контори. 07.12.2020 року від Сумської міської державної нотаріальної контори Сумської області надійшов лист у якому зазначено, що згідно із Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Заявник та його представник у судове засідання не з"явилися, проте в матеріалах справи наявні заяви, у яких представник заявника просить суд провести розгляд справи за відсутності заявника та його представника. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, при причини неявки суд до відома не поставили, проте їх неявка не є перешкодою для розгляду даної справи. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно ч. 1 ст. 316 Цивільного процесуального кодексу України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Так судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло Серії [NUMBER] від 15.12.2003 року [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно до Технічного паспорту квартира [ADDRESS] , загальною площею 45,8 м2, що знаходиться у власності [PERSON] , знаходиться у будинку [ADDRESS] (а.с. 14-15). Відповідно до Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, [PERSON] станом на 14.03.2017 року був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] (а.с. 10). Разом із тим, відповідно до витягу Про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.01.2004 року зазначено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності Серії [NUMBER] від 15.12.2003 року. При цьому, як уже було встановлено вище, Свідоцтво про право власності на житло Серії [NUMBER] від 15.12.2003 року видане саме на квартиру [ADDRESS] . Таким чином з матеріалів справи вбачається, що під час формування витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2538501 від 12.01.2004 року було допущено помилку та не вірно зазначено адресу квартири [ADDRESS] , що належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , а саме: « [ADDRESS] » замість правильного « [ADDRESS] ». Відповідно до ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявник просить встановити факт неправильності записів у витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2538501 від 12.01.2004 року виданого Державним комунальним підприємством Сумське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації, щодо написання адреси за якою знаходиться квартира [ADDRESS] , а саме: « [ADDRESS] » замість правильного « [ADDRESS] ». Між тим, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2538501 від 12.01.2004 року у розумінні вимог чинного законодавтсва не є правоустановлюючим документом, що підтвердужє право власності заявника на нерухоме майно. Вказаний витяг підтверджує лише відповідну державну реєстрацію права власності і наявність у ньому помилки щодо адреси знаходження нерухомого майна не може бути відновлено шляхом встановлення юридичного факту, як і наявності такої помилки, оскільки є очевидним і може бути відновлено шляхом внесення відповідних змін та/чи виправлень, оскарження дій державного реєстратора. Враховуючи викладене вище та приймаючи до уваги вимоги чинного законодавства, що регулюють порядок встановлення юридичного факту, суд вважає, що встановлення факту, що має юридичне значення, про який просить заявник, тобто неправильності записів у витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно не підлягає встановленоню у судовому порядку. Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed