Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до вищевказаних відповідачів, в якому просили: визнати право власності за [PERSON] на 2/3 частини двокімнатної квартири, загальною площею 76,17 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON]; визнати право власності за [PERSON] на 1/6 частину двокімнатної квартири, загальною площею 76,17 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON]; визнати право власності за [PERSON] на 1/6 частину двокімнатної квартири, загальною площею 76,17 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], зазначивши в їх обгрунтування, що 16-ю Київською державною нотаріальною конторою їм, відповідачам, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на вказану спадщину, у зв"язку з втратою Реєстраційної посвідки Комунального підприємства «Київське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна» до договору купівлі-продажу вказаної квартири від 05 грудня 1996 року, при цьому, Комунальне підприємство «Київське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна» відмовило нотаріусу у видачі дублікату вказаної Реєстраційної посвідки, оскільки її видача не передбачена діючим законодавством. Крім того, позивачі послалися на вимоги ст.ст.392, 1216, 1218, 1258, 1261, 1270, ч.1 ст.1272, ч.1 ст.1221 ЦК України. В судовому засіданні позивачі вимоги позову до вищевказаних відповідачів підтримали, просили позов задовольнити. Представник Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Ніколайчук Н.М. вважав Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві неналежним відповідачем по справі (при цьому ЦПК України не передбачає заміну (виключення) відповідача за його ж клопотанням). Крім того, вказаний представник Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві послався на п.3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування": за змістом ст.392 ЦК України належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно; у спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 07.10.2014 року 16-ю Київською державною нотаріальною конторою відповідачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] (а.с.24, 25), у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказану квартиру. 07.08.2012 року Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна відмовило нотаріусу у видачі дублікату Реєстраційної посвідки про реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], з посиланням на те, що видача такої посвідки не передбачена діючим законодавством. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте, всупереч вищевказаним положенням ст.60 ЦПК України стороною позивачів не надано об»єктивних, належних та допустимих доказів щодо наявності спору про право між позивачами та відповідачами. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позов саме до вказаних відповідачів пред'явлений безпідставно, оскільки стороною позивачів всупереч вищенаведеним вимогам ЦПК України не доведено наявність обставин щодо не визнання або оспорювання відповідачами прав позивачів на відповідне спадкове майно, при цьому, позивачами не заявлені вимоги до відповідачів з приводу їх дій (бездіяльності) як суб"єктів владних повноважень. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, враховуючи, що позивачі звільнені від сплати судового збору (а.с.5), судовий збір у сумі 3654 грн. належить віднести за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed