Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 09.10.2005 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них народилися четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що у них з відповідачем різні погляди на життя та відсутні спільні інтереси. Відповідач систематично виїжджає на роботу до Республіки Польща, однак, коштів на утримання дітей не надає тривалий час, у зв`язку з чим позивач змушена була звернутися з позовом до суду про стягнення аліментів, які він відмовляється сплачувати. Шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечить інтересам позивача. Тому вона просить вказаний шлюб розірвати, залишити проживати з нею вказаних неповнолітніх дітей, а також залишити їй прізвище, набуте при реєстрації шлюбу, « [PERSON] ». Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явилась, 16.11.2020 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності (а.с.28). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.). Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви. Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 09.10.2005 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Угорницької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 31 (а. с. 7). Відповідно до даних свідоцтв про народження сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а. с. 8-11). Факт проживання вказаних дітей з позивачем стверджується даними довідки № 1097, виданої 12.10.2020 року виконкомом Угорницької сільської ради, згідно з якою вказані діти входять до складу сім`ї позивача (а.с. 7). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з\~ч.2\~ст.112\~цього Кодексу\~суд постановляє\~рішення про\~розірвання шлюбу,\~якщо буде\~встановлено,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечило б\~інтересам одного\~з них,\~що має\~істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення, позивач вважає за доцільне шлюб розірвати. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання малолітніх дочок сторін [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , суд вважає, що їх слід і надалі залишити проживати з позивачем. Поряд з тим, згідно з правилами частини 3 ст. 160 Сімейного кодексу України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Таким чином, в задоволенні позовних вимог щодо визначення місця проживання неповнолітньої дочки сторін [PERSON] з позивачем слід відмовити, оскільки вона вже досягла вказаного віку і самостійно визначає своє місце проживання. Судом встановлено, що позивачем понесено судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн., що стверджується відповідною квитанцією (а.с.18). Відповідно до правил ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід присудити на користь позивача вказані судові витрати. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160, 161 Сімейного кодексу України та,

Outcome: partial