Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом про зняття заборони відчуження нерухомого майна, посилаючись на те, що у відповідності з умовами договору дарування житлового будинку від 16.08.2002 року вони набули прав співвласників на жилий будинок з надвірними будівлями по вул Третій Комінтерн,86, в м.Новоукраїнка Кіровоградської області, на який, відповідно до інформаційної довідки № 58044312, від 25.04.2016 року, підставою для обтяження стало повідомлення, б/н, від 05.08.1999 року Виконавчої служби. В звязку із цим позивачі не можуть реалізувати власні законні права та вільно розпоряжатися своїм будинком, тому змушені звернутися до суду з даним позовом та просять суд зняти арешт з нерухомого майна [PERSON], накладеного на підставі повідомлення, б/н, Виконавчої служби, реєстраційний номер обтяження 7158277, зареєстровано 09.05.2008 року Кіровоградською міською державною нотаріальною конторою № 1. В судове засідання позивачі не зявилися, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, а тому суд ухвалив про розгляд справи у відсутності позивачів. Представник відповідача ВДВС Новоукраїнського РУЮ в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо позовних вимог посилається на розсуд суду, а тому суд ухвалив про розгляд справи у відсутності представника ВДВС Новоукраїнського РУЮ. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку із наступним. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до договору дарування житлового будинку № 717659 від 16.08.2002 року, позивачі [PERSON] та [PERSON] набули прав співвласників на жилий будинок з надвірними будівлями а № 86 по вул. Третій Комінтерн в м.Новоукраїнка Кіровоградської області (а.с.11). Відповідно до розпорядження Новоукраїнського міського голови від 19.02.2016 року за №38 "Про переймування об'єктів топоніміки населенних пунктів "Новоукраїнської міської ради" вулицю Третій Комінтерн перейменовано на вулицю [PERSON] (а.с.14-15). Позивачі мали намір розпорядитися своїм майном, однак їм стало відомо про наявність обтяження на належне їй майно. Позивачі [PERSON] та [PERSON], як власники нерухомого майна, у квітні 2016 року, під час підготовки документів для оформлення подальшого відчуження будинку за №86 по вул. Федора Левицького в м.Новоукраїнка Кіровоградської області зясували, що на вказаний обєкт нерухомості існує обтяження у вигляді заборони відчуження, яке накладено 05.08.1999 року за повідомленням б/н Виконавчої служби, реєстраційний номер обтяження 7158277, зареєстровано 09.05.2008 року Кіровоградською міською державною нотаріальною конторою №1. Дане обтяження було накладено в звязку із невиясненими зобов'язаннями [PERSON], який не доводиться позивачам членом сім'ї. Відповідно до копії витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів від 25.04.2016 року (а.с.10), встановлено, що на будинок за №86 по вул. Федора Левицького в м.Новоукраїнка Кіровоградської області, власником якого є [PERSON], зареєстровано обтяження - заборону на нерухоме майно: - 09.05.2008 року за № 7158277 реєстратором Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 на підставі повідомлення , б/н,05.08.1999 року, виконавча служба. Позивач [PERSON] зверталась до ВДВС Новоукраїнського РУЮ із заявою про зняття арешту з майна, проте, згідно до листа-відповіді від 11.05.2016 року за №3246 начальник відділу [PERSON] повідомив позивача, що згідно п.9.9 Порядку\~роботи з документами в органах державної виконавчої служби строки зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становлять 3 роки, після чого вони підлягають знищенню, тому відсутня можливість надати уточнені відомості щодо накладення арешту на майно [PERSON] (а.с.13). Відповідно\~ до чч. 1,2,3 ст.60\~ ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Таким чином, державним виконавцем, виконавче провадження було завершене, але накладений 05.08.1999 року арешт знятий не був, тобто державним виконавцем не було виконано норми чинного законодавства. У ч.1 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно із ч.5 ст.60 ЗУ "Про виконавче провадження", у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Начальник відділу ДВС Новоукраїнського РУЮ відмовив заявнику у знятті арешту, оскільки виконавче провадження знищено відповідно до п.9.9 Інструкції про порядок роботи з документами в органах державної виконавчої служби. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, оскільки заборгованість сплачена повністю, а можливість позасудового вирішення спору відсутня. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Витрати із сплати судового збору слід залишити за позивачами.

Outcome: approved