Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Сторони 30 листопада 1995 року зареєстрували шлюб у Диканському відділі РАГС райуправління юстиції Полтавської області, від якого мають малолітню дитину - сина [PERSON], 24. 04. [INFO] та повнолітнього сина - [PERSON], 06. 05. [INFO]. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через ненадання останнім грошової допомоги на утримання дитини та постійними суперечками із-за зловживання відповідачем алкогольних напоїв, які переростали у сварки, позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу та стягнення на її користь на утримання малолітньої дитини сина [PERSON], 24. 04. [INFO] аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, вказуючи на те, що інший їхній син [PERSON], являється студентом 4-го курсу денного відділення Полтавського політехнічного коледжу Національного технічного університету Харківський політехнічний інститут, на бюджетній основі. Проїзд до місця навчання обходиться дорого, у зв'язку з значною відстанню до вищого навчального закладу, також у місяць на харчування, на придбання одягу, взуття, канцелярські приладдя, книги ним щомісячно витрачаються значні кошти, позивач також звернулася з позовом до суду про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів у зв'язку з продовженням навчання їхнього сина у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Позивач в судове засідання не з'явилася, але на адресу суду від неї надійшла письмова заява в якій вона вказує, що свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а а розгляд справи провести в її відсутність. Третя особа по справі - [PERSON] в судове засідання також не з'явився, а до суду подав заяву в якій просив розгляд справи провести в його відсутність та задоволити позовні вимоги позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час слухання справи був повідомлений шляхом направлення поштового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання в порядку, визначеному ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не подав. За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі сторін на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. Крім того, сторони від шлюбу мають малолітню дитину, на утримання якої відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги, хоча, відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх малолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Тому, суд вважає необхідним стягти з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини щомісячно, але не менше 30% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, у судовому засіданні було встановлено, що третя особа по справі [PERSON], є повнолітнім сином сторін по справі та являється студентом 4-го курсу денного відділення Полтавського політехнічного коледжу Національного технічного університету Харківський політехнічний інститут, на бюджетній основі. Разом з тим відповідачем по справі [PERSON], ніяка матеріальна допомога повнолітньому синові, який продовжує навчання не надає, а фінансову допомогу на час навчання надає лише його мати позивач по справі [PERSON], що недостатньо для організації нормального навчання сина. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що таку допомогу надавати вони можуть. Враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, що свідчить про те, що він може надавати допомогу своєму повнолітньому синові на час його навчання. Тому, суд вважає, що заявлені позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та повнолітнього сига, який продовжує навчання є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. Крім того, суд вважає за необхідне стягти з відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України сплачений нею судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати за позовні вимоги про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved