Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про зміну способу стягнення та збільшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 23 листопада 2002 року до 05 вересня 2008 року перебувала з Відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] . Після розлучення, син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Її матеріальне становище не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби сина, тому Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 02 березня 2010 року по справі №2-666/10 з Відповідача на її користь на утримання [PERSON] , [INFO] було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 грн., починаючи з 10.02.2010 р. і до його повноліття, тобто до [INFO] . Вказує, що Відповідач на даний час не надає допомоги на утримання сина на належному рівні. Як їй відомо, після розлучення аліменти Відповідач на користь інших осіб не платить, стягнень по виконавчим документам з Відповідача не проводиться (у тому числі за Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 02 березня 2010 року, виконавчий лист нею до органів виконавчої служби не надсилався). Відповідач працездатний, на даний час отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу в повному обсязі, однак добровільно на даний час не забезпечує сина належним чином. Відповідно до вищезазначеного та у зв`язку із збільшенням вікових потреб сина вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу відповідача, а саме: в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з вищевикладеним просить суд змінити спосіб стягнення та збільшити розмір аліментів, стягнення яких передбачено з [PERSON] [INFO] , (реєстраційний номер облікової картки платник податків [NUMBER] ) на підставі Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 березня 2010 року з твердої грошової суми у розмірі 400,00 грн. на 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання [PERSON] , [INFO] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . В судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, просив суд стягувати з нього аліменти у розмірі 20% від усіх видів доходів (заробітку) до досягнення сином повноліття. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено,\~що відповідач\~є батьком [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Шлюб між сторонами було розірвано 05.09.2008, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] . Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 02.03.2010 у справі № 2-666/10 позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця Київської області, проживаючого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] аліменти на сина - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 грн., починаючи з 10.02.2010 року до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Стягнуто з відповідача [PERSON] на користь ГУ ДКУ в Київській області на р/р [NUMBER] , МФО 321018 держмито в сумі 51,00 грн. Також встановлено, що відповідач працевлаштований у Товаристві з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна та його дохід за період з 01.01.2018 по 31.03.2019 складає 68 091,06 грн. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до змісту\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована\~Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року\~і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до вимог\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.1\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.181\~та ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Так, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до положення ст.183\~та ст.184 СК України\~за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» 2037-VIII від 17.05.2017 встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Зважаючи на те, що\~згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За правилами ч.8\~ст.7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Враховуючи вищевикладене та те, що Законом на одну дитину встановлено розмір аліментів у вигляді однієї чверті, то суд вважає за можливо частково задовольнити позов і змінити спосіб стягнення та збільшити розмір аліментів на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 березня 2010 року з твердої грошової суми у розмірі 400,00 грн. на 1/4 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з 18.10.2018 до [INFO] . Стягненню з\~відповідача на\~користь держави\~підлягає також\~судовий збір\~на підставі\~ст.\~141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене позов підлягає до часткового задоволення. На підставі ст. 84,\~180-182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial