Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

У жовтні 2020 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що з 11.04.2007 сторони перебувають у шлюбі, від якого мають синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Одруження виявилося невдалим, спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Вони фактично припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства та спільного бюджету. Сім"я розпалась остаточно, примирення та збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30.10.2020 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. У призначене судове засідання позивач не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не прибув, 11.12.2020 подав до суду заяву про визнання позову з проханням розглянути справу без його участі. Суд розглянув справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалами, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, оскільки від обох учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що сторони мають різні погляди на життя, втратили почуття любові одне до одного, в них відсутнє взаєморозуміння, вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже враховуючи, що відповідач визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повернути позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved