Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Позивачка, підтримуючи заявлені вимоги в судовому засіданні, посилається на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому народились діти : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 13 січня 2020 року шлюб між ними розірвано, неповнолітніх дітей залишено на проживанні з нею. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, вона самостійно займається їх вихованням та матеріальним забезпеченням, однак у зв`язку з зростанням цін зросли витрати на їх утримання. Зазначає, що відповідач є працездатним та фізично здоровим, матеріально забезпечений. В зв`язку з виниклими обставинами, просила суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 2 500 гривень щомісяця на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка погодилася на узгоджену з відповідачем суму аліментів. Відповідач у судовому засіданні підтримав письмовий відзив, позовні вимоги визнав частково, посилаючись на те невисокий розмір заробітної плати, а тому не взмозі спачувати аліменти у розмірі, що просить позивачка. Ствердив, що добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Згідний сплачувати аліменти в сумі 1 300 гривень щомісячно на кожну дитину. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, дійшов наступних висновків. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому народились діти : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають із матір`ю. Рішенням Коломийського району від 13 січня 2020 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітніх дітей залишено на проживанні з матір"ю. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходить із того, що малолітні діти сторін проживають окремо від батька, відповідача по справі і перебувають на утриманні матері. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є здоровою та працездатною особою і має постійне місце праці, а отже і регулярний заробіток, тому на думку суду об"єктивно може сплачувати розмір аліментів погоджених між сторонами у судовому засіданні. На підставі ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial