Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом до Арцизської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що 03 грудня 1979 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Підгірне по вулиці Широка, 28 Тарутинського району Одеської області. Спадкоємцями за законом на спадщину після смерті [PERSON] є позивачка. При зверненні до Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право власності, позивачці було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Враховуючи вище викладене, позивачка просить в судовому порядку визнати за нею право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: с. Підгірне вулиця Широка, будинок №28 Тарутинського району Одеської області. Представник позивачки в судове засідання не зявився, на розгляд суду від нього надійшла заява про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надав заяву про згоду з позовними вимогами та з проханням розглянути справи за його відсутності, ця обставина відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В звязку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають зі спадкового права про визнання права власності на спадкове майно. При розгляді справи суд користується нормами Цивільного Кодексу /в редакції 1963 року/, так як правовідносини виникли в період дії вищевказаного кодексу, оскільки Цивільний Кодекс України /в редакції 2004 року/ в законну сили на той час ще не вступив. Згідно ч. 2 ст. 524 ЦК України (1963 року), спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Заповіту [PERSON] не залишила. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] на підставі ч. 1 ст. 529 ЦК України (1963 року) є її донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії ІV- УР №1109480. Відповідно рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 23.11.2011 року [PERSON] /[PERSON]/ Л.М. розірвала шлюб з [PERSON]. Також, відповідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян дошлюбне прізвище [PERSON] «Чолак». Згідно ст. 548 ЦК України (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 року), вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, [PERSON] на підставі п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 року) є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] та спадщина згідно ч. 2 ст. 548 ЦК України (1963 року) належить їй з моменту відкриття спадщини, оскільки вона фактично вступила в управління та володіння житловим будинком після смерті матері, тобто здійснила дії, що свідчать про прийняття спадщини. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №464526 [PERSON] померла 03 грудня 1979 року,. Так, судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарським та надвірними спорудами, який розташований в с. Підгірне по вулиці Широка, 28 Тарутинського району Одеської області. Згідно особистого рахунку Погосподарської книги с. Підгірне Тарутинського району Одеської області померла [PERSON] була головою домогосподарства, який розташований за адресою: будинок №28, вулиця Широка, село Підгірне Тарутинського району Одеської області. Відповідно довідки Підгірненської сільської ради Тарутинського району Одеської області [PERSON] на час смерті матері [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: будинок №28, вулиця Широка, село Підгірне Тарутинського району Одеської області. Відповідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [PERSON] приватизувала присадибну ділянку, яка розташована в с. Підгірне по вулиці Широка, 28 Тарутинсьткого району Одеської області. Крім того, згідно вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються інваліди І та ІІ групи. Згідно пенсійного посвідчення серії ААА №981627, яке міститься в матеріалах справи позивачка є інвалідом ІІ групи. З врахуванням викладеного, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 803 гривень 61 копійки. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на спадкове майно. На підставі викладеного, ст. ст. 524, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), п.п. 4-5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції 2004 року),

Outcome: approved