Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивачка 19.01.2015 року звернулася в суд із позовом про розірвання договору дарування частини будинку. Підставою своїх вимог позивачка вважає те, що 08.10.2007 року нею був укладений договір дарування, за яким ? частини-житлового будинку за [ADDRESS] вона подарувала [PERSON]. Відчужувана частина житлового будинку належала позивачці на підставі Свідоцтва про право власності та Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданих Монастирищенською державною нотаріальною конторою 08.02.2005 року за реєстровими номерами 16 і 18, зареєстрованих Монастиришенським виробничим підрозділом Черкаського обласного об'єднаного бюро технічної інвентаризації в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 17.03.2005 року та в книзі № 8, номер запису 484, реєстраційний № 6718710. Співвласником вказаного будинку є [PERSON], якій належить ? будинку. [PERSON] є матір"ю колишнього чоловіка позивачки - [PERSON], який помер в 2003 році. Після смерті [PERSON] позивачка прийняла спадщину. В шлюбі з [PERSON] народилося двоє дітей. Пізніше позивачка переїхала жити з дітьми в с.Шабастівку, а будинок вирішила відчужити комусь із членів сім'ї померлого чоловіка. Вищевказану частину будинку позивачка передала в дар саме [PERSON], у зв'язку із тим, що на момент дарування [PERSON] був чоловіком [PERSON], яка є дочкою [PERSON]. На момент вчинення правочину позивачка вважала, що [PERSON] є чоловіком [PERSON]. З [PERSON] в позивачки склались гарні стосунки, а тому позивачка вчинила правочин дарування, щоб це було окремо визначене майно [PERSON], як члена сім'ї [PERSON]. Нещодавно позивачка від [PERSON] дізналася, що [PERSON] [INFO] помер. Із розмови з [PERSON] позивачка дізналась, що [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], але фактично проживав більш ніж 20 років з іншими жінками, в тому числі із [PERSON] без реєстрації шлюбу. Після смерті [PERSON] [PERSON] прийняла спадщину, в тому числі і на ? частини житлового будинку за [ADDRESS], яка була подарована позивачкою [PERSON] Про факт існування цивільної дружини вона не знала. Про наслідки, які можуть бути після смерті обдарованого, вона також не знала, оскільки вважала дружиною саме [PERSON]. Як вже було зазначено вище, відчужувана частина житлового будинку належала позивачці на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка. В спірному будинку позивачка тривалий час проживала з чоловіком. В цьому будинку народилися та зростали діти, а тому будинок має для позивачки велику немайнову цінність та пам'ять. Оскільки вона не знала, і не могла знати про офіційний шлюб з іншою жінкою, в якому перебував обдарований, вважає, що даний факт створює загрозу безповоротної втрати дарунка. Після смерті обдарованого на даний дарунок претендує його дружина -особа, яку позивачка не знала і не знає. Позивачка вважає, що договір дарування після передання речі та його повного виконання може бути в судовому порядку розірвано за вимогою дарувальника, який подарував нерухому чи іншу особливо цінну річ. Стаття 727 ЦК містить посилання на можливість дарувальника розірвати вже укладений та виконаний договір дарування при наявності певних підстав, а саме на те, що дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність (п.2 ст.727). Аналізуючи також наступну ст.728 ЦК, треба дійти висновку, що до вимог про розірвання договору дарування, у тому числі за вищевикпаденими підставами, застосовується позовна давність в один рік (посилання на цей строк також міститься у п.5 ч.2 ст.258 ЦК). Оскільки ж ст.728 ЦК не містить особливостей початку перебігу позовної давності, в цих питаннях діє загальне правило ч.1 ст.261 ЦК-перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Хибним є уявлення про те, що ця скорочена позовна давність в один рік у таких випадках обчислюється з часу укладення договору-до цього немає ні законодавчих, ні фактичних підстав: з часу укладення договору жодне право дарувальника не порушується і перебіг строку позовної давності не починається взагалі. Позивачка вважає, що повністю виконаний договір дарування, який з моменту передання дарунку є виконаним й припиненим (ст.599 ЦК) через невідомо який довгий час може бути розірваний у судовому порядку за обставин, визначених законом. Викладене підтверджується матеріалами, доданими до позову та іншими доказами, які будуть надані суду до початку розгляду справи по суті. Просить винести рішення, яким розірвати договір дарування ? частини житлового будинку за [ADDRESS]. Представник відповідача [PERSON] подав в суд заперечення від 15.02.2015 року, в якому вважає позовні вимоги безпідставними, не підтвердженими належними доказами, не визнав їх, просить застосувати до позовних вимог [PERSON] позовну давність 1 рік, відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог. Позивачка [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку, заяви про відкладення розгляду справи в суд не подала. Представник позивачки [PERSON], позов підтримав повністю, просить його задоволити. Відповідачка [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи, повідомлена у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи в суд не подала. Представник відповідачки [PERSON] позов не визнав повністю, підтримав своє заперечення на позовну заяву, просить застосувати до позовних вимог позовну давність 1 рік, відмовити позивачці в задоволення позовних вимог. Свідок [PERSON] показала, що з 1981 року знає [PERSON], яка одружилась з її братом [PERSON] і вони проживали в хаті [ADDRESS], було тісно. В 2002 році її брат [PERSON] помер, [PERSON] прийняла спадщину після чоловіка і стала власником ? частини житлового будинку [ADDRESS], і відчужила її [PERSON], який вже чотири роки проживав з нею (із свідком [PERSON] без реєстрації шлюбу. Вона, [PERSON], її двоє дітей були в добрих відносинах з [PERSON] [PERSON] не знала, що [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, а з нею проживав без реєстрації шлюбу. Вона прожила з [PERSON] 9 років. Вона знала, що в нього до неї було три дружини, з першою в нього є син, друга - відповідачка і третя [PERSON]. Вона з ними була знайома. Коли її було 5 років, батько їх покинув і вона, два її брати з матір»ю своєю працею самі будували цю хату. [PERSON] проживала в даному будинку з 1980 чи 1982 року по 2007 рік. Договір дарування оформляла і підписувала від імені дарувальниці вона за довіреністю [PERSON], оформляли дарування, щоб обійти податки. [PERSON] сам підписував договір дарування. разом працювали, проживали. Батько покинув їх, коли її було 5 років і вони проживали з матір»ю. Свідок [PERSON] показала, що з [PERSON] знайома давно, вона приїхала в село Цибулів, одружилася з її сусідом [PERSON] і почали жити у хаті матері [PERSON], там жила ще сестра [PERSON] [PERSON] - її однокласник. [PERSON] після восьмого класу пішов на трактор, діти самі будували цей будинок, в глинищі робили вальки, возили на візку. [PERSON] працював на «Машзаводі», давали квартиру, він відмовився. У [PERSON] та [PERSON] було двоє дітей, [PERSON] помер, [PERSON] залишила ту частину будинку, в якій вони жили сестрі чоловіка [PERSON], бо на той час у [PERSON] було уже двоє дітей. [PERSON] знала, він жив постійно з [PERSON] в хаті матері як чоловік. Вона не знала на кому була хата. В кінці 2014 року зі слів [PERSON], вона дізналась, що материну хату переоформили друга жінка [PERSON], вона вважала, що будинок на [PERSON] - матері [PERSON]. Дослідивши матеріали справи враховуючи позицію сторін, суд вважає що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору дарування ? частини-житлового будинку [ADDRESS], від 08.10.2007 року, до задоволення не підлягає з врахуванням наступного. Стаття 717 ЦК України предбачає, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Право власності обдарованого на дарунок виникає з моменту його прийняття. Договір дарування відноситься до реальних договорів. Для укладення договору дарування необхідна згода обох сторін - не лише бажання дарувальника, а і згода обдарованого. Згода обдарованого вбачається в діях особи, що приймає подарунок. З матеріалів справи, з тексту позовної заяви, з показань свідка [PERSON] вбачається, що позивачка добровільно, усвідомлюючи наслідки договору дарування, уклала договір дарування ? частини-житлового будинку [ADDRESS]. Обдарований в добровільному порядку погодився прийняти і прийняв в дар ? частини-житлового будинку [ADDRESS], своїми коштами утримував подарований йому житловий будинок. Договір дарування від 08.10.2007 року укладений сторонами без будь-яких умов і відповідно до ст.717 ЦК України є договором дарування з відповідними наслідками. З тексту договору дарування від 08.10.2007 року вбачається, що під час укладення договору дарування дарувальниця стверджувала, що договір не укладається під впливом тяжкої для дарувальника обставини; дарування здійснюється за доброю волею, без будь-яких погроз, примусу чи насильства, як фізичного так і морального; сторони підтвердили, що укладення договору відповідає їх інтересам; умови договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін; договір не приховує іншого правочину і спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені в ньому. В тексті позовної заяви зазначено, що позивачка вчинила правочин дарування, щоб це було окремо визначене майно [PERSON] як члена сім»ї [PERSON] Доказів, які б стали підставою для задоволення позовних вимог, позивачем суду не надано. Договір дарування від 08.10.2007 року відповідає вимогам ст.ст.203, 207, ст.717, ч.2 ст.719 ЦК України, доказів порушення діючого законодавства при його укладенні суду не надано. Ст.727 ЦК України містить в собі вичерпний перелік підстав для розірвання договору дарування на вимогу дарувальника. Доказів наявності підстав для розірвання договору дарування на вимогу дарувальника, передбачених ст.727 ЦК України, позивачкою суду не надано, судом таких підстав не встановлено. Сам факт відчуження ? частини-житлового будинку [ADDRESS], позивачкою 08.10.2007 року особі, з якою вона не перебувала в родинних відносинах, видача нею довіреності на укладення договору відчуження від її імені свідку [PERSON], та той факт, що позивачка переїхала з дітьми на проживання в с.Шабастівку Монастирищенського району Черкаської області, про що позивачка вказала в тексті позовної заяви, спростовує те, що ? частини-житлового будинку [ADDRESS], має для дарувальника велику немайнову цінність. Доказів того, що ? частини-житлового будинку [ADDRESS] становить історичну, наукову, культурну цінність, загрози безповоротної втрати дарунку, що має для дарувальника велику немайнову цінність, того, що майно може бути знищене або істотно пошкоджене внаслідок недбалого ставлення обдарованого до нього, в результаті чого дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, суду не надано. Спадкодавець [PERSON] не може бути відповідачем за позовом про розірвання договору дарування, оскільки вона не була учасником цього договору. Відповідно до ст.728 ЦК України до вимог про розірвання договору дарування застосовується позовна давність в один рік. З матеріалів справи вбачається, що договір дарування між сторонами укладений 08.10.2007 року, до суду з позовною заявою позивачка звернулася 19.01.2015 року, тобто з пропуском позовної давності. Поважних причин пропуску позовної давності позивачка не надала, представник відповідача просить суд застосувати позовну давність. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору дарування ? частини-житлового будинку [ADDRESS], який укладений між [PERSON] та [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Монастирищенського районного нотаріального округу 08.10.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2908, необхідно відмовити.

Outcome: dismissed