Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач комунальне комерційне підприємство «Донецькміськтепломережа» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини. Комунальне комерційне підприємство Донецької міської ради „Донецькміськтепломережа" створено рішенням Донецької міської ради від 27.09.04 р. № 13/25. Підприємство з 01.07.05 р. надає послуги з теплопостачання населенню, а також здійснює нарахування за надані послуги. Відповідачі є власником ( наймачами ) квартири [ADDRESS], що підтверджує довідка з житлово-експлуатаційної контори ( витяг з особистого рахунку ). Згідно зі ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсності, крім випадків, встановлених законом. Учасниками відносин щодо надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання до квартири відповідачів згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є сам відповідач як споживач послуг, ККП «Донецьктепломережа» як виробник послуг, КП «Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька» - виконавець послуг. Відносини між ККП Донецьктепломережа» та КП «Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька» врегульовані договором, за яким ККП «Донецьктепломережа» надає право самостійно вести облік оплати за надані послуги, безпосередньо стягувати плату за надані послуги з квартиронаймачів. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону Ураїни «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Згідно п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Нарахування за користування послугами з теплопостачання здійснюється згідно з затвердженими, у встановленому законом порядку, тарифами. Згідно з рішенням Донецької міської ради № 4/2 від 11.09.2006 року «Про тарифи на житлово-комунальні послуги», тариф на опалення за 1 кв.м опалювальної площі складає 2,55 грн/місяць; на гаряче водопостачання 33,29 грн. з особи в місяць ( 10,87 грн. за 1 куб.м ). Згідно з рішенням Донецької міської ради № 23/19 від 19.09.08 р. "Про тарифи на житлово-комунальні послуги" тариф на опалення за 1 м.кв. опалювальної площі з 01.10.2008 р. складає 3,03 грн/місяць; з 01.11.2008 р. 3,10; з 01.12.2008 р. 3,16 на гаряче водопостачання з 01.10.2008 р. 40,58 грн. з особи в місяць ( 14,02 грн. за 1 куб.м.), з 01.11.2008 р. 41,48 грн. з особи в місяць (14,30 грн. за 1 куб. м.), з 01.12.2008 р. 42,37 з особи в місяць (14.58 грн. за 1 куб. м.). Так, на протязі всього часу мешкання у вищевказаній квартирі, Відповідачі користуються послугами ККП «Донецькміськтепломережа», але плату за отримані послуги здійснюють не своєчасно та не в повному обсязі. 12.09.2012 року позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача заборгованість, в порядку наказного провадження, але за заявою відповідача ухвалою суду від 26.10.2012 року судовий наказ - скасовано. Оскільки, відповідно до ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, підприємство не порушуючи строки позовної давності скористалося своїм правом та звернулося до суду у позовному провадженні. До теперішнього часу оплату за опалення та гаряче водопостачання відповідачі не здійснюють. Таким чином, за період з 01.02.2011 року по 01.09.2012 року відповідачі мають заборгованість в сумі 3 097,68 гривень. Просили суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість у сумі 3 097,68 гривень, з яких: 3 016,74 гривень - сума основного боргу; 73,64 гривень - 3% річних; 7,30 гривень - індекс інфляції та судовий збір у сумі 114,70 гривень ( а. с. 1 ). В подальшому позивач неодноразово звертався до суду із заявою про уточнення позовних вимог, де останнього разу у судовому засіданні 23 січня 2014 року представником позивача було надано заяву про уточнення позовних вимог, в якій посилалися на те, що у зв»язку з тим, що відповідач провів оплату основної суми боргу, виникла необхідність уточнити позовні вимоги та просили суд стягнути з відповідачів на користь ККП «Донецькміськтепломережа» заборгованість за послуги теплопостачання у сумі 310,34 гривень, з яких: 73,64 гривень - 3% річних; 7,30 гривень - індекс інфляції, 229,40 гривень - судовий збір. Представник позивача Чаус О.О., яка діє на підставі довіреності в судовому засіданні позовні вимоги та уточнену заяву підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та в уточненій заяві, просила суд задовольнити вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідачів на користь комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа» заборгованість за послуги теплопостачання у сумі 310,34 гривень, з яких: 73,64 гривень - 3% річних; 7,30 гривень - індекс інфляції, 229,40 гривень - судовий збір. Додала, що відповідачі є споживачами послуг, які були надані підприємством позивача за отриманнях яких не було відповідачами сплачено в повному обсязі у зв»язку з чим утворилася заборгованість, яка була за час розгляду даної справи сплачена відповідачами лише її основний борг, а нараховані 3% річних, індекс інфляції, а також понесені судові витрати при зверненні до суду залишилися відповідачами поза увагою та не були сплачені. Представник відповідачів [PERSON], який діє на підставі довіреностей в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивача ККП «Донецькміськтепломережа» та просив суд відмовити позивачу в задоволенні вимог, оскільки вважає, що відповідачі погасила суму боргу, а тому не мають ніякої заборгованості. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов ККП ДМР «Донецькміськтепломережа» задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлені наступні обставини. Встановлено, що головним квартиронаймачем та власником квартири [ADDRESS] яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] та в якій прописано 2 особи, а саме: [PERSON] - головний квартиронаймач, [PERSON] - син, що підтверджується наданою випискою з особистого рахунку № [NUMBER] від 08.08.2013 року КП «Служба єдиного замовника Ворошилолвського району м. Донецька, який наявний в матеріалах справи. Крім того, підтвердження того, що власником квартири [ADDRESS] яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] підтверджено в судовому засіданні представником відповідачів [PERSON], а також рішенням апеляційного суду Донецької області від 11 жовтня 2011 року. Встановлено, що позивачем було здійснено розрахунок заборгованості відповідачів за отримані послуги з теплопостачання за період 01.02.2011 року по 01.09.2012 року з урахуванням фактичної опалювальної площі. Отже, відповідно до розрахунку заборгованості додану до матеріалів справи позивачем разом із позовною вбачається, що мається заборгованість за адресою: [ADDRESS] за послуги теплопостачання . Судом встановлено, що виконуючи розпорядження Донецької обласної державної адміністрації від 12.02.1996 року за № 72, підприємство перейшло з відповідачами на оплату комунальних послуг за окремими розрахунковими книжками. Між позивачем та відповідачами укладена угода на оплату за користування послугами з теплопостачання шляхом видачі розрахункової книжки. Відповідачі, користуючись послугами відповідача, плату за отримані послуги не здійснює/здійснює несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку утворилася заборгованість перед позивачем за отримані послуги з теплопостачання. Тобто, фактично між позивачем та відповідачем існують договірні відносини, які крім зазначеного Закону також-регламентуються ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та ст. 162 ЖК України. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги ) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов»язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки. Згідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно з рішенням Донецької міської ради № 4/2 від 11.09.2006 року «Про тарифи на житлово-комунальні послуги», тариф на опалення за 1 кв.м опалювальної площі складає 2,55 грн/місяць; на гаряче водопостачання 33,29 грн. з особи в місяць ( 10,87 грн. за 1 куб.м ). Згідно з рішенням Донецької міської ради № 23/19 від 19.09.08 р. "Про тарифи на житлово-комунальні послуги" тариф на опалення за 1 м.кв. опалювальної площі з 01.10.2008 р. складає 3,03 грн/місяць; з 01.11.2008 р. 3,10; з 01.12.2008 р. 3,16 на гаряче водопостачання з 01.10.2008 р. 40,58 грн. з особи в місяць ( 14,02 грн. за 1 куб.м.), з 01.11.2008 р. 41,48 грн. з особи в місяць (14,30 грн. за 1 куб. м.), з 01.12.2008 р. 42,37 з особи в місяць (14.58 грн. за 1 куб. м.). Згідно рішенням Донецької міської ради № 4/22 від 25.02.2011 року «Про норми споживання теплової енергії …» з 01.03.2011 року тариф на палення за 1 м.кв опалювальної площі складає 3,48 грн/місяць; на гаряче водопостачання 53,84 грн. з особи на місяць. Згідно п. 18 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та горячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та горячої води і водовідведення» чітко визначив обов»язок власників, наймачів квартир сплачувати комунальні послуги не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. За отримані послуги, власники квартир повинні оплачувати їх в повному обсязі. Встановлено, що відповідачі зареєстровані і проживають в квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою та випискою з особистого рахунку. Відповідачі отримують надані їм послуги з теплопостачання з часу прописки в квартирі [ADDRESS] ( дата прописки всіх осіб - 02.04.1999 рік ). Відповідно з п. 3 ст. 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-1V від 24.06.2004 року усі споживачі житлово-комунальних послуг зобов»язані укласти договора на надання цих послуг. Статтею 29 вищезазначеного Закону, а також п. 7 ст. 22 Закону № 2866-111 від 29.11.2001 року встановлені особливості укладання договору на житлово-комунальні послуги в багатоквартирних будинках і ця особливість в тому, що даний договір укладається між власником квартири та балансоутримувачем або упововажною ним осбою. Тобто, фактично між позивачем та відповідачами з вказаного періоду існують договірні відносини, які крім зазначеного Закону також-регламентуються ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та ст. 162 ЖК України. Відповідно до п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року встановлено, що не укладання договору не звільняє власника від сплати житлово-комунальних послуг, якими користувався відповідач. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов»язки. Мешкаючи в багатоквартирному будинку, який має централізоване опалення та гаряче водопостачання, та фактично користуючись цими послугами на протязі відповідного тривалого проміжутку часу ( з 02.04.1999 року ), відповідачі своїми діями підтвердили наявність між ними та позивачем фактичних договірних правовідносин, внаслідок яких у відповідачів виникли обов»язки по сплаті фактично отриманих послуг. Статтями 19, 21, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дійсно передбачено укладання між споживачем та виконавцем письмового договору на надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору. Проте, відповідно до ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Ні ЦК України, ні ЖК України, ні Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ні «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та горячої води і водовідведення» випадки, в яких недодержання сторонами письмової форми правочину про надання житлово-комунальних послуг, має наслідком його недійсність, не передбачені, а тому відсутність письмового договору між ККП «Донецькміськтепломережа» та відповідачкою не свідчить про відсутність між ними договірних правовідносин щодо надання послуг з теплопостачання. Отже, між позивачем та відповідачами існують договірні правовідносини. Встановлено, що під час розгляду справи відповідачем було сплачено суму основного боргу, що підтверджує заява позивача про уточнення позовної заяви та самі пояснення в судовому засіданні представника позивача та представника відповідачів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розимір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Отже, з урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення 3% річних та інфляційні витрати є такими, що підлягають задоволенню, так як є цілком обґрунтованими. Однак, з вимогами позивача щодо стягнення 3% річних та інфляційні солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], суд не може погодитися, так як в судовому засіданні встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджено представником відповідачів, а також встановлено рішенням апеляційного суду Донецької області від 11 жовтня 2011 року. Отже, [PERSON], як власник і повинна сплачувати за комунальні послуги, відповідно до вимог ст. 162 ЖК України та ст. 322 ЦК України. Як зазначено в статті 322 ЦК України, власник зобов»язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Так як, відповідачем були отримані надані послуги з теплопостачання, але ці послуги не були сплачені в повному обсязі, у зв»язку з чим в подальшому утворилася заборгованість, де з позовними вимогами звернувся до суду позивач, та який скористувався своїм правом у відповідності до норм діючого законодавства та разом із основною сумою боргу позивачем було нарахована і 3% річних та інфляційні, які не були сплачені відповідачами, а лише сума основного боргу, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача власника квартири [PERSON] на користь позивача комунального комерційного підприємства «Донецькміськтепломережа» заборгованість, а саме 3% річних у сумі 73,64 гривень та індекс інфляції у сумі 7,30 гривень, а всього 80,94 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача ККП ДМР «Донецькміськтепломережа» підлягають стягненню понесені судові витрати у сумі 229,40 гривень, які документально підтверджені. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial