Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], до досягнення нею повноліття в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка пояснює, що 27 квітня 2013 року між ними був зареєстрований шлюб міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Позивачка мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Оскільки на даний час спільне життя сторін припинено з 21 липня 2014 року, відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, позивачка і просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягувати з нього аліменти на утримання дочки. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що спільне подружнє життя припинено з 21 липня 2014 року і на примирення не згодна, відповідач на утримання дитини коштів не надає. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до копії паспорта серії ВА №050345, місце проживання [PERSON], [INFO] зареєстроване за адресою: [INFO]. Постановою Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», м.Горлівка Донецької області є тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] повідомлений про явку до суду через оголошення в газеті «Урядовий кур"єр» №175 від 23 вересня 2015 року, тому вважається повідомленим належним чином. У зв'язку з цим суд на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивачку, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області 27 квітня 2013 року, про що було складено відповідний актовий запис за №186 (а.с.6). З копії Свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народилася 27 серпня 2013 року та її батьками є [PERSON] та [PERSON], про що міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено відповідний запис за №775 (а. с.8). З довідки Комунального підприємства «Прилукижитлобуд» від 31 серпня 2015 року №3236 вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с.12). Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради від 07 серпня 2015 року №7425000457, [PERSON], [INFO], разом з [PERSON], [INFO] перемістилися з тимчасово окупованої території з м.Донецьк, Кіровський р-н., вул.Жигулівська, буд.9 А[ADDRESS] в [ADDRESS]. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони проживають окремо з 21 липня 2014 року, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивачка категорично наполягає на розлученні, на примирення не згодна. За таких обставин, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що позивачка наполягає на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи, що позивачка при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала, тому суд вважає за можливе після його розірвання, прізвище позивачці залишити «Вінда». Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає необхідним задовольнити заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття на користь позивачки з дати подання позову до суду. На підставі ст.ст. 110, 112, ч.2 ст.114, 180-183 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved