Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач як опікун [PERSON] 30.06.2015 року звернувся в суд із позовом до відповідача та третьої особи про визнання її заповіту недійсним. Підставою для позову вважає те, що 23 квітня 2007 року [PERSON], [INFO], жителька с.Летичівка Монастирищенського району Черкаської області по [ADDRESS], на випадок її смерті, заповіла житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за вказаною адресою, а також гроші своєму племіннику-[PERSON], що підтверджується копією заповіту. Заповіт був посвідчений секретарем Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області Кузьменко Р.І. та зареєстровано в реєстрі за №188. Він вважає такий заповіт недійсним з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.225 Цивільного кодексу України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті-за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Згідно довідки №122 від 16.06.2015 року, виданою лікарем психіатром Монастирищенської ЦРЛ, [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в психоневрологічному кабінеті з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу з наростаючим дефектом з 10.04.1981 року. Відповідно до рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 20.11.2012 року [PERSON] визнано недієздатною, встановленою над нею опіку та призначено його [PERSON] її опікуном. На день складання та посвідчення заповіту на користь [PERSON], у [PERSON] спостерігався процес психічного розладу, внаслідок якого вона не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними, що підтверджується фактом тривалого її перебування на обліку в психоневрологічному кабінеті. Крім того, [PERSON] є інвалідом дитинства 2-ї групи, що підтверджується відповідним посвідченням серії [NUMBER]. Відповідно до ч.2 ст.225 ЦК України у разі наступного визнання фізичної особи, яка вчинила правочин, недієздатною, позов про визнання правочину недійсним може пред'явити її опікун. Просить визнати недійсним заповіт [PERSON] на користь [PERSON] складений 23 квітня 2007 року та посвідчений секретарем Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області Кузьменко Раїсою Іванівною та стягнути судові витрати. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та пояснив, що [PERSON] не розуміла значення своїх дій, не могла ними керувати внаслідок психічного захворювання на час складення та підписання заповіту від 23.04.2007 року. На даний час вона визнана судом недієздатною, і він призначений судом їй опікуном. Він раніше не звертався з питанням визнання заповіту недійсним, але останнім часом [PERSON] створює перешкоди в оформленні субсидії на житлово-комунальні послуги [PERSON], не допускає його в будинок, мотивуючи це тим, що в нього є заповіт на будинок. Він був змушений за допомогою звертатися в міліцію, щоб потрапити в будинок до [PERSON] У 2007 році було видно, що вона була хвора, але йому представники сільської ради пояснили, що на той період часу вона не була визнана недієздатною, тому вони оформили заповіт. У судове засідання представник відповідача Аврамівської сільської ради не з»явився, просить справу розглядати у його відсутність, позов визнав повністю, про, що подав заяву. У судовому засіданні 13.07.2015 року третя особа [PERSON] вважає, що позов не підлягає до задоволення, так як на час складення заповіту [PERSON] себе вела адекватно. [PERSON] є його тіткою, він проживає з нею за однією адресою. Вона хворіла з дитинства, але недієздатною визнана не була, тому в сільській раді посвідчили її заповіт. Коли її батько був живий, він возив її на лікування і ніхто її не робив недієздатною. Позивач дійсно приходив до нього з працівниками міліції, так як він у вечірній час закривав хвіртку на замок. На даний час хвіртка відкрита. Не заперечує проти призначення судової експертизи для визначення психічного стану [PERSON] на момент складення заповіту. Допитана в якості свідка [PERSON], показала суду, що вона є дружиною позивача. [PERSON] вона знає з 2005 року - з часу відкриття ними магазину. [PERSON] приходила до її чоловіка позичати кошти, пізніше чоловік оформив над нею опіку. З її зовнішнього виду зрозуміло, що вона не зовсім адекватна та здорова. В неї розмови про долари, про богів, вона говорить всякі нісенітниці. Так вона себе веде з 2005 року. Вона її бачить з періодичністю один раз на тиждень і в неї постійно така поведінка. Свідок [PERSON] показала суду, що працює продавцем у ПП - позивача 11 років і стільки ж часу вона знає [PERSON]. [PERSON] ходить біля її будинку через день. По її виду і розмові видно, що вона не зовсім розуміє, що робить, так як погано одягається, веде розмови про богів, про долари, про інопланетян, не може сама працювати. Останнім часом захворювання загострилося, так як вона почала дуже боятися людей, ходить, пригнувшись до землі. У 2007 році вона була молодша, не так боялася людей, але було видно, що вона хвора: не одягалася нормально, не ходила на роботу. [PERSON], допитана в якості свідка, показала суду, що вона у 2007 році працювала секретарем сільської ради і посвідчувала 2 заповіти [PERSON], які вона склала в один день. Вона спочатку сумнівалася, чи може посвідчувати заповіт [PERSON], так як у неї була довідка про наявність захворювання, та порадилась з державним нотаріусом. Так як [PERSON] на всі її запитання відповідала адекватно, розповідала про людей на користь яких вона хотіла заповісти майно, розповідала про їх родинні відносини, також не було документів про те, що вона визнана недієздатною, а тому і посвідчила заповіти. Заслухавши пояснення позивача та третьої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: - відповідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, за наявності до того законних підстав; - згідно ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи; - відповідно ч.2 ст.225 ЦК України у разі наступного визнання фізичної особи, яка вчинила правочин, недієздатною, позов про визнання правочину недійсним може пред"явити її опікун; - згідно рашення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 20.11.2012 року [PERSON] визнана недієздатною, над нею встановлено опіку та призначено опікуном позивача; - [PERSON] 23 квітня 2007 року склала заповіт, який посвідчений секретарем Аврамівської сільської ради Монастирищенського району за № 188, згідно якого заповіла житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в с.Летичівка [ADDRESS], Монастирищенського району Черкаської області; - відповідно акту судово-психіатричного експерта № 393 від 14.08.2015 року [PERSON], [INFO] на час складання нею заповіту 23.04.2007 року не могла усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними; - тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення; - судові витрти підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved