Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позов обґрунтовує тим, що діти перебувають на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на їх утримання добровільно не надає, хоч має можливість надавати матеріальну допомогу. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Суд ухвалив провести розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд вважає, що даний позов обґрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.02.2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції Черкаської області (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких в актових записах про народження [NUMBER] від 08.09.2010 року, зробленому відділом реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції Черкаської області та [NUMBER] від 08.09.2010 року, зробленому відділом реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції Черкаської області записаний відповідач (а.с.5,6). Також судом встановлено, що сторони проживають окремо, а неповнолітні діти проживають з матір'ю [PERSON] На даний час діти сторін знаходяться на утриманні батьків, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Звенигородської міської ради, Черкаської області від 10.06.2014 року №3718 (а.с.7). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що домовленості між батьками щодо участі в утриманні неповнолітніх дітей не досягнуто, а позивачка наполягає на стягненні аліментів в примусовому порядку. Таким чином, з врахування викладеного, суд прийшов до висновку, що слід стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у примусовому порядку. Так, відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача на утримання неповнолітніх дітей, суд у силу вимог ст.182 Сімейного Кодексу України, суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів. Позивачка по справі на даний час утримує своїх неповнолітніх дітей, забезпечує їх матеріально, купує одяг, продукти харчування. Відповідач позов визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей, на час розгляду справи судом не працює. При цьому, суд виходить із принципу розумності та враховує загальноприйняту практику визначення розміру аліментів, а також потреби дітей, майовий стан відповідача і позивача. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди про утримання неповнолітніх дітей, то суд приходить до висновку, що відповідач, який є працездатний зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За таких обставин з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дітей сторін [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову до суду - з 11.06.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів слід допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивачку звільнити на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ „Про судовий збір". У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати в дохід держави, а саме 243 грн.60 коп. судового збору. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 250 (двісті п»ятдесят) гривень сплачених нею витрат за надання правової допомоги. На підставі ст. ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved