Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.12.2016 року [PERSON] подав Заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та Заяву №7941563011 від 26.12.2016 року на отримання кредиту, підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем. Відповідно до умов зазначеного договору ТОВ «ФК «ЦФР» надало відповідачу кредит на загальну суму 90360, 00 грн., строком на 36 місяців. В свою чергу, позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором. 30.07.2018 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення прав вимоги № 20180730, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ "ФК «ЄАПБ» приймає права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість у розмірі 144082, 18 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 11.03.2019 року відкрито провадження по даній справі. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.10.2019 року частково задоволено клопотання відповідача про витребування доказів. 23.12.2019 року до суду надійшов Відзив відповідача на позов. Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач вказує про те, що, він приєднався до виконання умов договору згідно до заяви № 7941563011 від 26.12.2016 року. Однією з істотних умов виконання договору відповідачем було приєднання до договору страхування №7941563011-С та сплата страхового платежу в сумі 13500, 00 грн. Виходячи з довідки про графік руху коштів, наданої позивачем, відповідач сплатив дану суму в повному обсязі, таким чином виконав умови договору про страхування в повному обсязі. Позивач не надав необхідних матеріалів по справі для її всебічного розгляду та приховав від суду одну з істотних умов договору. У зв`язку з вищевикладеним відповідач просить суд відмовити у задоволені позовних вимог. 02.01.2020 року від ТОВ «ФК «ЄАПБ» до суду надійшла Відповідь на відзив, відповідно до якої зазначено, що згідно до п. 2. Заяви на № 7941563011 від 26.12.2016 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» сума кредиту: 90360,00 грн.; дата надання кредиту: 26.12.2016; строк, на який надається кредит: 36 місяців, початковий процент: 2,00 % від суми кредиту, що становить 1500,00 грн.Відповідно до п. 3. Заяви на № 7941563011 від 26.12.2016 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» Позивальник доручає ТОВ «ФК «ЦФР» перерахувати, за рахунок отриманого відповідачем кредиту, такі суми грошових коштів: 75000, 00 грн. з призначенням платежу: «Переказ до запитання на користь [PERSON] , ПАСПОРТ [NUMBER] надання кредиту зг. КД № 794156301від 26/12/2016 Без ПДВ»; 13500, 00 грн. з призначенням платежу: «Оплата страхового платежу за договором страхування №7941563011-С від 26/12/2016 р.»; 360, 00 грн. з призначенням платежу: «Оплата за пакет послуги «Охоронець Кредит Маркет 24 за рахунок кредиту КД№ 7941563011 від 26.12.2016, [PERSON] в т. ч. ПДВ 60,00». Таким чином, Позивачем надана суду Довідка (Графік руху коштів по кредиту) Вих. № 2698330-SG від 31/10/2018, яка є саме первісним бухгалтерським документом, підтверджує факт здійснення операції з видачі Первісним кредитором грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, який зафіксований та відображений в першій стрічці Довідки, з якої чітко вбачається, що позичальнику Первісним кредитором видано кредит саме в сумі 90360,00 грн., згідно КД №7941563011 від 26.12.2016 року заяви клієнта. На підставі вищевикладеного представник позивача просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу в його відсутність. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що 26.12.2016 року [PERSON] подав Заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та Заяву №7941563011 від 26.12.2016 року на отримання кредиту, підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем. Відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» надало відповідачу кредит на загальну суму 90360, 00 грн., строком на 36 місяців. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Крім того, 30.07.2018 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення прав вимоги № 20180730, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ЄАПБ» приймає права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками. Згідно п. 4.1 Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» замінює ТОВ «ФК «ЦФР» у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Згідно до п. 6.2.3. Договору відступлення права вимоги, Права Вимоги переходять до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «ЦФР» умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення Права Вимоги. Відповідно до п. 3.1. Договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «ЦФР» гарантує, що йому належить Право Вимоги за Портфелем Заборгованості до Боржників, зазначених у Реєстрі Боржників. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно Товариству грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Так, у відповідача [PERSON] виникла заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним Договором № 7941563011 від 26.12.2016 року від у розмірі 144082, 18 грн., з яких: - 89416, 14 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; - 6, 83 грн. - заборгованість по відсоткам; - 37373, 68 грн. - заборгованість за пенею за управління кредитом; - 17285, 53 грн. - заборгованість за пенею. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за Договором не погашає. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач [PERSON] умови укладеного договору належним чином не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за Договором в розмірі 144082, 18 грн. Що стосується заперечень відповідача про те, що він здійснив страхові платежі, а тому не повинен сплачувати заборгованість, оскільки за умовами договору страхування це повинна робити страхова компанія, суд до уваги не приймає, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що такий договір був ним укладений, а також діє до цього часу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2161, 23 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved