Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом в суд до відповідача з позовом про визнання за ним права власності ча частину нерухомого майна за набувальною давністю, мотивуючи свої вимоги тим, що він відкрито користуюся та володію частиною нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] понад 10 років безперервно. До суду сторона позивача подала клопотання про розгляд справи за їх відсутності та просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач до суду повторно не з"явився, судом про дату судового розгляду повідомлявся належним чином та у встановлений законом порядок. Причина його неявки суду невідома. На підставі наявних в справі доказах, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено, що 20 серпня 2004 р. між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб. 02 грудня 2006 р. відповідно до Договору купівлі-продажу Позивач разом із [PERSON] придбали у власність нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS]. Право власності на дане приміщення було зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за [PERSON]. 10 грудня 2006 р. з метою придбання зазначеного нежитлового приміщення Позивач та [PERSON] взяли в борг грошові кошти в сумі 250000 гривень з терміном повернення суми боргу протягом 3 років, а саме до 31.12.2009 р., про що була видана відповідна розписка. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, із заявами про прийняття спадщини звернулися: позивач, як чоловік померлої, син [PERSON] та мати померлої - [PERSON], яка в подальшому відмовилася від прийняття спадщини на користь онука [PERSON] Між спадкоємцями існував спір , щодо розподілу спадкового майна. 03.11.2011 року Апеляційним судом м. Севастополя було винесено рішення відповідно до якого за, [PERSON] було визнано право власності на 2/3 частини нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]., дане майно позивач подарував своїй теперішній дружині - [PERSON] за договором дарування від 05.09.2013 року. [PERSON] відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності є власником 2/3 частки нежилого приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно 1/3 даного житлового приміщення згідно Інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації від 12.10.2015 року власником 1/3 частини вище зазначеного приміщення є [PERSON], яка 28.09.2007 року померла. 17.05.2016 року Голосіївським судом м. Києва встановлено факт прийняття спадкоємцем [PERSON] спадщини після смерті матері [PERSON] Тобто, відповідно до даного рішення [PERSON] є власником 1/3 частини нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. та є правонаступником після попереднього власника [PERSON] В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги та просила суд постановити рішення ,яким визнати за позивачем право власності на 1/2 частинунежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Відповідач в судовому засіданні не з'явився, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Причина його неявки суду невідома. Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечував . На підставі наявних в справі доказів,вислухавши пояснення представника позивача , дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне . Позивач відкрито користується та володіє частиною нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] понад 10 років безперервно. Відповідач є таким, що прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], що була власником спірного майна. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] фактично відкрито та безперервно володіє спірним майном , несе витрати по його утриманню , доглядає за частиною майна .Однак в зв'язку з відсутністю відповідача позивач позбавлений можливості здійснити будь-які дії щодо приведення в належний стан технічних характеристик будівлі. Згідно з вимогами ст..344 ЦК України ,особа ,яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито ,безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п»яти років ,набуває права власності на це майно ( набувальна давність ) ,якщо інше не встановлене цим Кодексом . Згідно з вимогами ст.. 317 ЦК України власникові належить право володіння ,користування та розпорядження своїм майном . Оскільки позивач добросовісно, заволодів майном - ? частиною нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]., понад десять років відкрито, безперервно ним володіє та користується, за ним може бути визнано право власності на це нерухоме майно за набувальною давністю згідно ч.1ст. 344 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved