Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання таким, що не підлягає виконанню. виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною 19.09.2018р. за реєстровим номером 5088. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.09.2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. вчинено виконавчий напис, реєстровий номер № 5088 про стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором. Позивач посилається на те, що даний виконавчий напис вчинено в порушення вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» після закінчення трирічного строку після виникнення у Банку права вимоги, а також стягнення проведено на підставі не нотаріально посвідченого кредитного договору, що не передбачено вимогами чинного законодавства. В зв`язку з порушення вимог Закону України «Про нотаріат» та постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р. при вчиненні виконавчого напису позивач просить визнати виконавчий напис від 19.09.2018 р. № 5088 таким, що не підлягає виконанню. Відповідач на момент розгляду справи не скористався своїм правом на подання відзиву. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином, в зв`язку з чим суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність представника Банку, Третя особа в судове засідання не з`явилась, заявивши клопотання про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено Договір про надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб № 0387/007152-ZP від 10.01.2014 р. 19.09.2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. вчинено виконавчий напис, реєстровий номер № 5088, про стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за Договором про надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб № 0387/007152-ZP від 10.01.2014 р. У відповідності зі ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьої років. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1, 3 гл.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 із змінами внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 № 662. Постановою Кабміну № 662 до зазначеного Переліку внесено зміни, відповідно до яких, серед іншого, в абзаці першому пункту 1 після слів «заставлене майно» доповнено словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1 цього Переліку)». Крім того, розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» доповнено пунктом 11 такого змісту: «Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу». Також Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункт 2 змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». З огляду на що, на момент вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. оспорюваного виконавчого напису норма чинного законодавства про можливість вчинення виконавчих написів в безспірному порядку на підставі кредитних договорів була скасована. Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Однак, при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом Гамаль І.М. не була перевірена безспірність заборгованості. Як вбачається з виконавчого напису, стягував звернувся з заявою про стягнення заборгованості за період з 10.01.2014 р. по 30.05.2018 р. Тобто, на момент звернення Банку до приватного нотаріуса минуло три роки з моменту порушення права Кредитора на отримання виплат за період з 10.01.2014 р. по вересень 2015 р., що є порушенням п.3 гл.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст..88 Закону України «Про нотаріат». Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України „Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу положень ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків в зв`язку з вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи викладене, оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність допущених приватним нотаріусом Гамаль І.М. порушень при вчиненні виконавчого напису від 19.09.2018 р. за реєстровим номером 5088, в зв`язку з чим він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позов задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат вирішується судом в порядку ст.141 ЦПК України, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені при зверненні до суду у вигляді сплати судового збору.

Outcome: approved