Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтовування позовних вимог посилається на те, що 11.02.2005 року між нею та відповідачем [PERSON] у Бабушкінському районному управління юстиції м.Дніпропетровська було зареєстровано шлюб, від спільного життя вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду їхньої сімї стало те, що сварки, які виникали між ними по різним питанням шлюбно-сімейних відносин, призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Позивач у позові посилається на те, що шлюбні стосунки між ними припинились у серпні 2015 року і з цього часу вони припинили спільне ведення господарства та проживання, остаточно переконалися у неможливості збереження сім"ї у подальшому. Вважає, що за вказаних обставин подальше збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на зазначене, позивач у позовній заяві просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу без її участі та задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, зважаючи на наступне. Відповідно до ч.1, 2, 4, 6, 9, 10 ст. 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя. Жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч.1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 11.02.2005 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Бабушкінським районним управлінням юстиції м.Дніпропетровська, про що в книзі реєстрації шлюбів 11.02.2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 59 та видане свідоцтво про шлюб серії 1-КИ № 226643. 27.01.2005 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON]. Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем, ведення ними спільного господарства та проживання припинились у серпня 2015 року. Причиною цього стало те, що сварки, які виникали між ними по різним питанням шлюбно-сімейних відносин, призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. У них зовсім різні погляди на подружнє життя. Спору щодо місця проживання спільної дитини сина [PERSON], який на даний час проживає з позивачкою, сторони не мають, спільна сумісна власність подружжя за період шлюбу у них відсутня. За таких встановлених обставин суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають понесені витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved