Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно наказу № 210-к від 18.06.2012 року [PERSON] переведена постійно на посаду завідувача підсобного господарства Горбанівського геріатричного пансіонату ветеранів війни та праці та була ознайомлена з посадовою інструкцією. Остання несла відповідальність за організацію роботи підсобного господарства, забезпечення утримання тварин в належному стані, контроль за виконанням функціональних обов'язків працівниками підсобного господарства та забезпечення збереження матеріальних цінностей. У зв'язку із невиконанням відповідачем належним чином покладених на неї обов'язків, що виразилося у не здійсненні нею належним чином організації роботи підсобного господарства, забезпечення збереження матеріальних цінностей підсобного господарства та не проводився контроль за виконанням функціональних обов'язків лікарем ветеринарної медицини [PERSON], яка зобов'язана своєчасно кваліфіковано надавати ветеринарну допомогу та попереджати завідувача підсобного господарства про заміну здоров'я тварин, протягом 02.12.2014р.- 05.12.2014р. стало причиною загибелі 5 поросят. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути із відповідача на свою користь спричинену матеріальну шкоду неправомірними діями завідувача підсобного господарства у розмірі 4571,08 грн. У судове засідання представник позивача з'явилася, позов підтримала з підстав викладених у ньому. Відповідач заперечила проти задоволення позову, вважаючи, що як завідувач підсобного господарства не вчиняла дій, які б призвели до загибелі 5 поросят. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне: Згідно наказу № 210-к від 18.06.2012 року [PERSON] переведено постійно на посаду завідувача підсобного господарства Горбанівського геріатричного пансіонату ветеранів війни та праці та ознайомлена з посадовою інструкцією, затвердженою директором пансіонату (а.с.7,8,12). Наказом №264-к від 23.09.2015 року [PERSON] звільнено з посади завідувача підсобним господарством 01.10.2015 року за власним бажанням (а.с.13). Згідно посадової інструкції завідувача підсобним господарством на [PERSON] покладено обов'язок контролювати виконання функціональних обов'язків працівниками підсобного господарства. З даною посадовою інструкцією [PERSON] ознайомлена 18.06.2012 року (а.с. 9). Із наказу № 161-О «Про створення комісії з проведення розслідування за фактом загибелі поросят» від 02.12.2014 року вбачається, що 02.12.2014 року керівництву пансіонату стало відомо, що на підсобному господарстві, при нез'ясованих обставинах загинули двоє поросят. З метою встановлення причин та передумов, що сприяли вищевказаному випадку вирішено створити комісію з проведення розслідування за фактом загибелі тварин (а.с. 59). Із довідки № 01-1186 від 16.11.2015 слідує, що згідно бухгалтерського обліку, протягом 02.12.2014 р.- 05.12.2014 р. на підсобному господарстві Горбанівського геріатричного пансіонату ветеранів війни та праці загинуло 5 поросят, чотири із групи 2-4 місяці, одне з групи дорощення. Загалом спричинено шкоду у розмірі 4571,08 грн. (а.с. 5). З акту проведення розслідування за фактом загибелі поросят від 11.12.2014 слідує, що результатами досліджень поросят регіональною державною лабораторією ветеринарної медицини в Полтавській області від 10.12.2014 року збудника африканської чуми свиней не виявлено, збудників сальмонельозу та аскаридозу не виділено, виділено збудник трихоцефальозу. При патолого-анатомічному дослідженні виявлено запальні процеси органів дихання та шлунково-кишкового тракту, що може свідчити про передозування препаратом ангельмінтом 10 % при дегельмінтизації свиней, яке призвело до отруєння. (а.с.43). Згідно звіту про результати дослідження патологічного (біологічного) матеріалу № 004008 п.м.14 від 10.12.2014 на дослідження надано 2 поросят з метою постановки діагнозу на захворювання тварин. При дослідження порося (вік 1-4 місяці) виявлено захворювання у вигляді вогнищевої катаральної бронхопневмонії, катального гастроентериту, набряку брижі товстого кишечника, фіброзного коліту, потовщення стінки шлунка; порося ( вік 7 місяців) виявлено захворювання у вигляді вогнищевої катаральної бронхопневмонії, катального гастроентериту, дистрофії печінки, набряку брижі товстого кишечника, потовщення стінки шлунка, паразит в ободовій кишці. Виявлено збудник трихофацельозу. При патолого-анатомічному дослідженні наданих біологічних матеріалів виявлено запальні процеси органів дихання та шлунково-кишкового тракту (а.с. 39). Відповідно до ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» роз'яснено, що під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати. Випадки повної матеріальної відповідальності зазначено у ст. 134 КзпП України, зокрема відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України" від 18.03.2004, № 1618-IV, (надалі ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У відповідності з вимогами ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 п.4 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом в період часу із 02.12.2014 року по 05.12.2014 року у підсобному господарстві Горбанівського геріатричного пансіонату ветеранів війни та праці загинуло 5 поросят. Спричинена шкода становить 4571, 08 грн. Відповідно до висновку лабораторного патологічного дослідженні біологічних матеріалів виявлено запальні процеси органів дихання та шлунково-кишкового тракту. На відповідача, яка працювала завідувачем підсобного господарства Горбанівського геріатричного пансіонату ветеранів війни та праці згідно посадової інструкції покладено обов'язок контролювати виконання функціональних обов'язків працівниками підсобного господарства. Також встановлено, що згідно посадової інструкції лікаря ветеринарної медецини від 01.08.2014 року, саме на останнього покладено повну відповідальність за стан здоров'я поголів'я. Проте відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави, за позовом Горбанівського геріатричного пансіонату ветеранів війни та праці до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди залишеного без змін Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області, вини лікаря ветеринарної медецини [PERSON] в заподіянні шкоди 4571,08 грн внаслідок загибелі 5 поросят з 02.12.2014-05.12.2014 не встановлено. Отже твердження позивача, про те що відповідачем не проводився контроль за виконанням функціональних обов'язків лікарем ветеринарної медицини [PERSON], яка винна в заподієнні шкоди є безпідставними, взв'язку із недоведеністю того, що шкоду позивачу вчинено винними діями [PERSON] В той же час, будь-яких інших доказів, що саме винними діями [PERSON] спричинено загибель тварин суду не надано. Таким чином, в ході розгляду справи не встановлено, що шкода заподіяна відповідачу була зумовлена винними протиправними діями завідуючої підсобним господарством [PERSON], в зв'язку із чим у позові слід відмовити.

Outcome: dismissed