Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу\~ та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.09.2006 року позивачка одружилася з відповідачем. Шлюб зареєстрований у виконкомі Неветленфолвівської сільської ради Виноградівського району\~ Закарпатської області за актовим записом № 15. Від шлюбу у них народилися дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя, між ними відсутнє взаєморозуміння, відповідач зловживає спиртними напоями. Вони припинили шлюбно-сімейні відносини та проживають окремо. Позивачка вирішила, що шлюб краще розірвати, тому звернулася до суду із даним позовом, просить суд розірвати шлюб і залишити їй прізвище «Елек». Разом із позовною вимогою про розірвання шлюбу позивачка просить суд вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей та стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 750 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилася, але подала до суду письму заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності. Крім цього даною заявою позивачка у відповідності до ст. 31 ЦПК України уточнила позовні вимоги в частині залишення прізвища та просить суд після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище Тобола. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання також не зявився, заяв, клопотань від нього не надходило. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст.ст.\~169,\~224,\~225 ЦПК України\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи та клопотання позивачки, визнаючи в порядку\~ст.169 ЦПК України\~необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.09.2006 року у виконкомі Неветленфолвівської сільської ради Виноградівського району\~ Закарпатської області за актовим записом № 15. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою, що стверджується довідкою виконкому Дротинської сільської ради Виноградівського району від 12.07.2016 року за № 02-13/640. Причинами розірвання шлюбу стали різні характери та погляди на сімейне життя сторін, а також зловживання відповідачем спиртними напоями. У звязку з цим сторони припинили шлюбні відносини. Їхній шлюб існує тільки формально. Позивачка остаточно визначилася і зберегти шлюб не бажає. Наполягає на розірванні шлюбу. Крім того відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог ст.112 СК України\~ суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). Статтею 113 СК України\~встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно\~ст. 295 ЦК України\~прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним. За змістом\~ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов"язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. За вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є молодою, здоровою людиною, інших дітей та утриманців, крім спільного сина з позивачкою не має, а тому суд вважає, що він як батько зобовязаний брати участь в утриманні дитини. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін неповнолітніх дітей та обставини життя подружжя, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивачки до суду та до розгляду справи у суді наміри позивачки розірвати шлюб не змінилися, наданий сторонам строк для примирення позитивних наслідків не дав, суд встановив справжнє прагнення позивачки до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін і їх неповнолітніх дітей, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у звязку із чим уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача суд, розглядаючи вказану справу в межах позовних вимог, які оцінені судом в їх сукупності, з врахуванням того, що відповідач офіційно ніде не працює, вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають до задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 750 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи із дати подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч.1\~ст.191 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.\~\~\~\~ Відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 552 грн., які відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України підлягають присудженню на її користь із відповідача. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відтак із відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved