Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

У листопаді 2017 року ПАТ КБ „ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що згідно договору № б/н від 10.08.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобов'язання відповідач за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим, станом на 30.09.2017 р. утворилась заборгованість на загальну суму 15973,11 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір у розмірі 1600,00 гривень. Відповідно до заяви, представник позивача просив про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, судом про дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки суду не надала. Враховуючи те, що від відповідача заперечення та заява про розгляд справи у її відсутність не надходили, то суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України». Згідно з п. 9 ч. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з кредитного договору № б/н від 10.08.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Згідно ст.ст. 526,527,536 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Станом на 30.09.2017 р. має заборгованість в сумі 15973,11 грн., яка складається з наступного: - 1431,58 грн. - заборгованість за кредитом; -13304,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). - 736,82 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов'язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобов'язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки за користування кредитом та пеню, що передбачені умовами договору. Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином, судом встановлено, що відповідач своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернула, продовжувала користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривала, в зв'язку з чим, позов підлягає повному задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved