Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Суворовська районна адміністрація Одеської міської Ради звернулась з позовом до [PERSON] про демонтаж малої архітектурної форми. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно наданих матеріалів КП „ЖКС „Пересипський" Суворовській районній адміністрації Одеської міської ради, відповідно доповідної записки № 6 вих. від 11.04.2016 року стало відомо, що [PERSON], який мешкає [ADDRESS] самочинно виконав реконструкцію квартири на місці віконного прорізу встановив двері та облаштував терасу площею 24,0 кв.м. Відповідно до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 16 від 29.01.2015р. «Про затвердження Порядку взаємодії виконавчих органів, комунальних підприємств, установ, закладів та організацій Одеської міської ради з питань, пов'язаних із виявленням самочинного будівництва у м. Одесі та вжиттям заходів реагування» 23.12.2015 року майстром дільниці № 3 КП „ЖКС „Пересипський" було вручено припис [PERSON] про надання дозвільних документів на реконструкцію квартири та встановлення тераси. Припис [PERSON] був проігноровано. 12 серпня 2016 року Суворовською районною адміністрацією було винесено розпорядження № 660р. про демонтаж малої архітектурної форми та звільнення земельної ділянки, належної до прибудинкової території житлового будинку комунальної власності територіальної громади міста, що розташований за адресою: [ADDRESS] (гр. [PERSON].) Станом на момент подачі позову вказане розпорядження не виконане. Позивач стверджує, що відповідач в порушення вимоги ст. 1,4, ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № 3038-V, ст.ст. 12,13,14,25 Закону України Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 6 вересня 2005 року N 2807-IV самочинно встановив навіс на прибудинковій території за адресою: [ADDRESS]. В зв'язку з чим, позивач просить зобов'язати відповідача за власний рахунок привести житлове приміщення до первісного стану та демонтувати самочинно встановлений навіс на прибудинковій території за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання подав заяву, згідно якої просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також справу розглянути у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а також не направляв відзиву на позову заяву. За вищевказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що " Суворовській районній адміністрації Одеської міської ради, відповідно доповідної записки № 6 вих. від 11.04.2016 року стало відомо, що [PERSON], який мешкає [ADDRESS] самочинно виконав реконструкцію квартири на місці віконного прорізу встановив двері та облаштував терасу площею 24,0 кв.м. Відповідно до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 16 від 29.01.2015р. «Про затвердження Порядку взаємодії виконавчих органів, комунальних підприємств, установ, закладів та організацій Одеської міської ради з питань, пов'язаних із виявленням самочинного будівництва у м. Одесі та вжиттям заходів реагування» 23.12.2015 року майстром дільниці № 3 КП „ЖКС „Пересипський" було вручено припис [PERSON] про надання дозвільних документів на реконструкцію квартири та встановлення тераси. Припис [PERSON] був проігноровано. 12 серпня 2016 року Суворовською районною адміністрацією було винесено розпорядження № 660р. про демонтаж малої архітектурної форми та звільнення земельної ділянки, належної до прибудинкової території житлового будинку комунальної власності територіальної громади міста, що розташований за адресою: [ADDRESS] (гр. [PERSON].) Станом на момент подачі позову вказане розпорядження не виконане Стаття 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № 3038-VІ ( далі по тексту ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № 3038-УІ) передбачає, що замовником є фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву. Згідно ст. 4 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № 3038-VІ» об'єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури. Забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Частина 5 ст. 26 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1)отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2)розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3)затвердження проектної документації; 4)виконання підготовчих та будівельних робіт; 5)прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів. Відповідно до ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038- VІ управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування. Статтею 12 Закону України «Про основи містобудування» передбачено, що до компетенції органів місцевого самоврядування у сфері містобудівельної діяльності на їх території належить право затвердження місцевих правил забудови, внесення змін у зазначені документи за поданням спеціально уповноважених органів містобудування та архітектури відповідно до законодавства. Відповідно до статті 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», прибудинкова територія є об'єктом у сфері благоустрою населених пунктів. Статтею 14 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 6 вересня 2005 року N 2807-IV передбачено використання об'єктів благоустрою до їх функціонального призначення, для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності, людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством. Посилаючись на п.1 статті 16 ЗУ «Про благоустрій», на об'єктах благоустрою забороняється виконувати роботи без дозволу, в разі, якщо обов'язковість отримання такого дозволу передбачена законом. Статтею 25 Закону України «Про благоустрій», передбачено утримання та благоустрій прибудинкових територій багатоквартирних житлових будинків, утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Відповідальність за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів зазначено у статті 42 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та згідно пункту 3, порушення встановлених законодавством екологічних , санітарно-гігієнічних вимог та санітарних норм під час проектування, розміщення, будівництва та експлуатації об'єктів благоустрою. Згідно з ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим Законом. Відповідно до ст. 18 Закону України „Про основи містобудування" будівництво об'єктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад. Це право Ради можуть делегувати відповідним виконавчим органам. Суворовська районна адміністрація є виконавчим органом Одеської міської ради і створена нею для виконання чітко визначених функцій місцевого самоврядування. В своїй діяльності районна адміністрація зобов'язана керуватись «Положенням про Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради» затвердженого рішенням Одеської міської ради від 07.12.2016 р. № 1328-УИ, в якому визначені всі повноваження районної адміністрації. У відповідності з Положенням, районна адміністрація здійснює контроль за недопущенням самочинного будівництва у районі і звертається з відповідним позовом до суду. Земельний кодекс України від 25.10.2001 р. № 2768-III передбачає, що приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Частина 3 ст. 212 Земельного кодексу України «Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок проводиться за рішенням суду». Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частиною 1 ст. 376 ЦК України встановлено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Таким чином, оскільки відповідач не виконує приписи та розпорядження органу місцевого самоврядування щодо самостійного усунення порушень, то позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved