Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Октябрського районного суду м.Полтави з позовом до відповідача Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори та [PERSON] про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, зобов»язання зареєструвати право власності, визнання членом сім"ї померлих спадкодавців, усунення від права на спадкування, визнання заповіту недійсним та усунення перешкод в користуванні власністю, посилаючись на те, що у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» в спільній сумісній власності її, позивачки [PERSON] ,її матері [PERSON], вітчима [PERSON] знаходилася квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 14.07.1993 року. [INFO] померла її, позивачки мати, [PERSON] . [INFO] помер вітчим [PERSON]. За її, позивачки, позовом Октябрський районний суд м.Полтави 18.05.2011 року постановив рішення, яким визнав ідеальні частки співвласників квартири рівними по 1/3 за кожним . Частки кожного зі співвласників зареєстровані в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 28.07.2011 року. Вона, позивачка 30.07.2011 року звернулася до Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори з заявою про те. що вона фактично прийняла спадщину після померлої [PERSON] - своєї матері. За її заявою була відкрита спадкова справа. Окрім того за життя [PERSON] залишила заповіт 22.05.1999 року , згідно якого вона заповідала все належне їй майно, яке належатиме їй на день смерті , і на яке вона за законом матиме право , де б воно не було і з чого б воно не складалося в тому числі і частину квартири [ADDRESS] заповіла [PERSON]. ЇЇ, позивачки , вітчим [PERSON] , чоловік матері , після смерті [PERSON] до нотконтори не звернувся за отриманням свідоцтва про право на спадщину. Після смерті [PERSON] [INFO] до Четвертої держнотконтори звернулася з заявою [PERSON] - донька [PERSON] про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, який залишив 21.01.2006 року [PERSON] на її ім»я. 01.11.2012 року на ім»я позивачки [PERSON] Четвертою Полтавською держнотконторою видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом На 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Позивачка зазначає, що відповідачка [PERSON] не проживала в спірній квартирі, зі своїм батьком не спілкувалася, не здійснювала за ним догляду, не витрачалася на його лікування та поховання, коли [PERSON] хворів, то відповідачка не надавала йому ніякої допомоги в якій він потребував через свій похилий вік.. Тому підстав для спадкування не має та [PERSON] повинна бути усунута від права на спадкування. Також позивачка зазначила, що [PERSON] зловживав спиртними напитками. В силу ряду захворювань спадкодавець [PERSON] періодично проходив курс лікування в госпіталі для Інвалідів ВВВ та в інших медичних закладах, останнім часом, коли вона, позивачка. відвідувала його в лікарні, то він не впізнавав її, говорив , що він знаходиться не в м.Полтаві а в Москіві, має трьох синів, що живуть в Америці і він збирається до них переїхати жити. Особливо розлади психічного характеру відбувалися в дні смерті його дружини, матері позивачки [PERSON] в січні місяці , і заповіт на ім.»я [PERSON] [PERSON] склав саме 21.01.2006 року в річницю смерті дружини, знаходячись на стаціонарному лікування в Полтавському обласному госпіталі Інвалідів ВВВ. Отже позивачка просила визнати заповіт на ім»я [PERSON] від [PERSON] який складено та посвідчено 21.06.2006 року, усунути від права на спадкування відповідачку, визнати за нею , [PERSON]. право власності на спірну квартиру та зобов»язати відповідачку не перешкоджати користуватися спірною квартирою і зареєструвати за нею, [PERSON] право власності на всю квартиру [ADDRESS] . В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. Представник Четвертої Полтавської держнотконтори Ткаченко Н.В. в суд не з»явилася, надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі та надал суду заперечення на позов (а.с.32 т.1) . Відповідачка [PERSON] та адвокат [PERSON] в її інтересах, просили відмовити задоволенні позову, вказуючи на те, що спадкодавець [PERSON] склав заповіт на ім»я своєї доньки будучи здоровим, за власним волевиявленням.Відповідачка зазначає, що вона спілкувалася з батьком. Але про це не говорила позивачці [PERSON], оскільки між ними склалися не добрі стосунки. Відповідачка вважає, що їй повинна належати частка спадкового майна за заповітом. На даний час вона не отримала свідоцтва про право власності в порядку спадкування за заповітом . Вважає також , що підстав для визнання заповіту недійсним немає. Суд, заслухавши сторони, їх представників, допитавши свідків, вивчивши матерілаи справи, прийшов до висновку про відмову в задоволенні вимог позивачки. Судом встановлено, що у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» в спільній сумісній власності у позивачки [PERSON] ,її матері [PERSON], вітчима [PERSON] знаходилася квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 14.07.1993 року.(а.с.4 т.1). [INFO] померла мати позивачки, [PERSON] .(а.с.10 т.1) [INFO] помер вітчим [PERSON].(а.с.9). За позовом позивачки , Октябрський районний суд м.Полтави 18.05.2011 року постановив рішення, яким визнав ідеальні частки співвласників квартири рівними по 1/3 за кожним . (а.с.5 т.1). Частки кожного зі співвласників зареєстровані в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 28.07.2011 року. Отже власність є частковою спільною власністю. Позивачка 30.07.2011 року звернулася до Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори з заявою про те, що вона фактично прийняла спадщину після померлої [PERSON] - своєї матері. За її заявою була відкрита спадкова справа.(а.с.49-55 т.1). Окрім того за життя [PERSON] залишила заповіт 22.05.1999 року , згідно якого вона все належне їй майно, яке належатиме їй на день смерті , і на яке вона за законом матиме право , де б воно не було і з чого б воно не складалося в тому числі і частину квартири [ADDRESS] заповіла [PERSON].(а.с.13 т.1). Вітчим позивачки [PERSON] , чоловік матері , після смерті [PERSON] до нотконтори не звернувся за отриманням свідоцтва про право на спадщину. Після смерті [PERSON] [INFO] до Четвертої держнотконтори звернулася з заявою [PERSON] - донька [PERSON] про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, який залишив 21.01.2006 року [PERSON] на її ім»я.(а.с.56-62). 01.11.2012 року на ім»я позивачки [PERSON] Четвертою Полтавською держнотконторою видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом На 1/3 частину квартири [ADDRESS].(а.с.111т.1). З метою перевірки доводів позивачки про те. що під час складання заповіту на ім.»я своєї доньки [PERSON] 21.01.2006 року, [PERSON] не усвідомлював значення своїх дій та не міг ними керувати , суд за клопотанням позивачки витребував з лікарських установ відповідні епікризи за час лікування [PERSON], допитав свідків, та на підставі доказів, добутих в судовому засіданні, ухвалою від 07.11.2013 року призначив посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручив експертам Полтавської обласної психіатричної лікарні ім..Мальцева. Згідно акту судово-медичного експерта №482 від 24.09.2014 року, [PERSON] який помер [INFO] на день складання заповіту на користь [PERSON] 21 січня 2006 року будь-яким психічним захворюванням не страждав, як і не виявляв ознак недоумства і міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. (а.с.220-228 т.1). У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог в і заперечень. Ст.1224 ч.5 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухиляється від надання допомоги спадкодавцеві , який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, був у безпорадному стані. Зазначена обставини судом досліджувалася та встановлено, що спадкодавець [PERSON] залишив заповіт на свою доньку, отже доводи позивачки в частині позбавлення [PERSON] права на спадкування не підпадають під дію ч.5 ст.1224 ЦК України. Позивачкою не надано доказів , що [PERSON] на час складання заповіту 21.01.2006 року не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними та в результаті цього заповіт є недійсним. На користь цього говорить висновок посмертної судово- психіатричної експертизи (а.с.220-228 т.1.). Судом також встановлено, що позивачка [PERSON] на даний час є власницею 1/3 частини спірної квартири, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 14.07.1993 року та рішення Октябрського районного суду від 18.05.2011 року та на 1/3 частину квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 01.11.2012 року. Нотаріальна контора не відмовляла позивачці у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування. Суд погоджується з доводами позивачки , що остання на день смерті спадкодавців [PERSON] , яка померла [INFO] та на день смерті [PERSON] - [INFO] проживала з ними однією сім»єю, була членом їх сім»ї, обох доглядала і похоронила та здійснила всі поминальні заходи. Встановленим є факт, що після смерті своєї дружини [PERSON] [PERSON] не звертався до державної нотконтори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадкування за законом, тому на день смерті [PERSON] мав у вланості лише 1/3 частину квартири. Стосовно зобов»язання зареєструвати право власності в БТІ «Інвентаризатор» за позивачкою,то в цій частині позову також необхідно відмовити, оскільки станом на 1 січня 2013 року зазначені функції передано державному органі Реєстраційній службі Полтаського МУЮ . Таким чином суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Outcome: dismissed