Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Свої позовні вимоги позивачка мотивувує тим, що [PERSON] являлась власником житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] від 05.08.1988 року, виданого на підстав рішення виконкому Немирівської районної Ради народних депутатів від 17.04.1983 року № 138 та рішення виконкому Ковалівської сільської Ради народних депутатів від 07.05.1988 року №32. [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану №00027037620 від 15.07.2020 року [PERSON] та [PERSON] являлись батьками [PERSON] (батько позивачки). Батьками позивачки являлись [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.12.1980 року. Батько позивачки [PERSON] помер [INFO] , згідно свідоцтва про смерть від 18.09.2002р. серії [NUMBER] . 18.07.1999 року між позивачкою та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 18.07.1999 року. [PERSON] помер, і 30.10.2003 року позивачкуклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 30.10.2003 року та переїхала проживати у м. Немирів в якому зареєстрована з 2003 року. Таким чином позивачка являється внучкою померлої і спадкоємцем після смерті [PERSON] . З моменту смерті батька та її повторного одруження відносини між позивачкою та [PERSON] припинились. Дізнавшись випадково від односельчан про смерть бабки [PERSON] позивачка звернулась до Немирівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак її було відмовленолу зв"язку із пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини. Відповідно [PERSON] щоб оформити спадщину згідно законодавства звернулася з даним позовом в суд про продовження строку для прийняття спадщини. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовільнити та дав покази, що позивачка являється онучкою покійної [PERSON] . З 2002 року, з моменту смерті батька позивачки [PERSON] , позивачка перебувала із спадкодавцем [PERSON] в неприязних відносинах, вони не спілкувались і ніяких родинних стосунків не підтримували. Про смерть спадкодавця [PERSON] позивачка [PERSON] дізналася від односельчан у 2012 році. На момент смерті [PERSON] проживала одна і її поховання провели сусіди за власні кошти. Спадщину не оформляла, оскільки не було в цьому потреби. В липні 2020 року звернулася до нотаріуса для оформлення свідоцтва про право на спадщину, однак постановою нотаріуса її було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через пропуск шестимісячного строку, а тому звернулась з даним позовом в суд. Представник відповідача Ковалівської сільської ради Немирівського району в судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вислухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являлась власником житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] від 05.08.1988 року, виданого на підстав рішення виконкому Немирівської районної Ради народних депутатів від 17.04.1983 року № 138 та рішення виконкому Ковалівської сільської Ради народних депутатів від 07.05.1988 року №32. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.11.2012 року. Позивачка являється онучкою померлої і спадкоємцем після смерті [PERSON] згідно довідки Ковалівської сільської ради. Відповідно до довідки Ковалівської сільської ради від 20.07.2020 року №1653 на момент смерті [PERSON] проживала одна, заповіт померлою не складався. Між спадкодавцем [PERSON] і позивачкою родинні відносини припинились, вони не спілкувались, перебували в неприязних стосунках про смерть спадкодавця, позивачка дізналась у 2012. В липні 2020 року позивачка звернулася до нотаріуса для оформлення свідоцтва про право на спадщину. Однак, постановою нотаріуса від 23.07.2020 року позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через пропуск шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачка була обізнана про смерть спрадкодавця ще у 2012 році, однак сама по собі причина пропуску шестимісячного строку для подачі заяви, як обізнаність у 2020 році про існування майна є неповажною та непов`язаною з об`єктивними, непереборними чи істотними труднощами. Ухвалюючи рішення суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку є тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо, а навпаки обізнаність про існування заповіту не можна вважати поважною причиною чи перешкодою для звернення позивачів із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи зі змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як необізнаність особи про наявність спадкового майна. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до вимог ст. 58 ЦПК України є переважно письмові докази - довідки медичних установ про стан здоров`я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені ст. 1270 ЦК України. З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає підстав для визначення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки на час розгляду справи позивачкою та її представником не було надано суду доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, у зв`язку з чим вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Outcome: dismissed