Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач МТСБУ 30.03.2016 р. звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на його користь кошти в розмірі понесених витрат в сумі 19132,26 грн., посилаючись на те, що 30.04.2013 р. з вини відповідача, який керував автомобілем марки «ГАЗ», державний номерний знак [NUMBER] була скоєна дорожньо - транспортна пригода. В результаті вищезазначеної дорожньо - транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «ДЕУ», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить ТОВ «Каскад Авто» на праві власності. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 15.05.2013 р. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до заключення експерта складає 19341,66 грн. На дату скоєння ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 30.05.2013 р. ТОВ «Каскад-Авто» скориставшись своїм правом, передбаченим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подав відповідну заяву, як того вимагає ст. 35 п. 35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем. В зв'язку з настанням події, передбаченої п. 1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування ТОВ «Каскад-Авто» в розмірі 18482,26 грн. Крім того, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 650,00 грн. З огляду на викладене, позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресу розмір виплаченого страхового відшкодування та витрати на послуги аварійного комісара. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання, не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, враховуючи заяву представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Судом встановлено, що [PERSON], 30.04.2013 р. о 08 год. 25 хв., керував автомобілем «Газ», державний номерний знак [NUMBER], рухався по вул. Симиренко - пр. Корольова в м. Києві, під час руху не дотримався безпечної дистанції до попереду рухаючогося автомобіля «Деу», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 15.05.2013 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Таким чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді, в якій був пошкоджений автомобіль «Деу», державний номерний знак [NUMBER], за наявності вище приведеної постанови суду доказуванню не підлягає. На момент ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Деу», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], що належить на праві власності ТОВ «Каскад Авто». Відповідно до Звіту №20633 від 31.05.2013 р. про оцінку автомобіля «Daewoo Lanos» держномер [NUMBER], складеного суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Євро Асистанс» - оцінювачем [PERSON] матеріальний збиток завданий власнику автомобіля марки «Daewoo Lanos» держномер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 19341,66 грн. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України» Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У заяві, зокрема, має міститися зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування завданої шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують. Цивільно-правова відповідальність потерпілого - ТОВ «КАСКАД-АВТО» на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СТ «Іллічівське», згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/0608892. Строк дії полісу з 12.11.2012 р. до 11.11.2013 р. включно. Доказів того, що відповідачем на користь потерпілого були відшкодовані збитки завдані внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем не надано. Судом також встановлено, що власник пошкодженого автомобіля ТОВ «КАСКАД-АВТО» скориставшись своїм правом, передбаченим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 30.05.2013 р. подав відповідну заяву, як того вимагає ст. 35 п. 35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем. Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. В зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 25.07.2013 року здійснило виплату відшкодування потерпілій стороні в розмірі 18 482,26 грн., на підставі Наказу МТСБУ №2373 від 24.07.2013 р. про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, що підтверджується копією платіжного доручення №2318 від 25.07.2013 р. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 18482,26 грн. Відповідно до п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Вбачається, що МТСБУ було залучено аварійного комісара, відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з чим понесені витрати в розмірі 650,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №2598 від 12.08.2013 р. Позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на встановлення розміру збитків у розмірі 650, грн., тобто витрати страховика, які направлені на визначення розміру матеріального збитку, які не є страховим відшкодуванням, а направлені на визначення розміру збитків, тобто належать до звичайних виробничих витрат страховика, які покриваються за рахунок страхової премії, що сплачуються страхувальником при укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та за рахунок внесків страховиків до фондів МТСБУ відповідно до ст. 43 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому відсутні підстави для стягнення додаткових витрат в сумі 650,0 грн. Враховуючи викладене вище, виплату позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП, яка мала місце з вини відповідача, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача в частині стягнення витрат, пов"язаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 18482,26 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що судовий збір у розмірі 1378,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial