Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» [PERSON] звернулось в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 4\~760,54 доларів США, з яких: 4\~151,04 доларів США заборгованість по поверненню кредитних коштів; 609,50 доларів США заборгованість по процентам, а також 11\~543,62грн. пеня за прострочену заборгованість по кредиту та відсотках, 5\~000грн.- штраф за невиконання/неналежне виконання зобов»язань, передбачених п.3.3.7 договору. В обґрунтування вимог вказує, що 11.08.2008 р. між акціонерним комерційним банком «Форум», який 19.04.2010 року перейменовано на публічне акціонерне товариство «Банк Форум» та [PERSON] було укладено кредитний договір №248/08/26 ZLv, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 10\~000 доларів США на споживчі потреби, з кінцевим терміном повернення 10 серпня 2018року, зі сплатою за користування кредитними коштами 13,5% річних. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконує, у звязку з чим є правові підстави для звернення до суду із позовом. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 11.08.2008 р. між акціонерним комерційним банком «Форум», який 19.04.2010 року перейменовано на публічне акціонерне товариство «Банк Форум» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №248/08/26 ZLv, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 10\~000 доларів США на споживчі потреби, терміном до 10 серпня 2018 року, зі сплатою процентів в розмірі 13,5 річних. Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору, позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 84 дол. США на відкритий йому рахунок для погашення кредиту та відсотків. Згідно змін, викладених у додатковому договорі №1 від 30.01.2009р., позичальник здійснює повернення основної частини заборгованості по кредиту частинами, протягом кожного місяця, починаючи з 1 квітня 2009р. в сумі не менше 86 доларів США на відкритий йому позичковий рахунок. П. 2.5 Кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитними коштами сплачуються Позичальником згідно з п.2.7 цього Договору. Несплата Позичальником процентів в терміни, встановлені в п.2.7. кредитного договору, є підставою для вимоги Банку про дострокове повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки. Відповідно до п.2.6 кредитного договору, сплата процентів Позичальником здійснюється за фактичний строк користування кредитними коштами. При розрахунку плати за користування кредитом приймається місяць, рівний календарній кількості днів, та рік, рівний 360 днів. Як передбачає п. 3.2.2. Кредитного договору, [PERSON] має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобов»язань за цим договором. Згідно п. 3.2.5 Кредитного договору, [PERSON] має право стягувати з позичальника неустойку, штраф, пеню за невиконання чи неналежне виконання умов цього договору. Пунктом 4.1 Кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 відсотка за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості. Згідно п. 5.3. Кредитного договору сторони домовились, що невиконання або неналежне виконання позичальником зобов'язань по поверненню суми кредиту, сплаті процентів та інших зобов"зань, передбачених п.3.3. кредитного договору є умовами, при настанні яких припиняється кредитування Банком позичальника, а позичальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів Банку, сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами. Для цього [PERSON] надає під розписку або надсилає рекомендованим листом позичальнику письмову вимогу про повернення позичальником кредитних коштів, сплату ним процентів за користування кредитними коштами з можливим нарахуванням штрафних санкцій та пені. У випадку не погашення зазначеної у вимозі суми, [PERSON] по закінченню 15-ти денного строку з дати надіслання такої вимоги, звертає стягнення на заставлене майно у розмірі наданих кредитних коштів, заборгованості по сплаті процентів, неустойки, збитків та інших витрат банку, у порядку визначеному кредитним договором, договором застави та чинним законодавством України. 27 березня 2015р. відповідачу [PERSON]банкомбуло направлено вимогу за вих. № 4613/12 про дострокове погашення заборгованості, однак борг відповідачем не сплачено. Вимога залишилась без задоволення. Відповідач належним чином не виконував свої зобовязання згідно кредитного договору №248/08/26 ZLv від 11.08.2008року, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 23.07.2015 року складає, згідно розрахунку наданого позивачем, 4\~760,54 доларів США, з яких: 937,04 доларів США, що в еквіваленті до української гривні становить 20\~683,77грн. прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 3\~214 доларів США, що в еквіваленті до української гривні становить 70\~944,29грн. поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; 569,03 доларів США, що в еквіваленті до української гривні становить 12\~560,50грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 40,47 доларів США, що в еквіваленті до української гривні становить 893,37грн. поточна заборгованість за нарахованими процентами, а також 11\~543,62грн. пеня за прострочену заборгованість по кредиту та відсотках. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязаннні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. В силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України). Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову, стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованості по кредитному договору №248/08/26 ZLv від 11.08.2008 р. в розмірі 4\~760,54 доларів США, з яких: 4\~151,04 доларів США заборгованість по поверненню кредитних коштів; 609,50 доларів США заборгованість по процентам, а також 11\~543,62грн. пеня за прострочену заборгованість по кредиту та відсотках. Не підлягає до задоволення вимога про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 5000,00 грн. у зв»язку із недоведеністю позивачем підстав для його стягнення. Як вказано позивачем у розрахунку, штраф у розмірі 5000,00 грн. нарахований за порушення відповідачем умов п. 3.3.7. Кредитного договору. Дійсно, п. 4.4. Кредитного договору встановлено, що за кожен випадок не виконання або не належного виконання зобовязань, передбачених п. 3.3. цього договору (крім п. 3.3.2.), позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 5000,00 грн. А п. 3.3.7. Кредитного договору передбачено обовязок позичальника протягом дії цього договору страхувати предмет застави на користь Банку в акредитованих страхових компаніях. Однак, ні позовна заява, ні матеріали справи не містять жодного обґрунтування позивачем даної позовної вимоги. У пункті 2.1. кредитного договору йдеться про те, що забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є договір іпотеки земельної ділянки, загальною площею 0,20га, що знаходиться за адресою Тернопільська область, Тернопільський район, с.Кип»ячка, що укладається [PERSON] та Тернопільською філією АКБ «Форум», заставною вартістю 94\~500грн. Однак, в порушення статті 60 ЦПК України, згідно якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, позивачем не надано суду доказів укладення між сторонами договору іпотеки. А тому, вимога про стягнення із відповідача 5000,00 грн. штрафу є не обґрунтованою, у її задоволенні слід відмовити. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, в силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1\~166,25 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial