Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

У серпні 2015 року представник позивача звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» 1482 (одна тисяча чотириста вісімдесят два), 58 грн. основного боргу, 559 (пятсот пятдесят девять), 16 грн. інфляційних витрат та 34 (тридцять чотири), 08 грн. 3% річних та 243, 60 грн. судового збору. На обгрунтування позову послався на те, що відповідно до п.п. 17, 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання від 09.12.1999 року № 2246 споживачі природного газу зобовязані своєчасно вносити плату за послуги з газопостачання. Відповідачі із заявою про припинення подачі газу не звертались, а фактично користувались послугами із газопостачання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обов»язків, що з них випливають. Внаслідок порушення відповідачами строків оплати за надані послуги з газопостачання станом на 21.05.2015 року утворилася заборгованість в сумі 1482, 58 грн. Просить стягнути з відповідачів заборгованість та судові витрати за подання позовної заяви. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 18.09.2015 року, не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали. Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. З урахуванням наявності вищевказаних умов судом здійснено заочний розгляд справи. Зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. [PERSON] та позивач 08.12.2006 року уклали договір №21502 про надання послуг з газопостачання. Крім того, ПАТ «Львівгаз» опубліковано договір про надання населенню послуг з газопостачання, що є публічним договором офертою (пропозицією), який чинний з 01.03.2013 року. Відповідно до довідки № [NUMBER] «Комінтех» від 11.06.2014 року [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані в [INFO]. Згідно довідки Червоноградського управління по експлуатації газового господарства від 21.05.2015 року за споживачем [PERSON] по абонентському рахунку [NUMBER] за адресою м. Червоноград вул. Будівельна, 9/41 станом на 21.05.2015 року рахується заборгованість за надані послуги з газопостачання в сумі 1482, 58 грн. за період з січня 2014 року по 21 травня 2015 року. Згідно розрахунку втрат від інфляції наданого позивачем, всього витрати від інфляції за період з 01.04.2014 року по 19.06.2015 року становить 559,16 грн. Згідно розрахунку поцентів наданого позивачем, всього проценти за користування коштами за період з 01.04.2014 року по 19.06.2015 року становить 34,08 грн. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до Правила надання населенню послуг з газопостачання, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року №2246\~(у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12.04.2004р. № 476) ПАТ „Львівгаз" зобов'язаний надавати споживачу послуги з газопостачання до його квартири, а споживач несе обов'язок по своєчасній оплаті вартості спожитого природного газу. Відповідно до ч. 1 п. 17 цих Правил плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. У відповідності до положень п. 29 Правил споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Пунктом 10 частини 3\~статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені. Відповідно до положення статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія ч. 2\~статті 625 ЦК України\~як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в пункті 10 частини третьої\~статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій\~статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для захисту майнового права позивача у спосіб стягнення з відповідачів спірної суми коштів, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved