Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому предтавник позивача зазначив, що відповідач самовільно зайняла та використовує земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови площею 0,0042 га. за адресою: м.Житомир, провул. Прорізний, 14. У зв"язку з чим, позивач просить винести рішення про зобов’язання [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та стягнути з неї на користь Житомирської міської ради розмір розрахованої та затвердженої шкоди в сумі 339,27 грн. і понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з’явилася, надавши заяву, в якій зазначила, що позовну заяву підтримує у повному обсязі і не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання неодноразово не з»явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала та не повідомила про поважні причини неявки. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає позов таким що підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідності до вимог ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Встановлено, що відповідач [PERSON] самовільно зайняла земельну ділянку розміром 0,0042 га, за адресом – м. Житомир, провул. Прорізний, 14. Вказані обставини підтвердились в судовому засіданні рішенням виконавчого комітету Житомирської міської Ради № 586 від 11.07.2013 (а. с. 9); актами перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 01.09.2012 № 29055 та від 31.10.2012 № 29085 (а. с. 12, 15), протоколом про адміністративне правопорушення від 21.09.2012 (а. с. 14). [PERSON] не надала суду будь-яких доказів, про те, що вона набула права на користування, володіння, тощо, спірною земельною ділянкою, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ст. 212 ЗК України, самовільно зайнята земельна ділянка підлягає поверненню без відшкодування затрат, понесених за час користування, з приведенням її в придатний для використання стан, за рахунок громадян, які зайняли цю земельну ділянку, в зв’язку з чим суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині. Згідно ст. 157 Земельного кодексу України, відшкодування збитків власником землі та землекористувачам, здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача на відшкодування шкоди 339,27 грн., відповідно до наведеного позивачем розрахунку. Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються із судового збору у сумі 344 грн. 10 коп.

Outcome: approved