Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

У грудні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, в якому просила усунути перешкоди з боку [PERSON] в користуванні нею ? земельної ділянки та ? частини будинку [ADDRESS]. В послідуючому [PERSON] у січні 2015 року подала суду уточнену позовну заяву, в якій зазначала, що їй на праві приватної власності належить ? частина жилого будинку та господарських споруд за адресою: [ADDRESS] та ? частина земельної ділянки за вказаною адресою загальною площею 0,05228 га. Даний факт підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССР № 977085 від 26 листопада 2009 року і рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 грудня 2008 року, яке набрало законної сили 09 червня 2009 року. Інша частина домоволодіння належить [PERSON]. У зв»язку з тим, що з [PERSON] у неї склались неприязні стосунки, тривалий час йшла судова тяганина щодо визнання права власності на спадкове майно, виділення частини нерухомого майна в натурі, що належить їй і [PERSON] на праві спільної часткової власності, він створює перешкоди у користуванні її власністю, не пускає її у будівлю і на територію земельної ділянки. На спроби користування і володіння нею нерухомим майном [PERSON] відмовляється в добровільному порядку вирішити даний спір. Вона неодноразово приїздила до нього і намагалась владнати конфлікт мирним шляхом, однак він не йде їй назустріч, не дає ключів від будинку і не бажає виділити їй кімнату для проживання. На даний час вона проживає у родичів, іншого житла, крім спірного, у неї немає. Спірний будинок має чотири житлові кімнати площею 50 кв.м.. Загальна площа будинку складає 76,2 кв.м.. Біля житлового будинку розміщені господарські будівлі і споруди. Загальна площа земельної ділянки біля спірного будинку складає 0,0528 га. Таким чином, два житлових приміщення: кімната площею 10,5 кв.м., що відображена на плані як «1-7», та кімната площею 9,2 кв.м., що відображена на плані як «1-8», майже відповідає ? частині площі будинку, а тому вона могла б оселитись в ній, якби [PERSON] не чинив перешкод у користуванні нею шляхом заборони, фізичного недопуску до житлового приміщення (зазначеної кімнати) та погроз розправи. Крім того, вона у відповідності до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 грудня 2008 року володіє ? частиною земельної ділянки за вказаною адресою загальною площею 0,05228 га. [PERSON] не дозволяє їй використовувати цю частину земельної ділянки, не допускаючи на цю ділянку її і погрожуючи знешкодити врожай. На даний час спірним домоволодінням і земельною ділянкою фактично користується виключно [PERSON] і не бажає надати їй, як співвласнику, можливість володіти і користуватися належною на праві приватної власності ? частиною. На вимогу надати їй доступ до однієї з кімнат [PERSON], перебуваючи систематично в стані алкогольного сп»яніння, відмовляє їй шляхом фізичного перешкоджання увійти до приміщення, викидає з приміщення її речі, зачиняє вхідні двері. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила зобов»язати [PERSON] надати їй можливість використовувати як житлові приміщення дві житлові кімнати: площею 10,5 кв.м., що відображена на плані, як «1-7», та площею 9,2 кв.м., що відображена на плані як «1-8», шляхом вільного проходу та доступу до вказаних кімнат через вхід до будівлі домоволодіння [ADDRESS], та зобов»язати [PERSON] надати їй вільний доступ і не чинити перешкод у користуванні нею частиною земельної ділянки загальною площею 0,05228 га за адресою домоволодіння [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] і представник позивача позов підтримали і просили його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з"явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки позивач [PERSON] і представник позивача не заперечували проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з"ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 грудня 2008 року в справі за позовом [PERSON] до Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON], треті особи: КП «БТІ Києво-Святошинського району Київської області», Управління земельних ресурсів Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на новозбудоване майно на спадкове майно та на земельну ділянку, за позовом [PERSON] до [PERSON], Горенської сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області, КП «БТІ Києво-Святошинського району Київської області», Управління земельних ресурсів Києво-Святошинського району, Київської області, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, стягнення витрат за поховання та моральної шкоди, визнання недійсним державного акту, визнання недійсним реєстрації в реєстрі прав власності на нерухоме майно, позови [PERSON] і [PERSON] задоволено частково. Визнано за [PERSON] право власності на ? частин будинку [ADDRESS], на ? частин земельної ділянки за вказаною адресою загальною площею 0,0528 га (згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 29 січня 2003 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд), на ? частини автомашини марки Фольксваген Гольф, 1990 року випуску; Визнано за [PERSON] право власності на ? частину будинку [ADDRESS], на ? частину земельної ділянки за вказаною адресою загальною площею 0,0528 га (згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 29 січня 2003 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд), на ? частину автомашини марки Фольксваген Гольф, 1990 року випуску; Визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯД № 793274, виданий Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів Києво-Святошинського району Київської області від 31 жовтня 2007 року, виданого на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 листопада 2006 року на право власності на земельну ділянку площею 0,0528 га в [ADDRESS], на ім»я [PERSON]; Зобов»язано Києво-Святошинський районний відділ земельних ресурсів виключити запис за № 010732900252 в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю; Визнано недійсною реєстрацію в реєстрі прав власності на нерухоме майно КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» за № 16619627, номер запису 1108 в книзі 3 на домоволодіння в [ADDRESS] на ім»я [PERSON] згідно рішення Києво-Святошинського районного суду від 06 жовтня 2006 року; Зобов»язано КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» анулювати вищевказану реєстрацію домоволодіння на [PERSON]; Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати, понесені на поховання, в сумі 2457 грн. 50 коп.; Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати, понесені з переїздом, в сумі 1952 грн.; В решті вимог [PERSON], [PERSON] відмовлено. Як зазначила позивач [PERSON] у своїй позовній заяві, з [PERSON] у неї склались неприязні стосунки, тривалий час йшла судова тяганина щодо визнання права власності на спадкове майно, виділення частини нерухомого майна в натурі, що належить їй і [PERSON] на праві спільної часткової власності, [PERSON] створює перешкоди у користуванні її власністю, не пускає її у будівлю і на територію земельної ділянки, на її спроби користування і володіння своїм нерухомим майном [PERSON] відмовляється в добровільному порядку вирішити даний спір. У зв»язку з цим вона неодноразово приїздила до нього і намагалась владнати конфлікт мирним шляхом, однак він не йде їй назустріч, не дає ключів від будинку і не бажає виділити їй кімнату для проживання. На даний час вона проживає у родичів, іншого житла, крім спірного, у неї немає. Спірний будинок, як зазначала позивач, має чотири житлові кімнати площею 50 кв.м., загальна площа будинку складає 76,2 кв.м., біля житлового будинку розміщені господарські будівлі і споруди, загальна площа земельної ділянки біля спірного будинку складає 0,0528 га. Таким чином, два житлових приміщення: кімната площею 10,5 кв.м., що відображена на плані як «1-7», та кімната площею 9,2 кв.м., що відображена на плані як «1-8», майже відповідає ? частині площі будинку, а тому вона могла б оселитись в ній, якби [PERSON] не чинив перешкод у користуванні нею шляхом заборони, фізичного недопуску до житлового приміщення (зазначеної кімнати) та погроз розправи. Крім того, вона у відповідності до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 грудня 2008 року володіє ? частиною земельної ділянки за вказаною адресою загальною площею 0,05228 га. [PERSON] не дозволяє їй використовувати цю частину земельної ділянки, не допускаючи на цю ділянку її і погрожуючи знешкодити врожай. На даний час спірним домоволодінням і земельною ділянкою фактично користується виключно [PERSON] і не бажає надати їй, як співвласнику, можливість володіти і користуватися належною на праві приватної власності ? частиною. На вимогу надати їй доступ до однієї з кімнат, [PERSON], перебуваючи систематично в стані алкогольного сп»яніння, відмовляє їй шляхом фізичного перешкоджання увійти до приміщення, викидає з приміщення її речі, зачиняє вхідні двері. За таких обставин позивач [PERSON] просила зобов»язати [PERSON] надати їй можливість використовувати як житлові приміщення дві житлові кімнати: площею 10,5 кв.м., що відображена на плані, як «1-7», та площею 9,2 кв.м., що відображена на плані як «1-8», шляхом вільного проходу та доступу до вказаних кімнат через вхід до будівлі домоволодіння [ADDRESS], та зобов»язати [PERSON] надати їй вільний доступ і не чинити перешкод у користуванні нею частиною земельної ділянки загальною площею 0,05228 га за адресою домоволодіння [ADDRESS]. Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В обгрунтування своїх заявлених позовних вимог позивач [PERSON] додала суду копії Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 грудня 2008 року, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовленого за станом на 10 вересня 2010 року, Будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку № 206 А, Схематичного плану земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку по [ADDRESS], Висновку спеціаліста № 87 про розподіл домоволодіння між співвласниками, складеного 17 червня 2011 року ФОП [PERSON], згідно якого надати можливі варіанти розподілу будинковолодіння на ? та ? частин, які при цьому необхідні провести переобладнання, виділивши їх в окремі ізольовані квартири (відокремлені кухні, газове постачання), неможливо, і надати можливі варіанти розподілу земельної ділянки площею 0, 0528 га в натурі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], з виділенням співвласникам ? та ? частин, неможливо; копії Висновку експертів КНДІСЕ за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 29 березня 2013 року, в якому експертами зазначено, що враховуючи вимоги нормативних документів, а саме пункти 2.22, 2.24 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», розподіл житлового будинку № 206-А, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , згідно ідеальних часток співвласників не вбачається можливим, та оскільки розподіл житлового будинку у відповідності до вимог нормативних документів виконати неможливо, дослідження по питанню розділу і визначення порядку користування земельною ділянкою [ADDRESS] не проводиться. Позивачем [PERSON] і представником позивача не доведено в судовому засіданні та не надано суду доказів з приводу того, що відповідач [PERSON] чинить позивачу [PERSON] перешкоди у користуванні вказаним жилим будинком [ADDRESS] і перешкоджає їй вільному доступу до будинку і земельної ділянки, судом не встановлено порушення прав позивача [PERSON] у зв"язку із зверненням до суду з даним позовом. Додані [PERSON] до позовної заяви вказані вище матеріали, як докази для підтвердження заявлених позовних вимог, не містять достовірних фактичних даних, що відповідач [PERSON] чинить перешкоди позивачу [PERSON] у користуванні спірним житлом і земельною ділянкою. З наданих суду доказів суду неможливо дійти висновку, що відповідач [PERSON] чинить перешкоди позивачу [PERSON] в користуванні належною їй на праві власності ? частиною жилого будинку [ADDRESS], і ? частиною земельної ділянки за вказаною адресою, і що вона не в змозі мати вільний доступ і користуватись належним їй на праві власності нерухомим майном. Також позивачем [PERSON], не надано суду доказів, що на час звернення до суду [PERSON] чинить їй перешкоди у користуванні належною їй на праві власності 1/4 частиною жилого будинку і земельної ділянки. Судом не встановлено порушення прав позивача [PERSON] у зв"язку із зверненням до суду з даним позовом. Враховуючи викладене, суд вважає недоведеними заявлені позовні вимоги позивача [PERSON], а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed