Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові вказувала, що з відповідачем [PERSON] зареєструвала шлюб 03 червня 2004 року у виконкомі Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області про що в реєстрі зроблено запис № 08. В шлюбі народилася дочка, [PERSON], [INFO], в даний час знаходиться на її утриманні та вихованні. Одруження виявилось невдалим. Зрозуміла, що одружившись, зробила помилку. У них з [PERSON] в даний час немає спільних уподобань, спільних інтересів. Ми втратили почуття любові один до одного. Відповідач зловживає спиртними напоями, систематично застосовує до неї фізичну силу, бє її та малолітню дитину, тому змушена була звертатись до медичних закладів за наданням дитині медичної допомоги, виражається на її адресу нецензурними словами, принижує її людську і жіночу честь та гідність, погрожує вбивством, не турбується про сімю взагалі, ні про неї, ні про неповнолітню дитину, не надає матеріального забезпечення сімї належної уваги, не займається вихованням дитини. Відповідач веде себе дуже агресивно, цинічно, демонструє свою зверхність та зневагу до загальноприйнятих норм поведінки. Вказувала, що неодноразово зверталась до поліції з приводу неправомірної і незаконної поведінки [PERSON] Її заява була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, проводилось досудове розслідування кримінальної справи. [PERSON] притягнуто до відповідальності. Матеріали по цьому факту знаходяться у Вижницькому районному суді. На протязі останнього часу вони з чоловіком не підтримують жодних сімейних відносин, оскільки переїхала проживати до будинку своєї матері в інший населений пункт. Їх відповідачем сім»я фактично розпалась, вона існує тільки формально. Крім того зазначала, що відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання не надає, хоча офіційно працює фельдшером у КУ «Вижницька ЦРЛ», його середньомісячна заробітна плата складає 1 913 грн. Відповідач є працездатною людиною і він має можливість у розмірі встановленому законом, надавати грошову допомогу на утримання їх дитини. Просила стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [INFO] «б» Вижницького району Чернівецької області на користь [PERSON], 15.04.1986 року , яка проживає [INFO] б Вижницького району Чернівецької області аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.09.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала , просила задовольнити його в повному обсязі. На примирення з відповідачем не погодилася. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про місце, день та годину слухання справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами немає взаєморозуміння, шлюб між ними існує формально, припинили шлюбно - сімейні відносини та спільно не проживають. В шлюбі у народилася дочка, [PERSON], [INFO]. Згідно з п. 2 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом 1 року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Згідно витягу ЄРДР по заяві [PERSON] відносно [PERSON] порушено кримінальну справу по ст.125 ч.1 КК України (спричинення тілесних ушкоджень дружині [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України- у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Виходячи з наведеного суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та малолітньої дочки, а тому позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Крім того, судом встановлено, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходяться на повному її матеріальному утриманні, матеріальному забезпеченні, даний факт підтверджується матеріалами справи. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати дочки. [PERSON] офіційно працює фельдшером у КУ «Вижницькій ЦРЛ», його середньомісячна заробітна плата складає 1 913 грн. Відповідач є працездатною людиною і він має можливість у розмірі встановленому законом, надавати грошову допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З роз'яснень, даних Пленумом Верховного Суду України у п. 17 своєї Постанови №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» №928 від 25.12.2015 року встановлено, що у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2016 року для працездатних осіб складає 1378 гривень, з 01 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1550 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривень, з 1 грудня - 1637 гривень. Відомостей, що на його утриманні є інші особи у суду не має. На підставі вищевикладеного, суд вважає ,що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір . Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved