Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO] у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня предявлення позову. [PERSON] обгрунтовує свої позовні вимоги тим, що вони з відповідачем з 26.03.2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина, відносини між подружжям поступово погіршувалися, все частіше почали виникати суперечки, непорозуміння, а шлюбні відносини в решті решт були припинені. Так, з 14.03.2015 року вони разом не проживають, оскільки відповідач її із сином залишив і почав жити окремо, припинивши ведення спільного господарства та фактичні сімейні відносини, у зв'язку з чим вона і вимушена була звернутись до суду із даним позовом. Представник позивачки у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі, додатково повідомивши, що після розірвання шлюбу позивачка бажає надалі іменуватися шлюбним прізвищем «[PERSON]». Розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 2 000,00 грн. на місяць, представник позивачки вважає адекватним з огляду на економічні умови, які склалися в країні, зазначивши, що позивач працює бухгалтером у ТПГ «Двері Білорусії" має щомісячний заробіток у розмірі 5 000,00 грн., якого в повній мірі не вистачає на утримання дитини. Відповідач, повідомлений про розгляд справи належним чином до суду не з'явився, направив через канцелярію заяву про можливість розгляду справи без його участі, в якій позов визнав частково, зокрема проти розірвання шлюбу він не заперечує, проти стягнення з нього аліментів також, лише висловив заперечення в частині їх розміру, зазначивши, що наразі він не працює, а тому такий має бути визначений у меншому розмірі а ніж у 2000 грн. на місяць. З огляду на вказане, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача, на підставі наданих суду доказах. Отже, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. 26.03.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] за актовим записом № 272, згідно свідоцтва про одруження Серії [NUMBER], (а.с. 3), від якого сторони мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить відповідне свідоцтво про народження Серія [NUMBER] (а.с. 4). Причиною розпаду сім'ї сторін стали різні погляди на життя та неможливість подальшого спільного життя. Подружжя не знаходить взаємопорозуміння в сімейних відносинах, шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені. Сім'я існує лише формально. Як зазначали сторони, примирення між подружжям неможливе. За таких обставин, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що позивач після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися шлюбним прізвищем «[PERSON]». Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України). У судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги та наполягала на стягненні аліментів у твердій грошовій сумі, також судом було встановлено, що відповідач не працює, не має стабільного заробітку, з огляду на, що суд вважає за можливе призначити аліменти у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує, матеріальний стан позивачки, яка працює та має дохід, який складає на місяць близько 5 000 грн., матеріальний стан відповідача, який ніде не працює, потреби дитини відповідного віку. Так, згідно ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2015 рік" прожитковий мінімум для дітей віком з 6 років - 1 286,00 грн. з 01.12.2015 року - 1 455,00 грн. Оскільки, обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках, враховуючи вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно та позицію відповідача і його матеріальне становище, положення ст. 7 ЗУ "Про державний бюджет на 2015 рік", суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто вказана сума є прийнятною, з урахуванням розрахунку прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та, що в свою чергу відповідає спільному обов'язку батьків по утриманню дітей. Роз'яснюючи сторонам також право його змінити, згідно ч. 3 ст. 80 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає за необхідне, стягнення аліментів проводити з 14.04.2015 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, позивачкою були понесені судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп., які згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому, стягненню з [PERSON] на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп. за позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів.

Outcome: partial