Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

покликаючись на надміру виплачену пенсію по втраті годувальника, в зв'язку з тим, що відповідача з 01 лютого 2016 року відраховано із числа студентів Технічного коледжу НУВГП і виплата йому пенсії повинна була припинитися, однак він не повідомив про дану обставину позивача, представник позивача [PERSON] у поданій до суду 27 червня 2017 року позовній заяві просить стягнути кошти в розмірі 7 268 грн. Учасників цивільного процесу відповідно до ст.ст.74-76 ЦПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи. У поданій до суду заяві представник позивача [PERSON] не заперечує справу слухати у відсутність сторін та винесення заочного рішення у справі, позов підтримує повністю. Враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку сторони позивача, дійшов висновку про можливість розглянути справу у їх відсутність та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків. Вимоги ст.214 ЦПК Кодексу зобов»язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ст.16 цього кодексу звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і в силу ст.ст.10, 60 ЦПК України, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач перебуває на обліку у позивача та отримує пенсію по втраті годувальника з 01 вересня 2015 року. Відповідно до довідки № 4295 від 02 вересня 2015 року [PERSON] мав би навчатися в Технічному коледжі НУВГП з 01 вересня 2015 року по 17 лютого 2017 року, але 01 лютого 2016 року відрахований з числа студентів коледжу за власним бажанням. Про цю обставину він позивача не повідомив. Таким чином, з 01 березня 2016 року по 31 серпня 2016 року відповідачем отримано надміру виплачені кошти у сумі 7 268грн. 00 коп.. Позивачем 29 лютого 2016 року надіслано листа з проханням добровільно повернути надміру виплачену суму пенсії, але вимога не виконана. Із положень ст.36 Закону України "Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування» випливає, що дітям, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах, пенсія у звязку із втратою годувальника виплачується до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років. Відповідно до ч.2 ст.38 вказаного Закону зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім'ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії. Згідно ст.50 цього Закону суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Суд вважає, що позивачем належними доказами доведено порушення відповідачем вимог вказаного Закону, тому позов підлягає до задоволенню. Відповідачем не надано будь-яких доказів на спростування доказів, наданих позивачем і у суду немає підстав вважати обставини, викладені в позові, такими, що не відповідають дійсності. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 7 268грн. 00 коп. У зв»язку із задоволенням позову з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню в прибуток держави судові витрати у виді судового збору, оскільки позивач звільнений від його сплати при подачі позову до суду. З огляду на викладене,

Outcome: approved