Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу за договором кредиту посилаючись на те, що 18.06.2008 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Генеральну кредитну угоду №79, в межах якої 18.06.2008 року було укладено кредитний договір №010/14-10/320 G79 , на підставі якого [PERSON] отримала кредит в сумі 45000,00 доларів США на термін до 16.06.2023 року із сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 14,75 % річних . Позивачем свої зобов»язання за даним договором виконані в повному обсязі на відміну від відповідача, який порушив умови договору і станом на 10.01.2014 року має заборгованість по несплаченому кредиту, яка становить 41460,23 доларів США/екв 331391,61 грн. В забезпечення умов кредитного договору , 20.06.2008р. між кредитором з однієї сторони і позичальником та [PERSON] з другої був укладений договір іпотеки, де предметом іпотеки виступило нежитлове приміщення- крамниця, що знаходиться на [ADDRESS] Тому позивач просить в рахунок погашення заборгованості стягнути в солідарному порядку з відповідачів борг по кредитному договору за рахунок предмету іпотеки. В судове засідання представник позивача подав заяву де позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити і слухати справу у його відсутності. Відповідачі про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, однак в судове засідання не з»явилися, причини неявки в судове засідання суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі укладено Генеральну кредитну угоду №79, в межах якої 18.06.2008 року було укладено кредитний договір №010/14-10/320 G79 , на підставі якого [PERSON] отримала кредит в сумі 45000,00 доларів США на термін до 16.06.2023 року із сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 14,75 % річних (а.с.26-33). Згідно договору іпотеки від 20.06.2008р. між кредитором з однієї сторони і позичальником та [PERSON] з другої- предметом іпотеки виступило нежитлове приміщення- крамниця, що знаходиться на [ADDRESS] (а.с.17-20). Як вбачається із додаткової угоди №010/14-10/320 G79 від 28.12.2010р. до вищезазначеного кредитного договору (а.с.21-22) - даною угодою тимчасово по кредиту було встановлено пільгову відсоткову ставку на рівні 12,7% річних, у зв»язку з чим було змінено графік погашення та викладено у новій редакції (а.с.23-25). Відповідно до п.2.3.1. кредитного договору позичальник зобов»язаний в строки передбачені договором , забезпечити повернення банку одержаного кредиту та сплату нарахованих процентів, передбачених комісій, неустойок, відшкодування витрат, збитків банку, викликаних невиконання цього договору. Згідно п.1.9.1. кредитного договору кредитор має право достроково вимагати виконання боргових зобов»язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником своїх боргових зобов»язань. Пунктом 10.2 Генеральної кредитної угоди визначено, що за порушення строків повернення кредитів, відсотків за користування кредитами, передбачених кредитними договорами, укладених в рамках Генеральної кредитної угоди, Позичальник сплачує кредитору пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. Всупереч вищеперелічених умовам кредитного договору, відповідачі не виконали свої зобов"язання, в результаті чого виникла заборгованість, яка згідно розрахунку (а.с.6-8) складає 331391,61 грн. (екв 41460,23 долари США), в тому числі 308984,12 грн.(38656,84 долари США) - заборгованість за кредитом, заборгованість за відсотками - 20779,32 грн.(2599,69 долари США) та пеня - 1628,17грн.(203,70 долари США). У відповідності ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України , якщо договором встановлений обов»язок позичалька повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Крім того, у відповідності ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст..7 ч.1 ЗУ «Про іпотеку» - за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов"язань в цілому, у випадку невиконання позичальником своїх зобов"язань за кредитним договором , договорами іпотеки та застави. Враховуючи вищезазначене, умови договору іпотеки, умови додаткової угоди , суд приходить до висновку, що у зв"язку з невиконання відповідачем взятих на себе зобов"язань по кредитному договору від 18.08.2008 року позовна вимога про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки є обгрунтованими та підлягають до задоволення. У відповідності ст.88 ЦПК суд стягує з відповідача судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved