Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В процесі розгляду справи [PERSON] та [PERSON] збільшили розмір позовних вимог, при цьому, крім іншого, просили стягнути з [PERSON] 9550 грн. збитків спричинених знищенням їх автомобіля, а також 878 грн. 08 коп. судових витрат. Свої вимоги обґрунтовували тим, що 20.08.2014 року о 12 год. 30 хв. [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ-111830» д/н [NUMBER] по вул. Центральній в с. Ялцівка Малинського району проявив неуважність, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху на перехресті де скоїв зіткнення з автомобілем «Іж-412» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Вина водія автомобіля «ВАЗ-111830» д/н [NUMBER] [PERSON] у скоєнні даного ДТП підтверджується постановою Малинського районного суду Житомирської області від 03.09.2014 року за якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності. На підставі Звіту №25 від 26.12.2014 року ПП [PERSON] «Про визначення матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу» визначено розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Іж-412» д/н [NUMBER], який склав 9 550 грн. Пошкодження транспортного засобу для [PERSON] та [PERSON] потягли сильні душевні хвилювання викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час користуватись автомобілем за його прямим призначенням, клопотами та незручностями щодо поїздок в село та невчасно проведеними сільськогосподарськими роботами. На неодноразові звернення до [PERSON] про здійснення відшкодування останній відмовляється, що й стало підставою для даних вимог. [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог та просив про задоволення позову. [PERSON] в судове засідання не з»явилась, згідно письмової заяви не заперечувала проти розгляду справи за її відсутності. [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечив вказуючи на те, що його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Україна», що тягне за собою обов'язок останньої здійснювати страхові виплати. Суд, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи встановив наступне. 20.08.2014 року о 12 год. 30 хв. [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ-111830» д/н [NUMBER] по вул. Центральній в с. Ялцівка Малинського району проявив неуважність, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху на перехресті де скоїв зіткнення з автомобілем «Іж-412» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок цього, автомобілям були завдані механічні пошкодження. Вина водія автомобіля «ВАЗ-111830» д/н [NUMBER] [PERSON] у скоєнні даного ДТП підтверджується постановою Малинського районного суду Житомирської області від 03.09.2014 року за якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Право керування [PERSON] автомобілем «ВАЗ-111830» д/н [NUMBER] на момент скоєння ДТП підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. На підставі Звіту №25 від 26.12.2014 року ПП [PERSON] «Про визначення матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу» визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Іж-412» д/н [NUMBER] перевищує ринкову вартість аналогічного справного транспортного засобу, при цьому, розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Іж-412» д/н [NUMBER] складає 9 550 грн. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності володіння та керування [PERSON] автомобіля «Іж-412» д/н [NUMBER], і лише зі слів останнього він начебто керував вказаним транспортним засобом за дорученням. Крім того, в судовому засіданні з»ясовано наявність у [PERSON] на час ДТП договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «Страхова компанія «Україна». В судовому засіданні обговорено питання доцільності заміни відповідача у справі, або ж залучення ПрАТ «Страхова компанія «Україна» у якості співвідповідача на що позивачем виказано категоричну незгоду. При цьому, згідно Поліса №АС/3981869 укладеного [PERSON] 19.07.2014 року із ПрАТ «Страхова компанія «Україна» було застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON] Згідно вказаного договору, ПрАТ «Страхова компанія «Україна» з 19.07.2014 року по 18.07.2015 року взяла на себе обов'язок, при настанні страхового випадку, відповідно до встановленого ліміту відповідальності, відшкодувати у встановленому Законом України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкоду заподіяну життю, здоров'ю, майну та моральну шкоду третім особам. За Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/3981869 від 19.07.2014 року ПрАТ «Страхова компанія «Україна» відшкодовує заподіяну моральну шкоду передбачену п. 1, 2 частини другої ст. 23 ЦК України. У відповідності до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхувальник не відшкодовує моральну шкоду, передбачену п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, таке відшкодування у розмірі визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП. Зі змісту ст. 1194 ЦК України вбачається, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність лише в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Згідно ст. 21 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України. Відповідно до ст. 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином, власник (володілець) наземного транспортного засобу при його експлуатації, зобов»язаний застрахувати свою цивільно-правову відповідальність перед третіми особами, а страхова компанія у якій ця відповідальність застрахована зобов»язана відшкодувати третім особам оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП під час експлуатації забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована. В судовому засіданні з'ясовано, що [PERSON] у встановленому порядку для отримання страхового відшкодування до ПрАТ «Страхова компанія «Україна» не звертався. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини. Позивачі загальну суму завданої моральної шкоди оцінють в 5000 грн. і обґрунтовують її душевними стражданнями, яких зазнали у зв»язку з пошкодженням їх майна. П. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України дає право на відшкодування моральної шкоди що полягає у душевних стражданнях пов»язаних із пошкодженням майна, при цьому зі змісту вказаної норми вбачається, що таке право має особа якій це майно належить. У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки, [PERSON] та [PERSON], не будучи власниками автомобіля «Іж-412» д/н [NUMBER] звертаються до суду не надавши будь-яких обґрунтувань та доказів на підтвердження правомірності володіння автомобілем і можливості отримання відшкодування за його пошкодження, а також із позовними вимогами лише до заподіювача шкоди, цивільна відповідальність якого на момент ДТП була застрахована - позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed