Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON], померлої [INFO], на 1/3 частку земельної ділянки, площею 0,0581 га, розташованої в [ADDRESS], кадастровий № 0111600000:01:005:1233. Вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла дружина позивача, якій належала земельна ділянка, площею 0,0581 га, розташованої в [ADDRESS], кадастровий № 0111600000:01:005:1233. 24.05.2012 року позивачем отримано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS]. Постановою приватного нотаріуса Феодосійського міського нотаріального округу [PERSON] від 15.05.2013 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки після смерті [INFO] [PERSON], оскільки позивачем не представлено документу, що підтверджує право власності на земельну ділянку. Державний акт на право власності на земельну ділянку утримує відповідач [PERSON] Порушення прав позивача стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву, якою вимоги позову підтримані. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст.1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців по закону відносяться діти, батьки спадкодавця, а також той з подружжя, що пережив спадкодавця. Судом встановлено, що позивач є чоловіком [PERSON], померлої [INFO], якій на праві власності належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ № 804088, виданого 29.07.2008 року Феодосійською міською радою, земельна ділянка, площею 0,0581 га, розташована в [ADDRESS], кадастровий № 0111600000:01:005:1233, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель (а.с.9). З матеріалів спадкової справи встановлено, що позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], та 24.05.2012 року позивачем отримано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS]. Постановою приватного нотаріуса Феодосійського міського нотаріального округу [PERSON] від 15.05.2013 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки після смерті [INFO] [PERSON], оскільки позивачем не представлено документу, що підтверджує право власності на земельну ділянку (а.с.26-64). Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 26.06.2012 року (а.с.68) нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 357948,26 грн. За даними Спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], померлої [INFO], з заявою про прийняття спадщини звернулися також [PERSON] та [PERSON] В силу положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі положень ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В силу ст.1296 ч.3 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а тому позовна заява ґрунтується на законі і підлягає задоволенню з урахуванням доказів, поданих сторонами, згоди відповідача з позовом. Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про правомірність підстав для задоволення вимог позивача. Судові витрати розподілені судом згідно вимог ст.88 ЦПК України та вимог Закону України „Про судовий збір". Так, ціна позову відповідно до даних нормативної грошової оцінки земельної ділянки складає 119316,09 грн. Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 230,00 грн., у зв'язку з чим з відповідачів у дохід держави підлягає стягненню по 481,58 грн., та на користь позивача - по 115,00 грн.

Outcome: approved