Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Представник [PERSON]-[PERSON] звернувся до суду з позовом, з врахуванням уточнених позовних вимог, до Київської міської ради, треті особи: Київська міська державна адміністрація в особі Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради, [PERSON] про визнання права приватної власності на 3/5 частин земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], та державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 29.05.2000 р. за [PERSON] на підставі рішення Київської міської ради від 07.07.1998 р. №65 зі зімінами від 09.07.2009 р. №984/2040, яка мешкає в [ADDRESS] та є власником 3/5 частини будинку за адресою: [ADDRESS]. При цьому, посилається на те, що 22.12.1994 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування, який посвідчено Зубченко Л.С., державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 2у-4942. " На підставі Договору дарування [PERSON] прийняла у дар 3/5 частини жилого будинку [ADDRESS]: Жилий будинок під літ. «А»: цегляний, житловою площею 48,5 кв.м., загальною площею - з надвірними будівлями: сараї під літ. «Б», «Е», навіс під літ. «В», «Г». погріб під літ. «Д», вбиральня під літ. «Ж», спорудження. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від [INFO] 09.09.2011 р. державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Фещук Н.І. видано [PERSON], дублікат договору дарування замість втраченого та зареєстровано в реєстрі за №6-2940. 16.02.2012 р. державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Бочкова Н.Г. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON], яке зареєстровано в реєстрі за № 3-145. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: 3/5 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], Житловий будинок, цегляний, жилою площею 48, 5 кв.м., зазначений на плані під літ. Д, № 1-4 споруди. [INFO] помер [PERSON], про що зазначено в свідоцтві про право на спадщину за заповітом. 09.12.2013 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозов Г.В. видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON], яке зареєстровано в реєстрі за № 2614. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: 3/5 частини житлового будинку №23, загальною площею - 78,9 кв.м., в тому числі житловою - 48, 5 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] у встановленому законом порядку набула та зареєструвала право власності на нерухоме майно, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом та Витягом. У той же час реалізувати своє право власності щодо земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок [ADDRESS], вона не може із-за об'єктивних обставин. На підставі Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виданий Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 25.11.2011 р., за [PERSON] зареєстровано 3/5 частки житлового будинку. У плані присадибної ділянки за вказаною адресою зазначається: загальна площа ділянки по фактичному користуванню 1767 кв.м., з яких 175 кв.м. під будівлями та 1592 кв.м. під огородом. 0, 13 га земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], передано у власність [PERSON] та [PERSON] на підставі: 1. Рішення Київської міської ради від 07.07.1998 р. №65 «Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилих будинків і господарських будівель», а також додатку до рішення, гр. [PERSON] та [PERSON] передано у спільну приватну власність земельні ділянки площею 0,1 га та 0,03 га за адресою [ADDRESS]. 2. Пунктом 4.1. Рішення Київської міської ради від 09.07.2009 р. №984/2040 «Про приватизацію земельних ділянок та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд у Святошинському районі м. Києва» у додатку до рішення Київської міської ради від 07.07.98 р. №65 «Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилих будинків і господарських будівель» на тридцять дев'ятій сторінці у сьомій позиції: - у четвертій графі цифри «0, 10» замінити цифрами та словами: - «2/5 від 0, 10» - «3/5 від 0, 10»; У довідці про передачу у власність земельної ділянки, виданої Головним управлінням земельних ресурсів від 05.08.2009 р. №1975, зазначено, що: - земельна ділянка [ADDRESS] має кадастровий номер [NUMBER], на яку зареєстровані державні акти на право власності на земельну ділянку за [PERSON] від 29.05.2000 р. №75-2-02261 та [PERSON] від 29.05.2000 р. №75-2-02262. - земельна ділянка [ADDRESS] має кадастровий номер [NUMBER], на яку зареєстровані державні акти на право постійного користування від 29.05.2000 р. №75-3-0089 №75-3-0090 за [PERSON] та [PERSON]. У довідці-характеристиці, виданої Київським міським бюро технічної інвентаризації від 24.09.2009 р. №1431349, зазначено, що житловий будинок [ADDRESS] на праві власності належить 3/5 частки [PERSON] та 2/5 частки [PERSON] Спадкодавці [PERSON], [PERSON] та позивачем по справі особисто межі земельної ділянки із [PERSON] та [PERSON] не погоджувались. Акт встановлення та узгодження в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки [ADDRESS], спадкодавцями та попередніми власниками [PERSON], [PERSON] та теперішнім власником 3/5 частини нерухомого майна [PERSON] не підписувався. Право власності на 3/5 частину земельної ділянки після смерті [PERSON] нікому не передавалось та по сьогоднішній день по документам право власності 3/5 частини земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] З врахуванням викладеного Позивачу має належати 3/5 частини земельної цлянки, яка належала на праві приватної власності [PERSON] за кадастровим номером [NUMBER], державного акту на право приватної власності на землю від 29.05.2000 р. [NUMBER] та на підставі рішення Київської міської ради від 07.07.1998 р. № 65 зі змінами від 09.07.2009 р. № 984/2040. Таким чином, діями органу місцевого самоврядування та співвласником нерухомого майна порушено право Позивача на отримання земельної ділянки відповідно до частки майна. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача позов не визнав, пояснивши, що передача земельної ділянки по [ADDRESS] була передана у спільну приватну власність [PERSON] і [PERSON] на підставі рішень Київської міської ради від 07.07.1998 р. №65, та №984/2040 від 08.07.2009 р., ці рішення не визнавались незаконними та не скасовувались, а тому повинні виконуватись по їх призначенню. Представник третьої особи [PERSON] позов не визнала, пояснивши, що задоволення позовних вимог [PERSON] призведе до порушення прав спадкоємця та власника [PERSON] Представник третьої особи Київської міської державної адміністрації в особі департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради в судове засідання не з'явився, належним чином про час, місце слухання справи повідомлялася дана третя особа, тому суд, враховуючи думку представників сторін, іншої третьої особи, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без участі представника третьої особи Київської міської державної адміністрації в особі департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, третьої особи, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що спірним спадковим майном є 3/5 частин земельної ділянки від площі 0, 10 га, розташована в [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. 22.12.1994 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, який посвідчено Зубченко Л.С., державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, та зареєстровано в реєстрі за № 2у-4942, на підставі якого [PERSON] прийняла у дар 3/5 частини жилого будинку [ADDRESS]: Жилий будинок під літ. «А»: цегляний, житловою площею 48, 5 кв.м., загальною площею - з надвірними будівлями: сараї під літ. «Б», «Е», навіс під літ. «В», «Г». погріб під літ. «Д», вбиральня під літ. «Ж», спорудження. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від [INFO] 12.03.2008 р. державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Фещук Н.І. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], що складається з 2/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS], що належав померлому на підставі договору дарування, посвідченого Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою 28.03.1974 року за реєстром №1-1406 та зареєстрованого в Київському бюро технічної інвентаризації 10.квітня 1974 року за № 21588. 09.09.2011 р. державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Фещук Н.І. було видано [PERSON] дублікат договору дарування замість втраченого та зареєстровано в реєстрі за №6-2940. 16.02.2012 р. державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Бочковою Н.Г. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON], яке зареєстровано в реєстрі за № 3-145. 09.11.2012 р. державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Фещук Н.І. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], на спадщину, у тому числі з урахуванням ? частки спадщини, від якої відмовилася дружина померлого [PERSON], що складається з 2/5 частини земельної ділнки від площі 0, 1000 гектара, кадастровий номер [NUMBER], розташованої в [ADDRESS], що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Київським міським управлінням земельних ресурсів 29 травня 2000 року, на підставі рішення Київської міської ради від 07 липня 1998 року №65 зі змінами від 09.07.2009 р. №984/2040, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №75-2-02262. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: 3/5 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], Житловий будинок, цегляний, жилою площею 48, 5 кв.м., зазначений на плані під літ. Д, № 1-4 споруди. [INFO] помер [PERSON], про що зазначено в свідоцтві про право на спадщину за заповітом. 09.12.2013 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим Г.В. видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] після смерті [INFO] [PERSON], яке зареєстровано в реєстрі за № 2614, і спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: 3/5 частин житлового будинку №23, загальною площею - 78,9 кв.м., в тому числі житловою - 48, 5 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] у встановленому законом порядку набула та зареєструвала право власності на нерухоме майно, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом та Витягом. На підставі Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 25.11.2011 р., за [PERSON] зареєстровано 3/5 частки житлового будинку. У плані присадибної ділянки за вказаною адресою зазначається: загальна площа ділянки по фактичному користуванню 1767 кв.м., з яких 175 кв.м. під будівлями та 1592 кв.м. під огородом. 0, 13 га земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], передано у власність [PERSON] та [PERSON] на підставі: 1.Рішення Київської міської ради від 07.07.1998 р. №65 «Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилих будинків і господарських будівель», а також додатку до рішення, гр. [PERSON] та [PERSON] передано у спільну приватну власність земельні ділянки площею 0,1 га та 0,03 га за адресою [ADDRESS]. 2.Пунктом 4.1. Рішення Київської міської ради від 09.07.2009 р. №984/2040 «Про приватизацію земельних ділянок та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд у Святошинському районі м. Києва» у додатку до рішення Київської міської ради від 07.07.98 р. №65 «Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилих будинків і господарських будівель» на тридцять дев'ятій сторінці у сьомій позиції: - у четвертій графі цифри «0, 10» замінити цифрами та словами: - «2/5 від 0, 10» - «3/5 від 0, 10»; У довідці про передачу у власність земельної ділянки, виданої Головним управлінням земельних ресурсів від 05.08.2009 р. №1975 зазначено, - земельна ділянка [ADDRESS] має кадастровий номер [NUMBER], на яку зареєстровані державні акти на право власності на земельну ділянку за [PERSON] від 29.05.2000 р. №75-2-02261 та [PERSON] від 29.05.2000 р. №75-2-02262. - земельна ділянка [ADDRESS] має кадастровий номер [NUMBER], на яку зареєстровані державні акти на право постійного користування від 29.05.2000 р. №75-3-0089 №75-3-0090 за [PERSON] та [PERSON]. У довідці-характеристиці, виданої Київським міським бюро технічної інвентаризації від 24.09.2009 р. №1431349, зазначено, що житловий будинок [ADDRESS] на праві власності належить 3/5 частки [PERSON] та 2/5 частки [PERSON] Право власності на 3/5 частину земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER], державного акту на право приватної власності на землю від 29.05.2000 р. [NUMBER] та на підставі рішення Київської міської ради від 07.07.1998 р. № 65 зі змінами від 09.07.2009 р. № 984/2040, після смерті [PERSON] нікому не передавалось та по сьогоднішній день по документам право власності 3/5 частини земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом на земельну ділянку нотаріальним органом не видавалось, постанова нотаріального органу про відмову у видачі такого свідоцтва не виносилась. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Даний порядок передбачений також Законом України «Про нотаріат». Як роз'яснено в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтверджені цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим праоввстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Суд, дослідивши всі обставини справи, оцінивши зібрані та надані суду докази в їх сукупності, прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог. Частиною 1 ст. 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку та право постійного користування нею виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно із ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Згідно зі ст. 152 ЗК України,захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України, громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. У суду немає законних підстав задовольняти позовні вимоги. [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріального органу, але останній не відмовляв постановою у видачі такого свідоцтва на земельну ділянку і не видавав таке свідоцтво. Суд не вправі підміняти нотаріальний орган у вчиненні відповідної нотаріальної дії, зокрема, видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом на земельну ділянку. Нотаріальний орган повинен або видати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно або ж відмовити у такій видачі відповідно до ст.ст. 59, 60 Закону України «Про нотаріат», чого не було зроблено. Позивач по справі не позбавлена права отримати свідоцтво про право на спадщину за законом як спадкоємець у нотаріальному органі, якщо є на те законні підстави. В разі незгоди з діями нотаріуса такі дії можуть бути оскаржені в судовому порядку. Суд не може визнати за [PERSON] права власності на об'єкт, що є частиною земельної ділянки. Відповідно до ст. 9 Земельного кодексу України до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин на їх території, зокрема, належить: а) розпорядження землями територіальної громади міста; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Відповідно до ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. При цьому, вимога про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку є похідною й залежить від законності рішення органу, на підставі якого його видано. Разом з тим, таке рішення за своєю правовою природою є правочином, що випливає з ч. З ст. 203 ЦК України, відповідно до якої односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лишеу випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Згідно вимог Цивільного Кодексу України та Земельного Кодексу України, в судовому порядку при таких обставинах визнавати право власності на частину земельної ділянки не має законних підстав, оскільки рішення Київської міської ради від 07.07.1998 р. №65 та від 08.07.2009 р. №984/2040 не визнанні незаконними та скасовані, а державні акти на право власності на земельну ділянку від 29.05.2000 р., видані [PERSON] та [PERSON], не визнавались недійсними та є чинними. Позовні вимоги пред'явлені до Київської міської ради, між тим даний орган місцевого самоврядування, що наділений правом представляти інтереси територіальної громади м. Києва, до спірних правовідносин, з урахуванням зміненого предмету спору, про визнання права приватної власності на 3/5 частин земельної ділянки, не має відношення по суб'єктному складу, бо оспорюється право власності на частину земельної ділянки, що оформлене на інших фізичних осіб по правоустановчим документам, які не оспорюються подавачем позову в остаточній редакції позову. Як роз'яснено в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ст.ст. 1, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» представницькими органами територіальних громад є відповідні Ради. Представницький орган місцевого самоврядування-виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення. Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно ст. 9 Закону України «Про столицю України-місто Київ» у місті Києві діють представницькі органи місцевого самоврядування-Київська міська рада, районні в місті ради (у разі їх утворення), які є юридичними особами. На підставі ч.1 ст.15 Статуту територіальної громади м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 р. №371/1805, Київська міська рада є представницьким органом місцевого самоврядування у місті Києві. Відповідно до рішення Київради №3/1437 від 6.09.2001 р. було утворено районні у місті Києві ради, що виконували функції місцевого самоврядування у районах. У відповідності до п.п. 3, 8.11. розпорядження Київської міської державної адміністрації №787 від 30.09.2010 р. «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київської міської ради від 9.09.2010 р. №7/4819 «Про питання організації управління районами в місті Києві» 1 травня 2011 р. було закінчено роботу з ліквідації як юридичних осіб всіх районних рад м. Києва та припинення з 31.10.2010 р. шляхом ліквідації районних в місті Києві рад. Відповідно до п.1 ст. 1 додатку до рішення Київради від 14.07.2011 р. за №383/5770 Київська міська рада-представницький орган місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду міста Києва та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законами України «Про місцеве самоврядування» в Україні», «Про столицю України-місто герой Київ», «Про статус депутатів місцевих рад», Статутом територіальної громади міста Києва, Європейською Хартією місцевого самоврядування та іншими нормативно-правовими актами. Згідно ст.ст. 5, 6, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Київська міська рада, яка діє на території міста Києва як суб'єкт права власності від імені та в інтересах територіальної громади здійснює правоможності щодо володіння, користування й розпорядження об'єктами права комунальної власності. Відповідно до п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до компетенції міських рад належить вирішення зепельних питань. Інші спадкоємці по спірному майну, яке є спадковим, існують, по їх зверненню відкрита спадкова справа, спірна земельна ділянка не відноситься до комунального майна. Позивач, представник позивача не заявляли в порядку ст. 33 ЦПК України про залучення до участі в справі в якості належного відповідача чи притягнення як співвідповідача будь-кого з фізичних осіб, кого б конкретно стосувався спір, з настанням відповідних наслідків, суд же не наділений правом самостійно це робити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed