Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

У листопаді 2016 року позивачка звернулася в суд з даним позовом. В заяві зазначила, що з 12 березня 2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через негідну поведінку відповідача, який зловживає алкогольними напоями, застосовував до неї фізичну силу. З 28 липня 2016 року проживають окремо. Вважає, що сімя розпалася остаточно, збереження сімї неможливе, а тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, з викладених у позові підстав просила про його задоволення. Відповідач у судовому засіданні просив про розірвання шлюбу, ствердив, що алкогольними напоями не зловживає, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, застосування фізичної сили до позивачки заперечив. Дійсною причиною до припинення шлюбних відносин вважає небажання позивачки продовжувати стосунки через створення нею іншої сім"ї. Зауважив, що старша донька на даний час проживає разом із ним, однак на її утримання на користь позивачки стягуються аліменти. Між ними існує спір з приводу місця проживання дітей, який вирішують через органи опіки. Примирення з позивачкою вважає недоцільним. Дослідивши докази, суд встановив наступне. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу припинення шлюбу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 травня 2014 року, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії 1-ФП за № 131010, виданим 19 жовтня 2016 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (актовий запис №1, внесений виконавчим комітетом Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області від 12.05.2014 року). Від подружнього життя сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], батьківство щодо якої відповідач не оспорює, та [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвами про народження дітей (а.с.4,5). Спільне життя у подружжя не склалося, з 28 липня 2016 року шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Старша донька [PERSON] проживає з відповідачем, менша [PERSON] з позивачкою. Між сторонами існує спір з приводу місця проживання дітей, який вони вирішуватимуть окремо. Обставин, які б свідчили про можливість примирення сторін у ході судового розгляду не встановлено. Підстави, вказані позивачкою до розірвання шлюбу належними та допустимими доказами не доведені. Дійсними причинами до розірвання шлюбу суд вважає відсутність бажання у сторін створювати належні умови для спільного проживання та матеріального забезпечення, наявність взаємних звинувачень у негідній поведінці. Вони категорично наполягають на розірванні шлюбу, разом не проживають, примиритися не бажають. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що сімя розпалася остаточно, збереження даної сімї не відповідало б інтересам сторін, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення на підставі ст.112 СК України. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує судовий збір на користь позивачки з відповідача.

Outcome: approved