Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до заяви від 13.04.2016 р. позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 гривень, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення сином повноліття. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що з 01 листопада 2003 р. перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Всі обов'язки по вихованню дитини покладені на позивача. Батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання сина, в зв'язку з чим позивач просить стягнути аліменти у судовому порядку. В ході судового розгляду представник позивача підтримала позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, уточнила позовні вимоги в частині розміру аліментів і просила стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень, щомісячно, до досягнення сином повноліття. Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, однак заперечив проти заявленого позивачем розміру аліментів, оскільки він не має стабільного доходу, а розмір отриманого періодично доходу не дозволяє сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні достовірно встановлено, що з 01 листопада 2003 р. сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано Металістською сільською радою Слов»яносербського району Луганської області, про що складено актовий запис № 10. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26 лютого 2016 р. шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На час розгляду судом справи шлюб між сторонами розірвано, неповнолітня дитина проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач не надає постійну, регулярну допомогу на утримання сина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. В силу ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір витрат, які необхідно здійснити на неповнолітню дитину відповідного віку щомісяця. Також суд враховує матеріальне становище відповідача, який є особою працездатного віку, а також те, що останній не має постійного місця роботи та постійних доходів, не має інших аліментних зобов'язань, оскільки будь-яких доказів на спростування зазначених обставин суду не надано. Одночасно суд бере до уваги позицію відповідача щодо його згоди сплачувати аліменти щомісячно. Оскільки суду не надано документів про стан здоров»я сторін та неповнолітньої дитини, суд не досліджує зазначені обставини справи. Суд бере до уваги, що в силу положень ст.180 СК України батьки мають рівні обов»язки щодо утримання дитини. Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1 000 гривень щомісячно, оскільки позивач та її представник не надали суду докази, які б обгрунтовували вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі 2 500 гривень щомісячно. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. На підставі ст..367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в доход держави.

Outcome: partial