Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість з постачання природного газу за період з 01.07.2015 по 31.12.2020 у розмірі 13 923,85 грн., пеню - 8,51 грн., 3% річних - 607,12 грн., інфляційні втрати - 899,32 грн., а також витрати зі сплати судового збору., вказуючи що відповідач [PERSON] є споживачем послуг ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» за адресою [ADDRESS] , облік нарахувань та оплат за які здійснюється за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Внаслідок невиконання відповідачем своїх обов`язків щодо оплати послуг з газопостачання утворилася вищевказана заборгованість, яка не погашена. Тому представник позивача звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 12.02.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, до суду не надходило. Копію позовної заяви та доданих до неї документів надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням, але відправлення повернуто до суду. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована за адресою [ADDRESS] , - 04.11.2019, відтак є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Харківгаз Збут» - з 04.11.2019. Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу, Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. ТОВ «Харківгаз Збут» здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України згідно постанови №1588 від 21.05.2015 та постанови №633 від 11.05.2017 року. На ТОВ «Харківгаз Збут» покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу населенню Харківської області згідно положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу (затверджено Постановою КМУ №758 від 01.10.2015 з 01.04.2017-відповідно до постанови КМУ №187 від 22.03.2017, з 01.11.2018 - відповідно до постанови КМУ №867 від 19.10.2018) Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в газеті «Слобідський край» № "156 від 31.12.2015р. Тобто, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. Відсутність відповідного договору саме між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для не стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 №6-59цс13, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Відповідно до п. 4 розділу III Правил постачання природного газу - для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. За адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] . Таким чином, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч.1 ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Пунктом 14 Розділу III Правил закріплено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. Відповідно до абз.2 п.22 Розділу III Правил побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Статтями 526-527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивач зазначає, що внаслідок не виконання відповідачем своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилася заборгованість, яка за період з 01.07.2015 по 31.12.2020, склала 13 923,85 грн. Однак, як встановлено судом, відповідач зареєструвалась у зазначеному житлі лише 04.11.2019. Однак, жодних доказів того, що відповідач з 01.07.2015 по 04.11.2019 була споживачем природнього газу у даному житлі без реєстрації місця проживання матеріали справи не містять. Не проживання споживача у квартирі, яка належить йому на праві власності, та факт відсутності його реєстрації у цій квартирі не звільняє останнього, як власника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Такий висновок зробив Верховний Суд в постанові від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17. Проте, жодних доказів того, що власником квартири за адресою [ADDRESS] , є відповідач [PERSON] матеріали справи також не містять. Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування в справі та має істотне значення для її правильного вирішення. Такий висновок зробив Верховний Суд в постанові від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц. Доказів споживання [PERSON] природним газом за період з 01.07.2015 до 03.11.2019 за адресою [ADDRESS] , матеріали справи не містять. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в частині стягнення заборгованості з постачання природного газу підлягають задоволенню частково, а саме з моменту її реєстрації - з 04.11.2019 по 31.12.2020, тобто, згідно розрахунку заборгованості, у розмірі 5520,58 грн. Також, частиною 1 ст. 26 ЗУ «Про житлово- комунальні послуги» передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ у розмірі 8,51 грн., вимога про яку є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. У зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ, позивачем нараховані 3% річних - 607,12 грн., інфляційні втрати - 899,32 грн., за період з 01.07.2015 по 31.12.2020, з розміром яких суд не погоджується, враховуючи, що заборгованість визнана судом правомірною за період з 04.11.2019 по 31.12.2020 (в межах періоду реєстрації). Згідно розрахунку, відповідач в період з 04.11.2019 по 31.12.2020 не вносила жодного платежу на оплату спожитого природного газу. Враховуючи період нарахування заборгованості з 04.11.2019 по 31.12.2020, 3% річних від простроченої суми становить 192,00 грн., інфляційні витрати становлять 269,80 грн., які суд стягує з відповідача. Таким чином, позов підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості за період з 04.11.2019 по 31.12.2020 з оплати природного газу у розмірі 5520,58 грн., 8,51 грн. - пені, 192,00 грн. - 3% річних та 269,80 грн. інфляційних втрат. В задоволенні інших вимог - відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн., оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме на 38,80%, тому стягненню з відповідача пропорційно частці задоволених вимог підлягає 880,76 грн. судового збору.

Outcome: partial