Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування з Приватного Акціонерного Товариства «СК АСКО Донбас Північний» в розмірі 39\~489,30 грн. та суми вартості роботи з оцінки розміру матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу згідно висновку авто-товарознавчого дослідження у розмірі 500,00 грн., а також відшкодування моральної шкоди в розмірі 20\~000,00 грн. Крім того, просив стягнути судові витрати з відповідача, оскільки ним позов подається, відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів» В обґрунтування позову вказував, що 12.04.2014 року о 14.30 годині в м. Часів Яр на нерегульованому перехресті вул. Артема з вул. Комсомольська, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів автомобіля марки HYUNDAI TACSON, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки KIA MAGENTIS, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] Внаслідок ДТП його автомобіль отримав механічні ушкодження. Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09.10.2014 року та згідно висновків № 3185 експертного дослідження від 02.10.2014 року, вина у скоєнні ДТП є обоюдною. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована відповідачем по справі. На імя відповідача ним було подано заяву про виплату йому страхового відшкодування, однак останній відмовився сплачувати страхове відшкодування, мотивуючи тим, що [PERSON] до адміністративної відповідальності не притягували й навіть відповідний протокол працівниками ДАІ не складався. Вважав, що відповідач неправомірно відмовив йому у страховій виплаті, оскільки було надано відповідачу копію постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09.10.2014 року та висновків № 3185 експертного дослідження від 02.10.2014 року, якими вина у скоєнні ДТП визнана обоюдною. Оскільки вартість матеріальної шкоди з урахуванням експлуатаційного зношення змінних деталей автомобіля HYUNDAI TACSON, реєстраційний номер [NUMBER], на момент проведення дослідження становить 78\~987, 60 грн. та враховуючи, той факт,що вина визнана обоюдною, просив стягнути половину вартості шкоди. В обґрунтування спричинення йому моральної шкоди вказував, що пошкоджений автомобіль є єдиним засобом пересування для його родини, але, оскільки відповідачем до теперішнього часу не виплачено відшкодування, він позбавлений можливості використовувати автомобіль, що змінило звичний спосіб його життя та він вимушений докладати додаткових зусиль для організації побуту, в результаті чого відчуває моральні переживання, страждання. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON], підтримала позов та просила його задовольнити з підстав, викладених в останньому. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та суду пояснювала, що постановою суду від 09.10.2014 року провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно [PERSON] закрито у звязку зі збігом терміну притягнення до адміністративної відповідальності, а стосовно [PERSON] протокол про притягнення до адміністративної відповідальності не складався взагалі та його не притягували до відповідальності. Крім того, всупереч п.6.3.3, 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, звіт про вартість матеріальної шкоди складено не вірно, оскільки на момент ДТП 12.01.2014 року автомобілю позивача було більше 7 років, тому при розрахунку матеріальної шкоди необхідно було застосовувати коефіцієнт фізичного зносу. Також вважала, що розмір страхового відшкодування необхідно зменшити на суму франшизи, яка згідно поліса становить 500,00 грн. та на суму податку на додану вартість. Крім того вважала, що судові витати за даним позовом не можливо стягувати з відповідача, оскільки ЗУ «Про захист прав споживачів» не може поширюватися на правовідносини, що регулюються ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який регулює діяльність відповідача в даному випадку. Також заперечувала проти стягнення моральної шкоди, оскільки сума моральної шкоди розраховується виходячи саме з суми страхової виплати за шкоду, яку було заподіяно здоров»ю, а внаслідок ДТП шкода здоров»ю позивача спричинена не була. Просила в позові відмовити. Третя особа [PERSON], в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява, в якій він просить провести судове засідання у його відсутність та вказує, що не згоден зі статусом третьої особи в даному провадженні, оскільки не має ніякого відношення до ДТП за участю [PERSON], так як його провини по даному ДТП не має. Також просив суд взяти до уваги, той факт, що експертне дослідження в рамках адміністративної справи відносно [PERSON] не має відповідної печатки установи, на бланку якої воно надруковано, експерт [PERSON] звільнився з установи у вересні 2014 року, а експертне дослідження виконане 02.10.2014 року, тобто виконано особою, яка не мала жодного відношення до Донецького НДІСЕ. Суд, вислухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, допитавши експерта, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу HYUNDAI TACSON, реєстраційний номер [NUMBER], останній належить [PERSON] Згідно полісу №АС/9090925 страхової компанії Аско-Донбас Північний діючого з 28.02.2014 року по 27.01.2015 року, страхувальником автомобіля KIA MAGENTIS, реєстраційний номер [NUMBER], є [PERSON], страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 50\~000, 00 грн., розмір франшизи становить 500,00 грн. Згідно постанови про закриття адміністративного провадження від 09.10.2014 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП відносно [PERSON] закрито у звязку зі збігом терміну притягнення до адміністративної відповідальності. В установчий частині даної постанови вказано, що за фактом ДТП, яке відбулося 12.04.2014 року о 14.30 годині в м.Часів Яр на нерегульованому перехресті вул. Артема з вул. Комсомольська, за участю транспортних засобів автомобіля марки HYUNDAI TACSON, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки KIA MAGENTIS, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], вина учасників даної пригоди була визнана експертом Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз [PERSON], обоюдною. Згідно довідки, виданої [PERSON] інспектором групи організації дорожнього руху ВДАІ Артемівського МВ (з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району) ГУМВС України в Донецькій області, 12.04.2014 року о 14.30 годині на перехресті вул. Артема та вул. Комсомольської в м. Часів Яр внаслідок ДТП транспортний засіб HYUNDAI TACSON, реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження деформація лівого переднього крила, лівих передніх та задніх дверей, лівої підніжки, лівого порогу, розбита декоративна обшивка лівих передніх та задніх дверей. Згідно звіту про вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля HYUNDAI TACSON, реєстраційний номер [NUMBER] від 12.01.2015 року, встановлено, що вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля на момент проведення дослідження, а також вартість матеріальної шкоди, з урахуванням експлуатаційного зносу замінних деталей автомобіля, становить 78\~978,60 грн. Згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи від 29.02.2016 року, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля HYUNDAI TACSON, реєстраційний номер [NUMBER], з урахуванням експлуатаційного зносу замінних деталей автомобіля, становить 54 501,66 грн. Згідно листа Регіонального сервісного центру в Донецькій області, від 22.09.2016 року дата першої реєстрації транспортного засобу HYUNDAI TACSON, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску становить 13.03.2007 року. В судовому засіданні було допитано спеціаліста [PERSON], який суду пояснював, що ним виготовлялися звіти про оцінку вартість відновлювального ремонту автомобіля на момент проведення дослідження, а також вартість матеріальної шкоди, з урахуванням експлуатаційного зносу замінних деталей автомобіля HYUNDAI TACSON, реєстраційний номер [NUMBER] від 12.01.2015 року та 29.02.2016 року. Різні суми вартості пояснював тим фактом, що в технічному паспорті автомобіля не вказано дату реєстрації автомобіля, а вказано лише рік 2007, тому першу оцінку він робив нібито автомобіль мав знос менше 8 років, застосувавши коефіцієнт фактичного зносу 0, відповідно до п. 7.38 Методики, вважаючи датою початку експлуатації 01.01.2007 року, оскільки точна дата реєстрації автомобіля не була відома, а другу, застосувавши коефіцієнт фактичного зносу 0,38 враховуючи, що знос автомобіля більше 7 років. Щодо відсутності свого підпису на другому звіті пояснив тим, що проект звіту виготовляв його помічник, звіт було виконано в двох екземплярах та екземпляр, який надано суду помилково не було підписано. Данні, встановлені другим звітом підтвердив та пояснив, що вартість відновлювального ремонту автомобіля на момент проведення дослідження, а також вартість матеріальної шкоди, з урахуванням експлуатаційного зносу замінних деталей автомобіля HYUNDAI TACSON, реєстраційний номер [NUMBER] становить 54 501,66 грн. Згідно висновку №3185 експертного дослідження від 02.10.2014 року , складеного експертом [PERSON], встановлено: - варіант 1 (за поясненнями водія [PERSON]К.), в умовах варіанту розвитку подій пригоди дії водія [PERSON] не відповідали вимогам п.п.12.4,12.9 б) ПДР України. В умовах даної ДТП дії водія [PERSON] не відповідали вимогам п.10.1 ПДД України та знаходилися у причинному звязку з наслідками, що наступили. - варіант 2 (за поясненнями водія [PERSON]М.) в умовах варіанту розвитку подій пригоди дії водія [PERSON] не відповідали вимогам п.п.12.4,12.9 б) ПДР України, при цьому створювали умови для настання пригоди та знаходилися у причинному звязку з подіями, що настали. В умовах даної ДТП дії водія [PERSON] не відповідності вимогам ПДД України, які б знаходилися у причинному звязку з подіями, не вбачається. В судовому засіданні було допитано експерта [PERSON], який суду пояснював, що дійсно ним проводилося вищевказане дослідження. З приводу порушень учасниками ПДР та причинного звязку з подією пригоди, що відбулася, пояснював, що хоча дії [PERSON] за обома варіантами не відповідали вимогам ПДР та находилися у причинному звязку з подією, однак й порушення ПДР [PERSON] мале місце та досить вагомо вплинули на події пригоди. Вказував, що порушення ПДР, які вбачаються в діях обох водіїв та причинного звязку з подією пригоди за своєю вагомістю є рівними за обома варіантами. В судовому засіданні було встановлено, що 12.04.2014 року о 14.30 годині в м. Часів Яр Донецької області на нерегульованому перехресті вул. Артема з вул. Комсомольська, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів автомобіля марки HYUNDAI TACSON, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки KIA MAGENTIS, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована відповідачем по справі. На імя відповідача позивачем було подано заяву про виплату йому страхового відшкодування, однак останній відмовився сплачувати страхове відшкодування, мотивуючи тим, що [PERSON] до адміністративної відповідальності не притягували й навіть відповідний протокол працівниками ДАІ не складався. Згідно ст. 526 ЦК України,зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.1.ч.1 ст. 1188 ЦК України,шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 23 ЦК України,особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За положеннями ст. ст. 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. \~ Одночасно суд враховує й положення ч. 4 ст. 61 ЦПК України, відповідно до яких не підлягають доказуванню факти, встановлені вироком у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення. \~ Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне дати оцінку постанові суду про закриття адміністративного провадження, відповідно до вимог ст. ст. 57, 212 ЦПК України, за якими доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. п.7 Постанови Верховного Суду України №14 від 06.12.2009 року « Про судове рішення у цивільній справі», передбачено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями статті 212 ЦПК. На підтвердження висновку суду щодо розміру відшкодування збитків у рішенні, крім посилання на вирок у кримінальній справі чи постанову у справі про адміністративне правопорушення, необхідно також зазначати докази, подані сторонами при розгляді цивільної справи (наприклад, врахування матеріального становища відповідача або вини потерпілого). Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода за участю позивача та [PERSON] мала місце, факт ДТП встановлено постановою про закриття адміністративного правопорушення від 09.10.2014 року. При розгляді справи сторонами були надані у якості доказів висновки щодо оцінки вартості відновлювального ремонту від 12.01.2015 року та від 29.02.2016 року. Суд приймає висновок від 29.02.2016 року, оскільки згідно листа Регіонального сервісного центру в Донецькій області дата першої реєстрації HYUNDAI TACSON становить 13.03.2007 року, з пояснень експерта вбачається, що першу оцінку він робив нібито автомобіль мав знос менше 8 років, застосувавши коефіцієнт фактичного зносу 0, відповідно до п. 7.38 Методики, вважаючи датою початку експлуатації 01.01.2007 року, оскільки точна дата реєстрації автомобіля не була відома, а другу, застосувавши коефіцієнт фактичного зносу 0,38 враховуючи, що знос автомобіля більше 7 років. Згідно ст.6 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 29 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати та евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п.36.2 ст. 36 ЗУ ««Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Суд, враховуючи пояснення експерта [PERSON], надані останнім в судовому засіданні, щодо порушення ПДР, які вбачаються в діях обох водіїв та причинного звязку з подією пригоди за своєю вагомістю є рівними за обома варіантами, а також встановлення факту обоюдної вини постановою про закриття адміністративного правопорушення, вважає, що вина позивача становить 50%, а тому сума страхового відшкодування, яку належить стягнути на його користь складатиме - 54501,66 грн.: 50%=27250,83 грн. 20% (ПДВ)=21800,66 грн. Згідно ч.2 ст. 12 ЗУ ««Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Таким чином сума відшкодування за відрахуванням франшизи становить: 21800,66грн.-436,01грн.(2%франшиза)=21364,65грн.,яку підлягає стягненню з відповідача. Згідно ст. 1167 ЦК України,моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 26-1 Закону №1961 страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Ст. 9 Закону України Про страхування дає визначення терміну "страхова виплата. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Внаслідок ДТП, що сталася 12.04.2014р., шкоди здоров'ю позивача заподіяно не було, в позовній заяві про це теж не йдеться, відповідно, страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідач на користь позивача не здійснював, а сума моральної шкоди розраховується виходячи саме з суми страхової виплати за шкоду, яку було заподіяну здоров'ю. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити позивачу в задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди. Стосовно вимог позивача про стягнення витрат на проведення експертизи у розмірі 500 грн., суд вважає за необхідне відмовити, виходячи з вимог ч.2 ст. 86 ЦПК України та враховуючи, той факт, що авто-товарознавча експертиза була проведена за клопотанням відповідача та оплачена останнім та саме цю експертизу суд прийняв у якості доказів по справі. Судові витрати по справі суд вважає за необхідне стягнути в порядку ч.2 ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial