Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні його дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , вихованням та утриманням якої відповідач не займається, долею дитини не цікавиться. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач у судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради, у судове засідання не з`явилась, але надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, вирішення якої поклала на розсуд суду з урахуванням інтересів малолітньої дитини. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, у судове засідання також надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, вирішення якої поклала на розсуд суду та до якої додала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, відповідач є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Однак, судом установлено, що відповідач від виконання своїх обов`язків ухиляється, вихованням та утриманням дитини тривалий час не займається, долею дитини не цікавиться, аліменти, що стягнуті з нього рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.01.2014 року, не сплачує. Зараз дитина проживає разом з матір`ю - позивачем у цій справі [PERSON] (а.с.12, 13, 14). Окрім того, як убачається з висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, останній телефоном повідомив спеціалістам Криворізького міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей на молоді, що п`ятий рік проживає та працює в м. Київ, з дочкою зв`язок не підтримує, до м. Кривого Рогу не приїздить, аліменти не сплачує, так як його колишня дружина перебуває у релігійній організації і, на його думку, використовує кошти не за призначенням, з позбавленням його батьківських прав не згоден, але з дочкою має намір спілкуватись лише тоді, коли позивач залишить релігійну організацію. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. При цьому, в розумінні п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3, який узгоджується з нормами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, зважаючи на вищевикладене, суд уважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а тому є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved