Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що вона є власником 7/10 часток домоволодіння № 45 по вул. Котовського в м. Маріуполі на підставі договору дарування від 26.03.1993 року. В січні 2016 року вона мала намір розпорядитися своєю часткою домоволодіння, однак в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна міститься 2 записи про накладення обтяження на вказане домоволодіння. Також зазначила, що раніше зверталася до суду із заявою про зняття арешту з домоволодіння, однак він знятий не був у нотаріальній конторі. За таких обставин, позивачка вимушена була звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки вона позбавлена можливості розпорядитися своїм майном, просила суд скасувати арешт на 7/10 часток домоволодіння № 45 по вул. Котовського в м. Маріуполя, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна та виключити запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна.. Позивачка [PERSON] в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позові вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Представник позивачки [PERSON], яка діє на підставі договору про надавання юридичних послуг, в судове засідання надала заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутністю. Відповідач Перша маріупольська державна нотаріальна контора, надали заяву, в якій зазначили, що нотаріальна контора не була реєстратором заборони та у справах контори відсутні будь-які відомості про накладення арешту. Відповідач Друга маріупольська державна нотаріальна контора в судове засідання надали заяву, в якій просили розглянути справу без представника нотаріальної контори. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 7/10 часток домоволодіння № 45 по вул. Котовського в м. Маріуполі, що підтверджується договором дарування від 26.03.1993 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме № 20770576 від 31.10. 2008 року, витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 131711091 від 27.01. 2016 року. (а.с.5-6,8,9) Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 10.08. 2006 року арешт на домоволодіння № 45 по вул. Котовського в Приморському районі м. Маріуполя, накладений у звязку із розглядом цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору недійсним, знятий, оскільки ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 11.11. 1997 року провадження по справі було закрито у зв"язку зі смертю позивача. (а.с.7,19) Однак, як вбачається з витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 131711091 від 27.01. 2016 року, арешт домоволодіння № 45 по вул. Котовського в Приморському районі знято не було. Відповідно до ст.. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 317 ЦК України\~визначає право власника, якому належить право володіння, користування та розпорядженням своїм майном вільно їм розпоряджатися, тому позивач обґрунтовано звернулася з даним позовом до суду. За ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод\~в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном Позивачка, крім як за рішенням суду не може реалізувати своє право щодо розпорядження майном, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про скасування арешту на 7/10 часток домоволодіння № 45 по вул. Котовського в м. Маріуполі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом із тим, вимога про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запису про накладенняарешту на 7/10 часток домоволодіння № 45 по вул. Котовського в м. Маріуполі не підлягає задоволенню, оскільки такі дії є похідними від зняття арешту та порушене право позивача відновлено саме шляхом зняття арешту з частки майна, яке належить [PERSON], а тому заявлені вимоги позивача в цій частині є передчасними. Таким чином, перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені сторонами відповідно до ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що зняття арешту не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, однак вимога про виключення запису є передчасною та не грунтується на законі, а тому позов підлягає частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial