Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] у якому просила суд стягнути з останнього суму збитків у сумі 20 620, 00 грн. (двадцять тисяч шістсот двадцять) грн., завданих залиттям належної їй на праві приватної власності квартири, 20 000, 00 грн. (двадцять тисяч) грн. моральної шкоди, 1200, 00 (одна тисяча двісті) грн. за виконання робіт по проведенню оцінки шкоди та судові витрати. Свій позов позивачка обґрунтовує тим, що через недбале використання відповідачем сантехнічного обладнання, невиконання своїх обов'язків щодо його утримання та обслуговування в належній йому квартирі [ADDRESS], відбулося залиття її квартири [ADDRESS], про що свідчить акт про залиття складений 19 вересня 2011 року майстрами ділянки № 4 КП ДЄЗ «Жовтневий». Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою вимоги довірителя підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач та його представник у судове засідання е з'явилися, про поважність причин не явки суду не повідомили. Раніше із сумою збитків визначених звітом № 10/184 від 07.10.2011р. проведеним ПП «Дельта - Консалтинг» не погоджувались, заявляли клопотання про призначення експертизи. Однак, внаслідок невиконання відповідачем клопотання експерта експертиза проведена не була. Суд, дослідивши матеріали справи та об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що позивачка являється власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі - продажу від 22 березня 1996 року, посвідченим державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Шепелюк Р.Ю. 22 березня 1996 року, зареєстрованого в реєстрі за № 8-675. Даний договір було зареєстровано в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації 27 березня 1996 році під № 1059 стр. 61 кн. 35 доп. Відповідач є власником квартири [ADDRESS], яка знаходиться поверхом вище над квартирою позивачки. Відповідно до акту про залиття від 19 вересня 2011 року, складеного майстрами ділянки № 4 КП ЖКС «Порто-Франківський», з 17 на 18 вересня 2011 року через недбале використання відповідачем [PERSON], сантехнічного обладнання та невиконання своїх обов'язків щодо його утримання й обслуговування, в належній йому на праві власності квартирі відбулося залиття квартири, що належить позивачці. У акті зазначається, що залиття сталось через те, що в квартирі відповідача не були закриті крани в кухні, в кухні квартири № 8 відбулось промокання стелі, виготовленої з вагонки, площею 9,5 кв.м.; промокання кухонних дерев'яних меблів, холодильнику, порушений електропровід; в коридорі - промокання стелі, площею 2 кв.м. та промокання шпалер 6 кв.м.; деформування дерев'яних дверей кухні і ванної кімнати. У ванній кімнаті відбулось промокання стелі з вагонки, площею 2 кв.м., кахельної плитки стін, площею 4 кв.м. та порушений електропровід. Для розрахунку суми збитків, завданих відповідачем, позивачка уклала з Приватним підприємством «Дельта-Консалтинг», який є суб'єктом оціночної діяльності згідно з сертифікатом № 6831/08 від 15.04.2008р., договір на проведення оцінки № 10/05 від 5 жовтня 2011 року. Відповідно до звіту складеного ПП «Дельта консалтинг» № 10/184 від 07.10.2011р. сума збитків складається з вартості ремонтних робіт, проведення яких є необхідним для усунення завданих відповідачем збитків майну позивачки (5 668,00 грн.), вартості матеріалів, необхідних для проведення цих ремонтних робіт, з урахуванням накопиченого фізичного зносу (870 грн.) та вартості заміни комплектуючих по рахунку Н-505 (14 082,00 грн.). В результаті дій відповідача, [PERSON] було нанесені збитки на загальну суму 20 620, 00 грн. (двадцять тисяч шістсот двадцять) грн. Завдана позивачці шкода характеризується наступним: - кухня: промокання стелі з вагонки, на момент обстеження під вагонкою сирість, грибок, на шпалерах по периметру приміщення наявні жовті плями і сліди затікання, рівень пошкодження приблизно однаковий. Кухонні меблі, внаслідок прямого контакту з водою, мають ряд пошкоджень, необхідна заміна висувних ящиків в столі біля плити, заміна поверхні навісної частини кухонних шаф, ремонт дверей, навісної частини кухонних меблів. Загальна площа приміщення 8,90 кв. м. - коридор: на стінах по периметру приміщення наявні жовті плями і сліди сирості та затікання. Штукатурний шар здувся. Площа приміщення 4,00 кв. м. - ванна кімната: на стелі під вагонкою сліди сирості. Сирість і грибок проявляються на стиках вагонки та керамічної плитки по периметру приміщення. Ремонт дверного полотна. Площа приміщення 2,90 кв. м. - туалет: на стелі під вагонкою сліди сирості. Сирість і грибок проявляються на стиках вагонки та керамічної плитки по периметру приміщення. Ремонт дверного полотна. Площа приміщення 1,60 кв. м. За виготовлення звіту позивачка сплатила ПП «Дельта консалтинг» суму у розмірі 1 200 грн. (одна тисяча двісті) гривень, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера № 10/11 від 10.10.2011 року. Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 та зареєстрованих в міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 92711207, у разі залиття квартир складається відповідний акт комісією ЖЕО в день надходження заявки. Складений акт надається для ознайомлення власникам квартир. В акті описується, що трапилося та які наслідки цієї події, тобто, що саме залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено. Під час розгляду справи відповідач заперечував проти позовних вимог посилаючись, зокрема на те, що доданий до позовної заяви акт про залиття квартири позивачки, складений комісією в складі майстрів дільниці №4 КП ЖКС «Порто - Франковський» не є належним доказом вини відповідача. Також, відповідач не погоджувався із розрахунком суми збитків та заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки моральної шкоди посилаючись на те, що позивачкою не було доведено факт спричинення їй моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Тобто, вказані принципи щодо обов'язковості доведення тих чи інших обставин є обов'язковими не лише при з'ясуванні обставин справи по суті, а й, як у даному випадку, при поданні заперечень щодо вимог позивача. Суд вважає вищезазначені заперечення відповідача необґрунтованими та не доведеними, а тому не приймає їх до уваги виходячи з наступного. Звіт № 10/184 від 07.10.2011 р. складений Приватним підприємством «Дельта-Консалтинг» підписаний директором ПП «Дельта - Консалтинг» Накул О.М., яка володіє достатнім рівнем професійної підготовки для самостійного проведення експертної оцінки майна, що підтверджується копією сертифікату № 2506 від 21.07.2001 року та копією Свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів від 21 жовтня 2002 року за № 3384. Отже сумнівів щодо компетентності особи яка склала та підписала звіт № 10/184 від 07.10.2011р. у суду не виникає. Крім того, ухвалою суду від 09.11.2012 року була призначена судово - технічна експертиза, на розгляд якої були поставлені наступні питання: - які маються дефекти у квартирі [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON], в результаті залиття, що мало місце 19.09.2011 року, та які відновлювальні роботи необхідно провести? - яка величина витрат (розмір спричинених матеріальних збитків), які необхідні для усунення дефектів, що маються, внаслідок залиття квартири, з урахуванням вартості будівельних матеріалів? - які пошкодження внаслідок залиття квартири [ADDRESS] були спричинені предметам домашнього побуту? - який розмір матеріальної шкоди заподіяної комплекту кухонних меблів, в результаті залиття, що мало місце 19.09.2011 року? - які деталі кухонної меблі потребують заміни, а які піддаються ремонту? Проведення експертизи було доручено експерту Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз. За результатами проведеної судової будівельно - технічної експертизи, судовим експертом ОНДІСЕ Таран О.С. було складено висновок № 5622/24 від 05.11.2013 року, з якого вбачається наступне: 1. У кухні квартири [ADDRESS] маються дефекти та ушкодження які виникли в результаті залиття,відшарування і відпадання штукатурного та фарбувального шару, ураження поверхні стелі грибком. Перелік ремонтно-відновлювальних робіт, необхідних для усунення пошкоджень, нанесених залиттям приміщень квартири [ADDRESS]: - демонтаж пластикового стельового плінтуса; - демонтаж підвісної стелі з пластикових панелей (вагонки); - антисептування водними складами стель; - ремонт штукатурки стель по каменю і бетону цементно-вапняним розчином; - облицювання каркасів стель пластиковими панелями (вагонкою); - встановлення стельового і пластикового плінтуса; - демонтаж стельового дерев'яного плінтуса; - демонтаж підвісної стелі з деревоволоконних панелей; - облицювання каркасів стель древесноволоконними панелями; - розвантаження сміття вручну. 2. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт квартири [ADDRESS] становить 3688 грн. 3. Розмір матеріального збитку, нанесений залиттям квартири [ADDRESS] становить 3598 грн. Також справа двічі направлялась до відділу ТД лабораторії ЕТ та АТВД ОНДІСЕ для проведення судово - товарознавчої експертизи кухонних меблів пошкоджених залиттям та в обох випадках експертиза проведена не була з вини відповідача, у зв'язку з невиконанням останнім клопотання експерта про сплату витрат на проведення експертизи, матеріали справи були повернуті до суду. У своєму повідомленні № 578/26 від 08 травня 2014 року про неможливість надання висновку судовий експерт ВТД ЛЕТ та АТВД ОНДІСЕ К.І. Мохаммед повідомив про неможливість надання висновку, оскільки рахунок для оплати експертизи, який надавався із клопотанням від 20.03.2014 року, не оплачений. Відповідач затягував проведення експертизи, замість технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], надав технічний паспорт на також належну йому квартиру [ADDRESS], неодноразово будучи належним чином сповіщеним не з'являвся у судові засідання, проігнорував вчасно отримане клопотання експерта та рахунок на оплату, не сплатив витрати на проведення експертизи. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів. Речових доказів, зокрема, звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини , які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В судовому засіданні представник позивачки наполягав на відшкодуванні завданої їй шкоди відповідачем залиттям приміщення. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Згідно до вимог ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Способом відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], позивачка обрала у вигляді стягнення на її користь вартості матеріалів та виконання ремонтних робіт, необхідних для усунення пошкоджень та відновлення стану квартири, що відповідає наведеним вище приписам ст. 1192 ЦК України. Щодо посилання представника відповідача на безпідставність позовних вимог, зважаючи на те, що відповідачі у квартирі [ADDRESS] не проживає, а здає її в оренду третім особам, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ч. 4 та 5 ст. 319 ЦК України, власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, зобов'язані забезпечувати її схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Безгосподарне утримання громадянином належної йому квартири тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним Кодексом України. Згідно ч. 1 ст. 177 ЖК України, громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітинах та в інших місцях загального користування. Відповідно до п. 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08. 10. 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Згідно до п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою KM України від 8.10.1992р. №572, власники квартир, наймачі та орендарі зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла. Необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи. Отже, виходячи з цього, відповідач, навіть у разі не проживання в квартирі не звільняється від відповідальності за забезпечення належного використання власного майна, у зв'язку з чим, майнова шкода, завдана позивачці внаслідок залиття квартири, повинна відшкодовуватися у повному обсязі. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди. Як зазначається у ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до роз'яснень, які дані у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України №7 від 08.07.94р., №11 від 30.09.94р., №15 від 25.05.98р., №9 від 24.10.03р. відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовується в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Крім цього, судом встановлено, що залиття квартири [PERSON] відбувалось неодноразово. Зокрема, про залиття її квартири відповідачем у 2006 році свідчить акт, складений 04 грудня 2006 року майстрами ділянки № 4 КП ДЄЗ «Жовтневий». В акті зазначається, що в результаті залиття квартири [ADDRESS], де проживає [PERSON] з квартири № 11 внаслідок несправності сантехнічного обладнання, в кухні відбулося промокання стелі, в результаті чого зіпсована верхня частина кухонних меблів. Крім цього факт систематизованого затоплення відповідачем квартири позивачки підтверджується й звітом ПП «Дельта-Консалтинг» № 10/184 від 07.10.2011р., у якому зазначається, що в обстежуємих приміщеннях сліди затоплення мають ознаки того, що затоплення не первісне та носить систематичних характер (типові сліди, структура та розташування ділянок ураження) надають можливість зробити висновок про потрапляння води у приміщення з приміщень розташованих над об'єктом обстеження на рівні четвертого поверху. Крім того, факти неодноразового залиття квартири позивачки, які сталися саме з квартири відповідача визнав й сам відповідач у судовому засіданні, погоджувався частково відшкодувати завдану шкоду. Враховуючи викладене вище, а також те, що судом було встановлено, що залиття квартири позивачки, сталось з вини власника квартири [ADDRESS], внаслідок порушення правил експлуатації та недбалого відношення до сантехнічного обладнання, суд вважає, що позивачкою було доведено ті обставини на які вона посилалась, як на підставу своїх вимог, а відтак приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди в зв'язку із затопленням квартири позивачки в сумі 17 680 (сімнадцять тисяч шістсот вісімдесят) грн., з яких 3 598 (три тисячі п'ятсот дев'яносто вісім) грн. - розмір матеріального збитку, нанесеного квартирі позивачки залиттям, що встановлено висновком судового експерта ОНДІСЕ Тарана О.С. № 5622/24 від 05.11.2013 року та 14 082 грн. - витрати по заміні частин елементів кухонних меблі, згідно звіту № 10/184 від 07.10.2011 р. складений Приватним підприємством «Дельта-Консалтинг». Також суд приходить до висновку, щодо обґрунтованості вимог позивачки про стягнення з відповідача витрат на проведення оцінки шкоди, завданої внаслідок залиття квартири у розмірі 1 200 грн. (одна тисяча двісті) гривень. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з приводу відшкодування спричиненої матеріальної та моральної шкоди в добровільному порядку в повному обсязі, але спір між ними так і не було врегульовано, відповідач вказані вимоги проігнорував. Останній раз позивачка робила ремонт у 2005 році, на який витратила усі свої заощадження. Після цього, як вже зазначалось вище, у 2006 році сталось перше залиття відповідачем її квартири. На той час позивачка не стала звертатись до суду та намагалась врегулювати спір мирним шляхом, але відповідач відмовився відшкодувати завдану ним шкоду залиттям. Саме тому, майже протягом року позивачка знову займалася відновленням квартири та приведенням її у належний стан власними зусиллями. Однак у зв'язку з тим, що на сьогоднішній день позивачка та її чоловік є пенсіонерами, коштів, щоб зробити ремонт у своїй квартирі на сьогоднішній день вони не мають. Також судом встановлено, що під час розгляду справи сталося ще одне залиття відповідачем квартири позивачки, що підтверджується актом від 30 березня 2012 року. Пункт 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року зі змінами, внесеними відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Таким чином, своїми діями та бездіяльністю відповідач завдав позивачці моральну шкоду, яка виразилася у погіршенні самопочуття позивачки, настрою, появи у неї нервової напруги та відчуття беззахисності і безпорадності перед цинічним порушенням її права власності. До того ж проживання протягом тривалого часу в затопленій квартирі, з підвищеною вологістю, цвіллю, сталоктітами, з небезпечною електропроводкою суттєво погіршили її здоров'я, душевний стан, стосунки в її родині. Фактично вся її сім'я змушена змінити встановлений режим життя, шукати додаткові можливості, час та кошти як для ремонту свого житла, так і для відшкодування збитків винними особами. Відповідно до ч. 1 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянину або організаціях діяннями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Для відшкодування моральної шкоди за правилами ст. 1166 та 1167 ЦК України необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи, наявність шкоди, наявність причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, наявність вини завдавача шкоди. Таким чином лише наявність всіх вищезазначених умов є підставою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Суд приймає до уваги ті обставини, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно зі ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Суд вважає, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких позивачка зазнала у зв'язку з пошкодженням її майна та яка виразилася у втраті спокою, душевних переживаннях, вимушеної зміни укладу життя. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Судом встановлено, що з вини відповідача була затоплена належна позивачці квартира в зв'язку з чим позивачкою були понесені певні моральні страждання. Проте, суд не погоджується з визначеною позивачкою сумою моральної шкоди, вважаючи її завищеною, а тому з урахуванням принципів розумності та справедливості, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки моральну шкоду в сумі 2 000 грн. Згідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 79 ЦПК України, до судових витрат відносяться витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Таким чином, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачки сумі сплаченого судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial