Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її корить, аліменти у розмірі 1000 гривень щомісяця, починаючи з дня подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. Стягнути з відповідача 15 805 гривень додаткових витрат по оплаті за навчання за період з 01 вересня 2012 року по 01 вересня 2014 року. Стягнути з відповідача 1/2 частин витрат по оплаті за її навчання з 01 вересня 2014 року і до закінчення нею навчання чи до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. Справу розглянути у її відсутності в зв'язку з навчанням. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що вона являється дочкою відповідача. Батьки розлучені, вона проживає у своїх дідуся і бабусі по материній лінії. З 1 вересня 2012 року вона навчається в Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника на комерційній основі на денному відділенні за напрямом підготовки «Міжнародні відносини». Між навчальним закладом та її батьком [PERSON], 01 вересня 2012 року укладений договір про підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра в інституті історії та політології ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника». Даний договір чинний до 01 липня 2016 року. Загальна вартість навчання становить 50 220 гривень. Вона навчається на денній комерційній формі навчання, тому не має змоги працювати, а відтак потребує коштів для оплати свого навчання та матеріальної допомоги. ЇЇ мати офіційно ніде не працює, змушена виїздити на тимчасові заробітки в Польщу, щоб допомогти їй фінансово. За два роки її навчання, її дідусь та бабуся по матері та мати, відмовляючи собі у всьому складали з пенсії, зичили гроші і так заплатили за її навчання 31610 гривень. Враховуючи те, що завдяки матері, вона самостійно оплатила своє навчання на 1-му та 2-му курсі в загальній сумі 31 610 гривень, просить суд стягнути з відповідача половину від витраченої нею суми на навчання, на її користь 15 805 гривень. У судове засідання позивачка не прибула. Відповідач у судове засідання не з»явився, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів визнав, не згідний на стягнення з нього витрат на навчання, оскільки допомагав дочці матеріально, справу просить розглянути у його відсутності. За таких обставин, суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. З копії свідоцтва про народження дитини (а.с.9) видно, що позивачка доводиться дочкою відповідача. Згідно довідки №115 від 14 липня 2014 року (а.с.12) [PERSON], проживає з бабусею та дідусем. Відповідно до довідки №326/14 від 21 серпня 2014 року (а.с.11) [PERSON], є студенткою третього курсу денної платної форми навчання Прикарпатського національного університету ім.В.Стефаника (а.с.11). Згідно копії договору з навчальним закладом (а.с.10-10 зворот) даний договір укладено з відповідачем. Копіями квитанцій (а.с.13-15) підтверджено, що витрати за навчання [PERSON], весь період склали в загальному 31610 гривень, платником згідно квитанцій виступає позивачка. За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з"ясуванню обставин справи, сприяє здійсненню прав сторін. За змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки позивачка продовжила навчання, то відповідач, як батько, що має таку можливість, оскільки є працездатним, повинен нести відповідні витрати, однак, позивачкою не доведено, що саме вона понесла вказані витрати за оплату навчання, оскільки згідно позовних вимог, оплату здійснила її мати, дідусь та бабуся, які з вимогами про стягнення з відповідача витрат до суду не зверталися. За таких обставин, позивачкою не доведено, що оплата не здійснювалася за рахунок коштів наданих їй відповідачем, тому її вимога про стягнення з відповідача половини витрат за навчання не підлягає до задоволення. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача половини витрат по оплаті навчання [PERSON], за період з 01 вересня 2014 року і до закінчення нею навчання, то суд приходить до переконання, що дана вимога є передчасною і не підлягає до задоволення, оскільки така вимога може бути заявлена до відповідача у разі фактичних витрат по оплаті навчання. Аналізуючи надані сторонами на підтвердження та заперечення позову докази, суд приходить до переконання, що відповідач за станом свого матеріального становища може сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої дочки, яка навчається у розмірі 500 гривень. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст. 182, 199 СК України,

Outcome: partial