Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

У листопаді 2015 року до суду Жовтневого району міста Харкова звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] та просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ними. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб з відповідачем зареєстровано 20 серпня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 423. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейне життя, під час спільного проживання постійно виникали сварки, які поступово призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні стосунки припинені три роки тому, спільне господарство не ведуть. Спір про майно відсутній. Дійшли взаємної згоди, що після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати із матірю. Родина існує формально, тому він звернувся до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання зявилася, однак надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання зявився, однак надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечує, просить задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 20 серпня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 423, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-ВЛ № 273863, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 03.07.2012 року (а.с. 4). Шлюбно-сімейні стосунки припинені, спільне господарство не ведуть, бажання відновляти сімейні відносини не мають. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати із матірю. Сторони вважають, що сім"я розпалася та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, пояснення позивача та згода на це відповідача свідчать про те, що вони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не мають намір відновлювати сім'ю, згоди щодо усіх питань, пов'язаних з розірванням шлюбу, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний.

Outcome: approved