Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем проживала в цивільному шлюбі з березня 2012 року. Від фактичних шлюбних відносин сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалося, останні разом не проживають, син [PERSON] проживає разом з позивачкою, відповідач на утримання сина допомоги не надає, участі у вихованні дитини не приймає, відповідач не працює та немає стабільного доходу, тому змушена звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно, до досягнення сином повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з викладених в позові підстав. Зазначила, що розмір аліментів зазначила на власний розсуд та вважає його достатнім для утримання дитини. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не зявився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судові повістки та телефонограми, які містяться в матеріалах справи. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, в звязку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає \~частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони проживали однією сім»єю, перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з березня 2012 року, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] І-ОЛ №146132 (а.с.5). На даний час сімейні відносини між сторонами припинені, сторони по справі однією сімєю не проживають, малолітній син [PERSON] знаходиться на повному утриманні матері, відповідач матеріальну допомогу не надає на утримання сина, що достовірно встановлено в ході судового засідання. Крім того, перебування на утриманні позивачки малолітнього сина [PERSON] підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 18.09.2015 року № 5941, відповідно до якої позивачка проживає за адресою: [INFO], разом з сином [PERSON], [INFO] та своїми батьками [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Доказів зворотного, як того вимагає ст. 60 ЦПК України, в розпорядження суду, зокрема, з боку відповідача, не надано. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. ст. 181, 184 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки і сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» в редакції від 17.09.2015 року з 1 вересня 2015 року прожитковий мінімум на одну особу: дитину віком до 6 років становить - 1167 грн. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є обґрунтованими, оскільки відповідач не працює, не зареєстрований як фізична особа-підприємець, не отримує пенсію та будь-яких соціальних допомог,зокрема, доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було. Судом також встановлено, що домовленість між сторонами щодо утримання сина не досягнута, а тому право позивача на отримання від відповідача аліментів підлягає захисту. При зверненні до суду позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 гривень на місяць, це сума, яка іде на утримання дитини, на його харчування, речі першої необхідності. Визначаючи розмір аліментів на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], суд враховує обставини справи, положення вказаного Закону та СК України, матеріальне становище дитини, індивідуальні особливості її стану здоров'я та розвитку, наявність у відповідача та позивача на утриманні інших дітей, їх сімейні стани та стани здоров'я. Оскільки з боку позивача суду не надано достатніх доказів на підтвердження розміру аліментів 1000 грн., які вона просить стягнути з відповідача і витрат, які вона несе на утримання дитини, а також, враховуючи те, що батьки мають рівні обов»язки щодо утримання неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення аліментів з моменту пред»явлення позову і до повноліття дитини в розмірі 1000 гривень підлягають частковому задоволенню в сумі 600 гривень. На думку суду, такий розмір аліментів є необхідним для забезпечення утримання малолітнього сина [PERSON], оскільки рівнозначний обов'язок щодо його утримання, у відповідності до положень ст. 141 СК України, покладається як на відповідача, так і на позивача по справі. Згідно із\~ ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В зв"язку з викладеним, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: partial