Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. [PERSON] [INFO] року у КЗ «Криворізький міський клінічний пологовий будинок № 1» Дніпропетровської обласної ради народила дівчинку та мала намір залишити її у лікувальному закладі. Спеціалістами служби у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради 26.01.2017 року з [PERSON] та її матір'ю - [PERSON] проводилася профілактично-роз'яснювальна робота щодо можливості не відмовлятися від дитини, проте 27.01.2017 року [PERSON] самовільно залишила пологовий будинок, покинувши доньку. Того ж дня представником Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області та адміністрацією КЗ «Криворізький міський клінічний пологовий будинок № 1» Дніпропетровської обласної ради був складений відповідний акт. Крім того, [PERSON] має малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який є учнем Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 109 Криворізької міської ради. [PERSON], її малолітній син - [PERSON], та [PERSON], проживають за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до чинного законодавства України факт народження малолітньої дитини, покинутої батьками у КЗ «Криворізький міський клінічний пологовий будинок № 1» Дніпропетровської обласної ради, відповідно до рішення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради зареєстрований у Центрально-Міському районному у м. Кривому Розі відділі державної РАІДС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Службою у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради неодноразово проводилася з [PERSON] та [PERSON] профілактично-роз'яснювальна робота щодо можливості не відмовлятися від дитини, проте громадянки свого рішення не змінили. В своїх письмових поясненнях матір дитини повідомила, що не може взяти доньку на виховання в родину через скрутне матеріальне становище, безробіття та нею надано письмову згоду на позбавлення батьківських прав. 17.05.2017 року виконкомом Саксаганської районної у місті ради прийнято рішення № 215 про надання малолітній [PERSON] статусу дитини позбавленої батьківського піклування, та влаштування її до державного закладу на повне державне забезпечення. Криворізький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді вважає доцільним позбавити гр. [PERSON] батьківських прав у відношенні до малолітньої [PERSON]. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення, суду пояснила, що покинула малолітню дитину [PERSON] у зв'язку із тяжким матеріальним становищем, тому просить позбавити її батьківських прав відносно останньої та не заперечує проти стягнення з неї аліментів на утримання дитини. Представник третьої особи - Криворізький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, позов підтримала, просила задовольнити. Представник третьої особи - Комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради», до судового засідання не з'явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності. Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON], народилась [INFO] року. Батьками зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (зворот а.с. 10). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України в державний реєстр внесено відомості про реєстрацію актового запису про народження щодо [PERSON], [INFO]. Батьками якої є батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Державна реєстрація проведена відповідно до ч.2 ст. 135 СК України (а.с. 12). [PERSON] 27.01.2017 року самовільно залишила стаціонар міського клінічного пологового будинку №1 та покинула свою новонароджену дитину, про що працівниками закладу охорони здоров'я, представником служби у справах дітей та працівником органу внутрішніх справ 27.01.2017 року складено акт про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я (а.с. 11). Відповідно пояснень [PERSON] остання відмовилась забрати дитину з пологового будинку та не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] (а.с. 13). Згідно пояснень [PERSON] остання відмовилась забирати онуку з пологового будинку, не заперечує щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав та удочеріння дитини (а.с. 7). Відповідно листа КЗ «Криворізька міська дитяча лікарня №2» ДОР» № 149 від 06.04.2017р., [PERSON], [INFO], з 28.02.2017 року знаходиться в педіатричному відділенні лікарні. За час перебування дитини у лікарні мати або інші родичі дитину не відвідували, життям та здоров'ям не цікавились (зворот а.с. 8). Відповідно довідки КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР» № 01-04/890 від 16.06.2017р., [PERSON], [INFO] року знаходиться у вказаному закладі на повному державному утриманні з 30.05.2017 року. За весь час перебування дитини в закладі, мати та ніхто з родичів ні письмово, ні усно долею та станом здоров'я дитини не цікавились, у вихованні та утриманні участі не приймали, матеріальної допомоги не надавали, бажання забрати дитину не виявляли (а.с. 9). Рішенням виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради № 215 від 17.05.2017 року малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та влаштовано її до державного закладу на повне державне забезпечення (а.с. 5). Відповідно рішення комісії з питань захисту прав дитини № 243 від 20.06.2017 року, остання вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні до малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно рішення комісії з питань захисту прав дитини № 174 від 16.05.2017 року, остання вважає за доцільне влаштувати малолітню [PERSON], [INFO], до державного закладу на повне державне забезпечення (а.с. 8). Суд, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов висновку про задоволення позову, мотивуючи своє рішення наступним чином. Відповідно ч. 2 ст. 143 СК України, мати, яка не перебуває у шлюбі, зобов'язана забрати дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров"я. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Пунктом 1 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати може бути позбавлено судом батьківських прав, якщо вона не забрала дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування. Відповідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний, духовний розвиток дитини, не забезпечують дитині необхідного харчування, медичного догляду, тощо. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Так, судом встановлено, що відповідач є матір'ю [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено що відповідач не забрала свою новонароджену дитину з пологового будинку, не цікавиться подальшою долею дитини, її станом здоров'я, не виявляє бажання забрати дитину в сім'ю, приймати участь в її утриманні та вихованні. Відповідач не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав відносно доньки, що підтверджується повним визнанням позовних вимог та власноруч написаними поясненнями. Враховуючи встановлені судом обставини, суд погоджується з доводами позивача та рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 20.06.2017 року № 243, про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO], і вважає що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] підлягають задоволенню. Разом з тим, згідно приписів ч. 2 ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку по утриманню дитини. Відповідно ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до положення ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України. Враховуючи що зазначений позов пред'явлено 12.07.2017 року, суд вважає що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу громадян, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь комунального закладу в якому буде перебувати дитина або опікуна, починаючи з 12 липня 2017 року і до досягнення [PERSON] повноліття. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач на підставі п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved