Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.12.1997 року №38 позивачці і відповідачам, її дочкам, належить на спільної сумісної власності трикімнатна квартира № 22, яка розташована в житловому будинку по вул. Сергівська (Радянська), 10 в м. Скадовську. Раніше кожний із співвласників мав у користуванні окрему кімнату, а саме: позивач користувалась кімнатою літ. 9 площею 7,3 кв.м.; [PERSON] користувалась кімнатою літ. 8 площею 18,8 кв.м.; [PERSON] користувалась кімнатою літ. 4 площею 12,2 кв.м. Інші приміщення квартири знаходилися у спільному користуванні співвласників. На даний час [PERSON] самовільно зайняла ще кімнату, яку позивачка використовувала для проживання. Вона поставила на двері в цю кімнату замки і позивач більше не може використовувати свою кімнату. Позивач є особою похилого віку, страждає на хронічні захворювання її не влаштовує такий порядок користування квартирою. Просить виділити позивачу у користування житлову кімнату літ. 9 площею 7,3 кв.м., лоджію літ. III площею 1,4 кв.м. та вбудовану шафу літ. 7 площею 0,9 кв.м. Виділити [PERSON] у користування житлову кімнату літ. "8 площею 18,8 кв.м. Виділити [PERSON] у користування житлову кімнату літ. 4 площею 12,2 кв.м. Інші приміщення квартири - кухня, вбиральня, коридор, залишити у спільному користуванні. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити з наведених в ньому підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в квартирі з трьома неповнолітніми дітьми, та їй необхідна додаткова житлова площа, в звязку з чим вона зайняла дві кімнати. При цьому повідомила, що відповідач [PERSON] на даний час в квартирі не проживає, та її мати [PERSON] могла жити в кімнаті [PERSON], але зважаючи на позицію позивача згодна з запропонованим варіантом користування квартирою та звільнила кімнату [PERSON] Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, до суду надала письмову заяви в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає та просить задовольнити. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою, співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦК, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. З огляду на положення ст. 372 ЦК, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно зі ст. 155 ЖК України власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користування жилим приміщенням крім випадків, передбачених законодавством. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло №38 від 26.12.1997 року виданого Скадовською міською Радою народних депутатів, квартира яка знаходиться за адресою [ADDRESS], на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.4). Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], вона складається з 3 кімнат житловою площею 38,3 кв.м., в тому числі: 1-ша кімната 18,8 кв.м., 2-га кімната 12,2 кв.м., 3-тя кімната 7,3 кв.м., кухня 8,3 кв.м., ванна кімната 3,1 кв.м., коридор 12,8 кв.м., вбудована шафа 0,9 кв.м., лоджія 1,4 кв.м. (а.с.5,6). Відповідно до довідки про склад сімї зареєстрованих за адресою: [INFO] (Радянська) 10, кв. 22, до складу сімї (зареєстрованих) входять: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, яке знаходиться в матеріалах справи, [PERSON] [INFO] уклала шлюб 20.06.2009 р. з [PERSON] та змінила прізвище з «Бабич» на «Кобріна». Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що відповідачі визнали позов, згодні з запропонованим варіантом встановлення порядку користування квартирою, суд приходить до переконання що можливо встановити порядок користування квартирою запропонований позивачем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст. 358 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: approved