Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 37484 грн. 53 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 25 березня 2013 року банк надав відповідачці [PERSON] кредит у розмірі 22157 грн. 31 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 18 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідачка зобов'язалася повернути кредитні кошти шляхом здійснення щомісячних платежів у розмірах та в строки, передбачені договором. Проте відповідачка порушила взяті на себе зобов'язання, не сплачуючи кредитні кошти, у зв'язку з чим станом на 31 березня 2014 року нею допущена заборгованість перед позивачем у розмірі 37484 грн. 53 коп., яка складається із заборгованості по кредиту у розмірі 22157 грн. 31 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом у розмірі 4121 грн. 25 коп. та залишку несплаченого штрафу, нарахованого відповідно до п.2.2. Генеральної угоди, у розмірі 11205 грн. 97 коп., тому позивач просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості, а також понесені ним витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, підтвердивши як факт укладення угоди між нею та позивачем 25 березня 2013 року, так і факт отримання нею грошових коштів у розмірі 22157 грн. 31 коп. Вона пояснила, що була позбавлена можливості повернути грошові кошти у зв'язку з важким матеріальним становищем, проте в задоволенні позову не заперечує. Вислухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25 березня 2013 року між позивачем та відповідачкою по справі [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно з якою відповідачка отримала від позивача кредит у розмірі 22157 грн. 31 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 18 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Наведені позивачем обставини в обґрунтування позовних вимог підтверджуються наявними в матеріалах справи копією Генеральної угоди, Умовами та правилами надання продукту кредитних карт, анкетою-заявою відповідачки про приєднання до них. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.ст. 610-612 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України. Заборгованість відповідачки станом на 31 березня 2014 року склала 37484 грн. 53 коп., із них заборгованість по кредиту - 22157 грн. 31 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом - 4121 грн. 25 коп., нарахований відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт штраф - 11205 грн. 97 коп., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Враховуючи наведене, суд доходить висновку про доведеність невиконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором та обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Такі витрати, понесені позивачем, складають розмір 374 грн. 85 коп.

Outcome: approved