Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що [INFO] померла її баба [PERSON] , яка на день смерті постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла своїй дочці, [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину. [INFO] померла [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована разом з позивачкою. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Позивачка, дочка спадкодавця, як спадкоємець за законом після смерті матері, у визначений законом строк звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає. Проте, оформити право на спадщину, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] ,позивач у нотаріуса не може через відсутність правовстановлюючого документа, який би посвідчував право власності спадкодавця на будинок. Тому, позивачка вимушена звертатися до суду та просить визнати за нею право власності на вищевказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами. У судове засідання позивачка та представник відповідача не з`явилися і надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивачка позов підтримує та просить його задовольнити, а відповідач - Новобасанська сільська об`єднана територіальна громада в особі Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області не заперечують проти вимог позивачки. Таку позицію відповідача суд розцінює як визнання позову. Відзив на позов не подавали. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав. В судовому засідання встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , померли [INFO] та [INFO] відповідно, що засвідчено свідоцтвами про смерть (а.с.9-10). [PERSON] є матір`ю [PERSON] (а.с.15). [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с.13). 29 грудня 1988 року [PERSON] заповіла все своє майно своїй дочці, [PERSON] , що підтверджується заповітом, який посвідчений секретарем Соколівської сільської ради, реєстраційний номер 69 (а.с.12). [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджено відповідним свідоцтвом (а.с.14). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 15.06.2021 року, після смерті [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа (а.с.11). Згідно довідок № 313, № 320 від 21.05.2021 року та 26.05.2021 року, виданих виконавчим комітетом Новобасанської сільської ради, [PERSON] , яка померла [INFO] на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті за вказаною адресою проживала та була зареєстрована її дочка [PERSON] . Спадкодавцем [PERSON] було складено заповіт на користь [PERSON] , яка після смерті [PERSON] фактично прийняла спадщину, що виразилось в управлінні та володінні спадковим майном, сплаті всіх платежів, обробітку земельної ділянки (а.с.16-17). З інформації, що міститься у довідці від 05.08.2021 року № 22, виданій Соколівським старостинським округом Новобасанської сільської ради видно, що станом на 15.04.1991 року в житловому будинку, який розташований в [ADDRESS] , була зареєстрована [PERSON] (а.с.18). Згідно повідомлення відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації № 102/30/1093 від 28.05.2021 року, місце реєстрації [PERSON] , яка померла [INFO] , з [INFO] та по день смерті, було [ADDRESS] . Також, за вказаною адресою з 29.08.2000 зареєстрована та проживає [PERSON] (а.с.19). Довідкою № 422 КП «Ніжинського міжміського бюро технічної інвентаризації» від 10.06.2021 року підтверджується, що право власності на житловий будинок в [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.20). Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 15.06.2021 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , оскільки за життя спадкодавець не провів реєстрацію права власності на будинок та земельну ділянку (а.с.25). Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у визначені Законом способи захисту. Відповідно до приписів статтей 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивачка прийняла спадщину у встановленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом на будинковолодіння в нотаріальній конторі не може, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами спадкодавцем не отримувався, її право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Разом з тим, суд враховує, що іншим шляхом захистити право позивачки на спадщину неможливо, а набуття позивачем права власності на житловий будинок з будівлями та спорудами не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону.

Outcome: approved