Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідно до договору без номера від 25.11.2013р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 8500грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом СП-2010-256 від 06.03.2010р. та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом; відсотками; а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 23.02.2016 року заборгованість склала 14610,33грн., яку позивач просить стягнути з [PERSON] В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову пояснивши, що [PERSON] обслуговується в банку з 2008 року, має кредитні картки за відкритим кредитним рахунком. Пам»ятку клієнта, тарифи банку та документи про інші умови кредитування надавалися відповідачці при відкритті рахунку. У листопаді 2013 року [PERSON] отримала нову кредитну картку «GOLD» з більшим кредитним лімітом, акційними знижками у магазинах. Відповідачка підписала анкету позичальника і погодилась, що анкета та ряд документів складають кредитний договір. В даному випадку було використано положення ст.634 ЦК України про договір приєднання. Вона дала свою згоду на приєднання підписавши анкету-заяву, чим засвідчила, що ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Вона повинна була отримувати виписки по рахунку, знайомитись із змінами в кредитуванні на сайті, зазначеному в анкеті. [PERSON] користувалася кредитними коштами, проводила оплату за кредитом але в недостатній кількості у зв»язку з чим і виникла заборгованість. Відповідачка та її представник в судове засідання не з»явилися, про розгляд справи сповіщалися завчасно, належним чином, заяви на відкладення судового розгляду не направили. Представник відповідача надав суду письмові заперечення проти позовних вимог в яких вказав на те, що банк не надав суду належних письмових доказів на підтвердження того, що з відповідачем укладено договір приєднання оскільки витяг з Умов та правил надання банківських послуг та довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» не містять підпису відповідача, тобто, всупереч ст.207 ЦК України правочин не є вчиненим у письмовій формі - ст.1055 ЦК України. У зв»язку з цим незрозуміло, які саме умови та правила надання банківських послуг були доведені до відома відповідачки, оскільки її підпис на них відсутній, немає посилання на дату затвердження чи прийняття даних умов кредитування, немає оригіналів підписів, печатки тому відсутні будь-які відомості про їх прийняття та ознайомлення відповідачем, а також затвердження їх посадовими особами банку. Сама заява-анкета без обов»язкових додатків - пам»ятки клієнта, Умов банку не є договором. Тобто, не доведено факт укладення кредитного договору та отримання [PERSON] кредитних коштів. Позивач також просить стягнути штрафи - фіксовану частину та процентну складову. В п.2.1.1.12.7.2 Умов та правил надання банківських послуг передбачено сплату пені за несвоєчасне погашення кредитного ліміту у пільговий період. Однак, пеня і штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності. Одночасне стягнення штрафу та пені за прострочення сплати суми кредиту та відсотків свідчить про застосування подвійної цивільно-правової відповідальності одного й того ж виду за одне і те ж порушення договірного зобов»язання. Просить відмовити в задоволенні позову. Вислухавши представника позивача, дослідивши подані матеріали суд приймає до уваги слідуюче. З анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, завірена копія якої знаходиться в матеріалах справи, вбачається, що [PERSON] звернулась до банку з питання оформлення кредитної карти. З неї вбачається, що вона містить підпис [PERSON] та дату 25.11.2013р. а також згоду відповідачки на те, що заява разом з пам»яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами. Екземпляр договору про надання банківських послуг згодна отримати шляхом роздрукування з сайту, Умови та Правила надання банківських послуг також розміщено на офіційному сайті Приватбанку. Клієнт зобов»язалась виконувати вимоги Умов і Правил надання банківських послуг а також регулярно знайомитись з їх змінами на сайті Приватбанку. Банк надав в електронному вигляді наказ про затвердження Умов і Правил надання банківських послуг від 06.03.2010р. СП № 2010-256. Відповідно до ст.634 ч.1 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В даному випадку сторони скористалися положеннями зазначеного закону. Між ними було вчинено дії, спрямовані на виникнення цивільних прав та обов»язків. Відповідачка або її представник не оспорюють підпис в заяві-анкеті, не оспорюють отримання кредитних коштів. Банком надано також витяг з програмного комплексу по ідентифікації клієнта за даним кредитним договором з фотозображенням відповідача з отриманою кредитною карткою строк дії якої до травня 2017 року; виписку з рахунку відповідачки з якої вбачається, що та користувалася кредитною карткою, знімала кошти для своїх потреб, періодично проводила погашення кредиту. Копія виписки з рахунку направлялась представнику відповідачки, жодних заперечень на адресу суду не було направлено. Умови договору було погоджено, про що свідчить підпис відповідачки в заяві. Вона діяла за власним волевиявленням і розпорядилась своїми правами. [PERSON] не оскаржувала і не порушувала питання про розірвання кредитного договору, користувалась кредитними коштами і сплачувала кредит, отже не вважала його неукладеним. Тому є безпідставними твердження представника відповідачки про недоведеність факту укладення між сторонами кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України внаслідок порушення боржником зобов»язання щодо повернення чергової суми кредиту заявник має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Також не відповідає дійсності посилання представника позивача на те, що з [PERSON] стягується одночасно і штраф і пеня. З позовної заяви вбачається, що крім заборгованості за кредитом та заборгованості по процентах за користування кредитом банк просить стягнути штрафи - фіксовану та процентну складову. Їх нарахування передбачено п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг де зазначено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5 % від суми позову. Представник банку також пояснив, що банком пеня не нараховувалась і не стоїть питання про її стягнення. Це ж підтверджено доданим розрахунком заборгованості. Тому позов банку підлягає задоволенню в повному обсязі. Виписка із Статуту ПАТ Комерційний Банк «Приватбанк» підтверджує, що позивач є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк" Згідно ст.88 ЦПК судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved