Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що вона зареєстрована та мешкає за адресою: вул. Зелена, будинок, 2, квартира, 9, селище Надбузьке Миколаївського району Миколаївської області. За вказаною адресою також зареєстрований, однак з 1994 року не проживає відповідач [PERSON], який є її колишнім чоловіком, шлюб з яким розірвано 04.11.2014 року. Водночас позивач посилається на те, що зазначена квартира не приватизована та не є власністю позивача. У зв'язку з тим, що реєстрація відповідача перешкоджає позивачу оформити субсидію на оплату комунальних платежів, і з огляду на те, що з 1994 року відповідач фактично не проживає у вказаному житловому приміщенні, не виконує обов'язків відповідно до умов договору найму житлового приміщення, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх у повному обсязі, також надала суду копію заочного рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23.10.2014 про розірвання шлюбу між нею та відповідачем [PERSON], а також надала суду розрахункові книжки по оплаті за комунальні платежі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду справи 04.07.2017 був повідомлений у порядку ч. 9 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), через оголошення у пресі, а саме: газеті "Южная правда № 65 від 15 червня 2017 року. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши у судовому засіданні позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке: Відповідно до копії ордеру на житлове приміщення від 23 червня 1992 року № 4 серії 055258 *, відповідач [PERSON] є наймачем житлового приміщення, а саме: квартири [ADDRESS] (а.с. 4). У вказаній квартирі з 22 червня 1992 року зареєстрована та проживає позивач [PERSON], що підтверджується копією паспорта громадянина України серії ЕР 561478, а також довідкою Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 09 червня 2017 року № 525-04.03-17 (а.с. 6, 57). Відповідно до Акту обстеження про не проживання від 24 серпня 2016 року, затвердженого Надбузьким сільським головою, а також довідки Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 19 січня 2017 року № 103, відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] зареєстрований, але не проживає з 1994 року (а.с. 6, 58). Як вбачається з: довідки виконавчого комітету Надбузької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 25 серпня 2016 року № 716; Інформаційної довідки № 80880227 від 21 лютого 2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна; довідки Комунального Підприємства Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації від 15 лютого 2017 року № 367, квартира [ADDRESS] не приватизована, відомості про права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження щодо зазначеної квартири відсутні (а.с. 8, 54, 55). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 61 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК України) користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово - експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Судом встановлено, що спірне житлове приміщення є постійним місцем проживання позивача [PERSON], яка виконує обов'язки наймача житлового приміщення, у тому числі, здійснює усі комунальні платежі та утримує квартиру. При цьому, відповідач [PERSON] з 1994 року, за місцем своєї реєстрації відсутній. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно з положеннями ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З огляду на те, що відповідач [PERSON] відсутній за місцем своєї реєстрації понад двадцять років, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved