Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивачка 25 червня 2021 року звернулась у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання їх доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000,00 грн. щомісячно до червня 2024 року. Свої вимоги мотивує тим, що 26.03.2010 Залізничним районним судом м. Львова прийнято рішення про стягнення із [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 350 грн., які в подальшому було змінено на стягнення аліментів в розмірі ј частки від заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати набрання рішенням законної сили. Донька [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання Львівського національного університету імені Івана Франка, де орієнтовно у червні 2024 року завершує навчання. У зв"язку з навчанням донька потребує матеріальної допомоги, а відповідач здатний і повинен надавати їй таку допомогу. За наведеного просить позов задовольнити. Ухвалою від 20.07.2021 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання. При цьому, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного\~ЦПК України. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~вирішує справу за наявними матеріалами. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] \~ та [PERSON] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.07.2003, виданим Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції. Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 26.03.2010 року стягнуто із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 350 гривень. Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 26.06.2018 змінено розмір та спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 26.03.2010 року, та стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. [INFO] [PERSON] виповнилося вісімнадцять років, тобто вона є такою, що досягла повноліття. Як встановлено судом, [PERSON] навчається у Львівському національному університеті імені Івана Франка, з денною формою навчання, де орієнтовним завершенням навчання є червень 2024 року, що підтверджується довідкою з місця навчання від 16.06.2021, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, не надає. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України\~право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200\~Сімейного\~кодексу\~України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 8 ст.\~7\~Сімейного\~кодексу\~України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимальною можливістю урахування інтересів дитини. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст.\~182\~СК\~України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. Як роз`яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Саме такий правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року справа №346/103/17-ц. Відповідно до наведених норм сімейного законодавства України, суд аналізує обставини виникнення спору з урахуванням необхідності встановлення справедливого та розумного розміру аліментів на утримання повнолітніх дітей на період їх навчання. Суд вважає, що позивачка несе витрати на навчання дочки, які пов`язані з оплатою її власне навчання, проживання, оплатою проїзду, крім того, [PERSON] як дівчина у молодому віці має витрати на придбання продуктів харчування, одягу, облаштування побуту, організацію дозвілля та відпочинку, які теж вимагають значних витрат. \~ \~ \~ \~Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 3000 грн. щомісячно, однак не надала суду належних доказів на підтвердження того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у зазначеному нею розмірі. У свою чергу відповідач не подав до суд відзив на позовну заяву, а також доказів того, що він не спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, суд враховує те, що повнолітня донька сторін навчається на денній формі навчання та не може самостійно себе утримувати, обов`язок обох батьків щодо утримання своїх повнолітніх доньки чи сина у разі продовження ними навчання та, враховуючи принцип добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), приходить до висновку, що заявлений позов слід задовольнити частково та визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітньої доньки у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 25 червня 2021 року і до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, що на думку суду не поставить відповідача в скрутне становище та відповідатиме вимогам закону. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону\~України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.\~141\~ЦПК\~України 908 гривень судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial