Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, який разом з представником підтримала у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що [PERSON] , який помер [INFO] , на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Починаючи з 2006 року, разом із спадкодавцем [PERSON] та його дружиною [PERSON] проживала [PERSON] , котра є рідною сестрою [PERSON] . За життя остання була інвалідом І групи та потребувала стороннього догляду, а 20.12.2011 року [PERSON] було проведено ампутацію обох нижніх кінцівок, після чого позивачу довелось доглядати за сестрою, допомагати по господарству, в т.ч. сплачувати рахунки за комунальні послуги. [INFO] [PERSON] померла та, оскільки між [PERSON] та рідної сестрою його померлої дружини склалися дружні, родинні відносини, позивач продовжувала проживати в квартирі спадкодавця, піклуючись одне про одного. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася з банківських вкладів. 08.05.2018 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Гупало Е.М. на ім`я [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням серія ННА 776767 відносно рахунку № [NUMBER] , відкритому в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 11.11.2016 року. Однак, щодо спадкування грошового вкладу за договором № SAMDN250073445439 від 10.04.2013 року в АТ КБ «ПриватБанк», нотаріусом було роз`яснено, що у зв`язку з відсутністю заповіту або відповідного розпорядження банку, грошовий вклад входить до складу спадщини, спадкування якої має відбуватися за законом. В четверту чергу право спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Тому в уточненій позовній заяві позивач просить суд встановити факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] , який помер [INFO] , з 2008 року і до дня його смерті; визнати [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 07.12.2018 року відкрито провадження в даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено по справі підготовче судове засідання з викликом сторін. Ухвалою суду від 02.04.2019 року закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник Сумської міської ради, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив справу розглянути без його участі та при розгляді справи врахувати судову практику, викладену в п. 5.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13. Суд, заслухавши думку учасників провадження та вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Зарічним районним у м. Суми ВДРАЦС ГТУЮ у Сумській області від 16.09.2017 року та Свідоцтвом про поховання від 16.09.2017 року (а.с.8,25). На момент смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради №712 від 20.12.2016 року та Довідкою Управління «ЦНАП у м. Суми» про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (а.с.13-14). На час смерті [PERSON] за вищевказаною адресою зареєстровані особи відсутні. [PERSON] , [INFO] , була дружиною [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 04.11.1977 року (а.с.15). [PERSON] , [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] (а.с.16-18). [INFO] померла [PERSON] (а.с.22), котра за життя була інвалідом І групи та потребувала постійного стороннього нагляду, що підтверджується Довідкою до акта огляду МСЕК №649490 від 14.02.2012 року та Довідкою до акта огляду МСЕК серія АС №012017 від 06.03.2006 року (а.с.19-20); 20.12.2011 року [PERSON] проведено ампутацію обох нижніх кінцівок (а.с.21). Як вбачається з листа КУ «Сумська міська клінічна лікарня №1» від 07.11.2017 року, в медичній карті стаціонарного хворого [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , зазначена в якості родича - сестра [PERSON] (а.с.24). 15.09.2017 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Гупало Е.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.78). 08.05.2018 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Гупало Е.М. видано Свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням, зробленого в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 11.11.2016 року щодо рахунку № [NUMBER] , відповідно до якого спадкоємцем права на вклад [PERSON] , який помер [INFO] , є [PERSON] , [INFO] ; спадщина складається з вкладу на депозитному рахунку № [NUMBER] із залишком коштів в сумі 108182,00 грн. (а.с.9,12). Згідно Роз`яснень щодо оформлення спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , наданого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сумської області Гупало Е.М. на звернення [PERSON] , при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріус наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва; оскільки у [PERSON] відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин з [PERSON] , який помер [INFO] , нотаріус роз`яснив спадкоємиці процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (а.с.59). 18.10.2018 року мешканцями квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] було складено Акт про фактичне проживання особи без реєстрації, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , з 2008 року фактично проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.50). Між сторонами виникли спадкові цивільно-правові відносини, що регулюються Цивільним кодексом України Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно положень ст.ст. 1258, 1264 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно правової позицій, викладеної у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 року по справі №336/709/18-ц, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов`язані спорідненням зі спадкодавцем. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) є рідною сестрою [PERSON] . У 2007-2008 р.р. [PERSON] захворіла, мала погане самопочуття, тому Оля весь час проживала разом з нею та чоловіком [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] . В 2011 році [PERSON] було ампутовано кінцівки, а в 2016 році остання померла. Після смерті [PERSON] , [PERSON] продовжила проживати разом з чоловіком сестри та доглядати за [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] , внаслідок хвороби, потребувала сторонньої допомоги, тому з 2008 року її сестра [PERSON] була вимушена переїхати до неї. Пізніше після смерті дружини [PERSON] погіршився стан здоров`я і [PERSON] , тому [PERSON] , оскільки інших родичів у [PERSON] не було, доглядала за ним, надавала допомогу, робила перев`язки та уколи, проживала разом з ним однією сім"єю. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані позивачем документи і беручи до уваги покази свідків, суд вважає, що [PERSON] належними та допустимими доказами довела факт спільного проживання та ведення спільного побуту, починаючи з 2008 року, разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , що надає їй право на спадкування після смерті останнього, на підставі ст. 1264 ЦК України, як спадкоємця 4 (четвертої) черги за законом; будь-яких аргументів та тверджень на спростування встановлених обставин суду надано не було. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved