Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 30.01.2012 року у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ Ощадбанк філії Трускавецьке відділення №8358, ТВБВ №10002/0107 філії Волинського обласного управління, ПАТ Державний ощадний банк України, Головне управління Державного казначейства України про вимогу про видачу вкладів, відмовлено в повному обсязі. 12.03.2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, зазначивши, що вона просила суд постановити рішення, яким зобов'язати ПАТ „ДОБУ" визнати і видати кошти, з компенсаційними нарахуваннями та процентами на день видачі, які являються її спадковим майном. Додає, що в судовому процесі, нею відповідно були збільшені та розглянуті в судових засіданнях позовні вимоги, однак суд не постановив рішення по пяти позовних вимогам заявлених в клопотанні про збільшення позовних вимог. Дані позовні вимоги розглядалися в судовому процесі, однак по них не прийняті рішення. Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 05.12.2014 року, [PERSON] в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, відмовлено. Дану ухвалу Трускавецького міського суду оскаржила [PERSON] Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області своєю ухвалою від 03.03.2015 року, ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 05.12.2014 року скасувала та направила питання про ухвалення додаткового рішення для продовження розгляду до суду першої інстанції. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в своїй ухвалі від 03.03.2015 року вказала, що Трускавецький міський суд в своєму рішенні від 30.01.2012 року не навів жодних мотивів щодо відмови у задоволенні позовної вимоги про зобовязання ПАТ «ДОБУ» визнати її спадок, тобто кошти, що знаходяться на рахунках ТВБВ №10002/0107 та ТВБВ №10013/012 її спадком в повному обсязі відповідно до свідоцтва про право на спадщину, наданих довідок про історію вкладу та чинного законодавства України, хоча позивач надавала докази щодо неї, зокрема свідоцтво про право на спадщину за заповітом. [PERSON] в судовому засіданні вимоги зазначені в заяві про ухвалення додаткового рішення підтримала, просить їх задоволити Представник відповідача ПАТ Державний ощадний банк України [PERSON], який діє на підставі довіреності, проти поданої заяви заперечив, просить в задоволенні заяви відмовити. Зазначає що банк не оспорює та визнає право позивача на спадок, однак заперечує про зобовязальний характер щодо визнання спадку. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву [PERSON] про ухвалення додаткового рішення слід задоволити частково, виходячи з наступних міркувань. \~ З матеріалів справи встановлено, що в вересні 2010 року [PERSON] звернулась з позовом до ВАТ «Ощадбанк» та просила суд ухвалити рішення, яким зобовязати ВАТ «Ощадбанк» філію Трускавецьке відділення №8353 видати їй вклади згідно Свідоцтва на право власності посвідченого державним нотаріусом України 13.07.2000 року в їх реальній вартості з нарахованими до них процентами та зобовязати ощадний банк нарахувати належні до вкладів проценти починаючи з 01.01.1992 року. В процесі розгляду справи позивачка неодноразово збільшувала позовні вимоги та остаточні її позовні вимоги викладені в клопотанні про збільшення позовних вимог від 20.12.2011 року. В даному клопотанні ставилась вимога про зобовязання ПАТ «ДОБУ» визнати її спадок, тобто кошти, що знаходяться на рахунках ТВБВ №10002/0107 та ТВБВ №10013/012 її спадком в повному обсязі відповідно до свідоцтва про право на спадщину, наданих довідок про історію вкладу та чинного законодавства України. Однак судом при ухваленні рішення Трускавецького міського суду від 30.01.2012 року не вирішено питання щодо даної позовної вимоги та не наведено в даному рішенні жодних мотивів щодо цієї вимоги. У відповідності до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд може ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення; не ухвалено рішення, суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових кошів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайне виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 ЦПК України; судом не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює судове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою. Згідно заповіту від 14.05.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Нововолинської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі р.№3-1236, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження: що все його майно, де б воно не знаходилось, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом, матиме право, в тому числі грошові заощадження, що зберігаються в ощадному банку №6519 міста Нововолинська, Волинської області, на особових рахунках №015170, 013292, [NUMBER], [NUMBER], та в філії ощадного банку №6519/01 міста Нововолинська, Волинської області, на особових рахунках №915517505,915511064, 04398, 11702 та грошові компенсаційні сертифікати до цих рахунків, а також належні до цих грошових заощаджень проценти на день їх видачі заовідає [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.02.1999 року, посвідченого державним нотаріусом Нововолинської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-504, спадкоємцем майна [PERSON], яка померла 09.05.1998 року є чоловік [PERSON]. Спадкове майно на яке видано це свідоцтво, складається з грошових заощаджень з належними до них процентами на день видачі грошей, що знаходяться у Нововолинському відділенні Ощадбанку №6519/032 на рахунках №05732, №2823, №596, №3190, №058, №4238, №07700014 з належними до вказаних рахунків компенсаційних нарахувань та сертифікатів. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.07.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Нововолинської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі р.№3-1425, 3-1426 спадкоємцями зазначеного у заповіті майна громадянина [PERSON], померлого 13.10.1999 року є громадянка [PERSON]. Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво складається зокрема з грошових заощаджень разом з належними до них процентами на день їх видачі, що зберігаються в філії ощадного банку №6519/032 міста Нововолинська, Волинської області, на особових рахунках №05732, №2823, №596, №3190, №058, №4238, №07700014, разом з компенсаційними нарахуваннями про право на спадщину за законом виданого Нововолинською держконторою 02.02.1999 року за №2-504; грошових заощаджень разом з належними до них процентами на день їх видачі, що зберігаються в ощадному банку №6519 міста Нововолинська, Волинської області, на особових рахунках №9155120269, [NUMBER]; в філії ощадбанку №6519/01 міста Нововолинська, Волинської області, на рахунках №915517505, №915511064; в філії ощадбанку №6519/035 міста Нововолинськ, Волинської області, на особових рахунках №91551-3190, 91551-4238, та з компенсаційних нарахувань до цих рахунків. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Трускавецького міського суду від 30.01.2012 року по справі №2/1324-403/11, яке набрало законної сили встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] успадкувала грошові заощадження, які на сьогоднішній день знаходяться на розрахункових рахунках №КВ 10456, КВ 10454, КВ 10455, КВ 9841, КВ 9840 в Трускавецькому відділенні №8358 та на рахунках в ТВБВ №10002/0107 м. Нововолинська в загальній сумі 44567,45 крб Враховуючи вищенаведене, те що відповідачами визнається право [PERSON] В В. на її спадок, свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 13.07.2000 року не оскаржувалось та воно є дійсне, право позивача на спадок не оспорюється, суд приходить до висновку що в задоволенні позовної вимоги про зобовязання ПАТ «ДОБУ» визнати її спадок, тобто кошти, що знаходяться на рахунках ТВБВ №10002/0107 та ТВБВ №10013/012 її спадком в повному обсязі відповідно до свідоцтва про право на спадщину, наданих довідок про історію вкладу та чинного законодавства України слід відмовити. Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, при винесенні судом рішення від 30.01.2012 року було вирішено решта позовних вимог позивачки, а саме даним рішенням у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Ощадбанк» філії Трускавецьке відділення №8358, ТВБВ №10002/0107 філії Волинського обласного управління, ПАТ Державний ощадний банк України, Головне управління Державного казначейства України про вимогу про видачу вкладів, відмовлено в повному обсязі, тому суд вважає, що в іншій частині вимоги позивачки викладені в заяві про ухвалення додаткового рішення слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed