Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий, будинок розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON], 16 квітня 2002 року склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Ходорівської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 426, згідно якого все належне йому на день смерті майно заповів їй, [PERSON]. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія ВРІ № 207927, яке видане державним нотаріусом Жидачівської державної нотаріальної контори вона набула спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, площею 1.3895 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак її дядькові, [PERSON], належало також інше майно - житловий будинок, розташований в [ADDRESS], на яке вона не надала правовстановлюючих документів, а тому нотаріус постановою від 03.04.2017 року відмовив їй у видачі свідоцтва про праву на спадщину на вказане майно. Тому позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить визнати за нею право власності на спадкове майно. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю. Просить позов задовольнити. Від представника відповідача, Ходрівської міської ради Жидачівського району Львівської області, до суду надійшла заява про слухання справи у його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши наявні в матеріалах справи документи та докази в їх сукупності, суд приходить до переконання що позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON], помер [INFO], даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20 січня 2009 року, виданим виконкомом Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області. Згідно довідки № 129 від 23.02.2014 р., виданої виконкомом Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області, згідно записів у погосподарській книзі № 1 Вербицької сілсьької ради числиться господарство по [ADDRESS], де проживав [PERSON], який помер [INFO]. Після його смерті за даним житловим будинком доглядає [PERSON], яка також займалася похороном [PERSON], обробляє земельні ділянки. Згідно Заповіту, посвідченого 16 квітня 2002 року державним нотаріусом Ходорівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 426, [PERSON] все належне йому на день смерті майно заповів [PERSON]. Як вбачається з матеріалів спадкової справи спадкоємець [PERSON] у встановлений законом строк прийняла спадщину, оскільки своєчасно до закінчення шестимісячного строку звернулася з заявою про прийняття спадщини за заповітом до Жидачівської державної нотаріальної контори. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія ВРІ № 207927, яке видане державним нотаріусом Жидачівської державної нотаріальної контори [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] спадкового майна, яке складається із земельної ділянки, площею 1.3895 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], будинковолодіння складається: з житлового будинку А-1, (загальною площею 21.0 кв.м., житловою площею 12.2 кв.м. та допоміжною площею 8.8 кв.м.), сараю Б, сараю В та огорожі 1, інвентаризаційною вартістю 54 872 грн. Постановою № 192/02-31 від 03.04.2017 року, державний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про праву на спадщину на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] у зв"язку з відсутністю правовста-новлюючих документів на будинок. Судом встановлено та підтверджено документально той факт, що житловий будинок по [ADDRESS] належав [PERSON], однак правовстановлюючі документи на нього відсутні. Відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок позбавляє можливості позивача належним чином прийняти спадщину після смерті дядька, зареєструвати її та отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Оцінюючи докази в справі у їх сукупності, суд вважає, що позивачка є такою, що прийняла спадщину за заповітом після смерті дядька [PERSON] на все його майно, у тому числі і на житловий будинок, а відсутність Свідоцтва про право власності на житловий будинок не може бути перешкодою для оформлення її спадкових прав. Таким чином, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved