Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом який в подальшому уточнив та просить визнати незаконним його звільнення з посади виконуючого обов'язки директора ДП «Львівське агроторгове підприємство», поновити на посаді виконуючого обов'язки директора ДП «Львівське агроторгове підприємство» та скасувати наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 18 вересня 2014р. № 156-К про його звільнення та наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 24 вересня 2014р. №160. Позовні вимоги мотивує тим, що наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 21 березня 2014р. №140 був призначений виконуючим обов'язки директора ДП «Львівське агроторгове підприємство». 29 вересня 2014р. йому зателефонувала не знайома особа та повідомила, що його звільнено згідно з Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 24 вересня 2014р., натомість вищезгаданим наказом виконуючим обов'язки директора ДП «Львівське агроторгове підприємство» призначено [PERSON]. Вважає звільнення незаконним, так як з 15 вересня 2014р. по 11 листопада 2014р. знаходився у щорічній оплачуваній черговій відпустці, а тому наказ про звільнення його з посади та наказ про призначення нового виконуючого обов'язки директора ДП «Львівське агроторгове підприємство» підлягають скасуванню. Позивач в судове засідання не з'явився. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, дав аналогічні пояснення. Просить позов задоволити. Представник відповідача - Міністерства аграрної політики та продовольства України в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини неявки, хоч належно повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності. Представник відповідача - ДП «Львівське агроторгове підприємство» в судовому засіданні поклався на розсуд суду при вирішенні справи судом. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача ДП «Львівське агроторгове підприємство», дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 21 березня 2014р. №140 був призначений виконуючим обов'язки директора ДП «Львівське агроторгове підприємство». Як встановлено судом, наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 18 вересня 2014р. №156-к звільнено [PERSON], виконуючого обов'язки директора ДП «Львівське агроторгове підприємство». Підстава - службова записка Департаменту землеробства від 04.09.2014р. № 13-04-25/326. Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 24 вересня 2014р. №160 [PERSON] призначено виконуючим обов'язки директора ДП «Львівське агроторгове підприємство». Разом з тим, з 15 вересня 2014р. по 11 листопада 2014р. позивач знаходився у щорічній оплачуваній черговій відпустці, що підтверджується наказом №12/09-14 "Про надання щорічної відпустки» від 12 вересня 2014 року. Відповідно до ч.3 ст.40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Згідно ч.3 ст.41 КЗпП України розірвання договору у випадках, передбачених частинами першою і другою цієї статті, провадиться з додержанням вимог частини третьої статті 40, а у випадках, передбаченихпунктами 2 і 3 частини першої цієї статті, - також вимог статті 43 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що звільнення позивача відбулось з порушенням ч.3 ст. 40 КЗпП України, а тому наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 18 вересня 2014р. № 156-К про звільнення [PERSON] та наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 24 вересня 2014р. №160 підлягають скасуванню. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з Міністерства аграрної політики та продовольства України слід стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved