Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 14.04.2016 року шлюб між сторонами був розірваний і з цього часу відповідач долею дитини не цікавився. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному забезпеченні дитини. Фактично всі обов`язки щодо виховання та забезпечення життєвих потреб виконує позивач. Просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини - [PERSON] , [INFO] . Позивач у судове засідання не з`явилась, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи - орган опіки та піклування Полтавської районної державної адміністрації - у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без їх участі, при винесенні рішення просили взяти до уваги висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату,час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення причин і від якого не надійшов відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Шлюб між сторонами був розірваний заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 14.04.2016 року (а.с.15). Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 18.04.2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 16.03.2017 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.16). Згідно з розрахунком від 04.03.2019 року борг [PERSON] станом на лютий 2019 року становить 42496,35грн. (а.с.20-21). Згідно із характеристикою Полтавської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №29 від 11.10.2018 року на [PERSON] , батько дитини - [PERSON] , у школі жодного разу не з`являвся, з учителем не спілкувався, батьківські збори не відвідував (а.с.13). Згідно з висновком органу опіки та піклування Полтавської райдержадміністрації від 11.05.2019 року, комісія з питань прав захисту дітей при райдержадміністрації вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10). Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК . Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач тривалий час проживає окремо від дитини, не виконує батьківські обов`язки, будь-якої участі у вихованні дитини не приймає та не надає матеріальної допомоги на її утримання. Дитина мешкає з матір`ю, яка займається її вихованням та забезпечує її життєві потреби. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, тому позовні вимоги про позбавлення [PERSON] , батьківських прав є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved