Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем знаходиться у шлюбі з 15.06.2002 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Феодосійського міського управління юстиції АР Крим, актовий запис № 182. Від шлюбу є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Причиною розпаду сім'ї стали втрата любові, взаємоповаги, порозуміння. Шлюбно-сімейні відносини не підтримуються більше одного року, спільне господарство не ведеться, шлюб носить формальний характер, спору про місце проживання дитини не мають. Також просила стягнути аліменти на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги не надає. Батьки несуть рівні обов'язки по утриманню дітей, добровільної угоди про сплату аліментів сторонами не досягнуто, що стало приводом для звернення з позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву, якою вимоги позову підтримані. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, якою не згодний з вимогами про розірвання шлюбу, та має намір утримувати сина. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 15.06.2002 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Феодосійського міського управління юстиції АР Крим, актовий запис № 182 (а.с.4-11). Від шлюбу є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою, та знаходиться на її утриманні. Причиною розпаду сім'ї стали втрата любові, взаємоповаги, порозуміння. Шлюбно-сімейні відносини не підтримуються більше одного року, спільне господарство не ведеться, шлюб носить формальний характер, спору про місце проживання дитини не мають. Позивач працює в ПП [PERSON], має складне матеріальне становище, потребує матеріальної допомоги. Таким чином, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась і її збереження неможливе, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, тому в цій частині позовні вимоги є обгрунтованими, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду засобу на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. За змістом ст. 200 СК України розмір аліментів у кожному конкретному випадку визначає суд, приймаючи до уваги різні обставини, передбачені ст. 182 СК України, в тому числі наявність у платника аліментів інших дітей. Статтями 182, 183, 191 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та присуджуються з дня пред'явлення позову. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, за відсутності належних та допустимих доказів в обґрунтування заперечень з боку відповідача, оцінивши матеріальне становище сторін, враховуючи інтереси дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дотриманням положень ст.128 КЗпПУ, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати розподілені відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, Закону України „Про судовий збір".

Outcome: approved