Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач просить зменшити розмір стягуваних з нього на користь відповідачів [PERSON], [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки: [PERSON] 1998 р.н.,з визначеного Артемівським районним судом м.Луганськ розміру 1 / 4 частини з усіх видів доходів , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, та неповнолітнього сина [PERSON] 2009 р.н.,., з визначеного Словяносербським районним судом в Луганській області розміру 1 / 4 частини з усіх видів доходів , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, мотивуючи тим, що на даний час змінився його майновий стан, оскільки він.не працює, його єдиним постійним доходом є пенсія за інвалідністю, є інвалідом з дитинства 2 групи, у зв'язку з чим вимушений витрачати великі кошти на лікування, належне харчування, тому не має можливості сплачувати аліменти в розмірі, встановленому судом.. просив зменшити розмір аліментів на користь кожної стягувачки до 50грн. на місяць на кожну дитину. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачі повідомлені належним чином, заперечень не подали. Судом ухвалено розглядати справу заочно, у відповідності до ст..224 ЦПК України. Дослідивши представлені докази , суд дійшов таких висновків: Сторони мають неповнолітніх дітей, а саме: позивач є батьком [PERSON], [INFO] , мати- [PERSON], опікун дівчинки- [PERSON] - відповідач 1; Крім того, позивач є батьком [PERSON] , [INFO], мати- [PERSON]- відповідач 2. Рішенням Артемівського районного суду м.Луганська від 15 жовтня 2008 року. з [PERSON] на користь опікуна [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі ? частини з усіх доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позову до суду, з 10 вересня 2008 року і до повноліття дитини. Рішення чинне, заходиться на виконанні. Рішенням Словяносербського районного суду в Луганській області від 18 жовтня 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі ? частини з усіх доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 13.08.2010 року до повноліття дитини. Рішення чинне, знаходиться на виконанні. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог подані такі докази: копію посвідчення інваліда з дитинства 2 групи серія [NUMBER]; виданого 10.07.2012р. копію виписки з історії хвороби № 5410 від 07.05.2012, №9007 від 28.11.2012 року, №8496 від 12.11.2013 року Луганської міської багатопрофільної лікарні №7; копію виписки з історії хвороби № 3949/148 від 4.04.2012 року Луганської обласної клінічної лікарні, відділення сердечно- судинної хірургії. Інших доказів позивач не подав, тому суд, вирішуючи питання щодо обгрунтованості позову і тих обставин, на які позивач посилається у позовній заяві, виходить лише з наданих ним доказів, і з того, що обов'язок по доказуванню в даному випадку покладений на позивача. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. З аналізу наданих доказів і вимог закону, що регулює дані правовідносини, встановлено: Позивач довів, що після визначення судом розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки та неповнолітнього сина змінилась його матеріальна спроможність виплачувати аліменти. При розгляді справи про стягнення аліментів в 2008р. , сторони і суд виходили з того, що позивач який мав третю групу інвалідності, не відноситься до непрацездатних осіб. Копію рішення Слов*яносербського районного суду Луганської області по справі про стягнення аліментів в 2010 році, позивач не надав, а на підтвердження стягнення аліментів на користь другого відповідача подав копію виконавчого листа. про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] на користь [PERSON]. На даний час, як видно з наданих доказів, позивач не працює, а його єдиним постійним доходом є пенсія по інвалідності яка відповідно до Розмірів державної соціальної допомоги (з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.08 № 265 „Деякі питання пенсійного забезпечення громадян") з 01.01.13 становить:. для інвалідів з дитинства ІІ та ІІІ груп - 894 грн. Враховуючи, що за двома виконавчими листами з позивача стягуються аліменти в загальній сумі ? частина доходу, тобто близь 450грн. на обох дітей, - то позивачу залишається сума близько 400-450грн. на місяць. враховуючи, що позивач є з 2012р. інвалідом 2 групи, слід погодитись, що інших доходів він не має з поважних причин- за станом здоров,я , бо є непрацездатним. Також суд враховує, що позивач- як видно з наданих медичних документів- має хворобу серця, періодично лікується, тобто потребує медикаментозного лікування. При прийнятті судом рішення про стягнення аліментів на першу дитину, суд не враховував, що у подальшому виникнуть аліментні зобов'язання і по утриманню другої дитини. тому є підстави для зміни розміру аліментів , присуджених за першим рішенням, а саме для їх зменшення. Вказані позивачем обставини - погіршення стану здоров,я, майнового стану, виникло після вирішення питання про стягнення аліментів на утримання другої дитини. Таким чином, позивач довів , що суттєво змінився його майновий стан, і суд погоджується, що стягнення аліментів у загальному розмірі половини пенсії, ставить позивач у вкрай скрутне становище. Тому є підстави для зменшення розміру аліментів на дітей на користь кожної стягувачки. При вирішенні питання про зменшення розміру аліментів , суд виходить з того, що діти мають рівні права, і тому аліменти на утримання кожної дитини на користь різних стягувачів мають бути рівні. Суд позов задовольняє частково, і зменшує аліменти на кожну дитину до 1/8 частки від доходу позивача., що захистить права і законні інтереси неповнолітніх дітей, і врахує права та законні інтереси позивача. Разом з тим, суд дійшов висновку, що позивач не довів наявності підстав для зміни способу уплати аліментів і для визначення аліментів у твердій грошовій сумі і тим більше у сумі 50грн. на дитину. При цьому суд враховує, що позивач має стабільний дохід у вигляді пенсії, яка може змінюватись разом з підвищенням рівня життя і прожиткового мінімуму, тому стягнення аліментів у частці від доходу доцільніше. Щодо вимог позивача про визначення розміру аліментів у 50грн. на дитину, суд з цим не погоджується, враховуючи визначений законом розмір пенсії, а також інтереси дітей. Позивач не довів того, що він не має можливості сплачувати аліменти більше 50грн. на дитину. На підставі ст. ст. 80,183 ,192 СК України, ст. 213, 214, 218 ,224-225 ЦПК України, суд

Outcome: partial