Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача боргу в сумі 28170,85 гривень за договором № SAMDNWFD0070013215600 від 09.11.2013 р., у т.ч. суму вкладу 15420 гривень, суму нарахованих за період з 10.04.2014 р. по 09.08.2015 р. відсотків 3661,89 гривень, суму втрат від інфляції в результаті прострочення видачі банківського вкладу та нарахованих за період з 10.04.2014 р. по 09.07.2014 р. відсотків на банківський вклад з дати письмового звернення 25.07.2014 р. за час прострочення з 01.08.2014 р. по 30.06.2015 р. включно 9098,96 гривень; стягнення з відповідача боргу в сумі 4565 доларів США за договором № SAMDNWFD0070013215800 від 09.11.2013 р. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами 09.11.2013 р. було укладено два типових договори банківського вкладу: у гривні № SAMDNWFD0070013215600 та доларах США № SAMDNWFD0070013215800 «Стандарт» строком на один місяць. Відповідно до положень договору № SAMDNWFD0070013215600 Банк прийняв на депозитний рахунок кошти в сумі 8420 гривень з виплатою 9,5% річних в кінці строку 09.12.2013 р. Договором було передбачено, що у разі відсутності звернення вкладника вклад автоматично продовжується на новий черговий місячний строк з 10 числа наступного місяця. При цьому, згідно з п.8 проценти на вклад на новий строк нараховуються за ставкою, яка застосовується Банком для вкладів такого ж найменування та строку без укладення додаткових угод. 21.02.2014 р. вклад було поповнено на 7000 гривень через комп»ютерний сервіс «Приват-24» з банківської картки. Загальна сума вкладу склала без врахування нарахованих відсотків 15420 гривень. Випискою по рахунку, наданою ПАТ КБ «ПриватБанк» підтверджується, що після 10.03.2014 р. до 09.09.2015 р. проценти на картковий рахунок № [NUMBER] за депозитним договором не нараховувались. Згідно з договором № SAMDNWFD0070013215800 від 09.11.2013 р. позивач внесла на депозитний рахунок кошти в долара США в сумі 4000 доларів США з виплатою 5,5% річних в кінці строку вкладу - 09.12.2013 р. з можливістю пролонгації договору. Проценти на вклад на новий строк за умовами даного договору нараховуються за ставкою, яка застосовується Банком для вкладів такого ж найменування та строку без укладення додаткових угод. За даним договором зарахування відсотків відбувалось до 10.03.2014 р. Позивач зазначає, що вклади на депозитні рахунки були внесені у м.Севастополі за місцем її проживання. В зв»язку з окупацією Криму вона переїхала проживати до Києва і 25.07.2014 р. письмово звернулась до Філії «Київське Головне регіональне управління ПАТ КБ «ПриватБанк», а 27.08.2014 р. до головного офісу Банку в м.Дніпропетровськ про повернення суми внесених на депозитні рахунки коштів та нарахованих відсотків. Однак, у поверненні коштів їй було відмовлено, в зв»язку з чим позивач просить в судовому порядку повернути внесені на депозитні рахунки грошові кошти, нараховані відсотки, а також застосувати положення ст.625 ЦК України та стягнути з відповідача інфляційні втрати в зв»язку з несвоєчасним виконанням зобов»язань. В ході судового розгляду позивач та ї представник підтримали позовні вимоги та обґрунтування позову в повному обсязі та просили суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що відповідач порушив умови Договорів банківського вкладу, укладених між сторонами. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог, посилаючись на недоведеність позивачем факту існування правовідносин щодо відкриття та обслуговування депозитних рахунків. Однак, в подальшому Банком надані додаткові пояснення, відповідно до яких представник Банку заперечував щодо порядку нарахування позивачем відсотків за банківськими вкладами, зазначивши, що 25.07.2014 р. позивач звернулась з заявами про розірвання Договорів, а тому до 27.07.2014 р. проценти повинні нараховуватись у розмірі, встановленому Договорами, а в подальшому до 09.08.2015 р. за ставкою 1%, що сплачувались Банком за вкладами «на вимогу» відповідно до положень ст.1070 ЦК України. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» 09.11.2013 р. був укладений Договір № SAMDNWFD0070013215600 вклад «СТАНДАРТ». Відповідно до положень договору № SAMDNWFD0070013215600 Банк прийняв на депозитний рахунок кошти в сумі 8420 гривень з виплатою 9,5% річних в кінці строку - 09.12.2013 р. Відповідно до п.6 Договору у разі відсутності звернення вкладника щодо повернення коштів, вклад автоматично продовжується на новий черговий місячний строк. Строк дії договору може продовжуватись неодноразово. Згідно з п.8 проценти на вклад на новий строк нараховуються за ставкою, яка застосовується Банком для вкладів такого ж найменування та строку без укладення додаткових угод. Сторони домовились, що у вкладника є право достроково розірвати договір, повідомивши про це Банк за два банківські дні до дати розірвання договору. 21.02.2014 р. вклад було поповнено на 7000 гривень через комп»ютерний сервіс «Приват-24» з банківської картки. Загальна сума вкладу склала без врахування нарахованих відсотків 15420 гривень. Укладення зазначеного Договору підтверджується випискою по особовому рахунку клієнта, відповідно до якої міститься інформація про внесення на депозитний рахунок 7000 гривень, а також нарахування відсотків на повну суму вкладу за Договором SAMDNWFD0070013215600. Зазначена інформація не була спростована Банком. Крім того, судом встановлено, що між сторонами був укладений Договір № SAMDNWFD0070013215800 від 09.11.2013 р. Згідно з Договором № SAMDNWFD0070013215800 від 09.11.2013 р. позивач внесла на депозитний рахунок кошти в сумі 4000 доларів США з виплатою 5,5% річних в кінці строку вкладу - 09.12.2013 р., з можливістю пролонгації договору. Проценти на вклад на новий строк за умовами даного договору нараховуються за ставкою, яка застосовується Банком для вкладів такого ж найменування та строку без укладення додаткових угод. На підтвердження внесення коштів на депозитний рахунок позивач надала оригінал квитанції, яка досліджена судом. Позивач зазначає, що вклади на депозитні рахунки були внесені у м.Севастополі за місцем її проживання. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст.1060 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду, банк зобов»язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно з ч.2 ст. 1070 ЦК України проценти за користування гроовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, сплачуються банком в розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. Статтею 1074 ЦК України встановлена норма, відповідно до якої заборонено обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В ході судового розгляду встановлено, що проценти за Договором № SAMDNWFD0070013215600 вклад «СТАНДАРТ» нараховувались Банком до 10.03.2014 р. Також, до цього ж періоду нараховувались відсотки за Договором № SAMDNWFD0070013215800 від 09.11.2013 р. Позивач не оспорювала зазначених обставин, а відповідач їх не спростував. Правлінням Національного банку України прийнята постанова від 06.05.2014 р. № 260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території АР Крим і м.Севастополя», в зв»язку з чим була припинена робота Кримської філії ПАТ КБ «ПриватБанк». Позивач 25.07.2014 р. звернулась до Філії «Київське Головне регіональне управління ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою про повернення грошових коштів та нарахованих відсотків за Договорами № SAMDNWFD0070013215600, № SAMDNWFD0070013215800, тобто, до закінчення строку дії Договорів подала заяву про їх розірвання. Однак, Банк відмовив у поверненні коштів і станом на 10.08.2015 р. (момент звернення до суду) кошти виплачені не були. З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми невиплачених вкладів за Договорами № SAMDNWFD0070013215600, № SAMDNWFD0070013215800 в розмірі 15420 гривень та 4000 доларів США є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Вимоги позивача щодо стягнення нарахованих відсотків за період з 10.04.2014 р. до 10.08.2015 р. підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Звертаючись до суду позивач наводить розрахунок розміру відсотків, які повинні бути сплачені Банком за зазначений період. Однак, суд приймає до уваги заперечення відповідача щодо необґрунтованості застосування позивачем при розрахунку розміру відсотків, встановлених Договорами № SAMDNWFD0070013215600, № SAMDNWFD0070013215800 після 25.07.2014 р., оскільки зазначені Договори були розірвані позивачем, відповідно до поданої заяви від 25.07.2014 р. ( за два банківські дні до дня повернення коштів). Тобто, в даному випадку за Договором № SAMDNWFD0070013215600 з відповідача підлягають стягненню відсотки за період з 10.04.2014 р. по 25.07.2014 р. в розмірі 716,50 гривень ( із застосуванням процентної ставки в розмірі 16% річних, встановлених Банком для вкладів такого ж найменування). За період з 25.07.2014 р. по 09.08.2015 р. відсотки повинні розраховуватись, виходячи з відсоткової ставки 1%, встановлених Банком для договорів « на вимогу» згідно з положеннями ч.2 ст.1070 ЦК України, що становить 160,95 гривень. За Договором № SAMDNWFD0070013215800 з відповідача підлягають стягненню відсотки за період з 10.04.2014 р. по 25.07.2014 р. в розмірі 259,48 доларів США ( із застосуванням процентної ставки в розмірі 5,5% річних, встановлених Банком для вкладів такого ж найменування). За період з 25.07.2014 р. по 09.08.2015 р. відсотки повинні розраховуватись, виходячи з відсоткової ставки 1%, встановлених Банком для договорів « на вимогу» згідно з положеннями ч.2 ст.1070 ЦК України, що становить 11,99 доларів США. З врахуванням проведеного судом розрахунку за Договором SAMDNWFD0070013215600 з відповідача підлягає стягненню сума нарахованих відсотків в розмірі 877,45 гривень, а за Договором SAMDNWFD0070013215800 сума відсотків в розмірі 341,97 доларів США. В силу положень ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги. Зазначена норма ЦК України щодо сплати заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюється на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, яке визначене договором. Враховуючи зазначені положення чинного законодавства, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат за Договором SAMDNWFD0070013215600 в зв»язку з порушенням грошового зобов»язання є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial