Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач у позовній заяві зазначає, що на підставі наказу ректора Львівського державного університету фізичної культури вона була зарахована студенткою першого курсу денної форми навчання з 01 вересня 2011 року. На момент вступу до навчального закладу її батько [PERSON] мав стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем під землею у вугільній промисловості 18 років 11 місяців. На підставі Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» вона має право на стипендію у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Однак, їй фактично виплачувалася стипендія у меншому розмірі, внаслідок чого їй не доплачено з 01 вересня 2011 року по 31 грудня 2014 року 13528,32 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму недоплаченої стипендії. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечив, зазначивши, що з даного питання на їх запит Міністерство науки і освіти надало роз*яснення, що відповідно до Постанови КМУ від 12 липня 2004 року призначення та виплата стипендій студентам, які навчаються спеціальності, окрім гірничих не передбачено. Зміни, що враховують вимоги статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у частині призначення студентам певних категорій стипендій у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб до вищезгаданого Порядку не внесені, оскільки виплата цих стипендій не забезпечувалася коштами державного бюджету. У разі задоволення позову, просив застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності(а.с.28-31,39-40). Третя особа, управління Державної казначейської служби в Галицькому районі м. Львова Львівської області, залучена до участі у справі, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, представника в судове засідання не направила. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження позивач [PERSON] є донькою [PERSON](а.с.10) З даних трудової книжки [PERSON] вбачається, що він працював на підземних роботах у вугільній промисловості (а.с.7-9). Згідно з довідкою№ 14/6к від 25 травня 2011 року стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем під землею у вугільній промисловості [PERSON] склав 15 років 03 місяці(а.с.11). Згідно довідки ВСП «Шахтоуправління ім. Героїв космосу» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» № 1/6к від 23 січня 2015 року його стаж роботиз 14 червня 2006 року на підземних роботах з повним робочим днем під землею склав 18 років 11 місяців(а.с.9) Позивач є студенткою 4 курсу факультету здоровя людини і туризму, при вступі скористалася пільгою згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»(а.с.12-14). Згідно довідки про доходи, позивач отримувала стипендію з вересня 2011 року по серпень 2012 року по 724 гривні щомісячно; з вересня 2012 по листопад 2012 року по 730,00 грн., у грудні 2012 року 1460,00 грн., з січня 2013 року по листопад 2013 року по 730,00 грн., у грудні 2013 року 1460,00 грн., з січня 2013 року по березень 2014 року по 730 гривень щомісяця; у квітні 2014 року 740,95 грн., у травні 2014 року - 757,01грн., у червні 2014 року 782,56 грн., у липні серпні 2014 року по 811,76 грн., у вересні 2014 1553,44 грн., у жовтні 2014 -823,44 грн., у листопаді 2014 року 854,10 грн., у грудні 2014 року 874,54 грн.(а.с.15-17). За змістом ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, що мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів I та II групи зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Виходячи з того, що під час навчання позивача [PERSON] за період з 01 вересня 2011 року по 31 грудня 2014 року були відсутні будь-які законодавчі обмеження щодо реалізації положень статті ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці", зокрема, відсутні такі обмежувальні положення в законах України «Про державний бюджет на відповідні роки (2011-2014) або в Бюджетному кодексі України, та враховуючи те, що відповідач у вказаний період нараховував та виплачував їй стипендію в меншому розмірі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з відповідача на користь [PERSON] недонарахованої та невиплаченої стипендії у відповідності з положеннями ст.5 зазначеного Закону за період з 01 вересня 2011 року по 31 грудня 2014 року. Доводи відповідача про те, що до Порядку призначення та виплати стипендії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 року №882 «Про питання стипендіального забезпечення», яким керуються навчальні заклади при нарахуванні та виплаті стипендії, не вносились зміни з урахуванням вимог статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у частині призначення студентам певних категорій стипендій у розмірі прожиткового мінімуму, що такий розмір стипендії не фінансувався з державного бюджету, є неспроможними, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах зазначеного Закону, обмеження у застосуванні якого у спірний період 2011-2014 роки було відсутнє і який має вищу юридичну силу порівняно з положеннями «Порядку призначення і виплати стипендій», затвердженого Постановою КМУ від 12 липня 2004 року № 882 щодо розміру стипендій. Суд зазначає, що відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на Львівський державний університет фізичної культури зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»). Відповідно до\~ст. 256 ЦК України,\~\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).\~ Відповідно до\~ст. 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1\~ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч. 3\~ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог у частині стягнення з Львівського державного університету фізичної культури на користь [PERSON] ненарахованої та невиплаченої стипендії. Однак, період стягнення визначається судом в межах строку позовної давності, виходячи з наступного розрахунку: З 13 липня 2012 року по 31 липня 2013 року недоплата становить: 1102 (прожитковий мінімум працездатної особи) 724,51(фактично отримана стипендія) = 377,43 грн. : 31 день х 19 днів = 231,36 грн. Недоплата з 13 липня 2012 року по 31 грудня 2012 року складає: 231,36+377,43+372,00+388,00+388,00 - 326,00 (переплата у грудні) = 1430,79грн. При цьому суд погоджується з розрахунком позивача, що недоплата з 01 січня по 31 грудня 2013 року складає: 4345,00 грн. (13835,00 9490,00), недоплата з 01 січня по 31 грудня 2014 року складає: 4416,44 грн. (14616,00-10199,56). Таким чином, загальний розмір недоплаченої стипендії становить: 1430,79 + 4345,00 + 4416,44 = 10192,23грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі пропорційному задоволеним вимогам. Такий розмір складає: 10192,23 грн. (частина задоволених вимог) / 13528,32 грн. (вимоги відповідно до позовної заяви) х 243,60 грн. (сума сплаченого позивачем судового збору) = 183,53 грн.

Outcome: partial