Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат [PERSON] звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої її сину - [PERSON] та її чоловіку - [PERSON] відкрилась спадщина за законом в рівних долях, кожному по ? частці. До складу спадщини входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,4101 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Красненської сільської ради Згурівського району Київської області. Право власності посвідчувалось державним актом [NUMBER], виданим на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Красненьскої сільської ради Згурівського району Київської області від 20.02.2001 року № 50, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 98. [PERSON] та [PERSON] спадщину прийняли та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку вищевказаної земельної ділянки, кожен. [INFO] помер [PERSON], спадщину за законом після його смерті прийняв його син - [PERSON], який спадщину у вигляді ? частини земельної ділянки прийняв та виділив успадковану частину земельної ділянки в натурі. Внаслідок цього, [PERSON] набув у власність земельну ділянку площею 2,7003 га, з кадастровим номером [NUMBER], яка розташована на території Красненської сільської ради Згурівського району Київської області. Право власності [PERSON] зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 22.02.2016 року, номер запису 13647236. [INFO] помер [PERSON], спадщину за законом після його смерті прийняла його дружина - позивачка [PERSON] До складу спадщини входить ? частина земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,4101 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Красненської сільської ради. Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку спірної земельної ділянки у зв"язку із ненаданням правовстановлюючого документу та витягу з ДЗК. При зверненні позивачки до Відділу у Згурівському районі Головного управління Держгеокарасту у Київській області позивачці було надано рішення № РВ-3200695952017 про відмову внесення відомостей до ДЗК від 25.09.2017 року, у зв"язку із перетином земельної ділянки площею 5,4101 га, кадастровий номер [NUMBER] з виділеною земельною ділянкою площею 2,7003 га, кадастровий номер [NUMBER], площа співпадіння 49,9959 %. З урахуванням поділу земельної ділянки земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] перестала існувати. Позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в досудовому порядку. Враховуючи вищевикладене, представник позивачки просить суд визнати за позивачкою [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на ? частку спірної земельної ділянки та не стягувати з відповідача судові витрати. В підготовче судове засідання учасники справи не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивачки [PERSON] - адвокат [PERSON] направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити. Відповідач Згурівська райдержадміністрація направила до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у відсутність представника адмінітрації, позовні вимоги визнала повністю. Третя особа [PERSON] заперечень проти позову до суду не направив. Суд визнав можливим розглядати справу без учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що [PERSON] на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Красненьскої сільської ради Згурівського району Київської області від 20.02.2001 року № 50 передано у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,4101 га, яка розташована на території Красненської сільської ради. Земельній ділянці визначений кадастровий номер [NUMBER]. На підставі зазначеного вище Рішення на ім'я [PERSON] видано Державний акт [NUMBER], що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 98 від 11 квітня 2001 року, що встановлено з копії технічної документації із землеустрою (а.с.6-27). Після смерті [PERSON], померлої [INFO], її сину - [PERSON] та її чоловіку - [PERSON] відкрилась спадщина за законом на майно померлої в рівних долях, кожному по ? частці. До складу входить право власності на спірну земельну ділянку. Спадкоємці померлої спадщину у встановленому законом порядку прийняли, шляхом подачі протягом визначеного законом строку відповідних заяв до нотаріальної контори та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на ? земельної ділянки, кожен, що встановлено з копії спадкової справи № 95/2005 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.108-125). Після смерті [PERSON], померлого [INFO], спадщину за законом у вигляді 1/2 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,4101 га, кадастровий номер [NUMBER], прийняв його син - третя особа у справі [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом (копія спадкової справи № 26/2010 до майна померлого [INFO] [PERSON] - а.с.126-158). Після цього, [PERSON] було здійснено поділ земельної ділянки площею 5,4101 га та успадкована ним частина земельної ділянки виділена в натурі. Таким чином, [PERSON] став власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7003 га, кадастровий номер [NUMBER] (інформація ДЗК про праов власності та інші речові права на земельну ділянку - а.с.34-35). [INFO] помер [PERSON], після смерті якого позивачці [PERSON], як спадкоємцю першої черги за законом, відкрилась спадщина на ? частину земельної ділянки, що була успадкована спадкодавцем після смерті [PERSON] Позивачка спадщину у встановленому законом порядку прийняла. Шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Спадкові права позивачки ніким не оспорюються, інші спадкоємці відсутні (копія спадкової справи № 218/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON] - а.с.53-107). Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку спірної земельної ділянки у зв"язку із ненаданням правовстановлюючого документу та витягу з ДЗК (нотаріальна відмова - а.с.5). При зверненні позивачки до Відділу у Згурівському районі Головного управління Держгеокарасту у Київській області, їй було відмовлено у внесенні відомостей до ДЗК у зв"язку із перетином земельної ділянки площею 5,4101 га, кадастровий номер [NUMBER] з виділеною земельною ділянкою площею 2,7003 га, кадастровий номер [NUMBER], площа співпадіння 49,9959 % (копія рішення - а.с.30-33). З урахуванням поділу земельної ділянки земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] перестала існувати (відомості ДЗК - а.с.36). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Положеннями ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Стаття 126 ЗК України, в редакції яка діяла до 01 січня 2013 року, передбачала, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 116 ЗК України набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. В силу ст. 80 та ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ч.1, ч. 3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю; захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] згідно Державного акту [NUMBER] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,4101 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Красненської сільської ради Згурівського району Київської області. Після смерті [PERSON], яка померла [INFO], спадщину в рівних долях, тобто по ? частці, прийняли [PERSON] та [PERSON] До складу спадщини входить вищевказана земельна ділянка, яка теж була успадкована [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Після смерті [PERSON], який помер [INFO], спадщину у вигляді ? частки спірної земельної ділянки прийняв його син - третя особа у справі [PERSON], який виділив в натурі успадковану земельну ділянку та відповідно набув у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7003 га, яка розташована на території Красненської сільської ради Згурівського району Київської області. Земельній ділянці був визначений новий кадастровий номер [NUMBER], а відтак земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] перестала існувати. Псіля смерті [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина за законом на ? частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,4101 га, яка розташована на території Красненської сільської ради Згурівського району Київської області та бала успадкована ним після смерті [PERSON] Спадщину за законом, що відкрилась після смерті [PERSON], прийняла позивачка [PERSON], її спадкові права ніким не оспорюються, вона є єдиним спадкоємцем зазначеного вище майна. Через поділ загальної земельної ділянки площею 5,4101 га та виділення її частини в натурі, позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права на іншу частину цієї ж земельної ділянки у нотаріуса. Суд вважає за необхідне, визнати за позивачкою [PERSON] в порядку спадкування право власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки. Враховуючи клопотання представника позивачки, суд вважає за можливе не застосовувати до відповідача ст. 141 ЦПК України та понесені судові витрати залишити за сторонами. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

Outcome: approved