Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (далі ПрАТ «АСК «ІНГО Україна») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в розмірі 55 470,72 гривень. 19 березня 2020 року Загальними зборами акціонерів прийнято рішення про зміну назви Товариства на Акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГО", реогранізація чи ліквідація Товариства не проводилась (а.с.159,164). В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 29 вересня 2016 року в м. Києві по вул. Механізаторів,1, автомобілем марки «Renault Premium», реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом «TRAILOR SYY3», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП). В результаті ДТП застрахований компанією позивача автомобіль марки «TOYOTA SEQUOIA» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , отримав механічні пошкодження. Відповідно до довідки ДАІ про ДТП та постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 16.11.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. ДТП визнано страховим випадком, з настанням якого виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові застрахованого автомобіля, було складено звіт №0306 від 07 жовтня 2016 року, відповідно до якого матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «TOYOTA SEQUOIA», реєстраційний номер [NUMBER] складає 42 577,64 гривень, а вартість відновлюваного ремонту даного автомобіля складає 64 604,84 гривень. На умовах договору страхування страховик оплачує страхову вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, тому на підставі рахунку [NUMBER] від 30 вересня 2016 року, відповідно до страхового акту №144592 від 04 жовтня 2016 року, було сплачено страхове відшкодування у розмірі 55 470,72 грн.. Посилаючись на норми статей 993, 1166, 1187 ЦК України, статті 27 Закону України «Про страхування», просить стягнути із відповідача страхове відшкодування за завдану шкоду в розмірі 55 470 гривень 72 копійки та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 гривень. Ухвалою суду від 11 січня 2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи визначено за правилами спрощеного позовного провадження. У визначені судом строки відповідач відзиву не подав. В судове засідання представник позивача не з`явився. 09.03.2021 від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти ухвалення заочного рішення по даній справі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що дійсно 29.09.2016 в м. Києві сталася ДТП за участю автомобіля марки Рено з напівпричепом, під його керуванням. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови суду його притягнуто до адміністративної відповідальності, адміністративний штраф він сплатив. Згідний відшкодувати завдану шкоду та судовий збір. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, суд ухвалює рішення на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України. Встановлено, що 29 вересня 2016 року о 08.20 год. в м.Києві на вул. Механізаторів,1, [PERSON] припаркував автомобіль марки «Рено», реєстраційний номер [NUMBER] з причіпом [NUMBER] , не вжив всіх заходів для самовільного руху автомобіля, не поставив на ручне гальмо, внаслідок чого автомобіль зіткнувся із припаркованим автомобілем марки «Тойота» реєстраційний номер [NUMBER] , який знаходися позаду, чим порушив вимоги п.п. 2.3б, 15.12 ПДР України та вчинив адмінінтсративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до постанови Солом`янського районого суду м.Києва у справі № 760/17106/16-п від 16.11.2016, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень. Постанова набрала законної сили 28.11.2016 (а.с. 53). Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, встановлений постановою суду від 16 листопада 2016 року факт ДТП, внаслідок якої транспортний засіб «TOYOTA SEQUOIA», реєстраційний номер [NUMBER] , отримав механічні пошкодження та вина водія транспортного засобу «Renault Premium», реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом «TRAILOR SYY3», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] є обставинами, що мають преюдиційне значення та не підлягають доказуванню. 26 січня 2016 року між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та ТОВ «Правіо інвест» укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №770524400.16, яким забезпечено транспортний засіб марки «TOYOTA SEQUOIA» реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 44-50). Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 29 вересня 2018 року ТОВ «Правіо-Інвест» заявою про настання події повідомило ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» про дорожньо-транспортну пригоду з участю застрахованого транспортного засобу «TOYOTA SEQUOIA» реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.52). На підставі страхового акта №144592 від 04.10.2016 ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на рахунок ТОВ "Саміт моторз Україна", яке виконале роботи по ремонту застрахованого автомобіля, перерахувало страхове відшкодування в сумі 55 470,72 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7292 від 07.10.2016 (а.с.72,73). Відповідно до ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта, який складається страховиком. Згідно з ч.1 ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи обставини справи та правові норми, а також те, що відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 гривні (а.с.84) суд покладає на відповідача.

Outcome: approved