Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» звернувся до суду із позовною заявою до першого відповідача [PERSON], другого відповідача [PERSON] та третього відповідача [PERSON] за якою просить суд: стягнути із [PERSON] (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Жуковського, 14, ІПН - [NUMBER]), [PERSON] (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 14, ІПН -[NUMBER]), [PERSON] ([ADDRESS], ІПН - [NUMBER]) солідарно на користь ПАТ КБ «Надра» в особі Відділення ПАТ КБ «Надра» Ужгородське РУ заборгованість по Договору Автопакет» № 67/03-2008 від 14.03.2008 року у сумі: 9 143,51 доларів США, з яких: 7 574,03 долари США - заборгованість за кредитом; 1 569,48 долари США - заборгованість по відсотках та 104 560,86 гривень, з яких: 43 791,33 грн. штраф; 60 769,53 грн. - пеня). В обґрунтування позову позивач зазначив наступне. 14.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком „Надра", правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] (далі - Позичальником), [PERSON] (далі - Поручителем 1), [PERSON] (далі - Поручителем 2) було укладено договір «Автопакет» №67/03- 2308 згідно умов якого Банк надав Позичальнику [PERSON] на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності у тимчасове користування грошові кошти у сумі 25 930,69 доларів США, а Позичальник взяв на себе зобов'язання з повернення отриманого кредиту, сплати відсотків за його використання у розмірі 13,4 % річних. Умовами Кредитного договору сторонами було погоджено, що розмір щомісячних платежів позичальника становить 482,00 доларів США, а кінцевий термін повернення кредиту сторони визначили - 13.03.2015 року. Виконання зобов'язань позичальника по Кредитному договору було забезпечено заставою транспортного засобу, що набувався позичальником за рахунок отриманих кредитних коштів, а також порукою Відповідача-2 - [PERSON] та Відповідача 3 [PERSON] Відповідно до п.п. 3.2.1. - 3.2.6. Договору «Автопакет» №67/03-2008, поручителі відповідають за зобов'язання позичальника в повному обсязі як солідарні боржники усім своїм майном і коштами. Виконання банком умов кредитного договору по видачі позичальнику кредитних коштів в - сумі 25 930,69 доларів США підтверджується валютним меморіальним ордером № NL-3, розпорядженням та меморіальним ордером № NL-3, датованими 14.03.2008 року. Однак, відповідач [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконувала, по закінченню строку користування кредитними коштами суму кредиту та нараховані відсотки не повернула. Поручителі [PERSON] та [PERSON]А, після отримання повідомлення банку про необхідність виконання зобов'язання Позичальника по кредитному договору в повному обсязі також не виконали. Станом на 10.04.2015р. загальна сума заборгованості за вказаним Договором «Автопакет» №67/03-2008 у гривневому вираженні становить 318 842,39 грн., і складається з наступного: -7 574,03 долари США - заборгованість за кредитом, в т.ч. прострочена; -1 569,48 долари США - заборгованість по сплаті відсотків, в т.ч. прострочена; що загалом складає: 9 143,51 доларів США, -60 769,53 грн. штраф за порушення п. 5.2 договору; -43 791,33 грн. пеня за прострочення сплати кредиту; що загалом складає 104 560,86 гривень. За ухвалою від 23.07.2015 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було відкрито провадження по справі № 308/8216/15-ц та призначено справу до судового розгляду. За ухвалою від 23.07.2015 року судом було відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» про забезпечення позову у справі № 308/8216/15-ц. У судовому засіданні 18.12.2015 представником відповідача [PERSON] [PERSON] було заявлене клопотання про витребування оригіналу договору «Автопакет № 67/03-2008», укладеного 14.03.2008 року між ВАТ КБ «[PERSON] банк» та [PERSON], поручителями по якому виступили [PERSON] та [PERSON] з усіма наявними додатками і графіками. За ухвалою від 18.12.2015 року судом було витребувано у ПАТ КБ «Надра Банк» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра Банк» [PERSON] (м. Київ, вул. Артема, 15) оригінал договору «Автопакет № 67/03-2008», укладеного 14.03.2008 року між ВАТ КБ «[PERSON] банк» та [PERSON], поручителями по якому виступили [PERSON] та [PERSON] з усіма наявними додатками і графіками (для огляду суду, а належним чином засвідчені копії долучити до матеріалів справи). Зазначену ухвалу було виконано позивачем, відповідні докази надані у судове засідання 05.04.2016 року та оглянуті судом, після чого оригінали повернуті представнику позивача. За ухвалою від 03.06.2016 року судом було зупинено провадження у цій справі за до набрання законної сили судовим рішенням у справі 308/5355/16-ц за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі відділення ПАТ КБ «Надра» Ужгородське регіональне управління, про визнання недійсним кредитного договору, від якого залежить вирішення справи. За ухвалою від 24.10.2017 року судом було відновлено провадження у цій справі оскільки як вбачалося з Єдиного Державного реєстру судових рішень, за ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 03 липня 2017 року, позовну заяву [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Відділення ПАТ КБ «Надра» Ужгородське регіональне управління про визнання недійсним кредитного договору було залишено без розгляду. В подальшому, згідно відомостей Єдиного реєстру судових рішень дана ухвала не була оскаржена в апеляційному порядку. Повноважний та компетентний представник позивача в судове засідання не прибув, не зважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом повідомлений належним чином, проте у позовній заяві зазначив про можливість розгляду справи за його відсутності. Відповідачі та їх представники у судове засідання також не прибули, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи були судом повідомлені належним чином, будь яких заяв до суду не подали, тому оскільки це їх повторна неявка суд вважав за можливе розглянути справу за їх відсутності. Представник другого відповідача [PERSON] заперечив проти задоволення зазначеного позову з підстав, зазначених у письмових запереченнях. Судове засідання у справі було призначене на 19.03.2018 року на 15 год. 00 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як десять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 23.03.2018 року. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 14.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та [PERSON], як позичальником, [PERSON], як поручителем та [PERSON], як поручителем, був укладений договір «Автопакет» № 67/03- 2308, згідно умов п. 1.1 якого Банк надав Позичальнику [PERSON] на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) у сумі 25 930,69 доларів США, а Позичальник взяв на себе зобов'язання з повернення отриманого кредиту, сплати відсотків за його використання у розмірі 13,4 % річних у період до 13 березня 2015 року. Умовами Кредитного договору сторонами було погоджено, що розмір щомісячних платежів позичальника становить 482,00 доларів США, а кінцевий термін повернення кредиту сторони визначили - 13.03.2015 року. Виконання зобов'язань позичальника по Кредитному договору було забезпечено заставою транспортного засобу, що набувався позичальником за рахунок отриманих кредитних коштів, а також порукою другого відповідача - [PERSON] та третього відповідача [PERSON] Відповідно до п.п. 3.2.1. - 3.2.6. Договору «Автопакет» №67/03-2008, поручителі відповідають за зобов'язання позичальника в повному обсязі як солідарні боржники усім своїм майном і коштами. Виконання банком умов кредитного договору по видачі позичальнику кредитних коштів в - сумі 25 930,69 доларів США підтверджується валютним меморіальним ордером № NL-3, розпорядженням та меморіальним ордером № NL-3, датованими 14.03.2008 року. Однак, відповідач [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконувала, по закінченню строку користування кредитними коштами суму кредиту та нараховані відсотки не повернула. Поручителі [PERSON] та [PERSON]А, після отримання повідомлення банку про необхідність виконання зобов'язання Позичальника по кредитному договору в повному обсязі також не виконали. Станом на 10.04.2015р. загальна сума заборгованості за вказаним Договором «Автопакет» №67/03-2008 у гривневому вираженні становить 318 842,39 грн., і складається з наступного: -7 574,03 долари США - заборгованість за кредитом, в т.ч. прострочена; -1 569,48 долари США - заборгованість по сплаті відсотків, в т.ч. прострочена; що загалом складає: 9 143,51 доларів США, -60 769,53 грн. штраф за порушення п. 5.2 договору; -43 791,33 грн. пеня за прострочення сплати кредиту; що загалом складає 104 560,86 гривень. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства України. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Правові наслідки невиконання зобовязання визначені ст. 611 ЦК України, за якою у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України).\~ Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Оскільки сторонами у 5.2 договору визначено, що у разі порушення позичальником вимог п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 цього Договору, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п. 1.1 цього договору за кожен випадок. Проте банком не доведено суду належними і допустимими доказами підстави нарахування зазначеного штрафу, оскільки нарахування цих штрафів передбачено лише за: неподання або несвоєчасне подання позичальником документів та ненадання додаткового забезпечення. З урахуванням викладеного, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 60\~769,53 грн. за порушення п. 5.2 договору є необґрунтованими належними і допустимими доказами, відтак не підлягають задоволенню. Щодо стягнення пені в іноземній валюті, слід зазначити наступне. Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 16.08.2017 року у справі 6-2667цс16 відповідно до\~статті 192 ЦК України\~законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою\~статті 533 ЦК України\~грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина третя\~статті 533 ЦК України). Такий порядок визначено\~Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України. Таким чином, розмір пені пов'язаний з розміром облікової ставки Національного банку України, а оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, то пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише в національній валюті України - гривні. Відтак нарахування позивачем 1\~868,60 доларів США пені, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 20 22) за несвоєчасність виконання зобовязань за договором є незаконним, тому позов в цій частині не підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що обґрунтованими є позовні вимоги лише щодо солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за Договором «Автопакет» від 14.03.2008 року № 67/03-2008 станом на 10.04.2015р. у сумі: 9 143,51 доларів США, з яких: 7 574,03 долари США - заборгованість за кредитом, в т.ч. прострочена; 1 569,48 долари США - заборгованість по сплаті відсотків, в т.ч. прострочена, в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю. У відповідності до ст. 141 ЦПК України витрати із сплати судового збору з відповідачів не стягуються, оскільки позивач був звільнений від їх сплати у встановленому Законом України «Про судовий збір порядку, а їх відшкодування державі за рахунок відповідачів не передбачено ЦПК. На підставі викладеного,

Outcome: partial