Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

Позивач ПрАТ «Ю.Бі.АЙ-КООП» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між ним та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом АК/7285502, у відповідності до умов якого цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Сеат», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована позивачем на умовах, визначених ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 17.11.2017 року у м.Києві сталась ДТП за участі забезпеченого автомобіля «Сеат», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача, та автомобіля «Сеат», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Враховуючи вину відповідача у даній ДТП, що підтверджується Європротоколом, з метою відшкодування нанесених збитків, потерпіла особа звернулась з заявою про виплату страхового відшкодування. На виконання вимог вказаного ЗУ та зобов`язань за полісом позивачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 5313,38 грн. Як зазначає позивач, вищевказаний поліс ОСЦПВ № АК/7285502 було оформлено на страхувальника [PERSON] на підставі пільгового посвідчення, однак, за кермом знаходилась відповідач, яка не має відповідної пільги. З урахуванням положень ст.38-1.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач вважає, що відповідач повинна відшкодувати 50 % виплаченого страхового відшкодування. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що направлена відповідачу претензія була залишена без реагування, позивач просить задовольнити його вимоги та стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 2656,69 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.10.2019 року дану справу направлено до Деснянського районного суду м.Києва для розгляду за підсудністю. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 26.02.2020 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представником позивача надано до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Просив позовні вимоги задовольнити за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явилась, причину неявки суду не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи вище викладене та той факт що відповідач належним чином повідомлялась про дату, час і місце судового засідання, але не з`явилась в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подала відзив; а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 25.07.2017 року між [PERSON] та ПрАТ «Ю.Бі.АЙ-КООП» був укладений договір № АК/7285502 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування транспортного засобу «Сеат Леон», д.н.з. [NUMBER] . 17.11.2017 року по вул.Великій Окружній, Жулянській міст в м.Києві сталась ДТП за участю автомобіля «Сеат», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , та забезпеченого автомобіля під керуванням відповідача, вина якої встановлена згідно Європротоколу. Також, відповідно до повідомлення про ДТП, відповідач свою вину визнала. 04.04.2018 року потерпіла особа [PERSON] звернулась до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. Дана ДТП визнана страховим випадком, про що свідчить страховий акт та договір про врегулювання страхового випадку від 11.04.2018 року, укладений між позивачем та [PERSON] . При цьому, зазначено, що страхове відшкодування, належне до сплати [PERSON] , становить 5313,38 грн. Виконуючи свої договірні зобов`язання за договором страхування № АК/7285502, позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 5313,38 грн. згідно платіжного доручення № 1178 від 11.04.2018 року. Також, як встановлено судом, за полісом № АК/7285502 була застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON] на пільгових умовах, з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 200000 грн., а шкоду заподіяну майну - 100000 грн. Як передбачено ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4 ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Згідно з абз.1 п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.38-1.1. ЗУ «Про обов`якове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. За нормами п.13.2. ст.13 ЗУ «Про обов`якове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч.1 ст.1191ЦК України). Отже, під час розгляду даної справи, судом встановлено, що транспортний засіб «Сеат Леон», д.н.з. [NUMBER] , належить [PERSON] та застрахований на його ім`я на пільгових умовах. Однак, на час вчинення ДТП за кермом транспортного засобу була відповідач, яка є винною у вчиненні ДТП, чим порушено п.13.2 ст.13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, з урахуванням наведених правових норм, суд вважає, що оскільки позивачем було сплачено особі, постраждалій в ДТП, страхове відшкодування в розмірі 5313,38 грн., то позивач має право вимоги до винуватця ДТП - відповідача по справі на відшкодування 50 % виплаченого страхового відшкодування в розмірі 2656,69 грн., а тому задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1921 грн. 00 коп. На підставі викладеного та,

Outcome: approved