overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом по тих підставах, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2008 року. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, а тому позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач двічі в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Заяви про розгляд справи у його відсутність не надійшло. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Судом достовірно встановлено, що сторони 01 листопада 2008 року укали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] за актовим записом № 90. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області 02.12.2008 року про що зроблено актовий запис № 85, який знаходиться на утриманні позивачки. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім"я [PERSON] існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З заяви позивачки, яка надійшла на адресу суду, вбачається, що вона просить залишити їй прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, а саме житловий будинок [ADDRESS], посилаючись на те, що вона як спадкоємець першої черги за законом, не може прийняти спадщину на домоволодіння після смерті батька [PERSON] який помер [INFO], через відсутність правовстановлюючого документа. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала повністю. Представник відповідача Бердичівського міської ради Бердичівського позовні вимоги не визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає позов підставним та підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS], та земельну ділянку для обслуговування цього будинку. Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті свого батька, оскільки постійно зареєстрована в спірному будинку, проживає та проживала разом із спадкодавцем до його смерті. Мати позивачки - відповідачка по справі, дружина померлого, як спадкоємець першої черги, відмовилась від своєї частки на користь позивачки. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 липня 2014 року, спадкоємцем майна [PERSON] , а саме земельної ділянки площею 0,0626 га яка розташована по [ADDRESS], є його дочка - позивачка по справі з урахуванням 1/2 частки у спадщині, від якої відмовилась дружина померлого [PERSON] Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 липня 2014 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок, у зв"язку з тим, що за померлим [PERSON], право власності на спірний будинок не зареєстровано. Згідно довідки Бердичівського міжміського БТІ № 541 від 16.06.2014 року, станом на 31.12.2012 року, житловий будинок [ADDRESS], на праві особистої власності за померлим [PERSON] не зареєстровано. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , актовий запис про смерть №33. Після смерті батька залишилося спадкове майно, а саме - земельні ділянки згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , які розташовані на території Симонівської сільської ради Гощанського району Рівненської області. Будучи спадкоємцем майна померлого батька за заповітом позивачка звернулася до нотаріальної контори з питанням оформлення спадкового майна після його смерті. Проте , в оформленні права на спадщину їй було відмовлено , що підтверджується відмовою нотаріуса у вчинення нотаріальної дії №27/02-14 від 21.01.2016 року, у зв'язку із пропуском позивачкою шестимісячного строку звернення із заявою про прийняття спадщини. Вважає , що строк пропустила з поважних причин, оскільки перебувала на роботі в Республіці Польща, а тому не мала можливості своєчасно звернутися до нотаріуса. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має і на спадщину ніхто не претендує. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини - три місяці. В попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю з підстав , викладених у позовній заяві. Представник відповідача Симонівської сільської ради в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та про повне визнання позову. Враховуючи, що позивачка позов підтримала , відповідач визнав позов і це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. У відповідності до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. У відповідності до абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судову практику у справах про спадкування " при вирішенні питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того , що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними , непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з вимог позивачки, після смерті спадкодавця вона не звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса , оскільки перебувала на заробітках за кордоном . Суд вважає , що це є поважними причинами , які пов'язані з об'єктивними , непереборними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій по прийняттю спадщини , а тому позивачці слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини - 3 місяці. Оскільки сторони визнали обставини справи, то згідно ст. 61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який на день смерті проживав в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Позивачка є спадкоємцем по закону. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини після смерті батька позивачці було відмовлено, оскільки пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Своєчасно подати заяву про прийняття спадщини позивачка не мала змоги , та як хворіла, що підтверджується відповідною довідкою. Вважає, що це є поважною причиною пропущення строку для прийняття спадщини , а тому просить суд встановити їй додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори. В судове засідання позивачка не з"явилася, але надіслала письмову заяву в якій просить справу розглянути в її відсутність, вимоги підтримує, просить їх задовольнити . Представник відповідача до суду не з'явився, в поданій заяві просять справу розглянути у відсутність представника, позовні вимоги визнають. Розгляд справи відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України проводився без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а. с. 5 ). Позивач є спадкоємицею по закону , що підтверджується даними свідоцтв про народження позивачки та даними свідоцтва про шлюб позивачки , яка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] ( а. с. 6,7 ). Згідно медичної довідки , позивачка перебувала на лікуванні з 04.09.2012 року по 02.10.2012 ( а. с. 10 ). Згідно довідки Бобровицької державної нотаріальної контори спадкова справа не відкривалася після смерті [PERSON] ( а. с. 22 ). Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивачка по справі на спливі шестимісячного строку захворіла, що підтверджується довідкою з лікувального закладу, суд вважає, що шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України пропущений з поважних причин, отже їй може бути встановлений додатковий строк. Відповідач вимоги визнає. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її брат [PERSON] , який на день смерті проживав в [ADDRESS]. Після йогосмерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Позивачка є єдиним спадкоємцем брата. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини після смерті брата позивачці було відмовлено, оскільки пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Своєчасно подати заяву про прийняття спадщини позивачка не мала змоги , та як хворіла, що підтверджується відповідною довідкою. Вважає, що це є поважною причиною пропущення строку для прийняття спадщини , а тому просить суд встановити їй додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори. В судове засідання позивачка не з"явилася, але надіслала письмову заяву в якій просить справу розглянути в її відсутність, вимоги підтримує, просить їх задовольнити . Представник відповідача до суду не з'явився, в поданій заяві просять справу розглянути у відсутність представника, позовні вимоги визнають. Розгляд справи відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України проводився без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а. с. 5 ). Позивач є спадкоємицею по закону , що підтверджується даними свідоцтв про народження позивачки та [PERSON], батьками яких були [PERSON] та [PERSON], даними свідоцтва про шлюб позивачки , яка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] ( а. с. 6,7, 10 ). Згідно медичної довідки , позивачка перебувала на лікуванні з 03.09.2015 року по 10.09.2015 року ( а. с. 8 ). Згідно довідки Бобровицької державної нотаріальної контори спадкова справа не відкривалася після смерті [PERSON] ( а. с. 23 ). Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивачка по справі на спливі шестимісячного строку захворіла, що підтверджується довідкою з лікувального закладу, суд вважає, що шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України пропущений з поважних причин, отже їй може бути встановлений додатковий строк. Відповідач вимоги визнає. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, в позовній заяві вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідно до рішення Ленінського райсуду м. Запоріжжя №2-1394 від 17.03.2006р. з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO]. в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, за рішенням Ленінського райсуду м. Запоріжжя, №2-2692 від 15.12.1994р., з відповідача на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] стягувались аліменти в розмірі ? частині заробітку відповідача. На теперішній час стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] припинились, за досягненням нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 СК України, після досягнення повноліття найстаршою дитиною, стягнення аліментів може бути збільшено за рішенням суду. Тому просила збільшити розмір стягнення аліментів на утримання її дитини до розміру 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно. Відповідач заперечень проти позову не має, з стягненням аліментів в розмірі запропонованому позивачкою згодний. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.180-183 СК України, оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини, а батьки повинні утримувати матеріально своїх неповнолітніх дітей, а якщо вони ухиляються від своїх обов'язків, з них повинні стягуватися аліменти. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України та Закону України "Про Державний бюджет України на 2013р. мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином вимога позивачки є законною у зв'язку зі зміною законодавства з цього питання. Суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, в частині стягнення аліментів на утримання їх неповнолітнього сина до розміру 1/4 частини заробітку відповідача, оскільки відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини свого заробітку щомісячно, тобто розмір передбачений законом на одну неповнолітню дитину, без порушення прав та інтересів відповідача. Обґрунтування позовних вимог підтверджується свідоцтвом про народження дитини сторін, свідоцтвом про шлюб, довідкою про склад сім'ї позивачки, рішенням Ленінського райсуду №2-1394 від 17.03.2006р., копіями виконавчих листів про стягнення аліментів з відповідача на утримання обох дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про надання додаткового терміну на прийняття спадщини. В позовній заяві виклала наступні обставини. [INFO] в с. Рогізка померла її мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі право власності на земельну ділянку відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ВН № 0423659 відносно якого позивачка являється спадкоємцем першої черги на момент відкриття спадщини, поскільки [PERSON] та [PERSON], які являються доньками померлої [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини. При зверненні до нотаріальної контори для офіційного оформлення спадщини, отримала відмову у зв'язку з пропуском строку для оформлення спадщини. Крім того їй було роз'яснено про необхідність звернення до суду з позовом про надання додаткового терміну для прийняття спадщини. Тому просить встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини, так-як вчасно не звернулася до наторіальної контори із-за відсутності заяв своїх сестер про відмову від спадщини. В судове засідання представник позивачки по дорученню [PERSON] не з"явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги просить задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. Відповідач надав суду заяву в якій позов визнав повністю, та просить розглядати справу без їх участі, так-як не має можливості прибути на судове засідання. Згідно ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того суд враховує письмові докази додані до справи: - свідоцтво про смерть [PERSON] серія [NUMBER]. Згідно ст. 1261 ЦК України Довіритель є спадкоємцем першої черги, а саме донькою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], а факт зміни прізвища підтверджується свідоцтвом про одруження від 06.09.2002 року Серія [NUMBER], але не єдиним спадкоємцем за законом першої черги. Також спадкоємцями першої черги на момент відкриття спадщини, являються [PERSON] та [PERSON] які являються доньками померлої [PERSON], але вони звернулися із заявами про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки, що підтверджується їх заявами (а.с.13-14). Вивчивши додані до справи документальні докази суд відмічає, що згідно вимог ст.1268 ч.1 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. І незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивачка звернулася до нотаріуса, але вона пропустила строк для оформлення спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України суд може в разі пропуску строку для прийняття спадщини з поважної причини надати додатковий строк для прийняття спадщини. Таким чином, дослідивши обставини справи суд вважає можливим надати додатковий строк [PERSON] для прийняття спадщини померлої [PERSON] Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України. В обґрунтування вимог зазначає, що 14 червня 2014 року, уклала шлюб з відповідачем [PERSON] . Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим , що в період з 14.06.2014 року позивачка перебувала в реєстраційному шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від сумісного проживання з відповідачем мають дитину: доньку [PERSON] [INFO] . Їхня спільна дитина та позивачки син від першого шлюбу постійно проживають з нею знаходяться на її утриманні. З серпня 2015 року фактичні відносини між позивачкою та відповідачем були припинені. З цього часу батько дитини перестав цікавитися вихованням дитини, не став надавати матеріальну допомогу. У серпні місяці 2014 року у зв»язку з проведенням антитерористичної операції у м.Донецьку заявниця у вагітному стані була вимушена виїхати з неповнолітнім сином [PERSON] до с. Старомайорське, Великоновосілківського району, де вони проживають на теперішній час ( довідка переселенця у додатку).На неконтрольованій території залишились особисті речі заявниці за місцем реєстрації: [ADDRESS]. На теперішній час, позивачка вимушена періодично їздити з неповнолітнім сином та донькою у м.Донецьк, з наступним поверненням на територію України, за своїми речами та речами для малолітньої доньки( посилаючись на її скрутне матеріальне становище, доповнює , що речі , які залишились від першої дитини знаходяться за місцем реєстрації ) ,та має намір наглядати за квартирою та провідувати матір та родичів.Також, діє в інтересах неповнолітньої доньки, яка не повина перебувати без неї , бо знаходиться на грудному вигодовуванні, та якій потрібно робити плановані щеплення, які рідко бувають за місцем нашого фактичного проживання.Однак, відповідно до діючого законодавства, для в»їзду /виїзду на тимчасово окуповану територію необхідний дозвіл відповідача [PERSON] на в»їзд/виїзд дитини. Позивачка у судове засідання не з"явилася та надала до суду заяву в якій просила задовольнити її позовні вимоги та розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений, про причину своєї неявки до суду неповідомив. За таких обставин суд,

Outcome: approved