Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], 2012 року народження, стверджуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з»явився, сповіщався судом про час і місце слухання справи відповідно до вимог закону. Крім того, в газеті «Одеські вісті» № 24 від 04.04.2017 року суд розмістив відповідне оголошення для відповідача [PERSON] про час і місце слухання справи. Представник Київської райадміністрації, як органу опіки та піклування проти позову не зперечував і підтримав висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітнього [PERSON],2012 року народження. Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне: [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 2011року по 2013 рік. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу між сторонами малолітній [PERSON],2012 року народження залишився проживати з матір»ю. Позивачева сторона доводить, що відповідач долею сина не цікавиться, станом здоров'я- не опікується, з дитиною не спілкується, участі у вихованні і в утриманні дитини не приймає, що син не знає батька і не має ніяких почуттів до нього, тому вимагає позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], посилаючись на інтереси дитини. На підтвердження позову позивачева сторона посилається на такі докази: довідку з місця проживання, свідоцтво про народження [PERSON], рішення Київського райсуду м.Одеси від 30.07.2013 року про розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON], довідку з КУ «ДГП №6», довідку з ГУ Національної поліції в Одеській області щодо місця знаходження [PERSON], повідомлення Одеського ДНЗ «Ясла-садок №260» до органу опіки та піклування щодо малолітнього [PERSON], висновок Київської рай адміністрації як органу опіки та піклування від 29.03.2017 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON],2012 року народження. При викладених обставинах суд вважає позов [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON],2012 року народження обгрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав: У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ, зобов'язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Частина 2 ст.59 Закону України "Про освіту" на кожного з батьків покладає однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Одним із способів захисту інтересів неповнолітньої дитини є позбавлення батьківських прав того з батьків, хто неналежно виконує свої батьківські обов'язки. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З аналізу змісту норми закону (п.2 ч.1 ст.164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батько не просто не виконує свої обов'язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов'язків, передбачених ст.150 СК України. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" надав такі роз»яснення: позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п.16 цієї ж постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В ході судового розгляду справи отримані достовірні відомості, які свідчать про навмисне невиконання відповідачем своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітнього сина [PERSON],2012 року народження, оскільки протягом тривалого часу він не проявляє відносно дитини належної турботи та уваги, не приймає участі у його вихованні та утриманні, не піклується про стан здоров'я та розвитку, хоча зобов'язаний це робити. Право позивачки звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав передбачено ст.165 СК України.

Outcome: approved