Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів на її утримання у розмірі ? частини з усіх видів заробітку. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 31 серпня 1999 року її донька [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO]. Шлюб між її донькою та відповідачем було розірвано, після розлучення дитина залишилася проживати з матір'ю. У 2014 році її доньку позбавили батьківських прав по відношенню до дитини [PERSON] з причин невиконання батьківських обов'язків. На даний час дитина проживає з нею. Всі питання щодо виховання, догляду, утримання та оздоровлення дитини вирішується нею без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, ніде не працює та зловживає алкоголем. З дня народження дитини відповідач не виконував батьківських обов'язків, життям дитини не цікавився, не брав участі в утриманні та вихованні,добровільної допомоги не здійснював, що ставить її в скрутне матеріальне становище. [PERSON] не бачить батька та не отримує належної батьківської турботи. Просила позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO], та стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності та зазначив, що позовні вимоги [PERSON] щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] та стягнення з нього на її утримання аліментів, визнає повністю, обставини в позовній заяві викладені вірно. Представник третьої особи органу опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради у судове засідання не з'явився, від заступника голови Жовтневої районної адміністрації надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника з урахуванням наданого висновку органу опіки та піклування. Суд, з'ясувавши думку сторін відносно до позову, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого 07 вересня 2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 1064, [PERSON] народилася [INFO] року, в графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 3). Як вбачається з довідки про склад сім'ї, виданої ОСББ «Комфорт-255» [PERSON], [INFO], проживає без реєстрації з бабусею [PERSON], 1950 року народження, та сестрою [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). В характеристиці, виданої вихователькою «Яслі-сад № 155 «Катруся» на [PERSON], зазначено, що дівчинка проживає з бабусею [PERSON] та старшою сестрою, вихованням займається бабуся, батьки не цікавляться життям дівчинки, жодного разу у дитячому садочку батька не було (а.с. 6). За повідомленням центру первинної медико-санітарної допомоги міста Маріуполя, [PERSON], [INFO], відвідує поліклініку з бабусею (а.с. 7). За висновком органу опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області від 18 серпня 2014 року, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради [PERSON] надав усну та письмову згоду про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], зазначив, що не займався її вихованням та утриманням, внаслідок чого орган опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та стягнути з нього аліменти на її користь. Статтею 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє в Україні з 27 вересня 1991 року, встановлено, що держави-учасниці зобов'язані вживати всіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від форм фізичного та психічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 164 СК України мати чи батько дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Як роз'яснено п. п. 15, 26 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оцінюючи зібрані по справі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню малолітньої доньки [PERSON], що підтверджується зібраними по справі доказами, які є достатніми для позбавлення його батьківських прав відносно доньки. Згідно ст. 166 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав, звільняється від обов'язків щодо виховання дитини, при цьому вона не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Враховуючи вищевикладені норми права, а також той факт, що відповідач ухиляється від утримання дитини, суд з урахуванням вимог ст.182 СК України вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на користь опікуна або державного закладу за місцем перебування дитини, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку та доходів, починаючи з 06 червня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менш, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати пов'язані із сплатою судового збору у розмірі 243 гривни 60 копійок за вимоги немайнового характеру, та на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривни 60 копійок за вимоги майнового характеру.

Outcome: approved