Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до Придніпровського відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, [PERSON] про скасування та звільнення майна з-під арешту. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № 69м/2007 від 27.04.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 176 000 долларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.04.2022 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором банк і [PERSON] 27.04.2007 року уклали договір іпотеки № ДІ 1 -69м/2007, згідно з яким відповідач [PERSON] надав в іпотеку належне йому майно, а саме: частина вбудованих нежитлових приміщень № 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, загальною площею 144,1 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності. 04 грудня 2013 року Придніпровським районним судом м. Черкаси по справі №711/4346/13ц винесено рішення, яким задоволено вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», а саме: звернуто стягнення на предмет іпотеки - частину вбудованих нежитлових приміщень № 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, загальною площею 144,1 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Після отримання вищевказаного рішення суду при здійсненні реалізації предмета іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» стало відомо, що 19 липня 2010 року державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Хлебас О.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-4241 Придніпровського районного суду м. Черкаси про накладення арешту на все нерухоме майно, - накладено арешт, реєстраційний номер 10064943, а саме: частину вбудованих нежитлових приміщень № 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, загальною площею 144,1 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Статтею 52 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. На підставі викладеного, позивач просить суд скасувати арешт, накладений постановою від 19 липня 2010 року Придніпровським відділом ДВС Черкаського МУЮ та зареєстрований як обтяження в реєстрі № 10064943, накладений на майно, а саме: частину вбудованих нежитлових приміщень № 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, загальною площею 144,1 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю Назаренко С.М. не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. До початку слухання справи подав заяву, в якій повністю підтримав заявлені позовні вимоги та просив справу слухати без участі представника ПАТ КБ «Приватбанк». Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання представник відповідача - Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. До початку слухання справи в.о. начальника відділу ДВС Ткаченко М.О. подав заяву про її розгляд без участі представника Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції. В судове засіданні відповідач [PERSON] не з'явилася, про причину неявки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про місце, дату та час слухання справи. Суд, на підставі ст. ст. 224 - 226 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи. Враховуючи думку позивача, представника Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, встановлено, що відповідно до укладеного договору № 69м/2007 від 27.04.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 176 000 долларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.04.2022 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором банк і [PERSON] 27.04.2007 року уклали договір іпотеки № ДІ 1 -69м/2007, за умовами якого [PERSON] надала в іпотеку належне їй майно, а саме: частину вбудованих нежитлових приміщень № 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6 загальною площею 144,1 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Згідно Витягу з державного реєстру, вищевказане майно належить [PERSON] на праві власності. 04 грудня 2013 року Придніпровським районним судом м. Черкаси по справі №711/4346/13-ц винесено рішення, яким задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», а саме: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 27.04.2007р. в розмірі 358461,43 доларів США, що становить 2864106грн. 83коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 27.04.2007р. - частину вбудованих нежитлових приміщень № 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, загальною площею 144,1 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТом КБ «Приватбанк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем з іншими повноваженнями, необхідними для продажу предмету іпотеки. Крім того, 19 липня 2010 року державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Хлебас О.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-4241, виданого Придніпровським районним судом м.Черкаси 13.04.2010р. про накладення арешту на все нерухоме майно, - накладено арешт, реєстраційний номер 10064943, а саме: частину вбудованих нежитлових приміщень № 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, загальною площею 144,1 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 11 ч.1 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ст.1 Закону України «Про заставу» та ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов»язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. У разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, при цьому за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов»язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред»явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором (ст.589 ЦК України). У відповідності із ч.2 ст. 590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов»язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов»язання в порядку, встановленому цим Законом; продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса. У разі звернення стягнення на рухоме майно, яке є предметом декількох обтяжень, переважне право на проведення процедури звернення стягнення належить обтяжувачу з вищим пріоритетом. Якщо процедура звернення стягнення ініціюється обтяжувачем з нижчим пріоритетом, обтяжувач з вищим пріоритетом вправі протягом 30 днів з дня її ініціювання на підставі письмової вимоги припинити таке звернення стягнення обтяжувачем з нижчим пріоритетом та розпочати власну процедуру звернення стягнення. Законом України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Отже, з'ясувавши обставини та дослідивши докази по справі, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений постановою старшого державного виконавця Придніпровського відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Хлебас О.О. від 19 липня 2010 року та, зареєстрований в реєстрі за №10064943, - на майно: частину вбудованих нежитлових приміщень №№ 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, загальною площею 144,1кв.м, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. На думку суду, таким чином будуть відновлені порушені права позивача, а тому позовні вимоги, які є обгрунтованими та доведеними, підлягають до задоволення. На підставі викладеного, та

Outcome: approved