Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

У квітні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради, в якому просить суд зобов`язати відповідача прийняти від неї документи на приватизацію квартири [ADDRESS] за відсутності ордера на житлове приміщення та прийняти рішення у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Свої позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що маючи намір реалізувати своє право на приватизацію житла, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та зібравши усі документи, окрім корінця обмінного ордера відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» на квартиру, вона звернулась до відповідача із відповідною заявою про приватизацію житла. Однак, листом Районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради від 28.12.2018 року за №ЛО-0500-В позивачу було відмовлено в розгляді питання щодо приватизації житла, оскільки серед документів до заяви про приватизацію нею не було надано копії ордеру про надання жилої площі, який дійсно відсутній. Ухвалою суду від 26.04.2019 року, дану справу постановлено розглядати в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання, призначене на 17.05.2019 року сторони не з`явились. Позивач [PERSON] подала суду заяву, у якій просила розгляд справи провести за її відсутності, за станом здоров`я та ухвалити рішення на розсуд суду. Представником районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради Малюк С.М. до суду направлено відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому відповідач просить суд розглянути справу за відсутності представника та в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Як зазначено у відзиві, порядок приватизації державного житлового фонду визначено законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, (далі - Положення). Згідно п.п. 17, 18 Положення, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де надає визначений перелік документів, зокрема, копію ордеру на жиле приміщення. За результатами розгляду наданих до районної адміністрації документів громадянкою [PERSON] на приватизацію житла за адресою: [ADDRESS] , було встановлено відсутність копії такого ордеру, у зв`язку з чим було надано обґрунтовану відповідь. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована і постійно проживає за адресою: [ADDRESS] з 17.08.1988 року по теперішній час, що підтверджується копією паспорту громадянина України, [NUMBER] та довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 04-26/5-10889 від 05.12.2018 року. Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», позивач має право на безплатну приватизацію житла. [PERSON] звернувшись до Районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради із заявою про приватизацію житла, розташованого за адресою: [ADDRESS] , отримала відповідь заступника голови районної адміністрації від 28.12.2018 року за № Л-0500-В про відмову, оскільки нею не було надано копію ордеру про надання жилої площі. Відповідно до ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Відповідно до п. 1 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян (далі - Положення), визначено порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків (далі - квартири (будинки)), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - кімнати у комунальних квартирах), які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян. Відповідно до п. 18 Положення, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Згідно з ч. 2 ст. 9 Житлового кодексу України, громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду. Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду" (далі Закон), кожний громадянин має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлових чеків або з частковою доплатою. З огляду на досліджені докази, які містяться у справі, вбачається, що між сторонами існує спір щодо права на приватизацію квартири, а не щодо права подати документи на приватизацію. Позивач заявила позовну вимогу зобов`язати Районну адміністрацію по Вознесенівському району Запорізької міської ради прийняти від неї документи за відсутності ордера на житлове приміщення на приватизацію квартири [ADDRESS] , та прийняти рішення у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Але, як вбачається з матеріалів справи, Районна адміністрація по Вознесенівському району Запорізької міської ради не відмовляла позивачу у прийнятті документів на розгляд, відповідно до листа Районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради від 28.12.2018 року за № Л-0500 - В. Звернення [PERSON] з питання приватизації житла, за адресою: [ADDRESS] , розглянуто і їй відмовлено в приватизації квартири, оскільки нею не надано копії ордеру про надання житлової площі. У зв`язку із чим, суд вважає, що позивачем невірно обрано спосіб захисту своїх прав. Однак, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог (ст. 13 ЦПК України). Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін. Отже позовні вимоги, що є предметом розгляду даної справи, не підлягає задоволенню, оскільки відповідачем не порушено право позивача подати документи для розгляду. Позивач не позбавлена права звернутися з позовом про визнання за нею права на приватизацію спірної квартири та зобов`язання здійснити приватизацію. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується нормами ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, в позові їй відмовлено, то на підставі частин 6 та 7 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне компенсувати витрати по сплаті судового збору за рахунок держави.

Outcome: dismissed