Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, який уточнила, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітній дитини без згоди батька. В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що 10.06.2011 року з [PERSON] розірвано укладений між ними шлюб. Від спільного життя вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, а відповідач участі у вихованні дитини не приймає ніякої участі, матеріальної допомоги не надає, ухиляється від сплати стягнутих з нього аліментів. Дитина часто хворіє, для поліпшення ії стану здоров'я лікарем рекомендовано санаторно-курортне лікування, відпочинок дитини біля моря, грязелікування. З метою оздоровлення позивач хоче поїхати з дитиною за кордон. Проте, не зважаючи на наявність у позивачки можливості відпочинку разом з дитиною за кордоном, у тому числі поїхати з дитиною за кордон з метою культурного і освітнього розвитку, позивачка не може цього зробити через ненадання відповідачем згоди на виїзд дитини за кордон. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала до суду письмову заяву в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.Справу просить розглянути без ії участі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, але надала до суду письмову заяву в якій проти позовних вимоги не заперечує. Третя особа - представник Орган опіки та піклування Жовтневої у м. Луганськ ради у судове засіданні не з'явився, заперечень від останнього не надходило. Суд, дослідивши письмові заяви учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Луганськ від 10.06.2011 року шлюб між сторонами був розірваний. Згідно із Свідоцтвом про народження [PERSON], є батьком [PERSON] , а [PERSON] - її матір'ю. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України»від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. На теперішній час позивачка має намір поїхати разом із неповнолітньою дитиною на відпочинок та на санаторно-курортне лікування за кордон, але без нотаріально посвідченої згоди на те батька дитини, позивачка це зробити не може. Беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітньої дитини [PERSON] за межі України для тимчасового перебування, а також враховуючи те, що тимчасовий виїзд малолітньої дитини разом з матір"ю за кордон на відпочинок або на санаторно-курортне лікування відповідає її інтересам, відсутні об'єктивні підстави для відмови відповідача у наданні позивачці дозволу на виїзд доньки за кордон, суд приходить до висновку про доцільність задоволення уточнених позовних вимог в цій частині. На підставі викладеного та

Outcome: approved