Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що 05.12.2007р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 014/0034/82/44089 та додаткові угоди до нього, а саме: Додаткова угода № 014/0034/82/44089Д від 20.10.2009р., Додаткова угода № 014/0034/82/44089Д2 від 17.12.2010р., Додаткова угода № 3 від 14.06.2012р.,за яким Кредитор надав Позичальнику кредит в розмірі 22 440,00 доларів США до 05.12.2017р. під 14 % річних. Стверджує, що з укладенням Кредитного договору позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами: шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до графіку погашення кредиту, а у разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (пункт 16.3 Кредитного договору). Крім того, зобов'язався достроково погасити кредит (протягом 30 днів) на вимогу Кредитора (пункт 9.3 Кредитного договору). Виконання зобов'язань по Кредитному договору забезпечено Договором іпотеки від 05.12.2007 року ,укладеним між Кредитором з однієї сторони, та позичальником, [PERSON] , [PERSON], [PERSON]. За договором предметом іпотеки виступає: квартира [ADDRESS], що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 47,10 кв.м., в тому числі житловою площею 32,30 кв.м., яка належить іпотекодавцям на праві власності - на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 06.03.1996р. Позичальник припинив виконувати свої грошові зобов'язання. Внаслідок чого Кредитор надіслав відповідачам листи-вимоги про дострокове погашення кредиту та усунення порушень за Кредитним договором. Відповідачі вимоги Кредитора - не виконали . Вказує, що станом на 25.04.2014р. заборгованість відповідачів по Кредитному договору становить 28 233,80 доларів США, що складається з: - 25 110,30 доларів США, що еквівалентно 285 835,59 гривень - заборгованість за кредитом (в т.ч., прострочена заборгованість за кредитом - 0,00 доларів США); - 1 807,82 доларів США, що еквівалентно 20 578,78 гривень - заборгованість за відсотками; - 1 315,68 доларів США, що еквівалентно 14 976,65 гривень - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. На підставі вищевикладеного, посилаючись на норми матеріального права просить суд в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 014/0034/82/44089 від 05.12.2007р. визначеної станом на 25.04.2014р. у сумі 28 233,80 доларів США, що еквівалентно 321 391,02 гривень звернути стягнення на квартиру [ADDRESS], що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 47,10 кв.м., в тому числі житловою площею 32,30 кв.м., яка належить [PERSON] (ІПН: [NUMBER]), [PERSON], ІПН: [NUMBER], [PERSON], ІПН: [NUMBER], [PERSON] (ІПН: [NUMBER]) на праві власності на користь Чернівецької обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (код ЄДРПОУ: 21418784, р/р.: 290904960, МФО: 356464, адреса: м. Чернівці, вул. Головна, 143) шляхом її продажу на прилюдних торгах встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та стягнути понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі , позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать розписки у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення/а.с.86-89,96-98/. Про причини неявки суд не повідомили. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за відсутності відповідачів, оскільки у справі наявні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного: Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ст.526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; - договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України); - ст.1048 ЦК України, з якої вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. - ст.1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. - ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. - ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; - ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. - п. 37 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин'' невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя. Судом досліджено матеріали справи, а саме : - розрахунок заборгованості за кредитним договором /а.с. 8-9/; - Кредитний договір № 014/0034/82/44089 та додаткові угоди до нього, а саме: Додаткова угода № 014/0034/82/44089Д від 20.10.2009р., Додаткова угода № 014/0034/82/44089Д2 від 17.12.2010р., Додаткова угода № 3 від 14.06.2012 /а.с.18-57/; - договір іпотеки /а.с.58-65/; - Листи -вимоги /а.с.67-70/. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідачів, витрати позивача по сплаті судового збору. Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи той факт, що відповідачі належно не виконували свої договірні зобов'язання,

Outcome: approved