Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги обгрунтовують тим, що [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті та постійно проживав і була прописаний (зареєстрований) в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за вищезазначеною адресою. За життя [PERSON] заповіту не складав. Спадщину після його смерті прийняв його онук [PERSON] , інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку прощею 0,2410 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку. Однак отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину житлового будинку неможливо, про що нотаріус видав постанову. Крім того позивачі [PERSON] та [PERSON] мають право по 1/3 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за вищезазначеною адресою відповідно до ст. 120-127 ЦК УРСР , який діяв на час виникнення правовідносин , як члени колгоспного двору, які не втратили дане право , про що зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності". Зареєструвати належні [PERSON] та [PERSON] частини будинку не вдалося , позивачі отримали відмову в реєстрації. Так як в позасудовому порядку позивачі не змогли оформити належним чином свої права просять суд визнати за ними право власності. Позивачі в судове засідання не з`явились, в поданій заяві просять справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги підтримують . Відповідач в поданій заяві просить справу розглянути у відсутність представника, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення . Враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розгляд справи провести відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. [INFO] помер [PERSON] . Факт смерті підтверджується даними свідоцтва про смерть (а.с. 18). Факт родинних стосунків [PERSON] з позивачем [PERSON] підтверджується даними паспорту позивачки (а.с.14). Факт зміни прізвища [PERSON] на прізвище [PERSON] підтверджується даними копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.17). Даними довідки виданої виконавчим комітетом Бобровицької міської ради 01.10.2019 року № 487 підтверджується , що у домоволодінні розташованому в [ADDRESS] на день смерті проживав та був зареєстрований [PERSON] разом з ним на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті за вказаною адресою проживає та пописана його дружина [PERSON] (а.с.20). Даними довідки виданої виконавчим комітетом Бобровицької міської ради 01.10.2019 року № 484 підтверджується , що у домоволодінні розташованому в [ADDRESS] станом на 15.04.1991 рік проживали та були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.21). В силу ст.127 ЦК УРСР зі змінами , внесеними 20.05.1985 року , до відносин сумісної власності господарств громадян , які займалися індивідуальною трудовою діяльністю у сільському господарстві застосовуються правила ст.ст.121-126 ЦК УРСР ( що регулюють відносини колгоспного двору). Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР ( у редакції, що що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності . Згідно із ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір часток членів колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності усіх членів двору , включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Позивачі [PERSON] та [PERSON] мають право на 1/3 частину будинку кожна , як члени двору , які станом на 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні двору, що роз"яснено також в п. 6, п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ( а.с. 19) [PERSON] належним чином прийняв спадщину після смерті [PERSON] , в зв`язку з відмовою спадкоємців першої черги [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини (а.с.19). Довідкою виданою КП «Ніжинське міське бюро технічної інвентаризації» від 30.09.2019 року № 654 встановлено, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] -головою колгоспного двору. Постановою приватного нотаріуса від 14.06.2019 року Бобровицького нотаріального округу Чернгівської області Андрюхіною Л.М. позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частину житлового будинку після смерті [PERSON] , що є підставою звернутися до суду (а.с.26). Згідно рішення від 15.10.2019 року № 49155341 державний реєстратор відмовив у державній реєстрації прав на нерухоме майно, а саме на частину будинку , належну позивачам [PERSON] та [PERSON] (а.с.27). Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника ( спадкоємця ) вирішується в судовому порядку. Так як має місце відмова державного реєстратора в оформлені прав на нерухоме майно, тобто в позасудовому порядку воно не визнане, то відповідно до ст. 4 ЦПК України позивачі правомірно звернулися до суду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачів про визнання права на нерухоме майно є обґрунтованими і відповідають вимогам Закону. Відповідач дані вимоги визнає. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved