Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] . Позов обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] , на підставі договору купівлі - продажу від 17.05.2005 року. У вказаному будинку зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , але в житловому приміщенні не проживають. За комунальні послуги не сплачують, не беруть участі в утриманні будинку. Також дана обставина суттєво впливає на її право вільно розпоряджатись та користуватись її майном. Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 8.11.2019 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, про час, місце і дату судового засідання повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги частково змінила, а саме у зв`язку з тим, що [PERSON] самостійно знявся з реєстрації, прохала визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] , не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем реєстрації, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Онуфріївського районного суду Кіровоградської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Проте [PERSON] , [PERSON] не повідомили причини неявки, не зверталися із заявою про відкладення розгляду справи до суду, не подали відзиву на позов. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 3ст. 211 ЦПК Україниучасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Будь яких інших клопотань від учасників справи не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставіст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.4ст.223 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст.280 ЦПК України.Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 4 ст. 9 ЖК України). Відповідно до ст.ст.150, 155 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру (будинок), мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі не є власниками зазначеної квартири, є членом сім`ї позивача, зареєстрований за вказаною адресою, але з 2015 року не проживають за адресою реєстрації. Як розтлумачив Пленум Верховного Суду України, у абз. 1 п. 10 нормативно-правовий акт № 2 від 12.04.1985">постанови № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»s28>, у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно з ст. 72 Житлового кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За наведених обставин, відповідач на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 Житлового кодексу, як такий, що був відсутній за місцем реєстрації понад встановлені строки, підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням, в судовому порядку. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Як вбачається з матеріалів справи позивач є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі - продажу від 17.05.2005 року, зареєстрованим в реєстрі №565. З довідки №429 виданою головою Онуфріївською селищною радою Онуфріївського району Кіровоградської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , однак не проживають. Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов проживання від 12.06.2018 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , не проживають. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України. Отже, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , без поважних причин не проживають в будинку [ADDRESS] , можливість збереження жилого приміщення за відповідачами судом не встановлено, тому суд вважає, що реєстрація відповідачів в будинку за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації його прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Outcome: approved