Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до Арбузинської селищної ради Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її рідна сестра [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, що включає в себе земельну частку(пай) розміром 7.28 умовних кадастрових гектар, що перебуває у колективній власності КСП «Хлібороб», яку вона успадкувала після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] та яка належала спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 685713, виданого 4 липня 2005 року Арбузинською райдержадміністрацією. Померла отримала після смерті батька свідоцтво про право на спадщину, однак не виготовила Державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті сестри за законом, вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але при зверненні до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку їй було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку - Державний акт на право приватної власності на землю. Посилаючись на викладене, позивач прохала визнати за нею право в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO], на земельну частку(пай) розміром 7.28 умовних кадастрових гектар, що перебуває у колективній власності КСП «Хлібороб», без визначення меж цієї земельної ділянки у натурі(на місцевості), яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 5 вересня 2005 року Арбузинською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, зареєстрованого у реєстрі за № 1810. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та прохала суд їх задовольнити. Представник відповідача до суду не з'явився, подав заяву, в якій прохав відмовити у задоволенні позовних вимог і закрити справу, посилаючись на те, що Арбузинська селищна рада не порушувала прав чи свобод позивача. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті залишилося майно, до складу якого ввійшло право на земельну частку(пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Хлібороб», місцезнаходженням якого є смт. Арбузинка Миколаївської області, розміром 7.28 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї земельної ділянки у натурі(на місцевості), яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 5 вересня 2005 року Арбузинською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] Позивач є спадкоємцем за законом першої черги як рідна сестра спадкодавця, що підтверджується свідоцтвами про народження: серії ЯЮ №811255, виданим 2 липня 1957 року Арбузинським райбюро ЗАГС Миколаївської області і серії ЯЕ № 783623, виданим рай загсом м. Сталіно. 25 вересня 1976 року позивач одружилася та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». У судовому засіданні встановлено, що позивач вчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сестри та на підставі її заяви заведено спадкову справу № 169/2012 у Арбузинській державній нотаріальній конторі Миколаївської області. Відповідно до роз'яснення завідувача Арбузинською державною нотаріальною контрою Бойченка В.А. від 19 березня 2014 року № 0562-74 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлої у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на майно, а саме: Державного акту на право приватної власності на землю. З відповіді заступника начальника відділу Держземагенства в Арбузинському районі Миколаївської області від 6 жовтня 2014 року № 1416 вбачається, що [PERSON] Державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався. Згідно ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-1У право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом. У відповідності до положень п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» згідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ст.ст.125,126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа (державного акта), що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що на момент смерті [PERSON] їй належало право на земельну частку(пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Хлібороб», місцезнаходженням якого є смт. Арбузинка Миколаївської області, розміром 7.28 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї земельної ділянки у натурі(на місцевості), Державний акт на право приватної власності на яку не видався. На підставі викладеного та з врахуванням неможливості оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачем права на земельну частку(пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] На підставі викладеного суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved