Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099 в м.Фастові по вул.Л.Толстого порушив правила дорожнього руху, передбачені п.п.2.3 «б», 10.9, а саме був неуважний, рухаючись заднім ходом скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], що спричинило пошкодження транспортних засобів, після чого залишив місце скоєння ДТП. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 19625, 06 грн, моральну шкоду в розмірі 5000 грн, судові витрати у розмірі 560 грн, витрати на проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 300 грн. Позивач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить слухати справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує.. Відповідач, який про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд за згодою позивача вважає можливим вирішити справу за правилами частини 1 статті 224 ЦПК України за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 05.10.2016, постановою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Давіденка С.М. визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст..ст.122-4, 124 КУпАП, саме за те, що він 16.07.2016, керуючи автомобілем [NUMBER] був неуважним, рухаючись заднім ходом скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], що спричинило пошкодження транспортних засобів (а.с.11). Згідно рахунку-фактури №1015726_РФ_009199 від 29.07.2016 розмір шкоди, завданої власнику пошкодженого автомобіля [NUMBER], визначено у розмірі 19\~625, 06 грн. Згідно ст.1166 ЦК України шкода, заподіяна особі чи її майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо ця особа не доведе відсутності своєї вини. Згідно ст..1188 ЦК України (п.1) шкода, заподіяна зіткненням двох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, заподіяна одному з вини другого, відшкодовується винною особою. Таким чином, у відповідача виникло зобовязання по відшкодуванню позивачу завданої йому внаслідок пошкодження його майна матеріальної шкоди. Позовні вимоги в цій частині обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. Розглядаючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Згідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї. Закон не виключає визнання моральної шкоди заподіяною у випадку заподіяння шкоди майну особи. Разом з тим, при визначення розміру компенсації моральної шкоди, суд приймає до уваги наступне. Згідно ч.4 ст.1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано злочином. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсяіу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що внаслідок ДТП певним чином змінився звичайний спосіб життя позивача, який, будучи власником пошкодженого майна та змушений був докладати додаткові зусилля для його відновлювання, зокрема ремонт автомобіля. При цьому суд виходить з того, що внаслідок ДТП, що сталася позивач пережив нервовий стрес, що безпосередньо витікає лише з самого факту вчинення ДТП. При обчисленні розміру моральної шкоди суд також враховує ту обставину, що відповідач не намагався навіть частково відшкодувати заподіяну з його вини шкоду потерпілому, незважаючи на сукупність досліджених в судовому засіданні доказів, проте, виходячи з принципів розумності та справедливості достатньою компенсацією заподіяної позивачу моральної шкоди є сума в розмірі 1000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по оплаті судового збору. Стаття 79 ЦПК України зазначає ,що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Визначені Цивільним процесуальним кодексом України види судових витрат є вичерпними, тому на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі, не може покладатися обов'язок нести інші витрати, не передбачені законодавством. Суд зазначає, що в контексті вимог ст. 79 ЦПК України витрати по проведенню авто товарознавчого дослідження не є витратами, повязаними з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи, окрім того, позивачем документально не підтверджено факт даних витрат, тому у задоволенні вимог в цій частині слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial