Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Тульчинського районного відділу управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання втрати права користування жилим приміщенням та усунення перешкод здійснення права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником жилого будинку по [ADDRESS]. В даному будинку зареєстровані [PERSON] та [PERSON], однак [PERSON] не проживає в даному будинку понад сім місяців, а [PERSON] не проживає останні дев'ять років. На її прохання виписатись із належного їй будинку, відповідачі відмовляються та знятися з реєстраційного обліку не бажають, в зв'язку з чим порушують право власності позивачки і перешкоджають використовувати її права на власний розсуд, тому за захистом своїх прав вона змушена звернутись до суду. В зв'язку з цим, просить суд, постановити рішення, яким визнати втрату права користування жилим приміщенням, усунути порушення його права власності та зобов'язати відповідачів виписатись з належного їй будинку. Представник позивачки по дорученню в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, на його задоволенні наполягає. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча були своєчасно належним чином повідомлені про дату і час слухання справи згідно наявних повідомлень про вручення поштових відправлень, і відомостей про причину своєї неявки до суду не надали. За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив: Згідно копії свідоцтва про право власності від 21.01.1991 року, позивачці належить жилий будинок по вул.. Зарічна, 40 в с. Холодівка, Тульчинського району (а.с. 7). Відповідно до копії домової книги, [PERSON] прописана в житловому будинку [ADDRESS] з 14.03.2002 року, [PERSON] прописана в житловому будинку [ADDRESS] з 02.07.2011 року (а.с. 8,9). Відповідачі продовжують рахуватись зареєстрованими в будинку позивачки, однак, [PERSON] там вже не проживає 9 років, фактично з квітня 2003 року, а [PERSON] понад 7 місяців, фактично з липня 2013 року, що також в свою чергу підтверджується довідками виданими Холодівською сільською радою від 21 лютого 2014 року за №№124,125 (а.с.10). Таким чином, позивачці на праві власності, яке підтверджено належним чином оформленим та зареєстрованим правовстановлюючим документом, належить житловий будинок, в якому залишаються бути зареєстровані відповідачі у справі. Реєстрація місця проживання хоча і не спричиняє за собою виникнення права користування житловим приміщенням, проте обмежує майнові інтереси власників, пов'язані з правом розпорядитися ним. Оскільки відповідачі добровільно не змінюють реєстрацію місця проживання, то ними порушено право власності позивачки і її право вимоги захисту порушеного права є законними. Тому перешкоди, які створені цією реєстрацією мають бути усунуті шляхом визнання відповідачами такими, що втратили право користування житловим приміщенням . Відповідно до ст.6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадяни України протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зобов'язані зареєструвати місце свого проживання. [PERSON] понад дев'ять років, а [PERSON] понад сім місяців проживають в іншому місці, а зареєстровані в будинку позивачки, чим порушують права позивачки і є такими, що втратила право на користування житлом, в якому їх зареєстровано. Відповідно до ст.386 ЦК України, власник має право на судовий захист свого права власності та на підставі ст.391 ЦК України, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Крім того, відповідно до ст.71, 72 ЖК України, судом не встановлено підстав для збереження жилого приміщення за відповідачем, тому є підстави для визнання її особою, що втратила право користування жилим приміщенням, як особа, що тривалий час понад шість місяців в ньому не проживає. Згідно ст.. 107 ЖК України, [PERSON] та [PERSON] втратили право на користування жилим приміщенням. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідачів солідарно на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved