Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.08.2013 року відповідач взяв у неї в борг суму в розмірі 6500,00 грн., які зобовязався повернути до 26.08.2013 року, однак до цього часу не повернув. На підставі викладеного позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача борг у розмірі 6500, 00 грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.08.2013 року між позивачкою [PERSON], з однієї сторони, та відповідачем [PERSON], з другої сторони, був укладений Договір позики, відповідно до умов якого позивачка передала відповідачу в борг грошові кошти в сумі 6500, 00 грн. На підтвердження отримання вказаних грошових коштів відповідач надав позивачці розписку про отримання грошових коштів в сумі 6500, 00 грн. Відповідно до умов розписки, відповідач зобов"язався повернути грошові кошти в строк до 26.08.2013 року. Але до цього часу відповідач грошові кошти не повернув, на усні прохання позивачки про повернення коштів не реагує. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що відповідач добровільно не виконує прийняті на себе зобовязання за договором позики, в зазначений в розписці строк гроші не повернув, а тому сума боргу у розмірі 6500, 00 грн. підлягає стягненню з нього в судовому порядку в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 243, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved