Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач ПАТ «ЗЛАТОБАНК» в серпні 2014 р. звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 12.08.2008 року в розмірі 31505055,50 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 22 368 814,53 грн., заборгованості за процентами в розмірі 6 235 191,72 грн., пені в розмірі 2 544 889,50 грн., на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних в розмірі 351 159,75 грн. та штрафу на підставі п. 4.4 договору в розмірі 5 000,00 грн., посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору та не повернення коштів. В судовому засіданні представник позивача Модлінський Н.О. з урахуванням збільшення позовних вимог в частині пені та 3% річних, просив стягнути з відповідача пеню за прострочену заборгованість по тілу кредиту за період з 03.02.2014 р. по 18.08.2015 р. в розмірі 11 729 225,80 грн., пеню за прострочену заборгованість по відсоткам за період з 29.01.2010 р. по 18.08.2015 р. в розмірі 3 225 521,86 грн., пеню за прострочену заборгованість по відсоткам (долари США) за період з 29.01.2010 р. по 31.03.2010 р. в розмірі 30 323,81 грн., на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних за період з 03.02.2014 р. по 18.08.2015 р. в розмірі 1 033 255,38 грн. Вказав, що зазначені види відповідальності за неналежне виконання зобов'язань нараховувались банком на тіло кредиту в сумі 22 368 814,53 грн., оскільки видача кредиту [PERSON] підтверджується заявами на видачу готівки, а висновки експертизи просив не приймати до уваги, оскільки [PERSON] не пам»ятає чи підписував всі заяви про видачу готівки. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову, з тих підстав, що позивачем не доведений факт видачі та отримання [PERSON] кредиту за заявами на видачу готівки №73634 від 29.12.2010 р., №161840 від 30.08.2012 р., №115124 від 29.02.2012 р., №7843 від 02.04.2012 р., №2862 від 02.07.2012 р., всього по цим заявам в розмірі 1 218 368,01 грн., оскільки як встановлено висновками судово-почеркознавчих експертиз від 26.06.2015 р. та 22.02.2016 р., підписи на вказаних заявах виконані не [PERSON] Крім того, просила суд застосувати строки позовної давності в частині стягнення пені. Відповідач [PERSON] пояснив, що частково погашав заборгованість по кредиту, але в деяких заявах про видачу готівки стоїть не його підпис, він не пам"ятає, що брав кошти за цими заявами, а тому просив призначити судово-почеркознавчу експертизу. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 12.08.2008 року між ВАТ «ЗЛАТОБАНК» », правонаступником якого є ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №004/08/СL, згідно якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 2600000,00 доларів США. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору кредитні кошти надавались строком до 11.08.2010 року. За користування кредитними коштами встановлювалась плата в розмірі 16% річних (а.с. 7-10). Протягом дії кредитного договору неодноразово укладалися додаткові угоди до нього, зокрема: 29.04.2011 р. укладена додаткова угода №6, згідно умов якої за користування кредитними коштами встановлюється плата у розмірі 16% річних за користування кредитними коштами в доларах США, виданими першим траншем в межах встановленого в п. 1.1 цього договору ліміту заборгованості, в сумі 1 200 000,00 доларів США; 18% річних за користування кредитними коштами в доларах США, що будуть видані іншими траншами в доларах США в межах встановленого в п. 1.1 цього договору ліміту заборгованості; 14% річних за користування кредитними коштами в гривні, в межах ліміту заборгованості (а.с. 30). Крім того, додатковою угодою №11 від 31.01.2013 р. продовжено строк повернення коштів, встановлено, що кредит надається з 12.08.2008 р. по 31.01.2014 р. (а.с. 40). Як встановлено в судовому засіданні, відповідачу як постійному віп-клієнту надавався кредит на суму 21 513 337,00 грн., що підтверджується заявами на видачу готівки, а саме: - № 11121 від 21.12.2009 року на суму 413 296,00 грн. (том І а.с. 163); - №110806 від 31.08.2010 року на суму 16 844 800,00 грн. (том І а.с. 164); - № 108462 від 29.10.2010 року на суму 230 831,00 грн. (том І а.с. 160); - № 118505 від 30.11.2010 року на суму 237 646,69 грн. (том І а.с. 161); - № 46778 від 31.01.2011 року на суму 244 214,63 грн. (том І а.с. 163); - № 61275 від 28.02.2011 року на суму 247 273,17 грн. (том І а.с. 162); - № 80171 від 31.03.2011 року на суму 226 446,73 грн. (том І а.с. 160); - № 78531 від 29.04.2011 року на суму 254 152,70 грн. (том І а.с. 158); - № 38025 від 30.05.2011 року на суму 249 155,93 грн. (том І а.с. 161); - № 83612 від 30.06.2011 року на суму 221 463,51 грн. (том І а.с. 154); - № 90396 від 29.07.2011 року на суму 217 086,51 грн. (том І а.с. 154); - № 92117 від 30.08.2011 року на суму 227 118,04 грн. (том І а.с. 155); - № 101811 від 30.09.2011 року на суму 229 623,69 грн. (том І а.с. 156); - № 100849 від 31.10.2011 року на суму 224 761,97 грн. (том І а.с. 156); - № 107714 від 30.11.2011 року на суму 235 356,60 грн. (том І а.с. 157); - № 62390 від 30.12.2011 року на суму 230 345,01 грн. (том І а.с. 157); - № 130259 від 31.01.2012 року на суму 240 527,45 грн. (том І а.с. 174); - № 8797 від 03.05.2012 року на суму 248 144,78 грн. (том І а.с. 159); - № 150680 від 31.05.2012 року на суму 242 686,32 грн. (том І а.с. 158); - № 51747 від 31.07.2012 року на суму 248 406,60 грн (том І а.с. 155). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідач свої зобов'язання по договору вчасно не виконував, чим порушив умови договору та норми цивільного законодавства, а саме ст. 526, 1054 ЦК України. Що стосується видачі в іноземній валюті, то заборгованість по тілу кредиту, наданого в доларах США погашено в повному обсязі 31.08.2010 р. в розмірі 1 837 109,63 доларів США (том ІІ а.с. 51), що також підтверджено представником позивача в судовому засіданні. Вимоги пред»являються лише по заборгованості по кредиту, виданому в гривні, а також по заборгованості по відсоткам по доларовому кредиту в розмірі 30 323,81 грн. Як встановлено в судовому засіданні, остання проплата кредиту, наданого в національній валюті - гривні, відбулася 27.11.2012 р. в розмірі 39860,00 грн., всього відповідачем сплачено 362890,81 грн. (том ІІ а.с. 51), остання сплата по відсоткам здійснена 29.01.2013 р. в розмірі 39 787,15 грн. (том ІІ а.с. 51, зворот). У зв'язку з тим, що в судовому засіданні відповідач та представник відповідача - [PERSON] заперечували проти позову в частині вчинення підпису [PERSON] та отримання за заявами на видачу готівки коштів від позивача в сумі 964655,92 грн., зокрема за заявами №73634 від 29.12.2010 року на суму 232 915,61 грн. (том І а.с. 162), № 161840 від 30.08.2012 року на суму 259 693,33 грн. (том І а.с. 159), № 115124 від 29.02.2012 року на суму 242 508,98 грн. (том І а.с. 174) та № 7843 від 02.04.2012 року на суму 229 538,00 грн. (том І а.с. 174), за клопотанням представника відповідача судом призначалась судово-почеркознавча експертиза. Судом двічі за клопотанням представника відповідача призначалась судово-почеркознавча експертиза. Відповідно до Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою НБУ від 01.06.2011р. №174 , яка діє з 15.07.2011р., до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, належить: заява про переказ готівки, прибутково-видатковий касовий ордер, заява про видачу готівки, прибутковий касовий ордер, видатковий касовий ордер, грошовий чек, рахунки на сплату платежів, сліп, квитанція, чек банкомата тощо. Згідно п.1.2 Глави 1 Розділу ІУ Інструкції касові документи обов»язково мають містити підписи отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію. Так, висновком КНДІСЕ №3382/3383/15-32 від 26.06.2015 р. встановлено, що підписи від імені [PERSON], що містяться в графі «підпис отримувача» у заявах на видачу готівки №115124 від 29.02.2012 р., №7843 від 02.04.2012 р., №161840 від 30.08.2012 р., виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів. Підпис від імені [PERSON] в графі «підпис отримувача» у заяві на видачу готівки №73634 від 29.12.2010 р. наводився кульковою ручкою по попередньо скопійованим штрихам елементів підпису, тобто кульковою ручкою обведено електрофоторгафічне зображення підпису. Підписи від імені [PERSON] нанесені барвною речовиною чорного кольору, що містяться в графі «підпис отримувача» у заявах на видачу готівки №73634 від 29.12.2010 р., №115124 від 29.02.2012 р., №7843 від 02.04.2012 р., №161840 від 30.08.2012 р., виконані не [PERSON], а іншою особою (іншими особами) з наслідуванням підпису [PERSON] ( том І а.с. 215-219). До уваги судом взято також висновок КНДІСЕ №17617-17619/15-32 від 22.02.2016 р., яким встановлено, що підписи від імені [PERSON], що містяться в графах «підпис отримувача» у заявах на видачу готівки №101811 від 30.09.2011 р. на суму 229 623,69 грн., №150680 від 31.05.2012 р. на суму 242 686,32 грн., №2862 від 02.07.2012 р. на суму 253 712,09 грн. виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів. Підписи від імені [PERSON], що містяться в графах «підпис отримувача» у заявах на видачу готівки №101811 від 30.09.2011 р. на суму 229 623,69 грн., №150680 від 31.05.2012 р. на суму 242 686,32 грн. виконані [PERSON] Підпис від імені [PERSON] в графі «підпис отримувача» у заяві на видачу готівки №2862 від 02.07.2012 р. на суму 253 712,09 грн. виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] (том ІІ а.с. 100-104). Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, приймаючи до уваги висновки експертиз, суд приходить до висновку, що представником позивача не доведений розмір заборгованості на суму 1 218 368,00 грн. (за заявами на видачу готівки: № 73634 від 29.12.2010 року на суму 232 915,61 грн., № 161840 від 30.08.2012 року на суму 259 693,33 грн., № 115124 від 29.02.2012 року на суму 242 508,98 грн., № 7843 від 02.04.2012 року на суму 229 538,00 грн., № 2862 від 02.07.2012 року на суму 253 712,09 грн.) та не підтверджений допустими доказами в розумінні ст. 59 ЦПК України. Сам по собі факт погашення заборгованості відповідачем, на що звертав увагу представник банку, не може підтверджувати і бути доказом отримання коштів готівкою в касі банку. Факт отримання коштів готівкою підтверджується виключно заявою про видачу готівки, підписаною клієнтом та представником банку. А тому суд від загальної заборгованості по тілу кредиту, яку просив стягнути банк 22 368 814,53 грн., віднімає не підтверджену доказами суму заборгованості 1 218 368,00 грн., і вважає, що стягненню підлягає заборгованість по тілу кредиту в сумі 21 150 446,53 грн. (22 368 814,53 грн. - 1 218 368,00 грн. = 21 150 446,53 грн.). Відповідно до п. 6.4 додаткової угоди №5 до кредитного договору від 28.03.2011 р. за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення за кожен день прострочення та обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів (том ІІ а.с. 25-28). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку станом на 18.08.2015 р. заборгованість за процентами складає 6 235 191,72 грн. (всього нараховано процентів за період з 21.12.2009 р. по 11.08.2014 р. на суму 11 913 575,06 грн., однак сплачено процентів відповідачем за період з 21.12.2009 р. по 17.08.2015 р. на суму 5 678 383,34 грн. (том ІІ, а.с. 52, зворот), пеня за прострочену заборгованість по тілу кредиту за період з 03.02.2014 р. по 18.08.2015 р. в розмірі 11 729 225,80 грн., пеня за прострочену заборгованість по відсоткам за період з 29.01.2010 р. по 18.08.2015 р. в розмірі 3 225 521,86 грн., пеня за прострочену заборгованість по відсоткам (долари США) за період з 29.01.2010 р. по 31.03.2010 р. в розмірі 30 323,81 грн., та на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних за період з 03.02.2014 р. по 18.08.2015 р. в розмірі 1 033 255,38 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Представником позивача не надано доказів на підтвердження розміру заборгованості позичальника перед банком (в розмірі 22 368 814,53 грн.) і складових заборгованості - процентів, пені, які є похідними та розмір яких формується із розміру основного зобов'язання. В зв»язку з тим, що представник позивача наполягав на розмірі основного зобов»язання 22 368 814,53 грн., висновки експертизи не визнав, відмовився надати розрахунок заборгованості по процентам, пені та 3% річних на зменшену суму заборгованості по тілу кредиту, а суд позбавлений можливості провести такий розрахунок, тому вимоги банку про стягнення заборгованості за процентами в розмірі 6 235 191,72 грн. та пені в сумі 14 985 071,47 грн. не підлягають задоволенню, як не обґрунтовані. Крім того, період, який визначив банк по пені, перевищує однорічний строк позовної давності. Але суд відмовляє в цій частині по суті вимог як таких, що не грунтуються на сумі заборгованості основного зобов»язання. Банк не позбавлений права звернутись до суду з вимогами з інших підстав. Також не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення 3% річних в розмірі 1 033 255,38 грн., оскільки позивачем не обґрунтував сума боргу, на яку здійснюється нарахування вказаного виду відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Положеннями ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставною для відмови у позові. Крім того, враховуючи, що [PERSON] повністю погашено тіло кредиту та проценти, грошові кошти, за якими надавались в іноземній валюті, пеня в розмірі 30 323,81 грн. за період з 29.01.2010 р. по 31.03.2010 р. (за 62 дні прострочення) не підлягає задоволенню, приймаючи до уваги строки позовної давності, передбачені ч. 2 ст. 258 ЦК України. Пунктом 4.4 кредитного договору встановлено, що за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених п. 3.3 (крім п. 3.3.2) цього договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5 000,00 грн. (том І а.с. 9). Як встановлено в судовому засіданні, відповідач неналежно виконував взяті зобов»язання по сплаті кредиту, частково погашав кредит, порушував встановлені договором строки погашення, тому має сплатити банку штраф в розмірі 5000,00 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 3654,00 судового збору.

Outcome: partial