Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство "Універсал Банк» звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником всіх прав і обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 046-2008-186. За умовами Кредитного договору Позичальнику було надано кредит у сумі 115 650,00 швейцарських франків, що підтверджується випискою по рахунку від 07.02.2008 р. Процентна ставка за користування кредитними коштами встановлена у розмірі 10,45 % річних. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 531 669,19 грн. за курсом НБУ на день укладення Кредитного договору. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору Кредитор зобов'язався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені Кредитним договором. Відповідно до п. 1.1.1 Кредитного договору за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 31,35 % річних. 07 лютого 2008 року між Позивачем та [PERSON] було укладено Іпотечний договір, відповідно до якого обов'язки [PERSON] за Кредитними договором забезпечуються іпотекою, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS]. 07 лютого 2008 року між Позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки № 046-2008-186-Р/1. За даним договором [PERSON] зобов'язався перед Позивачем відповідати за невиконання [PERSON] Кредитного договору, у повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п. 1.3 Договору поруки-1 [PERSON] відповідає перед Позивачем у тому ж обсязі, що і [PERSON], за всіма зобов'язаннями останнього за Основним договором (Кредитним договором), включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору (Кредитного договору). Відповідальність [PERSON] та [PERSON] є солідарною (п. 1.4 Договору поруки-1). 07 лютого 2008 року між Позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки № 046-2008-186-Р. За даним договором [PERSON] зобов'язався перед Позивачем відповідати за невиконання [PERSON] Кредитного договору, у повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п. 1.3 Договору поруки-2 [PERSON] відповідає перед Позивачем у тому ж обсязі, що і [PERSON], за всіма зобов'язаннями останнього за Основним договором (Кредитним договором), включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору (Кредитного договору). Відповідальність [PERSON] та [PERSON] є солідарною (п. 1.4 Договору поруки-2). [PERSON] не виконував обов'язки за Кредитним договором належним чином, внаслідок чого сформувалась заборгованість, яка станом на 10 червня 2013 року становить 990 811,46 грн. (дев'ятсот дев'яносто тисяч вісімсот одинадцять гривень сорок шість копійок), що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на 10.06.2013 р. складає 114 733,03 швейцарських франків (сто чотирнадцять тисяч сімсот тридцять три франки три репени), у тому числі: заборгованість по тілу кредиту: 928 413,35 грн., що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на 10.06.2013 р. складає 107 507,51 швейцарських франків; заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами: 61 978,44 грн., що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на 10.06.2013 р. складає 7 176,92 швейцарських франки; заборгованість по підвищеним відсоткам: 419,66 грн., що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на 10.06.2013 р. складає 48,60 швейцарських франків. Відповідно до п. 5.2.5. Кредитного договору сторони погодили, що у випадку настання будь-якої із обставин, вказаних нижче, та направлення кредитором на адресу Позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове погашення кредиту і не усунення Позичальником порушень умов за цим договором протягом 30 календарних днів з дати відправлення кредитором вищевказаного повідомлення (вимоги) позичальнику, вважати термін погашення кредиту таким, що настав на 31 календарний день з дати відправлення Кредитором Позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту. До переліку таких обставин сторонами віднесено прострочення сплати чергового платежу за кредитом та/або процентів за користування ним понад 2 (двох) місяців. 10 травня 2013 року відповідно до п. 5.2.5 Кредитного договору відповідачам було надіслано вимоги про сплату заборгованості за Кредитним договором. Таким чином, строк погашення кредиту відповідно до п. 5.2.5 Кредитного договору настав 10 червня 2013 року, тобто на 31-й день після направлення вимог Позивача Відповідачам. Станом на дату подання позовної заяви вимогу не виконано жодним із відповідачів. В подальшому ПАТ «Універсал Банк» подало уточнюючу позову заяву відповідно до якої просило стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 046-2008-186 від 07.02.2008 р. у розмірі 75 104,05 швейцарських франків, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 21.10.2014 року становить 1 033 026,16 грн. та понесені судові витрати. 04.11.2014 року [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства «Універсал банк» про визнання договору поруки припиненим. Мотивуючи його наступним, вважає, що позов ПАТ «Універсал Банк» є незаконним і необгрунтованим, оскільки доводи викладені в ньому насправді не відповідають фактичним обставинам даної справи. Так, дійсно 07 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір за № 046-2008-146. Позичальнику було надано кредит у сумі 115 650, 00 швейцарських франків. Процентна ставка за користування кредитними коштами встановлена у розмірі - 10, 45% річних. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 531 669, 19 грн. за курсом НБУ на день укладення кредитного договору. Відповідно до п.2.12 кредитного договору кредитор може збільшити процентну ставку, зазначену в п.1.1 договору (10,45%), у разі зміни Національним банком України розміру чинної облікової ставки процентну ставку, а також, якщо вважає, що така зміна відповідає ринковим умовам або має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів. Про зміну процентної ставки кредитор має повідомити позичальника письмово за - 15 календарних днів до дати зміни процентної ставки або за - 7 календарних днів з дати набрання чинності нового розміру процентної ставки. 07 лютого 2008 року між мною та Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» було укладено договір поруки №046-2008-186-Р/1. Відповідно п.1.1 вказаного договору поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Згідно п.1.2 договору поручитель засвідчує, що йому добре відомі усі умови кредитного договору, зокрема: сума - 115 650, 00 швейцарських франків, її еквівалент у гривнях - 531 669, 19грн. та розмір процентної ставки за користування кредитом - 10,45% річних. Відповідно п.2.1 договору поруки кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Однак, 23 липня 2008 року ПАТ «Універсал Банком» була піднята процентна ставка із 10,45% до 11,31 % - не шляхом підписання між банком та позичальником додаткової угоди, а шляхом одностороннього волевиявлення банку. Зміна процентної ставки відбулася також і без його на це згоди. Збільшення процентної ставки відповідач відобразив в розрахунку заборгованості, який приєднав до позову про стягнення заборгованості. Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. В подальшому подав уточнюючу позовну заяву, змінивши підстави позову. В обгрунтування зазначив наступне. Відповідно до п. 5.2.5. Кредитного договору № 046-2008-186 від 07.02.2008 року сторони погодили, що у випадку настання будь якої із обставин, вказаних нижче (прострочення сплати чергового платежу за Кредитом та/або процентів за користування Кредитом понад 2 (двох) місяців), що мали місце вперше з 30.04.2011 року по 31.01.2012 року) та направлення Кредитором на адресу Позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення Позичальником порушень умов за цим Договором протягом 30 календарних днів з дати відправлення Кредитором вищевказаного повідомлення (вимоги) Позичальнику, вважати термін повернення кредиту таким що настав на 31 календарний день з дати відправлення Кредитором Позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту. 10.05.2013 року ПАТ «Універсал банк» відповідно до п. 5.2.5 Кредитного договору № 046-2008-186 від 07.02.2008 року надіслано [PERSON], [PERSON], [PERSON] вимоги від 29.04.2013 року про сплату заборгованості за Кредитним договором. Таким чином, строк погашення заборгованості за кредитним договором настав 10.06.2013 року. Позов до суду від ПАТ «Універсал банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] подано у вересні 2014 року. Вважає, у справі наявні дві додаткові правові підстави для відмови ПАТ «Універсал Банк» у задоволені позовних вимог до [PERSON] та вважати договір поруки припиненим: друге речення частини 4 статті 559 ЦК України (не пред'явлення вимоги до поручителя після 10.06.2013 року (з дня настання виконання основного зобов'язання) протягом 6 місяців (до 10.06.2013 року строк виконання зобов'язання саме на всю суму кредиту, а не на чергові платежі, ще не настав); третє речення частини 4 статті 559 ЦК України (протягом одного року від' дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя. 04.11.2014 року [PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м.Черкаси з зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства «Універсал банк» про визнання договору поруки припиненим. Мотивуючи його наступним, вважає, що позов ПАТ «Універсал Банк» є незаконним і необгрунтованим, оскільки доводи викладені в ньому насправді не відповідають фактичним обставинам даної справи. Так, дійсно 07 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір за № 046-2008-146. Позичальнику було надано кредит у сумі 115 650, 00 швейцарських франків. Процентна ставка за користування кредитними коштами встановлена у розмірі - 10, 45% річних. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 531 669, 19 грн. за курсом НБУ на день укладення кредитного договору. Відповідно до п.2.12 кредитного договору кредитор може збільшити процентну ставку, зазначену в п.1.1 договору (10,45%), у разі зміни Національним банком України розміру чинної облікової ставки процентну ставку, а також, якщо вважає, що така зміна відповідає ринковим умовам або має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів. Про зміну процентної ставки кредитор має повідомити позичальника письмово за - 15 календарних днів до дати зміни процентної ставки або за - 7 календарних днів з дати набрання чинності нового розміру процентної ставки. 07 лютого 2008 року між мною та Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» було укладено договір поруки №046-2008-186-Р/1. Відповідно п.1.1 вказаного договору поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Згідно п.1.2 договору поручитель засвідчує, що йому добре відомі усі умови кредитного договору, зокрема: сума - 115 650, 00 швейцарських франків, її еквівалент у гривнях - 531 669, 19грн. та розмір процентної ставки за користування кредитом - 10,45% річних. Відповідно п.2.1 договору поруки кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Однак, 23 липня 2008 року ПАТ «Універсал Банком» була піднята процентна ставка із 10,45% до 11,31 % - не шляхом підписання між банком та позичальником додаткової угоди, а шляхом одностороннього волевиявлення банку. Зміна процентної ставки відбулася також і без його на це згоди. Збільшення процентної ставки відповідач відобразив в розрахунку заборгованості, який приєднав до позову про стягнення заборгованості. Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. В подальшому подав уточнюючу позовну заяву, змінивши підстави позову. В обгрунтування зазначив наступне. Відповідно до п. 5.2.5. Кредитного договору № 046-2008-186 від 07.02.2008 року сторони погодили, що у випадку настання будь якої із обставин, вказаних нижче (прострочення сплати чергового платежу за Кредитом та/або процентів за користування Кредитом понад 2 (двох) місяців), що мали місце вперше з 30.04.2011 року по 31.01.2012 року) та направлення Кредитором на адресу Позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення Позичальником порушень умов за цим Договором протягом ЗО календарних днів з дати відправлення Кредитором вищевказаного повідомлення (вимоги) Позичальнику, вважати термін повернення кредиту таким що настав на 31 календарний день з дати відправлення Кредитором Позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту. 10.05.2013 року ПАТ «Універсал банк» відповідно до п. 5.2.5 Кредитного договору № 046-2008-186 від 07.02.2008 року надіслано [PERSON], [PERSON], [PERSON] вимоги від 29.04.2013 року про сплату заборгованості за Кредитним договором. Таким чином, строк погашення заборгованості за кредитним договором настав 10.06.2013 року. Позов до суду від ПАТ «Універсал банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] подано у вересні 2014 року. Вважає, у справі наявні дві додаткові правові підстави для відмови ПАТ «Універсал Банк» у задоволені позовних вимог до [PERSON] та вважати договір поруки припиненим: друге речення частини 4 статті 559 ЦК України (не пред'явлення вимоги до поручителя після 10.06.2013 року (з дня настання виконання основного зобов'язання) протягом 6 місяців (до 10.06.2013 року строк виконання зобов'язання саме на всю суму кредиту, а не на чергові платежі, ще не настав); третє речення частини 4 статті 559 ЦК України (протягом одного року від' дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05.11.2014 року прийнято зустрічні позови [PERSON] та [PERSON] до розгляду з первісним позовом та об»єднано в одне провадження. В судовому засіданні представник ПАТ «Універсал банк» Гавриленко А.О. уточнюючий позов пітримала в повному обсязі та просила задовольнити, зустрічні позови не визнала та просили відмовити в повному обсязі. Надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та письмових запереченнях на зустрічний позов, які приєднанні до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] уточнюючий первісний позов не визнав в повному обсязі та просив відмовити, зустрічний позов визнав. Надав пояснення аналогічні викладеним в запереченні на позов. Представники [PERSON]. первісний та уточнюючий зустрічний позов пітримали в повному обсязі та просили задовольнити, первісний позов не визнали та просили відмовити в повному обсязі. Надали пояснення аналогічні викладеним в зустрічній позовній заяві та письмових запереченнях на первісний позов, які приєднанні до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] первісний та уточнюючий зустрічний позов пітримала в повному обсязі та просили задовольнити, первісний позов не визнала та просила відмовити в повному обсязі. Надала пояснення аналогічні викладеним в зустрічній позовній заяві та письмових запереченнях на первісний позов, які приєднанні до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Вислухавши представників сторін, відповідачів та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов ПАТ «Універсал банк» підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950р., ратиф. ЗУ від 17.07.1997р., передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК). За змістом ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до положень ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. В судовому засіданні встановлено, що 07 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником всіх прав і обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 046-2008-186. За умовами Кредитного договору Позичальнику було надано кредит у сумі 115 650,00 швейцарських франків, що підтверджується випискою по рахунку від 07.02.2008 р. Процентна ставка за користування кредитними коштами встановлена у розмірі 10,45 % річних. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 531 669,19 грн. за курсом НБУ на день укладення Кредитного договору. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору Кредитор зобов'язався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені Кредитним договором. Відповідно до п. 1.1.1 Кредитного договору за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 31,35 % річних. 07 лютого 2008 року між Позивачем та [PERSON] було укладено Іпотечний договір, відповідно до якого обов'язки [PERSON] за Кредитними договором забезпечуються іпотекою, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому. Ст.526 ЦК України передбачає, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 07 лютого 2008 року між Позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки № 046-2008-186-Р/1. За даним договором [PERSON] зобов'язався перед Позивачем відповідати за невиконання [PERSON] Кредитного договору, у повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п. 1.3 Договору поруки-1 [PERSON] відповідає перед Позивачем у тому ж обсязі, що і [PERSON], за всіма зобов'язаннями останнього за Основним договором (Кредитним договором), включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору (Кредитного договору). Відповідальність [PERSON] та [PERSON] є солідарною (п. 1.4 Договору поруки-1). 07 лютого 2008 року між Позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки № 046-2008-186-Р. За даним договором [PERSON] зобов'язався перед Позивачем відповідати за невиконання [PERSON] Кредитного договору, у повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п. 1.3 Договору поруки-2 [PERSON] відповідає перед Позивачем у тому ж обсязі, що і [PERSON], за всіма зобов'язаннями останнього за Основним договором (Кредитним договором), включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору (Кредитного договору). Відповідальність [PERSON] та [PERSON] є солідарною (п. 1.4 Договору поруки-2). Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Часиною 1 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. У п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. 10 травня 2013 року відповідно до п. 5.2.5 Кредитного договору відповідачам було надіслано вимоги про сплату заборгованості за Кредитним договором. Таким чином, строк погашення кредиту відповідно до п. 5.2.5 Кредитного договору настав 10 червня 2013 року, тобто на 31-й день після направлення вимог Позивача Відповідачам.. Отже, на думку суду, з 10.06.2013 року розпочався перебіг шестимісячного строку, на протязі якого ПАТ «Уныверсал банк» був вправі пред'явити вимогу до поручителів. Даний строк сплив 10 січня 2014 року, а первісний позов подано позивачем до суду було 01.09.2014 року. Суд зазначає також наступне, що Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом пункту 1.1 договорів поруки поручитель відповідає перед кредитором повному обсязі, що й позичальник. Відповідно до пункту 1.4 договорів поруки відповідальність поручителя й боржника є солідарною. При цьому умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою. Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. Відповідно до матеріалів справи, предметом розгляду є різні самостійні договори поруки, за якими кожен із поручителів поручився відповідати перед кредитором разом із позичальником як солідарні боржники. Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України відсутні. Не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні посилання відповідачів про підвищення відсоткової ставки ПАТ «Універсал банк» в односторонньому порядку, оскільки всі розрахунку заборгованості здійснені з відсоткової ставки 10.45% річних, що визначена в кредитному договорі. Суд також зазначає, що [PERSON] не надав суду належних та допустимих доказів неправильності розрахунку суми заборгованості, а скрутне матеріальне становище не є підставою для звільнення від сплати. Оскільки [PERSON] порушено зазначені вище зобов'язання, то, відповідно до ст.1050 ЦК України та умов даного договору кредиту, строк користування кредитом, зазначений у договорі кредиту вважається таким, що сплив, та відповідно, [PERSON] зобов»язаний погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції. На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «Універсал банк», а саме про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 046-2008-186 від 07.02.2008 р. у розмірі 75 104,05 швейцарських франків, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 21.10.2014 року становить 1 033 026,16 грн. В решті позовних вимог відмовити. З вищевикладених підстав, суд прийшов до висновку, що зустрічні позови [PERSON] та [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Універсал банк» про визнання договору поруки припиненим, підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку з тим, що позивачем при подачі первісного позову до суду був сплачений судовий збір в сумі 3654 грн. 60 коп., то з відповідача [PERSON]на користь ПАТ «Укрсоцбанк» необхідно стягнути даний судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial