Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення солідарно з [PERSON] та з [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором № CL9483 від 17.12.2007 р. по підвищеним відсоткам в розмірі\~ 3605,73 (три тисячі шістсот п'ять, 73) доларів США за період 27.06.2016р. по 30.11.2016р. Позовні вимоги обгрунтовані не виконанням відповідачами рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02.09.2009 року по справі № 2-695/2009 р., у звязку з чим виникла заборгованість за кредитним договором № CL9483 від 17.12.2007 р. по підвищених відсотках за користування кредитними коштами понад встановлений строк за період з 27.06.2016 р. по 30.11.2016 р. у сумі 3605,73 доларів США. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі на підставі обставин, викладених у позовній заяві та просив суд їх задовольнити. Відповідачі 1 та 2 позов заперечили у повному обсязі, вказавши на погашення всіх сум заборгованості та просили у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 17 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (Кредитор) та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір № CL9483 ( по тексту - Кредитний договір) (а.с. 8). Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» найменування юридичної особи Відкрите акціонерне товариство «Універсал Банк» змінено на Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк». Згідно п. 1.1 Статуту Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», банк є правонаступником усіх прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк», що стверджено копією статуту та свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 26-28). Позивач у справі згідно Банківської ліцензії №92, зареєстрованої Національним банком України 20.01.1994 за №226, виданої 07.12.2007 року, Дозволу №92-1, зареєстрованому Національним банком України 20.01.1994 за №226, виданого 07.12.2007 року та Додатку до такого Дозволу від 07.12.2007 року; Банківської ліцензії №92, зареєстрованої Національним банком України 20.01.1994 за №226, виданої 22.07.2009 року, Дозволу №92-1, зареєстрованому Національним банком України 20.01.1994 за №226, виданого 24.09.2009 року та Додатку до такого Дозволу від 24.09.2009 року має право здійснювати банківські операції, визначені частиною першою та пунктами 5-11 частини другої ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» . Крім того, Публічному акціонерному товариству «Універсал Банк» Національним банком України видана Генеральна ліцензія на здійснення валютних операцій від 10.10.2011 року №92 з відповідним Додатком, що визначає перелік таких валютних операцій (а.с. 24-25). Як встановлено в ході розгляду справи, для забезпечення виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором №CL9483 від 17.12.2007 р., між ВАТ «Універсал Банк» (Кредитор) та [PERSON] (Поручитель) 17.12.2007 р. був укладений договір поруки (а.с.14-15). Згідно ч. 1 ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель (Відповідач 2) поручається перед кредитором (Позивачем) боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (Відповідачем 1). Кредитний договір передбачає надання Банком Позичальнику грошових коштів (кредит) у тимчасове платне користування на наступних умовах (Додаток 1 до Кредитного договору): Основна сума кредиту - 13 500,00 (тринадцять тисяч пятсот, 00) доларів США; Процентна ставка - 24 % річних; Підвищена процентна ставка - 72 % річних; Кількість щомісячних платежів 60 ; Дата сплати останнього платежу - 10.12.2012. Відповідно до п. 5.1. 5.2.,5.3 статті 5 Кредитного договору Позичальник зобов'язаний сплачувати щомісячні платежі до 10 числа кожного місяця, що включає погашення основної суми кредиту та нарахованих процентів, зазначених у п. 1 Додатку 1 до цього договору. Графік щомісячних платежів визначено у Додатку 2 до цього Договору, який є невід'ємною частиною кредитного договору. При цьому датою сплати щомісячного платежу сторони розуміють останній робочий день, що передує 10 числу. За користування кредитом понад встановлений строк встановлюється підвищена процентна ставка, що вказана в п. 1 Додатку 1 до Кредитного договору та обумовлена в п. 2.4. статті 2 Кредитного договору. При цьому згідно п. 2.4 Кредитного договору така підвищена процентна ставка нараховується на прострочену суму основного боргу Позичальника починаючи з першого дня такого прострочення, якщо оплата простроченої суми основного боргу Позичальника не була здійснена протягом перших трьох календарних днів з дати прострочення сплати суми основного боргу. Позичальник зобов'язаний повністю та своєчасно виконувати усі свої зобов'язання за кредитним договором.(п.7.2.1 Кредитного договору). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (по тексту - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором [PERSON] або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. При цьому слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Разом з тим, п. 9.1.1. статті 9 Кредитного договору передбачено, що Кредитор може достроково витребувати погашення всієї суми кредиту за цим Договором, у разі настання, прострочення Позичальником сплати щомісячного платежу та/або його частини (чергового платежу за кредитом та/або процентів за користування кредитом) та/або сплати інших грошових зобов'язань за цим договором, строком 90 календарних днів та більше. Матеріалами справи стверджено, що Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02.09.2009 року, по справі № 2-695/2009 р. було задоволено цивільний позов ПАТ «Універсал Банк» До [PERSON], [PERSON]. Встановлено, що станом на 03.06.2009 р. сума боргу становить 14160,68 доларів США, з яких: 1780,64 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту; 10882,24 доларів США - заборгованість по сумі кредиту; 1436, 75 доларів США - відсотки; 91,05 доларів США - підвищені відсотки. У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Факт укладання між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] кредитного договору № CL9483 від 17.12.2007 року, факт укладення договору поруки, факт отримання Відповідачем 1 коштів за даним договором та факт порушення умов кредитного договору, що потягло за собою набуття ПАТ «Універсал Банк» права достроково вимагати повернення усієї суми кредиту та нарахованих відсотків підтверджується рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02.09.2009 року у справі № 2-695/2009, яке набрало законної сили 15.09.2009 р., а тому дані обставини доказуванню не підлягають (а.с.7). Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК. Крім того, суд бере до уваги, що відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статтей 526, 599 ЦК. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд констатує, що чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з прийняттям судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання. Таким чином, наявність судових актів про стягнення заборгованості, у тому числі стосовно яких є ухвала про відстрочку або розстрочку виконання, не припиняє грошових зобов'язань боржника, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, не позбавляє кредитодавця права на стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені до остаточного виконання судового рішення. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленій при розгляді справи № 6-1206цс15 в постанові від 23.09.2015р., зокрема, зазначено: «Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.» . Як встановлено судом, Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02.09.2009 року по справі № 2-695/2009 р. залишається не виконаним, кредитні кошти в повному обсязі не повернуті. Покликання відповідача 1 на те, що зобовязання перед позивачем виконано у повному обсязі на підставі долучених ним до матеріалів справи заяв про видачу готівки та заяв на переказ готівки, не беруться до уваги, так як не встановлено, що здійснення вказаних операцій відбувалося на виконання зобовязання, передбаченого кредитним договором № CL9483 від 17.12.2007 року. Згідно п. 1.1, п. 1.3 Договору поруки (а.с.14-15) Відповідач-2 відповідає перед Кредитором (позивачем) по зобов'язаннях [PERSON], що випливають з кредитного договору № CL9483 від 17.12.2007р. в повному обсязі, а саме за повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, комісії, сплату пені та інших штрафних санкцій передбачених Кредитним договором, а також за відшкодування збитків завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов Кредитного договору. При цьому, згідно п. 1.4 Договору Поруки зазначено, що Поручитель Відповідач-2 і Відповідач-1 несуть солідарну відповідальність перед Кредитором. Тим самим, у Відповідача -1 виникла заборгованість за кредитним договором № CL9483 від 17.12.2007 р. по підвищених відсотках за користування кредитними коштами понад встановлений строк за період з 27.06.2016р. по 30.11.2016р., що стверджується відповідним розрахунком (а.с.5-6) та становить 3605,73 доларів США. Отже, на підставі договору поруки у поручителя виник солідарний обов'язок щодо повернення підвищених відсотків. Поряд з цим, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо ( ч. 1 ст. 543 ЦК України) . Разом з тим, суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові у справі за № 6-145цс14. Так, згідно вказаної правової позиції грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом стягнення солідарно з [PERSON] та з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "[PERSON]\~ суми заборгованості за кредитним договором № CL9483 від 17.12.2007 р. по підвищеним відсоткам в розмірі\~ 3605,73 (три тисячі шістсот п'ять, 73) доларів США за період 27.06.2016 р. по 30.11.2016 р . Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з [PERSON]\~\~ на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" судовий збір в розмірі 718 грн. 45 коп. та стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" судовий збір в розмірі 718 грн. 45 коп.

Outcome: approved