Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЛЕММА СІТІ СЕРВЕР» звернувся до суду з позовом до [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ефкас», в якому просить суд стягнути з [PERSON], спричинені у ДТП збитки в розмірі 34 160,84 гривень про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 30.09.2010 року, приблизно 13год. 50 хв., на вул. В. Гончарівській в м. Харкові мала місце ДТП, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобіля «ІЖ-27175» (р.н. [NUMBER]), який належить [PERSON], яким керував водій [PERSON], та автомобіля «SUBARU IMPREZA» (р.н. [NUMBER]), яким керувала водій [PERSON]. Вищевказаний факт ДТП був зафіксований співробітником ВДАІ з обслуговування м. Харкова та АТІ ГУМВС України в Харківській області. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «SUBARU IMPREZA» (р.н. [NUMBER]) отримав численні пошкодження. Автомобіль «SUBARU IMPREZA» (р.н. [NUMBER]), який отримав пошкодження у вказаній ДТП був застрахований у відповідності до Договору № 05/12/09нт добровільного страхування наземного транспорту від 29.12.2009 р., який був укладений між ПРАТ «СК»ЛЕММА СІТІ СЕРЕВЕР» та [PERSON] 22.10.2010 р. ТОВ «Міжнародна експертна палата» було проведене автотоварознавче дослідження вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «SUBARU IMPREZA»(р.н. [NUMBER]) в результаті ДТП від 30.09.2010 р, у відповідності якого, матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу «SUBARU IMPREZA»(р.н. [NUMBER]), склав 34 860,84 грн. На підставі заяви Страхувальника ([PERSON]) про виплату страхового відшкодування від 01.10.2010 р. та страхового акта ПРАТ «СК «ЛЕММА СІТІ СЕРВЕР» № 10/035-НТ від 17.11.2010 р. ПРАТ «СК «ЛЕММА СІТІ СЕРВЕР» виплатило Страхувальнику за Договором № 05/12/09нт добровільного страхування наземного транспорту від 29.12.2009 р. ([PERSON]) страхове відшкодування в розмірі 34 160,84 грн. (із врахуванням безумовної франшизи у розмірі 700 грн.). У відповідності до постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.12.2010 водій автомобіля «ІЖ-27175» (р.н. [NUMBER]) [PERSON], який приймав участь у ДТП від 30.09.2010 р., був притягнений до адміністративної відповідальності згідно ст. 124 КУпАП. Відповідальність водія автомобіля «ІЖ-27175» (р.н. [NUMBER]) [PERSON], який приймав участь у ДТП від 30.09.2010 р., була застрахована у відповідності до полісу № ВЕ/3875083 обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08.05.2010 р., укладеного між ПРАТ «СК «ВУСО» та ТОВ «ЕФКАС» на умовах договору 1 типу, тобто укладеного на умовах страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах. ПРАТ «СК «ЛЕММА СІТІ СЕРВЕР» звернулось до ПРАТ «СК «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, але отримало негативну відповідь з цього приводу за відсутності документів, що підтверджують законну підставу управління транспортним засобом ІЖ-27175 (р.н. [NUMBER]). ПРАТ «СК «ЛЕММА СІТІ СЕРВЕР» чотири рази поспіль зверталась для отримання цієї інформації до ТОВ «ЕФКАС», але до даного часу відповідь на адресу позивача не надходила. Таким чином, оскільки ПРАТ «СК «ЛЕММА СІТІ СЕРВЕР» сплатило страхове відшкодування страхувальнику в межах фактичних затрат набуло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток у розмірі 34150 грн. 84 коп. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, стягнути з [PERSON], спричинені у ДТП збитки в розмірі 34160,84 гривень про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, пояснила суду про обставини викладені вище. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], позовні вимоги не визнала у повному обсязі, пояснила суду, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 30.09.2010 року відповідач [PERSON], перебував у трудових відносинах з ТОВ «ЕФКАС», у зв'язку з чим збитки має відшкодувати саме ТОВ «Ефкас». Окрім того, у ході судового розгляду представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надала заяву, в якій просила суд відмовити у задоволенні позову у зв'язку з закінченням строку позовної давності, оскільки ДТП сталося 30.09.2010 року, а позовну заяву подано лише 30.10.2013 року, тобто через 3 роки і 1 місяць після ДТП. Представник відповідача ПрАТ СК «ВУСО» Клюс О.О. у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, надала суду пояснення щодо позовної заяви, позовні вимоги не визнала, надала суду пояснення щодо позову, в яких просила відмовити у позовних вимогах у зв'язку зі спливом позовної давності. Окрім того, між ПрАТ «ВУСО» та ТОВ «Ефкас» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким страховик взяв на себе зобов'язання у випадку настання страхової події відшкодувати завдану страхувальником шкоду при експлуатації транспортного засобу ІЖ27175, державний номер [NUMBER], в період дії договору - 30.09.2010 року сталося ДТП, у вигляді зіткнення двох автомобілів, що спричинило пошкодження автомобілів, однак, оскільки ані страхувальник за полісом, ані водій [PERSON] не надали ПрАТ СК «ВУСО» документів, що підстави керування автомобілем ІЖ27175, СК «ВУСО» призупинило розгляд заяви щодо виплати страхового відшкодування. Представник ТОВ «ЕФКАС» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: В судовому засіданні із наявних матеріалів справи достовірно встановлено, що 29 грудня 2009 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЛЕММА СІТІ СЕРВЕР» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №05/12/09нт, згідно якого позивач ПАТ «СК «ЛЕММА СІТІ СЕРВЕР» зобов'язався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором. Об'єктом страхування по вказаному договору є майнові інтереси, зв'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем «SUBARU IMPREZA»(р.н. [NUMBER]). Згідно умов даного договору Позивач зобов'язаний у випадку настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування власнику автомобіля «SUBARU IMPREZA»(р.н. [NUMBER]). Згідно умов даного договору страховим випадком є пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується договором. Із матеріалів справи вбачається, що 30.09.2010 року, приблизно 13год. 50 хв., на вул. В. Гончарівській в м. Харкові мала місце ДТП, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобіля «ІЖ-27175» (р.н. [NUMBER]), який належить [PERSON], яким керував водій [PERSON], та автомобіля «SUBARU IMPREZA» (р.н. [NUMBER]), яким керувала водій [PERSON]. У відповідності до постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.12.2010 водій автомобіля «ІЖ-27175» (р.н. [NUMBER]) [PERSON], який приймав участь у дорожньо-транспортній пригоді 30.09.2010 року, був притягнений до адміністративної відповідальності згідно ст. 124 КУпАП, на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. З зазначеної постанови вбачається, що ДТП відбулося внаслідок порушення водієм [PERSON] п.п.13.1 ПДР України. Як вбачається з довідки за фактом дорожньо-транспортної пригоди від 01.10.2010 року, виданої ВДАІ з обслуговування м.Харкова та АТІ, автомобіль «SUBARU IMPREZA» (р.н. [NUMBER]) отримав численні пошкодження. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження №2188/2010 від 22.10.2010 року, виконаного ТОВ «Міжнародна експертна палата», вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «SUBARU IMPREZA»(р.н. [NUMBER]) склав 34 860,84 грн. Як вбачається з заяви [PERSON] про виплату страхового відшкодування від 01.10.2010 року та страхового акту ПРАТ «СК «ЛЕММА СІТІ СЕРВЕР» № 10/035-НТ від 17.11.2010 р., ПРАТ «СК «ЛЕММА СІТІ СЕРВЕР» виплатило Страхувальнику за Договором № 05/12/09нт добровільного страхування наземного транспорту від 29.12.2009 р. ([PERSON]) страхове відшкодування в розмірі 34 160,84 грн. (із врахуванням безумовної франшизи у розмірі 700 грн.), що підтверджується видатковим касовим ордером №106 від 09.12.2010 року. Відповідальність водія автомобіля «ІЖ-27175» (р.н. [NUMBER]),була застрахована у відповідності до полісу № ВЕ/3875083 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08.05.2010 р., укладеного між ПрАТ «СК «ВУСО» та ТОВ «ЕФКАС» на умовах договору 1 типу, тобто укладеного на умовах страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах. 24.03.11 року на адресу Відповідача ПрАТ «ВУСО» було направлено регресну вимогу за вих. № 26/03/11, у порядку ст.. 993 ЦК України, однак було отримало негативну відповідь з цього приводу за відсутності документів, що підтверджують законну підставу управління транспортним засобом ІЖ-27175 (р.н. [NUMBER]) (повідомлення ПрАТ «СК «ВУСО» від 29.04.2011 року №2578). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року N 1961-IV), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Зазначені витрати мають бути підтверджені документально. Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону N 1961-IV, для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий - МТСБУ) відповідну заяву. У заяві про виплату страхового відшкодування має міститися: а) найменування страховика, до якого подається заява, або МТСБУ; б) назва (для юридичної особи), прізвище, ім'я, по батькові (для фізичної особи) заявника, його місцезнаходження або місце проживання; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування завданих збитків, г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована та потерпілих; ґ) обставини, якими заявник обґрунтовує свою вимогу, та докази, що підтверджують її відповідно до законодавства; д) розмір шкоди; е) підпис заявника і дата подання заяви. Відповідно до п.1 ч.З ст. 26 Закону України «Про страхування» страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування у разі несвоєчасного повідомлення ком про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Згідно статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року N 1961-IV встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше 3-х робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, встановленого зразку. У ході судового розгляду, суду не надано жодних документів, які підтверджують правову підставу керування [PERSON] транспортним засобом ІЖ-27175 (р.н. [NUMBER]). Відповідно до ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 Закону України „Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фізичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода, заподіяна майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. На підставі ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У абз. 1 п. 4 Ухвали Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування збитку» з подальшими змінами і доповненнями від 8 липня 1994 р. № 7, від 30 вересня 1994 г. № 11(далі по тексту - ППВС України № 6) вказано, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати яку-небудь діяльність, здійснення якої створює підвищену вірогідність спричинення шкоди через неможливість контролю за нею людиною. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, повинна наступати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих особливостей. У абз. 2 і 3 п. 4 ППВС України № 6 вказане, що під власником джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, які здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки через право власності, повного господарського ведення, оперативного управління або по інших підставах (договори оренда, довіреність і т.п.). Не вважається власником джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальність за збиток перед потерпілим особу, яка управляла джерелом підвищеної небезпеки через трудові відносини з власником цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.п.). Враховуючи те, що згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який сплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, ПАТ СК «Лемма Сіті Сервер» придбало по відношенню до [PERSON] право вимагати відшкодування за збиток, завданий автомобілю «SUBARU IMPREZA» (р.н. [NUMBER]). Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Відповідачем [PERSON] не надано жодних доказів, що на момент дорожньо-транспортної пригоди 30.09.2010 року він перебував у трудових відносинах з ТОВ «Ефкас». З урахуванням вищезазначеного, суд не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, які є у матеріалах справи. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування, у сумі 34 160 грн. 84 коп.. Стосовно заяв про необхідність відмови у задоволенні позову у зв'язку з закінченням строку позовної давності, оскільки ДТП сталося 30.09.2010 року, а позовну заяву подано лише 30.10.2013 року, тобто через 3 роки і 1 місяць після ДТП, суд вважає, що відсутні підстави для відмови у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЛЕММА СІТІ СЕРВЕР» та стягнення в порядку регресу страхового відшкодування не має, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Даний спір не відноситься до окремих видів вимог до яких законом може встановлюватися спеціальна позовна давність, відповідно до ст. 258 ЦК України. Згідно ч. 6 ст. 261 ЦК України за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Основне зобов'язання - сплата страхового відшкодування ПАТ «СК «ЛЕММА СІТІ СЕРВЕР» виконало 09.12.2010 року, що підтверджується Видатковим касовим ордером про сплату страхового відшкодування [PERSON] від 09.12.2010 року, тобто строк позовної даності сплив 09.12.2013 року, а позивач звернувся до суду з позовом 30.09.2013 року, що підтверджується поштовою печаткою на конверті про відправлення, на описі вкладення до цінного листа з повідомленням. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не був пропущений строк звернення до суду з даною позовною заявою. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved