Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просить суд: - припинити право власності [PERSON] на 1/36 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] , присудивши на його користь грошові кошти у розмірі 49487,89 грн. у рахунок компенсації за припинення права власності; - визнати право власності на 1/36 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що є власником 17/36 часток у праві спільної часткової власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 83,20 кв.м., житловою площею 58, 20 кв.м. Позивач зазначає, що 1/6 частка у праві спільної часткової власності на квартиру належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 16.02.1998 Відділом приватизації державного житла Залізничного району м. Києва згідно з розпорядженням (наказом) від 16.02.1998 №18279. Крім того, 1/6 частка у праві спільної часткової власності на квартиру належить [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В. 28.02.2003 за реєстровим № 2508. Також, 5/36 частка у праві спільної часткової власності на квартиру належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Дев`ятої київської державної нотаріальної контори Майданником І.В. 27.10.2017 за реєстровим № 7-796. Вказує, що співвласниками спірної квартири, тобто по 1/6 частці у праві власності є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, а також 1/36 частка у праві власності на спірну квартиру належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Дев`ятої київської державної нотаріальної контори Майданником І.В. 27.10.2017 за реєстровим № 7-797. Позивач зазначає, що всі сторони по справі зареєстровані у спірній квартирі, проте в ній проживає лише позивач. Вказує, що відповідач є братом позивача, проте через неприязнені та конфліктні стосунки з відповідачем , позивач постійно перебуває у стані душевного хвилювання, оскільки відповідач має вільний доступ до спільного майна. Разом з тим, поззивач посилається, що відповідач жодним чином не приймає участі в утриманні спільного майна, не сплачує вартість комунальних послуг. Вказує, що відповідачу на праві власності, крім частки у праві власності на спірну квартиру, належить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] в якому останній фактично проживає. На думку позивача, припинення права власності відповідача на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди його інтересам. Зазначає, що відповідно до Звіту про оцінку майна складеного оцінювачем ПП «Лідес Консалт» [PERSON] 13.04.2018, вартість квартири становить 1 781 564, 00 грн., а тому вартість 1/36 частки у праві власності на спірну квартиру становить 49 487, 89 грн., яку буде внесено самим позивачем в процесі розгляду справи. Вказану суму позивачем було внесено на депозитний рахунок Державної казначейської служби України у м. Києві згідно квитанції № 4 ГУ Ощадбанку по м. Києву та області ТВБВ 10026/095 РМ-9501, дата операції 23.05.2018. З урахуванням наведеного, просить задовольнити позовні вимоги. 15.05.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді [PERSON] Ухвалою суду від 22.05.2018 по справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 18.03.2019 згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. в зв`язку з тимчасовим відстороненням судді [PERSON] Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, та як вбачається з матеріалів позовної заяви, останні просять справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечують проти винесення заочного рішення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, та як вбачається з матеріалів позовної заяви, остання просять справу слухати у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, та як вбачається з матеріалів позовної заяви, остання просять справу слухати у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Судова повістка, що направлялась на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, була отримана відповідачем особисто. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку позивача та її представника, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданим 16.02.1998 Відділом приватизації державного житла Залізничного району м. Києва згідно з розпорядженням (наказом) від 16.02.1998 № 18279, квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи, 1/6 частка у праві спільної часткової власності на квартиру належить [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В. 28.02.2003 за реєстровим №2508 (а.с.7). 5/36 частка у праві спільної часткової власності на квартиру належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Дев`ятої київської державної нотаріальної контори Майданником І.В. 27.10.2017 за реєстровим № 7-796 (а.с.8) Як вбачається з Інформації з Державного реєстру, 1/36 частка у праві власності на спірну квартиру належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Дев`ятої київської державної нотаріальної контори Майданником І.В. 27.10.2017 за реєстровим № 7-797 (а.с.9). Відповідно до довідки - характеристики № б/н від 16.04.2018, виданої ТОВ «Центр розвитку будівництва та архітектури», трикімнатна квартира [ADDRESS] , житловою площею 58,2 кв.м., та загальною площею 83,2 кв.м. Згідно «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна», 1/36 частка квартири не може бути виділена в натурі(а.с.11). Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно з ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ частини із спільного майна не допускається згідно із законом, або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до п.1 ч. 1, ч 2 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі, і суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Виходячи з роз`яснень, викладених у п.п.5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" за № 7 від 04.10.1991 року (зі змінами, внесеними постановами від 25.12.1992 року №13, та від 25.05.1998 року № 15), в окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов`язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку; зокрема, це може мати місце , якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник у будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею; розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи, і під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості, для її визначення при необхідності призначається експертиза. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. В разі неможливості виділу цього майна в натурі він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Надання у володіння зазначеної частки в натурі у відповідності до ч. 2 ст. 183 цього Кодексу можливе лише за умови, що майно є подільним. Якщо надання частки є неможливим, співвласник вправі вимагати від інших співвласників її матеріальної компенсації. Вбачається, що згідно Звіту про оцінку майна № 130420181 від 13.04.2018, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ПП «Лідес Консалт», вартість квартири [ADDRESS] становить 1781564, 00 грн., а тому вартість 1/36 частки становить 49 487, 89 грн.(а.с.20-25). Як вбачається з матеріалів справи позивачем було внесено на депозит кошти, що відповідають грошовій компенсації вартості частки відповідача (1/36), що визначена за Звітом про оцінку майна № 130420181 від 13.04.2018. (1781564,00 грн. / 36 = 49487,89 грн.) (а.с.80). Вбачається, що відповідач є братом позивача. Також з матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем наявні конфліктні та неприязнені стосунки, що підтверджується заявами, поданими до Солом`янського управління поліції м. Києва (а.с.16-18). Згідно з витягу з реєстру територіальної громади м. Києва вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.10). З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] у спірній квартирі не проживав та не проживає. Як вбачається з матеріалів справи, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, [PERSON] належить на праві приватної власності будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 10.11.2017 (а.с.19). Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що частка [PERSON] є незначною і не може бути виділена в натурі, квартира [ADDRESS] є неподільною, спільне користування нею між сторонами неможливе, до того ж таке припинення не завдасть істотної шкоди відповідачу, суд приходить до висновку про задоволення позову. Крім того, [PERSON] було внесено на депозитний рахунок Державної казначейської служби України у м. Києві компенсацію вартості 1/36 частини спірної квартири, а саме 49487,89 грн., на підставі квитанції № 4 ГУ Ощадбанку по м. Києву та області ТВБВ 10026/095 РМ-9501, дата операції 23.05.2018. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для припинення права спільної часткової власності [PERSON] на 1/36 частину квартири та стягнення на його користь компенсації вартості припиненої частки в розмірі 49487,89 грн., внесених [PERSON] на депозитний рахунок Державної казначейської служби України у м. Києві. У такому випадку право власності відповідача [PERSON] на частку в спірній квартирі, після набрання рішенням законної сили, переходить до [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 1409,60 грн.

Outcome: approved