Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] пред'явив в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначив, що з відповідачкою по справі шлюб зареєстровано у Комарівській сільській раді Маневицького району Волинської області 02 травня 2010 року, актовий запис №04. Спільне життя з відповідачкою не склалось, так як у них різні характери, різні погляди на життя. Їхня сім'я розпалась остаточно, примирення неможливе. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю. (а.с.20) Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.(а.с.14,17). Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд встановив. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.05.2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровали шлюб у Комарівській сільській раді Маневицького району Волинської області, актовий запис №04. (а.с.5) З позовної заяви вбачається, що шлюбні відносини подружжя не підтримує. Заходи для збереження сім"ї сторонами не вживалися. Шлюбні стосунки фактично припинені. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 27.12.2011 року Острожецькою сільською радою Млинівського району Рівненської області, з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15.06.2018 року Острожецькою сільською радою Млинівського району Рівненської області та з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15.06.2018 року Острожецькою сільською радою Млинівського району Рівненської області вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 6-8) З матеріалів справи вбачається, що відповідач була належним чином повідомлена про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, також їй було відомо про відкладення підготовчого судового засідання, що підтверджується розпискою про вручення поштового відправлення (а.с.14,17). Відповідачу було роз'яснено в ухвалі суду від 31.07.2018 року її право на подання відзиву на позовну заяву і право надіслати суду всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, однак вона цим правом не скористалась. Суд, оцінюючи у сукупності зібрані у справі докази, враховуючи викладені у позові обставини, прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню частково. Подальше збереження шлюбу протирічить правам та інтересам сторін, порушує їх права на вільний вибір та добровільність шлюбу, а тому є всі підстави суду визнати, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила, або має сплатити у зв»язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 704,80 грн. судового збору, сплаченого останнім при подачі позову до суду, що підтверджується квитанцією №0.0.1095234299.1 від 27.07.2018 року (а.с.1), однак позивачем не подано документального підтвердження сплати витрат на правничу допомогу у розмірі 1000 гривень, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Враховуючи наведене, на підставі статей 105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved