overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що зареєструвала шлюб з відповідачем 13.10.1992 року в Палаці одруження Новосибірського міськвиконкому. Зроблений запис № 2617. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сім'я розпалась. Сторони не мешкають разом. Примирення неможливе. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 жовтня 1992 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу, якою приватний нотаріус Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистов С. Ю. засвідчив вірність перекладу тексту документа з російської мови на українську мову. (а.с.6,7). Від подружнього життя з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків, позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, коштів на утримання дитини не надає. Сторони мешкають окремо, спільне життя не склалося. На користь інших осіб відповідач аліменти не сплачує. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовільнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судове засіданя не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти стягнення аліментів на користь дитини не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого. У судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2013 року. (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO] (а.с.7). Дитина мешкає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. (а.с.9). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів проводиться з моменту фактичного звернення до суду з позовною заявою. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, коштів на утримання дитини не надає. Сторони мешкають окремо, спільне життя не склалося. На користь інших осіб відповідач аліменти не сплачує. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовільнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судове засіданя не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти стягнення аліментів на користь дитини не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого. У судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 2015 року. (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а.с.6). Дитина мешкає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. (а.с.7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів проводиться з моменту фактичного звернення до суду з позовною заявою. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася у суд із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 17 листопада 2011 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 1094. Від шлюбу сторони маютьнеповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. [PERSON] зазначила про неможливість продовження спільного проживання та збереження сім'ї надалі через відсутність взаємопорозуміння та різних поглядів на сім'ю з відповідачем. Просила шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Позивач надала до суду заяву в якій вказала , що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі ,просила шлюб між нею та [PERSON] розірвати, та розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився , про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином судовими повідомленнями , причину неявки суду не повідомив. Суд , дослідивши матеріали справи, вважає , що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 17 листопада 2011 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1094(а.с. 6). Від шлюбу сторони маютьнеповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно позовної заяви та пояснень сторін, причиною розірвання шлюбу послужило різне ставлення до життя, відсутність взаємопорозуміння, від чого, подружжя весь час сварилося. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. Окрім цього, відповідно до ст. 113 СК України особа яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, тому позивачу [PERSON] після розірвання шлюбу залишається шлюбне прізвище [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] пред'явив в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначив, що з відповідачем по справі шлюб зареєстрованоу відділі реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №1301. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося, втратили почуття любові та поваги один до одного. Розлад у сім»ї носить систематичний, тривалий характер. На даний момент проживає з іншою жінкою, яка є вагітною від нього. На його переконання подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини у ситуації, яка склалась, немає. Сім'я розпалась остаточно, примирення неможливе. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Шлюбні відносини подружжя не підтримує. Заходи для збереження сім"ї стронами не вживалися. Шлюбні стосунки фактично припинені. З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі статей 105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

у серпні 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з заявою про розірвання шлюбу. Посилаються на те, що спільне життя у них не склалось, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та ведення господарства. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважають неможливим. У судовому засіданні представник [PERSON] підтримав вимоги заяви та просив суд розірвати шлюб. [PERSON] також в судовому засіданні просив розірвати шлюб. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Частиною 1 ст. 109 СК України встановлено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 грудня 2003 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. (а.с. 5) 24 березня 2016 року сторони уклали договір про участь у вихованні та утриманні дітей, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондаруком О.П., зареєстрований в реєстрі за № 188. Вищезазначеному договорі сторони визначили, що син [PERSON], 2008 року народження, за спільною згодою батьків після розірвання шлюбу проживатиме з матір"ю. Заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. При укладенні шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище. Заявник подала заяву, в якій просить не змінювати своє прізвище на дошлюбне у випадку задоволення заяви про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, не вбачається за необхідне змінити прізвище заявника на дошлюбне. З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

У серпні 2016 року Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж звернулося до суду із вказаним позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, зазначаючи, що позивачем надаються послуги з теплопостачання [ADDRESS] та відповідач не виконує своїх обов'язків і систематично не здійснює оплату послуг. Внаслідок дій відповідача має місце заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання в сумі 8 567 грн. 51 коп. станом на 01.06.2016 року. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву, у якій просить справу розглянути у заочному порядку у його відсутності, позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість і витрати по справі. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] Позивач надавав відповідачу послуги з теплопостачання. Відповідач надані послуги не оплачував. Відповідач зобов'язаний був щомісячно проводити оплату послуг, що йому надавалися. Заборгованість підлягає стягненню з відповідача в сумі 8 567 грн. 51 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

У серпні 2016 року Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж звернулося до суду із вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, зазначаючи, що позивачем надаються послуги з теплопостачання [ADDRESS] та відповідач не виконує своїх обов'язків і систематично не здійснює оплату послуг. Внаслідок дій відповідача має місце заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання в сумі 19 605 грн. 77 коп. станом на 01.06.2016 року. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву, у якій просить справу розглянути у заочному порядку у його відсутності, позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість і витрати по справі. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідач проживає за адресою: [ADDRESS]. Позивач надавав відповідачу послуги з теплопостачання. Відповідач надані послуги не оплачував. Відповідач зобов'язаний був щомісячно проводити оплату послуг, що йому надавалися. Заборгованість підлягає стягненню з відповідача в сумі 19 605 грн. 77 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

У серпні 2016 року Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж звернулося до суду із вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, зазначаючи, що позивачем надаються послуги з теплопостачання по [ADDRESS] та відповідач не виконує своїх обов'язків і систематично не здійснює оплату послуг. Внаслідок дій відповідача має місце заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання в сумі 15 264 грн. 54 коп. станом на 01.06.2016 року. Представник позивача у судове засідання надав заяву, у якій просить справу розглянути у заочному порядку у його відсутності, позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість і витрати по справі. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] Позивач надавав відповідачу послуги з теплопостачання. Відповідач надані послуги не оплачував. Відповідач зобов'язаний був щомісячно проводити оплату послуг, що йому надавалися. Заборгованість підлягає стягненню з відповідача в сумі 15 264 грн. 54 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

у серпні 2016 року позивач звернувся у суд з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 01 листопада 2005 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. Позивач зазначає, що відповідачі з травн 2015 року жодного разу не приходили у вищевказану квартиру, не намагалися вселитися в неї та не несуть ніяких витрат по утриманню квартири. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися судом. Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою форми № 3 від 11 березня 2016 року № 208 (а.с. 5). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Власником квартири є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 01 листопада 2005 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. (а.с. 9-10) На підтвердження своїх доводів щодо відсутності відповідачів у спірній квартирі більше одного року, позивач посилається на свої пояснення та письмові докази. Представник позивача пояснив суду, що відповідачі у цій квартирі не проживають з травня 2015 року, будь-яких перешкод у користуванні житлом їм не чиниться. Відповідачі не оплачують плату за користування квартирою і комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймають участь у спільному побуті. Також відповідачі не вживають жодних заходів для зняття себе з реєстраційного обліку за місцезнаходженням квартири, тому позивач змушений сплачувати комунальні послуги за них. З актів від 25 травня 2016 року, складених комісією ЖЕД-105, вбачається, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають більше року (а.с. 14). Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідачі не проживають у спірній квартирі більше року без поважних причин, а тому вимога про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом підлягає задоволенню. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає 551 гривня 20 копійок судового збору .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

У серпні 2016 року позивач ПАТ "Банк "Український капітал" звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Одночасно з поданням позовної заяви представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд накласти арешт на квартиру [ADDRESS] що належить на праві власності [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Ч.2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. На даний час між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Як вбачається з матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON], а тому останній може вчинити дії щодо відчуження зазначеної квартири на користь третіх осіб. Отже, у випадку невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Суддя вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити представник позивача, а саме арешт квартири [ADDRESS] є співмірними із заявленими позивачем вимогами, а тому приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] що належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON] Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved