Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому вказала, що 24 травня 2013 року між сторонами по справі укладено шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 53. Рішенням Яготинського районного суду Київської області Київської області від 16.12.2020 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Донька перебуває на утриманні позивачки, часто хворіє, в зв`язку з чим потребує додаткових коштів на своє утримання, посиленого харчування та санаторно-курортного лікування. Враховуючи викладене позивачка просила стягувати щомісячно із [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належно, в заяві до суду просила справу слухати у її відсутність, вимоги підтримала. Відповідач в заяві до суду просив вимоги позивачки задовольнити частково та стягувати щомісячно із нього на користь позивачки аліменти в розмірі ј частини від його доходу, просив розглядати справу у його відсутність. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають до часткового задоволення. Стаття 180 СК України встановлює обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання такого обов`язку визначаються за домовленістю між ними відповідно до норми ст. 181 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дана норма закону також закріплена в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року. В силу вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Під час розгляду справи встановлено, що 24 травня 2013 року між сторонами по справі укладено шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 53. Рішенням Яготинського районного суду Київської області Київської області від 16.12.2020 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. Сторони по справі проживають окремо, відповідач коштів на утримання дитини не надає, проте проти стягнення аліментів в розмірі ј частини від всіх видів його доходів не заперечує (а.с. 3-7). Пункт 1 ст. 3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2 дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років до 18 років з 1 січня 2021 року становить 2 395 грн.. Враховуючи вище викладене, матеріальне становище сторін, наявність утриманців, їх стан здоров`я, а також те, що неповнолітня дитина перебуває на утриманні матері, вимоги ст. ст. 182, 183 СК України та ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік», Конвенції про права дитини і те, що відповідач не заперечує сплачувати аліменти на утримання дитини у частці, що визначена СК України, а також враховуючи той факт, що позивачка посилаючись у позові на стан здоров`я дитини не надає відповідних доказі, враховуючи вимоги ст.81 СК України, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, тому на утримання неповнолітньої доньки сторін, необхідно стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки в розмірі 1/4 частини його доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня звернення позивачки до суду, в силу вимог ст. 191 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial