Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця до повноліття [PERSON], тобто до 25.08.2033 року, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що з жовтня 2014 року по серпень 2016 року проживала з відповідачем у цивільному шлюбі. Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні, матеріальну допомогу відповідач не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Ухвалою судді від 11.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін (а.с. 13-14). Позивач у\~судове засідання\~не зявилася,\~надала заяву\~пророзгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 8). \~ \~ \~ \~Відповідач, у відповідності до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання, призначене на 13.03.2019 року, не з?явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав (а.с. 17). Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Справа розглядається за правилами спрощеного провадження, на підставі наявних доказів. Тому, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд проводить\~заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності\~та справедливості, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони з жовтня 2014 року по серпень 2016 року проживали у цивільному шлюбі. З свідоцтва про народження встановлено, що сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до довідки, виданої Триліською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області, [PERSON] проживає разом з матір?ю та знаходиться повністю на її утриманні (а.с. 5-6). Згідно заяви від 19.01.2018 року, відповідач [PERSON] зобов?язався сплачувати аліменти самостійно на утримання сина [PERSON] кожного місяця в сумі 700 грн. (а.с. 7). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.\~Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім?я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).\~Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~\~20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до роз?яснень, які містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За змістом статті 180 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина від їх цивільного шлюбу з відповідачем, останній відмовляється від виконання своїх обовязків щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини і не виконує своїх зобов?язань згідно його ж заяви. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову. Згідно з ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved