Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивачка звернулася до Київської міської ради з позовом про визнання за нею права власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON]. Вимоги мотивує тим, що вона являється рідною сестрою [PERSON], [INFO], яка померла [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить однокімнатна квартира [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житла Харківської районної державної адміністрації в м. Києві 29.10.1993 року, зареєстрованого в БТІ м. Києва за № 7992 від 24.11.1993 року. Вона являється спадкоємцем за законом другої черги та 20.10.2011 року подала до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини та в цей же день у цього ж нотаріуса видала довіреність на представництво її інтересів [PERSON]. У спадковій справі також міститься копія вищевказаного свідоцтва про право власності на житло, оригінал якого було надано [PERSON], який проживав з померлою однією сім»єю без реєстрації шлюбу і який являється спадкоємцем четвертої черги. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03.12.2012 року було частково задоволено позов [PERSON] до неї, а саме встановлено факт спільного проживання [PERSON] та померлої [PERSON] однією сім»єю без реєстрації шлюбу, проте [PERSON] було відмовлено у задоволенні позову щодо зміни черговості спадкування за законом із четвертої черги на другу чергу разом з нею. Після отримання рішення суду її представник [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у цьому було відмовлено через відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на житло. На підставі запиту приватного нотаріуса її представник у лютому 2013 року звернувся до Відділу приватизації державного житлового фонду УЖКГ Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації та 15 травня 2013 року отримав дублікат свідоцтва про право власності на спірну квартиру, однак зареєструвати його у реєстраційній службі не зміг, оскільки в силу імперативних норм діючого законодавства за померлими особами право власності не реєструється. У зв»язку з викладеним вона не може оформити спадщину, хоча фактично її прийняла, тому змушена звернутися до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.04.2014 року до участі у справі було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Реєстраційну службу головного управління юстиції у м. Києві (а.с. 58). Також за клопотанням представника позивачки [PERSON] ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.05.2014 року було проведено заміну неналежного відповідача Київську міську Раду на належного відповідача [PERSON], який являється спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті спадкодавця [PERSON] (а.с. 107). В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав змінені позовні вимоги та обставини, викладені у заяві, додатково пояснив, що з відповідачем вони намагалися вирішити питання з приводу оформлення спадщини в позасудовому порядку, однак позитивних результатів це не дало. Відповідач в судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв"язку з чим з урахуванням думки представника позивачки суд вважає за можливе, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з»явилась, суду подала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності (а.с. 117). Представник третьої особи Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, про причини неявки представника суд повідомлено не було. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи та матеріали спадкової справи, встановив наступне. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 20). Заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] позивачка подала 12 жовтня 2011 року, тобто у визначений законом строк, на підставі якої приватним нотаріусом 12.10.2011 року була відкрита спадкова справа № 15/2011 до майна померлої [PERSON] (а.с. 120-168). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як убачається із копій свідоцтва про народження [PERSON] (яка після реєстрації шлюбу 07.01.1957 р. змінила прізвище на [PERSON] - а.с. 127) та запису з акту про народження і довідки про народження [PERSON], остання та позивачка є рідними сестрами, оскільки мають спільних батьків: матір [PERSON] та батька [PERSON] (а.с. 15, 148, 153, 154). Згідно повідомлення Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна від 08.08.2013 року та від 25.06.2014 року, за даними бюро в м. Києві квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 29.10.1993 року, зареєстрованого КП «КМБТІ та РПВ на ОНР» 24.11.1993 р. за реєстровим № 4992 в реєстровій книзі 53-5 (а.с. 165). З пояснень представника позивачки, оригінал вказаного свідоцтва про право власності на житло на спірну квартиру загальною площею 21,7 кв.м., яке видане 29.10.1993 року Відділом приватизації житла Харківської районної державної адміністрації на ім»я [PERSON], знаходиться у відповідача, який відмовляється надавати його позивачці та нотаріусу для оформлення спадщини на ім»я [PERSON] Суд приймає до уваги дані пояснення, оскільки вони підтверджуються матеріалами спадкової справи у якій міститься копія вказаного оригіналу правовстановлюючого документу, наявна заява [PERSON] від 31.10.2011 року про прийняття спадщини, яка подавалась приватному нотаріусу КМНО [PERSON], копія паспорту відповідача (а.с. 134-138). [PERSON] звертався до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про встановлення факту його проживання з померлою [PERSON], як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, зміну черговості одержання права на спадкування та визнання права на спадкове майно. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03.12.2012 року вказаний позов [PERSON] задоволено частково. Даним рішенням суду встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім»єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2005 року по 25 липня 2011 року; визнано за [PERSON] право власності на ? частину коштів за депозитним вкладом відкритому 30.09.2008 року на ім»я [PERSON], у задоволенні решти вимог відмовлено (а.с. 155, 156). На підставі запиту приватного нотаріуса представник позиваки звертався до Відділу приватизації державного житлового фонду УЖКГ Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації та отримав дублікат свідоцтва про право власності на спірну квартиру (а.с. 28), однак даний дублікат не зареєстрований у реєстраційній службі. За результатами розгляду наданих представником [PERSON] документів для оформлення спадщини приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] 09.08.2013 року винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у якій відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці у зв»язку з тим, що не надано належним чином оформлених документів на спадкове майно, а саме дублікат правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS] не зареєстрований у Державній реєстраційній службі України (а.с. 168). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За викладених обставин суд вважає, що заявлені вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв»язку з ненаданням відповідачем правовстановлюючого документу на спадкове майно, тому за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, яким квартира [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір на користь держави в сумі 2 307 грн. 36 коп.

Outcome: approved