Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивачка в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб, зареєстрований 20.11.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області , актовий запис № 124 між нею та відповідачем . Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Причиною розлучення є те, що сторони не змогли по взаємній згоді вирішувати питання подружнього життя. Шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться , тривалий час сторони спільно не проживають.Позивачка на примирення не погоджується, так як впевнена, що зберегти сім"ю неможливо. Позивач звернулась до суду також з вимогою про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги мотивувала тим, що діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, є працездатним , працює та має заробітну плату, інших осіб не утримує , а тому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/2 частини від його заробітку ( доходу ), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини , встановленого законом для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з'явилися. В заявах до суду, кожний окремо, просять справу розглянути за їх відсутності, позивачка просить позов задовольнити, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог / а.с.27,28/. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розгляд справи провести відповідно до вимог ст. 197 ч. 2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20.11.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження / а. с. 16 /, від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження / а. с.17,18 / . Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Враховуючи, те що сторони не мають бажання спільно проживати та продовжувати сімейні відносини, про що зазначила позивачка в позовній заяві, а відповідач погоджується з її вимогами, суд вважає подальше спільне життя подружжя буде суперечить їх інтересам. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан того з батьків, з якого вони будуть стягуватися, а також враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного Кодексу України, та інші обставини, що мають істотне значення. Даних щодо утримання відповідачем інших осіб не має, він є особою працездатною , працює. Отже, враховуючи всі обставини, що мають значення для справи суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дітей, крім того обов'язок по утриманню дітей неповнолітнього віку покладений на нього законом. Розмір аліментів вказаний позивачкою суд вважає достатнім для утримання дітей , відповідач його визнає. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved