Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» 15.03.2017 року звернулось до Київського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11397826000 від 26 вересня 2008 року, станом на 16 січня 2017 року, а саме: заборгованість по кредиту та процентам в сумі 119180 (сто дев'ятнадцять тисяч сто вісімдесят) доларів 31 (тридцять один) цент США та заборгованість по пені у розмірі 295903 (двісті дев'яносто п'ять тисяч дев'ятсот три) гривні 87 (вісімдесят сім) копійок, яка складається з: 85071 (вісімдесят п'ять тисяч сімдесят один) долар 69 (шістдесят дев'ять) центів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість; 34108 (тридцять чотири тисячі сто вісім) доларів 62 (шістдесят два) центи США - заборгованість за процентами; 40402 (сорок тисяч чотириста дві) гривні 31 (тридцять одна) копійка - пеня за прострочення сплати кредиту; 255501 (двісті п'ятдесят п'ять тисяч п'ятсот одна) гривня 56 (п'ятдесят шість) копійок - пеня за прострочення сплати процентів; а також витрати по сплаті судового збору в сумі 52869 гривень 80 копійок, у рівних частинах, посилаючись на невиконання відповідачами договірних умов. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу за вищевказаним позовом було розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 24.06.2017 року відкрито провадження по справі на підставі позовної заяви Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено по справі попереднє судове засідання. Представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» у судове засідання 02.10.2017 року не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, розгляд справи провести за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У судові засідання призначені на 08 травня 2017 року, 14 червня 2017 року, 21 серпня 2017 року, 02 жовтня 2017 року відповідачі не року з'явились, про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлялись належним чином, жодних заяв, клопотань чи повідомлень до суду не надали, встановити поважність причин неявки можливим не вбачається. Відповідно до ст.74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Частиною 3 ст. 76 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. Згідно з відповідями відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.66,67) [PERSON], [INFO], з 15.04.2014 року зареєстрована за адресою: [INFO]; [PERSON], [INFO], зареєстрованим чи знятим з реєстрації в місті Одесі та Одеській області не значиться. У зв'язку з чим, виклик відповідачки [PERSON] здійснювався шляхом направлення судової кореспонденції на адресу зареєстрованого місця мешкання: [ADDRESS], одночасно, за якою також направлялась судова кореспонденція на ім'я [PERSON]. Частиною 9 ст. 74 ЦПК України передбачено, що відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. У зв'язку з чим, виклик відповідача [PERSON] у судові засідання здійснювався через опублікування оголошення у пресі «Одеські вісті». Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуюче вищевикладене, що відповідачі повторно не з'явились у судове засідання без повідомлення суду про причини неявки, а також, що відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, та у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справіта постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 вересня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11397826000, відповідно до умов якого банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті в сумі 91000,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 442269 гривень 10 копійок, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит), сплатити плату за кредит у порядку та на умовах у даному договорі. Строк кредитування: надання кредиту здійснюється у наступний термін: з 26 вересня 2008 року по 26 вересня 2029 року. За користування кредитним коштами процента ставка встановлюється у розмірі 14,50 % річних. Розмір ануїтетного платежу складає 1160,00 доларів США, днем сплати якого вважається 26 число кожного місяця протягом строку кредитування. Згідно з п.2.1 вказаного договору, виконання зобов'язань позичальника за цим договором забезпечується наступним чином, а саме: з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника банком приймається: застава нерухомості, а саме трьохкімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 67,7 кв.м., що є власністю [PERSON], та порука - [PERSON]. 26 вересня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №231115, за умовами якого [PERSON] зобов'язався перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов'язань, що випливають з договору про надання споживчого кредиту №11397826000 від 26 вересня 2008 року, в повному обсязі, як існуючих на момент укладення договору поруки, так і тих, що можуть виникнути у майбутньому, у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору (п. 1.1-1.3 договору поруки). За умовами договору поруки №231115 від 26.09.2008 року, п. 1.4, поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VІ від 17.09.2008 року були внесені зміни у статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (скорочена назва - АТ «УкрСиббанк»). Враховуючи порушення позичальником строків повернення кредиту, 15.11.2016 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося на адресу відповідачів з вимогами за вих. №242/30-5/6929, №242/30-5/6930 та №242/30-5/6931, в яких вимагало погасити прострочену заборгованість протягом 31 календарного дня з дати одержання цього повідомлення, які було надіслано на адреси відповідачів. Зазначена кореспонденція була повернена на адресу відправника у зв'язку з закінченням терміну зберігання (а.с.22-32), що, у контексті положень договору про надання споживчого кредиту та п. 5.7 договору поруки, слід вважати належним врученням відповідачам вимог. Таким чином невиконання відповідачами своїх зобов'язань по вищезазначеним договорам, зумовило звернення ПАТ «УкрСиббанк» до суду із відповідним позовом. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України,порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. ст.1046, 1047 ЦК України,за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно положень ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до приписів ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Зазначене кореспондується з п. 1.4. договору поруки, відповідно до якого, відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Таким чином, суд зазначає, що позичальник - [PERSON] та поручитель - [PERSON] є відповідальними перед кредитором - ПАТ «УкрСиббанк» як солідарні боржники. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Позивачем надано до суду копію виписки за особовим рахунком [NUMBER] від 26 вересня 2008 року, з якої вбачається, що АТ «УкрСиббанк» було виплачено, а [PERSON] отримано за договором про надання споживчого кредиту №11397826000 від 26 вересня 2008 року кредитні кошти в сумі 91000 доларів США, що було еквівалентно за курсом НБУ 442414 гривень 70 копійок. У зв'язку з чим суд дійшов висновку, що банк виконав свої зобов'язання щодо надання позичальнику кредитних коштів за договором про надання споживчого кредиту №11397826000 від 26 вересня 2008 року. Як вбачається із наданих представником позивача довідок - розрахунків заборгованості, станом на 16.01.2017 року, у відповідача [PERSON], та відповідно поручителя за її зобов'язаннями - [PERSON], наявна заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11397826000 від 26 вересня 2008 року, а саме: заборгованість по кредиту та процентам в сумі 119180 (сто дев'ятнадцять тисяч сто вісімдесят) доларів 31 (тридцять один) цент США та заборгованість по пені у розмірі 295903 (двісті дев'яносто п'ять тисяч дев'ятсот три) гривні 87 (вісімдесят сім) копійок, яка складається з: 85071 (вісімдесят п'ять тисяч сімдесят один) долар 69 (шістдесят дев'ять) центів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість; 34108 (тридцять чотири тисячі сто вісім) доларів 62 (шістдесят два) центи США - заборгованість за процентами; 40402 (сорок тисяч чотириста дві) гривні 31 (тридцять одна) копійка - пеня за прострочення сплати кредиту; 255501 (двісті п'ятдесят п'ять тисяч п'ятсот одна) гривня 56 (п'ятдесят шість) копійок - пеня за прострочення сплати процентів. Доказів сплати зазначених сум відповідачем, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Згідно ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною 1 ст. 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Такий порядок визначено Декретом КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року №15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодам, укладеними між резидентами на території України. Згідно ст. 1 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Таким чином, неустойка має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні. З урахуванням викладеного, вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №11397826000 від 26.09.2008 року по кредиту та процентам у розмірі 119180 доларів 31 цент США та заборгованість по пені у розмірі 295903 гривні 87 копійок, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті позивачем судового збору у розмірі 52869 гривень 80 копійок підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках, а саме по 26434 гривні 90 копійок з кожного.

Outcome: approved