Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши, що 31.01.2009 року сторони зареєстрували між собою шлюб. Від спільного шлюбу вони мають малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], який є зареєстрованим та проживає разом з матір'ю. З 2012 року відповідач проживає окремо від сім'ї і не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини, за наявною інформацією у позивача відповідач офіційно працевлаштований директором ТОВ, назви якого вона не знає, а також є співзасновником іншого ТОВ. За таких обставин просять стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від всіх його доходів щомісяця з 14.04.2016 року і до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений судом належним чином за його місцем реєстрації (а.с.20), отримавши заздалегідь судове повідомлення 3.06.2016 року (а.с.19), з заявами про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати до досягнення нею повноліття. Як наголошує ч.2, ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян. Як встановлено в судовому засіданні, 31.01.2009 року сторони зареєстрували між собою шлюб. Від спільного шлюбу вони мають малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.3), який є зареєстрованим та проживає разом з матір'ю [PERSON] (а.с.2). Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28.09.2012 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.4-6). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28.09.2012 року було залишено без змін (а.с.8-9). З 2012 року відповідач проживає окремо від сім'ї і не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини, за наявною інформацією у позивача відповідач офіційно працевлаштований директором ТОВ, назви якого вона не знає, а також є співзасновником іншого ТОВ. Згідно ч.1, ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2016 рік" - установити у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень; з 1 грудня - 1313 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня; з 1 грудня - 1637 гривень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином заздалегідь повідомлений про розгляд справи (а.с.19), на вимогу суду надати довідку з місця роботи при наявності трудових відносин укладених на постійній основі (а.с.17), будь-якої відповіді не надав, тому суд не отримав інформації про місце його можливого працевлаштування, і за таких обставин приймає до уваги пояснення позивачки, що відповідач має постійне місце роботи, але приховує від неї. За таких обставин суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню у частці від його щомісячного доходу, а не у твердій грошовій сумі. За правилами ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає необхідним, приймаючи до уваги обов'язок відповідача утримувати свою малолітню дитину на підставі описаних вище норм права, склад сім'ї, його стан здоров'я, враховуючи вік та стан здоров'я дитини, задовольнити позов і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частині від всіх його доходів щомісяця на користь позивачки для утримання сина - [PERSON], [INFO] з 14.04.2016 року - дня подачі позову до суду до його повноліття, у розмірі, що відповідає межам встановленим Законом України „Про Державний бюджет України на 2016 рік" для дітей такого віку (для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня; з 1 грудня - 1637 гривень), який не є меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Суд вважає, що такий встановлений розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.79; 88 ЦПК України поскільки суд задовольняє позов про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору, від якого була звільнена позивачка при зверненні до суду.

Outcome: approved