overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що відносини в сім'ї не склалися. В сім'ї було відсутнє взаєморозуміння, часто виникали сварки та скандали. В грудні 2013 року вони припинили спільне проживання та проживають окремо. Від спільного проживання з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Крім того, просить відновити її дошлюбне прізвище. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Свої позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча відповідно до ст. 74 ЦПК України був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням в матеріалах справи. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб 26.03.2013 року (актовий запис №2). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися. Вони з грудня 2013 року припинили спільне проживання та проживають окремо, тобто фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим. Згідно п.6 ст. 15 Закону України „ Про державну реєстрацію актів цивільного стану", той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу . Правовою нормою, що міститься в ч.8 ст. 235 ЦПК України передбачено зазначення про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, у рішенні про розірвання шлюбу, яке виноситься в порядку розгляду справ окремого провадження. Відповідно до ч.3 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою подружжя, яке має дітей , тобто спільною заявою чоловіка та дружини. Оскільки позивач звернулася до суду в порядку позовного провадження, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині зміни прізвища на дошлюбне. Судовий збір позивач сплатила в сумі 243 грн. 60 коп., який відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що відносини в сім'ї не склалися. В сім'ї відсутнє взаєморозуміння, часто виникали сварки та скандали. З 1 березня 2014 року вони з відповідачем проживають окремо. Вважає, що їхня сім'я розпалася та зберегти її не можливо. Від спільного проживання з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], спору щодо місця проживання якого не виникає. Крім того, просить відновити її дошлюбне прізвище. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала заяву в якій просить справу слухати у її відсутність. Свої позовні вимоги підтримала. На примирення категорично не згодна. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча відповідно до ст. 74 ЦПК України був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб 04.06.2013 року (актовий запис №1). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися. З 1 березня 2014 року вони проживають окремо, тобто фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим. Згідно п.6 ст. 15 Закону України „ Про державну реєстрацію актів цивільного стану", той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу . Правовою нормою, що міститься в ч.8 ст. 235 ЦПК України передбачено зазначення про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, у рішенні про розірвання шлюбу, яке виноситься в порядку розгляду справ окремого провадження. Відповідно до ч.3 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою подружжя, яке має дітей , тобто спільною заявою чоловіка та дружини. Оскільки позивач звернулася до суду в порядку позовного провадження, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині зміни прізвища на дошлюбне. Судовий збір позивач сплатила в сумі 243 грн. 60 коп., який відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що відносини в сім'ї не склалися. З самого початку спільного життя в сім'ї було відсутнє взаєморозуміння, часто виникали сварки. В січні 2016 року вони припинили спільне проживання та на даний час проживають окремо, жодних стосунків не підтримують. Від спільного проживання з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], спору щодо місця проживання якої не виникає . Крім того, вона просить відновити її дошлюбне прізвище. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність. Позовні вимоги підтримала, зазначивши, що на примирення категорично не згодна. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Щодо задоволення позову не заперечує. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб 29.06.2016 (актовий запис №57). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися. В січні 2016 року вони припинили спільне проживання та на даний час проживають окремо. Відповідно, фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим. Згідно п.6 ст. 15 Закону України „ Про державну реєстрацію актів цивільного стану" той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу . Правовою нормою, що міститься в ч.8 ст. 235 ЦПК України передбачено зазначення про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, у рішенні про розірвання шлюбу, яке виноситься в порядку розгляду справ окремого провадження. Відповідно ж до ч.3 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою подружжя, яке має дітей , тобто спільною заявою чоловіка та дружини. Оскільки, позивач звернулася до суду в порядку позовного провадження, правові підстави для задоволення позову в частині зміни прізвища позивача на дошлюбне відсутні. Судовий збір позивачем сплачено в сумі 640 грн. 00 коп., який відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що відносини в сім"ї не склалися, постійно виникають сварки, причиною яких є зловживання відповідачем спиртних напитків, тривалий час проживають окремо, вважає, що шлюб з відповідачем носить формальний характер, суперечить її інтересам, на примирення не погоджується. Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого виконкомом Зарічанською сільською радою Овруцького району, Житомирської області, 12.09.1998 року сторони зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №09. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися, тривалий час проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, тобто фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим, а тому він підлягає розірванню, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Питання про поділ майна подружжям не ставиться. Судовий збір позивач сплатила в сумі 243 грн. 60 коп., а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Основною причиною розпаду сім`ї є зловживання відповідачем спиртними напоями, на грунті чого він вчиняв сварки та скандали. Подружні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, можливості зберегти сім`ю немає. На протязі останніх дев`яти років вона проживає з іншим чоловіком, від якого народила дитину. Оскільки перебуває у шлюбі із відповідачем, то дитина записана на його ім`я. Спору щодо місця проживання дитини не виникає. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач в позовній заяві просить справу слухати у її відсутність. Відповідач надав заяву, в якій також просить справу слухати у його відсутність. Позов визнає. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 03.08.2003 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб 03.08.2003 (актовий запис №2). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України законодавець закріпив, що шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. При цьому, законодавець не визначив, будь-які виключення з положень вказаних правових норм. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися. Вони припинили спільне проживання. Позивач протягом 9 років проживає з іншим чоловіком, від якого народила дитину.Тобто, фактично шлюб не існує, збереження сім"ї стало неможливим. Судовий збір позивачем сплачено в сумі 840 грн. 80 коп. в доход держави, який відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що 23 вересня 1995 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міськвиконкому, актовий запис № 538. Сімейне життя з відповідачем не склалося, під час спільного проживання вони не приходили з відповідачем до єдиної думки у вирішенні більшості сімейних питань, внаслідок чого вони припинили між собою шлюбні відносини та з грудня 2009 року перестали вести спільне господарство і сім"я фактично розпалась, тому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міськвиконкому за актовим записом № 538. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, позов визнає. Дослідивши по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23 вересня 1995 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міськвиконкому за актовим записом № 538. (а.с. 5) Сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. (а.с. 6) Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки вони не бажають підтримувати сімейні стосунки, крім того, збереження шлюбу суперечитиме принципу добровільності шлюбу та визначеному ч. 3 ст. 56 СК України праву кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Зважаючи на вказане, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 11.11.1994 року Словечанською сільською радою Овруцького району Житомирської області, актовий запис №18 та стягнути з відповідача судові витрати на її користь. Зазначала, що перебуває у шлюбі з [PERSON], сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними часто виникають сварки, так як відповідач зловживає спиртними напоями. Вважає, що іх сім"ю зберегти вже неможливо та просить розірвати шлюб. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження від 11.11.1994 року серії І-ТП №257807 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ТП №116410, [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ТП №091179. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп., який вона стягувати з відповідача не бажає, про що свідчить надана нею заява.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду та в письмовій заяві позовні вимоги підтримала і просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], оскільки він є сином відповідача та продовжує навчання у Машинобудівному коледжі СумДУ на третьому курсі, денної форми навчання, на умовах бюджетного фінансування, та у зв"язку з цим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання, до досягнення двадцяти трьох років у розмірі ? частини заробітку відповідача до [INFO] року включно, щомісячно. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина під час його навчання. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явився, в письмовій заяві позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі. Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов про стягнення аліментів обгрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого відповідно до свідоцтва про народження є відповідач [PERSON] (а.с.12. Син [PERSON] продовжує навчання у Машинобудівному коледжі Сумського Державного Університету на третьому курсі, денної форми навчання, на умовах бюджетного фінансування, термін навчання по 30 червня 2017 року, у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання до досягнення двадцяти трьох років (а.с. 6). [PERSON] є особою працездатного віку, та проживає окремо від сина, працевлаштований та має можливість надавати йому матеріальну допомогу до закінчення навчання в коледжі. Згідно ст. 199 ч.1 Сімейного кодексу України, передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З урахуванням обставин, а саме матеріального становища дитини та стану її здоров»я, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, суд вважає необхідним стягувати з відповідача щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання повнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] на користь позивачки до закінчення навчання дитини у Машинобудівному коледжі Сумського Державного Університету до [INFO] року, починаючи стягнення з часу звернення до суду. Згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним, стягнути з відповідача 551 грн. 20 коп. судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду та в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], оскільки вона є дочкою відповідача та продовжує навчання у «Українській академії Банківської справи Національного банку України» на факультеті міжнародної економіки, денної форми навчання, на платній основі, та у зв"язку з цим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання, до досягнення двадцяти трьох років у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. до 30.06.2016 року включно, щомісячно. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки під час її навчання, але просив визначити частину від його заробітку, оскільки має не стабільний дохід. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про день та час розгляду справи сповіщена належним чином, що дає суду можливість розглянути справу без її участі. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позов про стягнення аліментів обгрунтований і підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.07.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 15). Від подружнього життя є неповнолітній син [PERSON], [INFO] та повнолітня дитина дочка [PERSON], [INFO], батьком яких відповідно до свідоцтв про народження є відповідач [PERSON] (а.с.16). Дочка сторін по справі [PERSON] продовжує навчання у «Українській академії Банківської справи Національного банку України» на факультеті міжнародної економіки, денної форми навчання, на умовах повної оплати вартості навчання, термін навчання по 30 червня 2016 року, у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання до досягнення двадцяти трьох років (а.с. 2). [PERSON] є особою працездатного віку та проживає окремо від дочки, працевлаштований та має можливість надавати їй матеріальну допомогу до закінчення навчання в академії. Згідно ст. 199 ч.1 Сімейного кодексу України, передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З урахуванням обставин, а саме матеріального становища дитини та стану її здоров»я, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, суд вважає необхідним стягувати з відповідача щомісячно аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку на утримання повнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO] на користь позивачки до закінчення навчання дитини у «Українській академії Банківської справи Національного банку України» до 30.06.2016 року, починаючи стягнення з часу звернення до суду. Згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним, стягнути з відповідача 243 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Outcome: approved