Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» (далі - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») звернулося до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 24.04.2018 року між страховою компанією та ТОВ «ОТП Лізинг» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 447/18-Т/Ц2, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «Пежо 308», д.н.з. [NUMBER] . 22.08.2018 року о 15.20 год. по пр-ту Перемоги, 50 в м.Києві сталась ДТП за участю застрахованого автомобіля та автомобіля «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача. Внаслідок ДТП застрахованому автомобілю були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток у розмірі вартості відновлювального ремонту, який відповідно до рахунку СТО № ВТпС-0000566 від 18.01.2019 року становив 8624,21 грн. Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 19.10.2018 року відповідача визнано винним у вказаній ДТП. Як зазначає позивач, відповідно до страхового акту № 006.01160818-1 від 26.04.2019 року вказану ДТП було визнано страховим випадком та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 8624,21 грн., яке було виплачено згідно платіжного доручення № 9999930 від 03.05.2019 року. Крім того, в процесі розслідування страхового випадку було встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER] , не була застрахована згідно поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що претензія про відшкодування збитків залишена відповідачем без реагування, позивач просить задовольнити його вимоги. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 22.06.2020 року по вищевказаній справі відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заочним рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 17.11.2020 року позовні вимоги задоволено. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 09.04.2021 року вказане заочне рішення скасовано та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 07.06.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. В судове засіданні представник позивача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. В прохальній частині позову позивач просить розглядати справу у відсутність свого представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 24.04.2018 року між страховою компанією та ТОВ «ОТП Лізинг» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 447/18-Т/Ц2, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «Пежо 308», д.н.з. [NUMBER] . 22.08.2018 року о 15.20 год. по пр-ту Перемоги, 50 в м.Києві [PERSON] , керуючи автомобілем «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Пежо 308», д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.10.9 ПДР України. Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 19.10.2018 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER] , не була застрахована згідно поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 22.08.2018 року представник власника застрахованого автомобіля звернувся до позивача з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу. На підставі страхового акту № 006.01160818-1 від 26.04.2019 року згідно до платіжного доручення № 9999930 від 03.05.2019 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило ТОВ «ОТП Лізинг» страхове відшкодування в розмірі 8624,21 грн. З матеріалів справи також вбачається, що відповідач має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , виданого 14.12.2015 року Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналогічні положення містяться в частині першій ст. 990 ЦК України. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена у ст. 27 Закону України «Про страхування». За правилами ст. 1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Крім того, підпунктом 13.1. ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 23 грудня 2014 року у справі №1-6/2014 зазначив,що в аспекті конституційного звернення положення пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року №1961-IV зі змінами необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі"(договір підряду, оренди тощо). У відповідному рішенні Конституційний Суд України визначив, що страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів спрямоване на захист матеріальних інтересів потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та на компенсацію шкоди, заподіяної їх життю та здоров`ю, а також завданих їм матеріальних та моральних збитків, у тому числі за рахунок Моторного бюро, у випадках, передбачених Законом № 1961. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Виходячи з положень вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов?язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. З урахуванням викладеного, зважаючи на той факт, що відповідач [PERSON] на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди мав статус учасника бойових дій, а тому відповідно до п. 13.1. ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» був звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, то відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є учасник бойових дій, який особисто керував транспортним засобом, здійснюється саме Моторним (транспортним) страховим бюро України, а відтак, позовні вимоги є безпідставними. Таким чином, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до переконання про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, то відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed