Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Посилається на те, що вона із відповідачем перебували у шлюбі, який було розірвано. Під час шлюбу у неї із [PERSON] [INFO] року народилась донька - [PERSON]. З часу припинення шлюбу відповідач проживає окремо, а донька проживає із нею. [PERSON] життям дитини не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні. Згідно рішення суду, відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого на утримання дитини відповідного віку, починаючи з 30 березня 2011 року і до повноліття дитини. Однак відповідач ухиляється від свого обов'язку утримання дитини, його заборгованість по аліментах станом на 10 січня 2017 року складає 27613 грн. 80 коп. Вказує, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради 15 лютого 2017 року відбувся розгляд зібраних матеріалів стосовно доцільності позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до його доньки, де встановлено, що батько дитини долею доньки та її станом здоров'я не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, участі у її вихованні не бере, з донькою не спілкується. Також, відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON], що підтверджується нотаріально засвідченою заявою від 17 січня 2017 року. На засіданні виконавчого комітету Чернівецької міської ради 28 лютого 2017 року вирішено надати до суду висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Просить позбавити батьківських прав, [PERSON], [INFO] по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити з підстав, зазначених в позові, не заперечували щодо заочного розгляду справи. В судовому засіданні представник третьої особи Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чернівецької міської ради - Немилостивий І.В. проси позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивачку, її представника, а також представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Так, статтею 150 СК України закріплені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно частини 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків. Статтями 12 Закону України «Про охорону дитинства»від 26 квітня 2001 року, N 2402-III та 59 Закону України «Про освіту» від 23 травня 1991 року, N 1060-XII визначено права, обов'язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Згідно зі ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства", ст. 150, 157 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3 особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Конвенцією про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розумінні. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відносно цих вимог закону, судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, актовий запис №304 від 05 травня 2010 року відділу реєт рац3ії актів цивільного стану ЧМУЮ (а.с.8). Під час шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно довідки КЖРЕП № 4 від 30 січня 2017 року № 46, [PERSON] зареєстрована та проживає разом із матір'ю - [PERSON] за [ADDRESS] На виконанні Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист № 2-1091 від 12 квітня 2011 року, який видано Шевченківським районним судом м. Чернівці 30 грудня 2013 року щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого на утримання дитини відповідного віку, починаючи з 30 березня 2011 року і до повноліття дитини. Заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01 січня 2017 року становить 27613 грн. 80 коп. (а.с.11). Відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON], що підтверджується нотаріально засвідченою заявою від 17 січня 2017 року (а.с.14). Факт невиконання [PERSON] батьківських обов'язків відносно своєї доньки [PERSON] та відсутність будь -якого спілкуванням між батьком та донькою підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] У висновку органу опіки та піклування № 01/02-24/546 від 03 березня 2017 року та у витязі з рішення виконкому Чернівецької міської ради № 113/5 від 28 лютого 2017 року, зазначено за доцільне позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його дитини [PERSON] (а.с.12-13). Таким чином, суд вважає, що слід позбавити батьківських прав, [PERSON], [INFO] по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON], [INFO], актовий запис №2513 від 26 грудня 2007 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, задовольнивши позовні вимоги, а також стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 640 грн., оскільки позовні вимоги задоволені. На підставі ст. ст.150, 155, 164, 165 СК України, Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про освіту», Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved