Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування, посилаючись на те, що була власником нежилого приміщення - магазину непродовольчих товарів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 50,8 кв.м., та складається з 3-х залів загальною площею 48,1 кв.м., допоміжні приміщення загальною площею 2,7 кв.м., що належить їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 20.10.2006 на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №3755 від 16.10.2006 та зареєстровано у Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації 16.03.2007 в реєстраційній книзі № 13899836 за реєстраційним №8275470. Зазначене нерухоме майно виступало предметом іпотеки за іпотечним договором №140.05/298-ЗМК/1-07 від 11.04.2007, укладеним між позивачем та ВАТ «Кредитпромбанк» з метою забезпечення виконання грошових зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № 140.05/298-КМК-07 від 11.04.2007. 14.02.2008 між позивачем та ВАТ «Кредитпромбанк» було укладено Договір про внесення змін № 140.05/298-ЗМК/1-07 ДУ1 до іпотечного договору № 140.05/298- ЗМК/1- 07 від 11.04.2007. Згідно з договором купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Дариною Геннадіївною, реєстровий номер 1441, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта-Банк», відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором №140.05/298-КМК-07 від 11.04.2007 та іпотечним договором № 140.05/298-ЗМК/1-07 від 11.04.2007. 25.09.2018 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за яким до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» перейшло право вимоги за кредитним договором № 140.05/298-КМК- 07 від 11.04.2007 та за іпотечним договором № 140.05/298-ЗМК/1-07 від 11.04.2007. 26.11.2018 державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області право власності на вказане нерухоме майно було зареєстровано за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». На переконання позивача такі дії реєстратора є протиправними, виходячи з наступного. Іпотечний договір № 140.05/298-ЗМК/1-07 від 11.04.2007 не дає Іпотекодержателю можливості задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна шляхом реєстрації за ним права власності у позасудовому порядку; в момент реєстрації права власності діяла заборона власника на вчинення реєстраційних дій, накладена реєстратором Беляніновою Крістіною Олександрівною, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради; в вимогах/іпотечних повідомленнях ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» вказана заборгованість, яка є хибною, нарахованою всупереч вимогам чинного законодавства та умов кредитного договору, оскільки проценти, штрафні санкції не могли нараховуватись після 14.02.2009, а нарахована комісія взагалі не передбачена будь-якими договірними зобов`язаннями; іпотекодержатель не міг надати державному реєстратору коректну і об`єктивну оцінку суб`єкта оціночної діяльності вартості предмету іпотеки, визначену на момент набуття права власності, оскільки жодний СОД фактично не оцінював нерухомість з відвідуванням об`єкту оцінки. Предмет позову становить вимога про скасування рішення державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Тетяни Василівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 44258973 від 27.11.2018, на підставі якого було внесено запис про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДНІПРОФІНАНСГРУП", код ЄДРПОУ 40696815 за номером 29116609 на нежитлове приміщення, магазин непродовольчих товарів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідач-2 позов визнав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розглядати справу у його відсутність, про що повідомив представник відповідача в окремо поданій заяві. Представник позивача та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - [PERSON] не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, в якому ухвалено рішення, в окремо поданих заявах просили розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Державний реєстратор Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. та державний реєстратор відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Белянінова Крістіна Олександрівна не скористалися правом брати участь у судових засіданнях. Як встановлено судом на підставі кредитного договору, 11.04.2007 [PERSON] (третя особа-1) уклав з ВАТ «Кредитпромбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк») кредитний договір №140.05/298-КМК-07, за умовами якого банк надає, а позичальник приймає кредит у сумі 150 000 доларів США, зі строком повернення його до 10.04.2012 (а.с. 22-26). 11.04.2007 в якості забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором, між позивачем ( [PERSON] ) та ВАТ «Кредитпромбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк») було укладено іпотечний договір №140.05/298-ЗМК/1-07, за яким позивачем було надано в іпотеку належне їй нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення - магазин непродовольчих товарів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 50,8 кв.м., та складається з 3-х залів загальною площею 48,1 кв.м., допоміжні приміщення загальною площею 2,7 кв.м., що належить їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 20.10.2006 на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №3755 від 16.10.2006 та зареєстровано у Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації 16.03.2007 в реєстраційній книзі № 13899836 за реєстраційним №8275470 (а.с.27-30). 14.02.2008 між позивачем та ВАТ «Кредитпромбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк») було укладено Договір про внесення змін № 140.05/298-ЗМК/1-07 ДУ1 до іпотечного договору № 140.05/298- ЗМК/1- 07 від 11.04.2007. Згідно з договором купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Дариною Геннадіївною, реєстровий номер 1441, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта-Банк», відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором №140.05/298-КМК-07 від 11.04.2007 та іпотечним договором № 140.05/298-ЗМК/1-07 від 11.04.2007. 25.09.2018 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за яким до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» перейшло право вимоги за кредитним договором № 140.05/298-КМК- 07 від 11.04.2007 та за іпотечним договором № 140.05/298-ЗМК/1-07 від 11.04.2007. Укладаючи договір іпотеки, сторони за ним погодили шляхи позасудового врегулювання, які має право самостійно обрати Іпотекодержатель (пункт 4 зазначеного договору /а.с. 29/). 26.11.2018 державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. здійснено державну реєстрацію права власності ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на предмет іпотеки: нежиле приміщення - магазин непродовольчих товарів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 50,8 кв.м., та складається з 3-х залів загальною площею 48,1 кв.м., допоміжні приміщення загальною площею 2,7 кв.м., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 44258973 від 27.11.2018 09:34:18, номер запису про право власності: 29116609 від 26.11.2018 17:44:44 (а.с.58-60). Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту права власності та із обов`язку виконання зобов`язань за кредитним та іпотечним договорами. Дослідив докази, надані у порідку ст.ст. 76 - 80, ч. 1 ст. 80 ЦПК України, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Втім, зобов`язання з боку третьої особи-1 ( [PERSON] ) за кредитним договором №140.05/298-КМК-07 від 11.04.2007 не виконано, що не заперечується учасниками справи. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 35 даного Закону в разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Частиною 1 статті 37 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. За змістом Іпотечного договору № 140.05/298-ЗМК/1-07 від 11.04.2007 (п. 4.2) Іпотекодержатель набуває право на звернення стягнення на майно у випадку порушення боржником умов Кредитного договору, або Іпотекодавцем умов цього договору. Пунктом 4.3 договору передбачено, що при настанні випадків, передбачених п. 4.2 цього Договору, Іпотекодержатель за 30 календарних днів попереджає Іпотекодавця та Боржника про задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки і якщо протягом цього строку зобов`язання, забезпечені іпотекою, не будуть виконані, Іпотекодержатель на свій розсуд задовольняє свої вимоги одним із таких способів: -від свого імені продає майно третім особам і спрямовує отримані кошти на задоволення свої вимог; -дає Іпотекодавцю згоду на реалізацію майна третім особам, визначеним Іпотекодержателем або погоджених з ним, від свого (Іпотекодаця) імені, за умови, що кошти, виручені від реалізації, будуть направлені на задоволення вимог Іпотекодержателя. Перебіг тридцяти денного строку починається з наступного дня, після календарної дати вручення особисто директору (або особі, що виконує його обов`язки) повідомлення про свій намір укласти договір купівлі-продажу майна, або отримання Іпотекодавцем такого повідомлення направленого рекомендованим листом. Умови цього пункту мають силу договору про задоволення вимог іпотекодержателя. У випадку, коли виконання пункту 4.3 цього Договору унеможливлюється діями або бездіяльністю Іпотекодавця, Іпотекодержатель має право здійснити звернення стягнення на майно іншим способом, передбаченим чинним законодавством України, в т.ч. звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (п. 4.4 Договору). Відтак, умови вказаного договору надають Іпотекодержателю (відповідачу-2) можливість задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна шляхом реєстрації за ним права власності у позасудовому порядку, оскільки таке задоволення вимог не суперечить чинному законодавству України, а тому твердження позивача про те, що іпотечний договір не дає відповідачу такої можливості суд не визнає слушними (в цій частині суд не приймає визнання позову відповідачем-2, оскільки таке визнання суперечить закону). Разом з тим, відповідач-2 не довів перед судом неможливості задоволення своїх вимог у порядку, передбаченому п. 4.3 Договору через дії або бездіяльність Іпотекодавця (позивача), які стали наслідком застосування іншого способу звернення стягнення на майно. Також відповідачем-2 не наданого жодного доказу отримання позивачем повідомлення відповідача-2 (Іпотекотержателя) про його намір укласти договір-купівлі продажу, яке останній повинен був направити позивачу рекомендованим листом. Такі дії відповідача-1 щодо застосування п. 4.4 Договору суд розцінює, як передчасні та такі, що прямо суперечать умовам договору. Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини третьої статті 10 цього Закону визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Згідно з частиною першої статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. За змістом статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Відповідно до пункту 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Втім, в порушення зазначеного Порядку державний реєстратор Третяк Т.В. (відповідач-1) не пересвідчилася в тому, що договір іпотеки дійсно містить застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, не дослідила умови, за яких відбувається таке задоволення вимог та не встановила наявність підстав для застосування такого задоволення вимог Іпотекодержателя. Крім того, як встановлено судом, позивач 23.11.2018 звернулася до Відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради із заявою в порядку ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» про накладення заборони не спірне нерухоме майно (а.с. 46), яка була зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв і запитів державного реєстру речових прав на нерухоме майно 23.11.2018 10:56:10 за реєстраційним номером 31341447, що підтверджується карткою прийому заяви № [NUMBER] , копія якої наявна в матеріалах справи (а.с. 49). Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна. У разі наявності зареєстрованих заяв на проведення реєстраційних дій державний реєстратор, який здійснює розгляд таких заяв, невідкладно повідомляє про зупинення реєстраційних дій відповідних заявників ( абз. 3 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Державний реєстратор також приймає рішення про відновлення реєстраційних дій, якщо власником об`єкта нерухомого майна, яким подано заяву про заборону вчинення реєстраційних дій, у строк, що не перевищує десяти робочих днів, не подано рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили (ч. 3 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Втім, відповідач-1, не зважаючи на вказані норми закону, 27.11.2018 здійснила реєстрацію права власності не спірне нерухоме майно за відповідачем-2. Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. За судового розгляду не встановлено доступу суб`єктом оціночної діяльності до майна, що оцінюється, документації та іншої інформації, яка є необхідною або має суттєве значення для оцінки, а тому суд не бере до уваги звіт про оцінку майна від 23.10.2018, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.88). За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд приймає визнання позову відповідачем-2 в частині визнання, що в момент реєстрації права власності на спірне нерухоме майн за віповідчем-2 діяла заборона за заявою власника на вчиненні реєстраційних дій, в частині недоведеності суми заборгованості за кредитним договором та в частині щодо об`єктивності вартості предмета іпотеки, в іншій частині вимоги позову спростовуються вищевказаними висновками суду. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відтак, суд погоджується з твердженнями позивача щодо порушення порядку здійснення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за відповідачем та приходить до висновку про порушення вимог договору щодо процедури звернення стягнення на предмет іпотеки. З огляду на вищенаведене з метою поновлення порушених прав позивача (ч. 1 ст. 2 ЦПК України) позов підлягає задоволенню у спосіб, обраний позивачем. Оскільки позов задоволено повністю, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (п. 1 ч. 2 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України).

Outcome: approved