Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому просив суд: - розірвати шлюб; - визначити порядок участі у вихованні дитини. В обґрунтування позову зазначається, що із 13 березня 2014 року він перебував із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання, як однією сім"єю у них народився син [PERSON], [INFO]. Разом з тим, сімейне життя не склалося, через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. З часу припинення проживання подружжя однією сім'єю син, [PERSON], залишився проживати із відповідачем, на моє прохання побачитися з дитиною відповідач не реагує. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. До суду подав заяву, в якій просить провести розгляд справи у його відсутність. У судовому засіданні відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги визнала частково, просила суд у задоволенні визначення порядку участі у вихованні дитиною відмовити. Представник третьої особи виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області - Сундук Л.І. у судовому засіданні заявлені позовні вимоги, щодо визначення порядку участі у вихованні дитини залишила на розсуд суду. Заслухавши відповідача, представника третьої особи, перевіривши матеріали справи й дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON], [INFO], й [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 13 березня 2014 року, про що відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис № 132. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], вбачається, що [PERSON] народився [INFO]. Батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до статей 104, 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із частиною другою статті 112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, подружніх відносин не підтримують, наміру до примирення не заявляли, так як продовжувати подальше спільне життя не бажають, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як встановлено із матеріалів справи з 2017 року подружжя проживає окремо, шлюбних відносин не підтримує. З часу припинення спільного проживання однією сім'єю син, [PERSON] залишився проживати із матір'ю. Відповідно до акту обстеження від 06 листопада 2018 року, складеного депутатом Броварської міської ради Київської області [PERSON], [PERSON] спільно зі своїм малолітнім сином, [PERSON], з жовтня 2017 року проживає за адресою: [ADDRESS]. Даний факт підтвердили сусіди: [PERSON] та [PERSON], про що зазначено у акті. Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. У матеріалах справи відсутні докази того, що позивач звертався до виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області із заявою про визначення порядку участі у вихованні малолітнього сина [PERSON] Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтями 76, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Оцінюючи наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення даного позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі - 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial