Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання зайнятості у період з 11.06.1998 року по 13.11.2007 року за професією асфальтобетонника в КП «ШЕУ по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району м. Києва» до робіт із шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2. Вимоги мотивує тим, що згідно записів трудової книжки, у період з 01.01.1988 року по 09.07.1991 року та з 11.06.1998 року по 30.06.2009 року він працював на посаді асфальтобетонника в КП «ШЕУ по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району м. Києва». 09 лютого 2016 року листом № 62/1-56 відповідач повідомив, що атестація робочих місць вперше проводилася у 1999 році відповідно до наказу № 49 від 03.06.1999 року, згодом у 2004 році відповідно до наказу № 78 від 19.07.2004 року та у 2007 році відповідно до наказу № 108 від 14.11.2007 року. За результатами атестації робочого місця асфальтобетонника у 1999 році та у 2004 році право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 не підтверджено. 23 лютого 2016 року на адресу відповідача було направлено заяву з проханням надати протоколи досліджень метеорологічних факторів, шумового навантаження та інфразвуку, важкості та напруженості праці, повітря робочої зони з висновками, карту умов праці, фотографію робочого дня, спостережний лист індивідуальної фотографії робочого дня, на підставі яких виносились наказ № 49 від 03.06.1999 року, наказ № 78 від 19.07.2004 року та наказ № 108 від 14.11.2007 року по підприємству. 10 березня 2016 року листом № 62/1-131 відповідач повторно повідомив, що асфальтобетонники не мають права на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 за 1999 та 2004 рік та повідомив про можливість надання запитуваних документів на платній основі. Такі дії відповідача позивач вважає такими, що суперечать нормативним актам та порушують його соціальні гарантії. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.04.2016 року до участі у справі було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління Пенсійного фонду в Дніпровському районі м. Києва (а.с. 50). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.06.2016 року до участі у справі залучено Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, як правонаступника Управління Пенсійного фонду в Дніпровському районі м. Києва (а.с. 89). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07 липня 2016 року, провадження у даній справі було закрите на підставі пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України з посиланням на те, що вищевказані заявлені вимоги відносяться до компетенції органів пенсійного фонду, а не суду (а.с. 91, 92, 134-138). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 серпня 2016 року у відкриті касаційного провадження за касаційною скаргою [PERSON] було відмовлено (а.с. 150). Постановою Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 серпня 2016 року, ухвала Апеляційного суду м. Києва від 07 липня 2016 року та ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року скасовані, справа направлена на новий розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва (а.с. 181-184). В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали заявлені вимоги та викладені у позові обставини. Представник відповідача та представник третьої особи Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки представника третьої особи суд повідомлено не було. Від представника відповідача [PERSON] до суду надійшло клопотання з проханням відкласти розгляд справи у зв'язку з перебуванням у відпустці. Беручи до уваги вимоги закону щодо строків розгляду справ, а також враховуючи те, що представник відповідача вдруге подає клопотання про відкладення судового засідання, відповідач є юридична особа, яка не позбавлена можливості забезпечити явку до суду іншого представника, про дату розгляду справи відповідач завчасно був повідомлений, а саме 28.04.2017 року, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, тому судом визнані причини неявки представника відповідача в судове засідання неповажними та суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності представника відповідача з урахуванням наданих ним заперечень на позов. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. 23 лютого 2016 року представник [PERSON] [PERSON] звернувся до КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району м. Києва» із заявою про надання уточнюючої довідки відповідного зразку для підтвердження пільгового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній на пільгових умовах для оформлення пенсії за віком (а.с. 14). Листом від 10.03.2016 року № 62/1-131 КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району м. Києва» повідомило про те, що асфальтобетонники не мають права на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 за 1999 та 2004 рік (а.с. 16). При цьому суд приймає до уваги наступне. Згідно даних трудової книжки, [PERSON] [INFO], наказом № 41-к від 10.06.1998 року прийнятий на роботу з 11.06.1998 року асфальтобетонником 3-го розряду у шляхово-ремонтну службу ШЕД Дніпровського району м. Києва; наказом № 30К від 17.03.2003 року переведений асфальтобетонником 4-го розряду шляхово-ремонтної дільниці; наказом № 137к від 18.11.2004 року переведений з 17.03.2003 року асфатобетонником 5-го розряду дорожньо-ремонтної служби; наказом № 92к від 25.06.2009 року звільнений з 30.06.2009 року за ст. 36 п. 1 КЗпП (а.с. 7-10). Відповідно листа КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району м. Києва» № 62/1-56 від 09.02.2016 року, [PERSON] працював на посаді асфальтобетонника в Експлуатаційному лінійному управлінні автомобільних шляхів Дніпровського району м. Києва з 01.01.1988 року (наказ № 71-к від 31.12.1988 року) по 09.07.1991 року (наказ № 38к від 09.07.1991 року) і з 11.06.1998 року (наказ № 41к від 10.06.1998 року) по 30.06.2009 року (наказ № 92к від 25.06.2009 року). Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів Дніпровського району м. Києва реорганізоване у КП «Шляхово-експлуатаційну дільницю по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району м. Києва» з 01.07.1987 року. Рішенням Київської міської Ради № 54/1488 від 02.10.2001 року КП «ШЕД по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» реорганізовано в КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них» Дніпровського району м. Києва, про що також наявний запис у трудовій книжці позивача. Атестація робочих місць вперше проводилася у 1999 році (наказ № 49 від 03.06.1999 року, згодом у 2004 році (наказ № 78 від 19.07.2004 року) та у 2007 році (наказ № 108 від 14.11.2007 року). За результатами атестації робочих місць (робоче місце асфальтобетонника) у 1999 році (наказ № 49 від 03.06.1999 р.) та у 2004 р. (наказ № 78 від 19.07.2004 р.) - право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 не підтверджено. У 2007 році була проведена атестація робочих місць: асфальтобетонника (наказ № 108 від 14.11.2007 року) з правом на пенсію на пільгових умовах з 14.11.2007 року, що підтверджується атестацією робочих місць та прилягаючими документами, тому стаж, який дає з 14.11.2007 року по 30.06.2009 року складає загалом 1 рік 7 місяців 16 днів (а.с. 8-9, 11). Згідно Додатку № 1 до наказу № 49 від 03.06.1999 року «Про проведення атестації робочих місць» ШЕД Дніпровського району м. Києва, до переліку професій по яким надається щорічна додаткова відпустка віднесено, серед інших, професію «асфальтобетонник» (а.с. 12-12 зв., 60, 61). Відповідно Додатку № 1 до наказу № 78 від 19.07.2004 року «Про проведення атестації робочих місць» КП «Шляхово-експлуатаційне управління Дніпровського району м. Києва», до переліку професій по яким надається щорічна додаткова відпустка, харчування віднесено, серед інших, професію «асфальтобетонник» (а.с. 13-13 зв., 61, 62). Згідно Додатку № 1 до наказу № 108 від 14.11.2007 року «Про проведення атестації робочих місць» КП „Шляхово-експлуатаційне управління Дніпровського району м. Києва" до переліку професій, по яким надається щорічна додаткова відпустка, спец харчування, пенсія на пільгових умовах за списком № 2 віднесено, серед інших, професію «асфальтобетонник» (а.с. 63, 64 зв.). Предметом спору є період з 11.06.1998 року по 13.11.2007 року за який позивач просить визнати за ним зайнятість за професією асфальтобетонника в Комунальному підприємстві «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва до робіт зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2. Професія асфальтобетонника віднесена до посад із шкідливими та важкими умовами праці, відповідно розділу ХХVІІ Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, а також розділу ХХVІІ Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 зі змінами. На підтвердження заявлених вимог позивачем також надана постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 13.02.2015 року по адміністративній справі № 755/2544/15-а за позовом [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва, третя особа Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року. Даним рішенням суду, серед іншого, встановлено, що посада асфальтобетонника в Комунальному підприємстві «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва у період роботи з 07.07.1998 року по 24.12.2014 року віднесена до посад за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. За нормою ст. 2-1 КЗпП України, Україна забезпечує рівність трудових прав усіх громадян незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, роду і характеру занять, місця проживання та інших обставин. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З урахуванням зазначеного, оскільки позивач у спірний період часу працював на посаді асфальтобетонника на підприємстві відповідача, ним виконувалися роботи у шкідливих і важких умовах праці, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved