Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що під час спільного проживання її дочки [PERSON] з відповідачем у справі [PERSON], в останніх [INFO] народився син [PERSON]. Після досягнення онуком двохрічного віку, відповідач залишив сім»ю, став проживати окремо, а тому, вирішення всіх питань по матеріальному забезпеченню дитини лягло на позивачку. В свою чергу відповідач взагалі не цікавиться життям сина, будь-якої матеріальної допомоги на його утримання не надає, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не спілкується з ним , не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню сина, навіть не цікавиться його життям, не відвідує його вдома. Оскільки [PERSON] продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов»язків, позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала із наведених у позовній заяві підстав. Окрім цього пояснила, що відповідач залишив сім»ю, коли дитині виповнилося два роки і з того часу, хоча син на даний час досяг чотирнадцяти років, взагалі не цікавиться його долею, має заборгованість по сплаті аліментів, хоча їх розмір визначений у сумі 50 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує в його задоволенні, так як дійсно байдуже ставиться до виконання своїх батьківських обов»язків щодо виховання і навчання свого сина [PERSON] Представник третьої особи, органу опіки і піклування, виконкому Комаргородської сільської ради Козачук Г.Д. позов підтримала, просить його задовольнити з підстав, викладених у висновку органу опіки і піклування про позбавлення батьківських прав [PERSON] що неповнолітнього свого сина [PERSON], оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків щодо дитини, байдуже ставиться до її подальшої долі. Заслухавши пояснення сторін, представника органу опіки і піклування, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з пп. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. В абз. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання,підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 указаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно зі ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Згідно із роз»ясненнями наданими у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 року "Про внесення змін до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" висновок органу опіки та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрації районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських, селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою. Також до висновку органу опіки та піклування мають бути додані документи, зазначені у ч. 3 ст. 253 ЦПК України. Судом встановлено, що рішенням №4 виконкому Комаргородської сільської ради від 21.01.2016 року було вирішено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] (а.с. 11). Як убачається з довідки та довідки-характеристики виданих виконкомом Комаргородської сільської ради 25.01.2016 року на ім»я відповідача, останній проживає в [ADDRESS], в даний час ніде не працює, підсобне господарство не утримує, веде бродячий спосіб життя, систематично зловживає спиртними напоями, має неврівноважений характер, на зауваження не реагує , з матір»ю дитини [PERSON] не проживає і участі у вихованні та утриманні сина не бере (а.с. 7-8). Оскільки, відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України позивачку звільнено від сплати судового збору, останній в сумі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved