Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про припинення права на частку у майні, що перебуває у спільній частковій власності зі стягненням відповідної грошової компенсації, який уточнила та згідно уточнених позовних вимог просить: припинити право власності [PERSON] на частку, яка складає ? частину в квартирі № 134 будинку № 49 у мікрорайоні Гірницькому в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, що перебуває у спільній частковій власності її та [PERSON] зі стягненням відповідної грошової компенсації із неї на користь відповідача. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначає наступне. Вона та відповідач є співвласниками двокімнатної квартири № 134 загальною площею 48, 6 кв.м. та житловою площею 29, 2 кв.м. за адресою: м. Кривий Ріг, мкрн. Гірницький. буд. 49. ЇЇ частина квартири складає 3/4, що перейшла до неї на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.04.2017 року. Відповідачу належить 1/4 вказаної квартири. Відповідач у даній квартирі не проживає, не проводить поточні ремонти для збереження жилого стану житлового приміщення, не сплачує комунальні платежі. Вказала, що вона не може також проживати в цій квартирі, тому що відповідач зі свого боку чинить їй перешкоди у користуванню власністю. Порядок користування спірною квартирою між співвласниками не встановлений, питання про виділ частки в натурі не вирішувалось. За вказаних обставин, вона звернулась до суду з даним позовом, зважаючи на те, що частка відповідача у квартирі є незначною і не може бути виділена в натурі, частина квартири є неподільною, спільне користування нею неможливе, до того ж припинення права власності не завдасть істотної шкоди відповідачеві у зв"язку з тим, що вона до цього часу не користувався своєю часткою у вказаній квартирі. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з мотивів викладених у позовній заяві просили його задовольнити. Відповідач та її представник заперечували проти задоволення позову. Вказали, що відповідач проживає у спірній квартирі більше року, спочатку доглядаючи бабусю - [PERSON], а з 27.04.2017 року вона зареєструвалась у вказаній квартирі. Протягом всього цього часу частково сплачує комунальні платежі. Іншого житла немає, тому припинення власності на частку в спірній квартирі завдасть істотної шкоди її інтересам. Крім того вказала, що позивачем попередньо не внесено на депозитний рахунок суду вартості її частки у спірній квартирі. Просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.04.2017 року виданого [PERSON] приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] є власником 3/4 частокквартири розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, мікрорайон Гірницький[ADDRESS] (а.с. 5). вказане підтверджується і інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с.6). Інша 1/4 частка спірної квартири належить відповідачу [PERSON] (а.с.28). Згідно з довідкою № 14 Криворізької обєднаної міської довідково-інформаційної служби «Нова КОМ» від 03.05.2017 року з 27.04.2017 у спірній квартирі зареєстрована [PERSON] (а.с. 51). В судовому засіданні встановлено, що відповідач на час розгляду справи постійно мешкає у спірній квартирі, нею проводяться ремонтні роботи, зокрема виготовлено та встановлено вхідні двері, що підтверджено накладною ( а.с. 52 ). Також встановлено, що відповідач близько року сплачує рахунки за комунальні послуги у спірній квартирі а саме, з жовтня 2016 половину їх вартості, а з травня 2017 року одну четверту частину від їх вартості. Вказане не заперечується сторонами, та підтверджується квитанціями (а.с.79-89). Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до положень ст.\~317, ст.\~319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, який означає, що право власності є недоторканим, а власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб\~\~(співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до\~ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Частиною першою статті 346 ЦК України передбачені випадки, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту частини другої цієї статті, зазначений перелік не є вичерпним і право власності може бути припинене і в інших випадках, встановлених законом. Один з таких випадків наведено в ст. 365 ЦК України, яка регулює підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою під час розгляду справи № 6-37цс13 від 15 травня 2013 року, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Під час розгляду іншої справи № 6-68цс14 Верховний Суд України сформулював правову позицію від 2 липня 2014 року про те, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Суд також зауважує, що позивачем не надано доказів того, що за грошову суму 39 956,50 грн., в яку оцінена вартість 1/4 частки квартири відповідно до висновку про вартість обєкта оцінки від 02 жовтня 2017 року (а.с. 35-44), відповідач має змогу придбати житло необхідне для його проживання, оскільки іншого нерухомого майна вона відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 101928913 від 30.10.2017 не має(а.с.50). Більш того, позивачем попередньо не внесено на депозитний рахунок суду грошові кошти еквівалентні вартості частки квартири належної відповідачеві. Доказами наданими відповідачем спростовані посилання як на підставу для задоволенняпозову про те, що відповідач у спірній квартирі не проживає, не проводить поточний ремонт, не сплачує комунальні платежі, а також те, що припинення права власності на частку у квартирі не завдасть істотної шкоди її інтересам. Суд зазначає, що позов про припинення права на частку у спільному майні не може бути задоволений, якщо внаслідок припинення права спільної часткової власності колишній співвласник буде позбавлений житла. За таких обставин, суд вважає, що відсутні правові підстави для припинення права відповідача на частку у спільному майні, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Ураховуючи результат розгляду даної цивільної справи, відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на позивача. На підставі ст. 346, 365 ЦК України та

Outcome: dismissed