Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, і його представник суду пояснив, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] . У житловому будинку зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , які фактично за вказаною адресою не проживають. Позивач вказує, що реєстрація місця проживання в будинку сторонніх осіб порушує його права як власника, тому, посилаючись на зазначені обставини просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] , зобов`язати Криничанську селищну раду Криничанського району Дніпропетровської області зняти відповідачів з реєстраційного обліку за місцем реєстрації в будинку [ADDRESS] . Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день розгляду справи сповіщені належним чином. Представник третьої особи - Криничанська селищна рада у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений належним чином. Свідок [PERSON] суду показала, що відповідачі не проживають більше 6 місяців з позивачем. Свідок [PERSON] суду достовірно свідчить, що [PERSON] , [PERSON] не проживають з [PERSON] більше півроку. Вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд, встановив, що позивач згідно договору купівлі-продажу житлового будинку виданого 31 березня 2008 року, є власником Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] . У вищевказаному житловому будинку, зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , які за вказаною зареєстровані, але фактично не проживають. Факт не проживання відповідачів за вказаною адресою підтвердили свідки в судовому засіданні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. У відповідності до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Положеннями ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться судом. Згідно із ст. 7 Закону України „Про свободу пресування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Ураховуючи, що позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням задоволені, то відповідно до ч. 1 ст. 7 вказаного Закону це і є підставою для зняття уповноваженим органом з реєстрації місця проживання відповідачів У ст.41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Отже, враховуючи вище викладене, норми чинного цивільного законодавства України, те, що відповідачі не проживають в будинку понад шість місяців, жодних доказів того, що вони не мають змоги проживати в спірному будинку суду не надали, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved