Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Корюківська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21.06.1975 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] Чоловік позивачки і його мати проживали в житловому будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 26 березня 1962 року виконкомом Корюківської міської ради матері чоловіка позивачки, як голові колгоспного двору, було видано свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. В Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації було зареєстровано право власності за колгоспним двором, головою якого є [PERSON], на вищезгадане домоволодіння. [INFO] мати чоловіка позивачки - [PERSON] померла. На майно померлої відкрилася спадщина, яка складається в тому числі і з вищезгаданого житлового будинку з надвірними будівлями. Мати чоловіка позички 24 червня 1998 року склала заповіт на користь свого сина (чоловіка позивачки) [PERSON] Після смерті матері [PERSON] прийняв спадщину, бо на момент смерті матері проживав і був зареєстрований разом з нею у вказаному домоволодінні. Але за життя чоловік не оформив спадщину після смерті своєї матері, свідоцтво про право на спадщину за заповітом не отримав. [INFO] чоловік позивачки помер. На майно померлого відкрилася спадщина. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок з надвірними будівлями, позивачка звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, але нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, оскільки спадковий житловий будинок з надвірними будівлями є колгоспним двором, тому може виникнути спір з цього питання між членами колгоспного двору. Нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, тому позивачка змушена звернулась до суду і просить визнати її власником спадкового житлового будинку та господарських будівель (сарай, погріб), розташованих за адресою: [ADDRESS]. Позивач належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, направила до суду свого представника. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні спору покладається на думку суду. Судом по справі встановлено, що чоловік позивачки [PERSON] народився [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно Корюківським відділом РАЦС Чернігівської області 29 вересня 1984 року. Його матір'ю є [PERSON]. Відомості про батька вказані зі слів матері. 26 березня 1962 року [PERSON], як голові колгоспного двору, відділом комунального господарства виконавчого комітету Корюківської міської ради депутатів трудящих видано свідоцтво № 658 про право особистої власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації було зареєстровано право особистої власності за колгоспним двором, головою якого є [PERSON], на вищезгадане домоволодіння, про що здійснено запис у реєстраційну книгу № 6 під № 1141 та реєстраційний напис від 30.03.1962 року на звороті свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння. Згідно інвентаризаційної справи № 1475 на домоволодіння [ADDRESS], виготовленої Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації 08.04.1970 року, у домоволодінні мається житловий будинок - А-1, сарай - Б та погріб - б. Згідно довідки виконавчого комітету Корюківської міської ради Чернігівської області від 02.12.2013 року № 8826, будинку [ADDRESS] в зв'язку з упорядкуванням адресного господарства. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів. Згідно довідки виконавчого комітету Корюківської міської ради № 8825 від 02.12.2013 року, домової книги для прописки громадян, проживаючих у будинку [ADDRESS], станом на 15 квітня 1991 року у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] проживали [PERSON] та її син [PERSON], тобто вони були членами колгоспного двору, який проіснував до 15 квітня 1991 року, коли набрав чинності Закон України „Про власність", а відтак мали право власності на майно, яке належало колгоспному двору, по ? кожний, а саме житловий будинок та господарські будівлі (сарай, погріб), що розташовані за вказаною адресою. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом РАЦС Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області [INFO]. Після [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається, в т.ч. з ? частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Корюківської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1641, [PERSON] заповіла все своє майно, крім автомобіля марки «ВАЗ-2102», своєму сину [PERSON] Ст.5 ЦК України визначає, що до правовідносин застосовується те законодавство, яке діяло на час їх виникнення. Згідно з положеннями ст.549 ЦК України 1963 року (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. За даними Корюківської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області (лист № 118/01-16 від 11.12.2013 року) спадкова справа до майна [PERSON], яка померла [INFO], не заводилась. [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, так як був зареєстрований і постійно проживав у домоволодінні за адресою: [ADDRESS], в тому числі і після смерті матері, що підтверджується даними домової книги для прописки громадян, проживаючих у будинку [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане відділом ДРАЦС реєстраційної служби Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області 06 березня 2013 року, актовий запис за № 36). Після нього відкрилась спадщина, яка складається, зокрема і з домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. 11 квітня 2013 року була заведена спадкова справа № 54367130 до майна померлого. Позивачка, як його дружина та спадкоємець першої черги за законом, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, 21 листопада 2013 року завідувачем Корюківської державної нотаріальної контори Чернігівської області винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 1066/02-31, якою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], з тих підстав, що спірний житловий будинок з надвірними будівлями належить до колгоспного двору, членами якого були [PERSON] та її син [PERSON] Останній прийняв спадщину після смерті матері, не оформив своїх спадкових прав та помер [INFO], але правовстановлювальний документ, в якому були б визначені частки житлового будинку з надвірними будівлями, належні особисто [PERSON] та [PERSON], відсутній. Тому позивачка звернулась до суду і просить визнати її власником спадкового житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до листа виконавчого комітету Корюківської міської ради від 11.12.2013 року № 908/03-16 міська рада не має підстав заперечувати проти визнання [PERSON] власником спадкового майна. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268, 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або подав заяву до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину. З'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, враховуючи те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки чоловік позивачки, як член колгоспного двору, мав право власності на ? спірного житлового будинку з надвірними будівлями, а також набув за життя право власності на ? вказаного домоволодіння у порядку спадкування після своєї матері, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а позивач в свою чергу, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла після чоловіка спадщину, до складу якої входило спірне домоволодіння. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 612,08 грн. судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору, згідно квитанції № к17/3/17 від 03.12.2013 року. Враховуючи викладене,

Outcome: approved