Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» в травні 2016 року звернувся до Подільського районного суду м. Києві з позовом про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованість на наступними кредитними договорами: -за кредитним договором №030/706411-КRвід 15.08.2008 року в розмірі 250 876,46 доларів США, яка складається із: суми заборгованості за кредитом в розмірі 156 789,99 доларів США, заборгованість за процентами в розмірі 68 849,81 доларів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 10 081,11 доларів США, пені за несвоєчасне повернення процентів в розмірі 15 155,54 доларів США; -за кредитним договором №030/706470-KR від 15.08.2008 року в розмірі 118 126,27 доларів США, яка складається із : суми заборгованості за кредитом в розмірі 70 387,00 доларів США, заборгованість за процентами в розмірі 32 096,36 доларів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 8 577,93 доларів США, пені за несвоєчасне повернення процентів в розмірі 7 064,98 доларів США. А також з [PERSON] стягнути заборгованість за: -договором про надання відновлювальної кредитної лінії №030/706417-KVвід 15.08.2008 року в розмірі 8 975,04 грн., яка складається із : суми заборгованості за кредитом в розмірі 2 979,74 грн., суми заборгованості за процентами в розмірі 2 294,41 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 1 424,23 грн., пені за несвоєчасне повернення процентів в розмірі 473,81 грн., на підставі ст. 625 ЦК України інфляційні втрати за кредитом в розмірі 1 352,80 грн., інфляційні втрати за процентами в розмірі 450,05 грн.; -договором про надання відновлювальної кредитної лінії №030/706476-KVвід 15.08.2008 року в розмірі 6 566,45 грн., яка складається із : суми заборгованості за кредитом в розмірі 2 180,07 грн., суми заборгованості за процентами в розмірі 1 678,68 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 1 042,01 грн., пені за несвоєчасне повернення процентів в розмірі 346,66 грн., на підставі ст. 625 ЦК України інфляційні втрати за кредитом в розмірі 989,75 грн., інфляційні втрати за процентами в розмірі 329,27 грн., посилаючись на неналежне виконання умов договорів та не повернення коштів у повному обсязі. Тобто, два останніх договори на відкриття відновлювальної лінії укладались для забезпечення страхування основних договорів. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явилась, неодноразово викликалась , подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Тому суд вважає можливим слухати справу за її відсутності на підставі ст. 158 ЦПК України. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 267 ЦК України просила у задоволенні позовних вимог за кредитними договорами відмовити, з підстав пропуску позивачем строку позовної давності. У відповідності до п. 4.4 кредитних договорів №030/706411-КRта №030/706470-KR від 15.08.2008 року змінено строк виконання зобов»язань, за умовами якого у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов»язків, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов»язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції. Передбачені за договорами обов»язкові щомісячні платежі відповідач перестав сплачувати 27.06.2012 року. Враховуючи, що наступний щомісячний платіж відповідачем сплачений 20.07.2012 року не був, строк користування кредитом за вказаними договорами вважається таким, що сплив через 90 днів, тобто з 19.10.2012 року. Строки позовної давності за іншими договорами про надання відновлювальної кредитної лінії спливли 20.12.2012 року, оскільки в порядку, передбаченому п. 4.5 договорів щомісячний платіж 20.09.2012 року відповідачем сплачений не був. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, у зв»язку із спливом строку, передбаченого нормою ч. 4 ст. 559 ЦК України, який зумовлює припинення зобов'язань поручителя. Строк пред»явлення вимоги до поручителя сплинув 27.04. 2013р. (26.10.2012р. + 6 місяців ) з позовом звернулись 11.05.2016р. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 15.08.2008 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») укладено кредитний договір№030/706411-КR, згідно умов якого банк надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 164 000,00 доларів США, строком до 14 серпня 2033р, зі сплатою 13% річних та комісії, в розмірі та в порядку, визначених в додатку №1 до цього договору, що є його невід»ємною частиною, на умовах визначених цим договором (а.с. 39-42). Відповідно до п. 1.1.1 договору, погашення кредиту буде здійснюватися в наступному порядку до 20 числа (включно) кожного місяця, починаючи з вересня 2008 року (останній платіж - серпень 2033 року) в сумі 547,00 доларів США. Відповідно до п. 2.4.5 договору сплата процентів здійснюється щомісячно у валюті наданого кредиту на рахунок №22385030856411 не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Згідно з п. 4.4 договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов»язків, визначених п.п.3.3.7, 3.3.8 цього договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважаться таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов»язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Тобто, такими умовами договору банк встановив термін виконання основного зобов»язання, фактично змінив термін виконання зобов»язання. З метою забезпечення виконання зобов'язань 15.08.2008 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки №030/706416-РО, згідно якого поручитель зобов'язалась перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов»язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених договором кредиту (а.с. 44-45). До кредитного договору неодноразово укладались додаткові угоди. Також, 15.08.2008 року між сторонами укладено кредитний договір№030/706470-КR, відповідно до якого банк надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 76 000,00 доларів США, строком до 14.08.2033р, зі сплатою 13,50 % річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених в додатку №1 до цього договору (а.с. 46-49). Відповідно до п. 2.4.5 договору сплата процентів здійснюється щомісячно у валюті наданого кредиту на рахунок №22084030856411 не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Пунктом 4.1 договору у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4, 2.9 цього договору, комісій, передбачених умовами цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1, 3.2.3, 3.3.14 цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Згідно з п. 4.4 договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов»язків, визначених п.п.3.3.7, 3.3.8 цього договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважаться таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов»язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Тобто, такими умовами договору, банк також фактично змінив строк виконання основного зобов»язання . З метою забезпечення виконання зобов'язань 15.08.2008 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки №030/706475-РО, згідно якого поручитель зобов'язалась перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов»язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених договором кредиту (а.с. 52-53). До кредитного договору неодноразово укладались додаткові угоди 15.08.2008 року між банком та [PERSON] укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №030/706417-KV, за умовами якого кредитор зобов»язується надавати позичальнику грошові кошти на умовах, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (а.с. 54-57). 15.08.2008 року також між банком та [PERSON] було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №030/706476-KV, відповідно до п. 1.1.1 якого надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, зі сплатою 24% річних за кредитом, в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом в сумі 2 180,07 грн., з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом до 14.08.2023 року (включно) на умовах, визначених цим договором (а.с. 59-62). Банк свої зобов'язання за договорами виконав в повному обсязі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст. ст.530, 631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Таким чином, умовами договору визначено погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів - місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст. 253 ЦК України). Так, згідно наданого розрахунку, станом на 19.10.2015 року (з позовом звернулись до суду 11.05.2016 р.) сума заборгованості позичальника перед банком за кредитним договором№030/706411-КR від 15.08.2007 рокустановить 250 876,46доларів США, яка складається із: - строкової заборгованості по тілу кредиту в розмірі 132 726,99 доларів США; - простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 24063,00 доларів США; - поточної заборгованості за процентами в розмірі 68 849,81 доларів США; - пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з 19.10.2014 року по 18.10.2015 року в розмірі 10 081,11 доларів США (що за курсом НБУ еквіваленто 214 704,48 грн.); - пені за несвоєчасне погашення процентів за період з 19.10.2014 року по 18.10.2015 року в розмірі 15 155,54 доларів США (що за курсом НБУ еквіваленто 322 778,20 грн.)(а.с. 13-21). Позивач в ході судового розгляду уточнив позовні вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з 16.05.2015 року по 16.05.2016 року в розмірі 12 247,53 доларів США (що за курсом НБУ еквіваленто 285 560,47 грн.) (а.с. 175-178); пені за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 34 596,07 доларів США (еквівалентно 808 911,74 грн.) (а.с. 171-174). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачем здійснено останній платіж по тілу кредиту 23.04.2012 року в розмірі 32,07 доларів США (а.с. 14), простроченої заборгованості 27.06.2012 року в розмірі 617,00 доларів США (а.с. 16), за процентами 27.06.2012 року в розмірі 1 762,11 доларів США (а.с. 19). Сума заборгованості позичальника перед банком за іншим кредитним договором№030/706470-КR від 15.08.2007 року становить 118 126,27 доларів США, яка складається із: - строкової заборгованості по тілу кредиту в розмірі 49 912,00 доларів США; - простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 20 475,00 доларів США; - поточної заборгованості за процентами в розмірі 32 096,36 доларів США; - пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з 19.10.2014 року по 18.10.2015 року в розмірі 8 577,93 доларів США (що за курсом НБУ еквіваленто 182 690,20 грн.); - пені за несвоєчасне погашення процентів за період з 19.10.2014 року по 18.10.2015 року в розмірі 7 064,98 доларів США (що за курсом НБУ еквіваленто 150 467,80 грн.)(а.с. 22-30). Позивач в ході судового розгляду уточнив позовні вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з 17.05.2015 року по 16.05.2016 року в розмірі 10 391,49 доларів США (що за курсом НБУ еквіваленто 263 888,47 грн.) (а.с. 170); пені за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 16 124,90 доларів США (еквівалентно 409 486,53 грн.) (а.с. 171-174). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачем здійснено останній платіж по тілу кредиту 23.04.2012 року в розмірі 38,00 доларів США (а.с. 23), простроченої заборгованості 27.06.2012 року в розмірі 525,00 доларів США (а.с. 25), за процентами 20.07.2012 року в розмірі 1,51 доларів США (а.с. 28). Крім того, станом на 19.10.2015 року сума заборгованості позичальника перед банком за кредитним договором№030/706417-KV від 15.08.2007 року становить 8 975,04 грн., Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачем по тілу кредиту та процентам жодного платежу не здійснено (а.с. 31, 32). Станом на 19.10.2015 року сума заборгованості позичальника перед банком за кредитним договором№030/706476-KV від 15.08.2008 року становить 6 566,45 грн. ( а.с. 35-38) Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Частина 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. При цьому, якщо боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов"язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Така правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 03.06.2015 року (у справі №6-31цс15). Згідно із частиною 1 статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина 3 статті 533 ЦК України). Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України. Таким чином, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні. Суд, перевіривши принцип нарахування пені, вважає, що дані позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем неправомірно здійснено нарахування пені в доларах США. Крім того, відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Отже, враховуючи заяву відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності, на підставі ст. 267 ЦК України суд відмовляє у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитними договорами, враховуючи, що відповідно до п.4.4 договорів банк змінив строки погашення основного зобов»язання, які рахуються з 19.10.2012р. (27.06.2012р. останній платіж + 90 днів згідно умов договору). Право звернення до суду у позивача виникло з 19.10.2012 р. Що стосується вимог до [PERSON] як до поручителя, слід зазначити наступне. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Зважаючи на те, що до поручителя не було пред»явлено вимог, тому порука вважається припиненою, відповідно позовні вимоги до [PERSON] також задоволенню не підлягають. На підстав наведеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed