Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та зазначив, що 06 вересня 2007 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № 660/П/33/2007/840, згідно з яким позивач надав, а відповідач отримав кредит в розмірі 52474 дол. США строком до 04.09.2037 року, зі сплатою відсотків у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі. Того ж дня у забезпечення виконання позичальником своїх обов'язків за кредитним договором був укладений договір іпотеки, предметом якої виступила квартира [ADDRESS]. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором щодо надання кредиту виконав в повному обсязі, однак відповідач свої обов"язки порушилав, внаслідок чого станом на 10.04.2014 року у неї утворилась заборгованість у загальному розмірі 44228,34 долари США, що становить, виходячи з курсу НБУ на 10.04.2014 р. - 12,617898 грн. за 1 долар США, - 558068,68 грн. Оскільки на неодноразові вимоги погасити заборгованість відповідач не відповів, заборгованість не погасив, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки. У судове засідання сторони не прибули, про місце та ча розгляду справи повідомлені належно, позивач подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач ставлення до позову не висловив, заяви про відкладення розгляду справи не подав, причину неявки не повідомив. Суд, ухваливши про заочний розгляд справи та дослідивши її матеріали, вважає, що позов підлягає задоволенню, з урахуванням такого. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З кредитного договору № 660/П/33/2007/840, укладеного 06 вересня 2007 року між сторонами, та заяви на видачу готівки № 990 судом встановлено, що позивач надав, а відповідач отримав кредит в розмірі 52474,50 дол. США строком до 04.09.2037 року зі сплатою 12,49 відсотків річних у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі. З іпотечного договору від 06.09.2007 р. вбачається, що у забезпечення виконання позичальником своїх обов'язків за кредитним договором вона передала в іпотеку квартиру [ADDRESS] загальною площею 53,6 кв.м, та житловою площею 29,2 кв.м. Відповідно до п.п.3.3.2, 3.3.3, 4.З.2, 4.3.3 кредитного договору відповідач зобов'язався суворо дотримуватися його положень та сплачувати необхідні платежі у розмірі та порядку, визначених договором. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач не дотримався умов кредитного договору і станом на 10.04.2014 року у нього утворилась заборгованість у розмірі 44228,34 долари США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 10.04.2014 р. - 12,617898 грн. за 1 долар США, становить 558068,68 грн. У тому числі, ця заборгованість складається: за кредитом - 21859,68 дол. США; за відсотками - 15175,22 дол. США; 1945,99 дол. США пені та 5247,45 дол. США штрафу. Доказів відсутності заборгованості чи наявності її в меншому розмірі відповідач суду не надала. Згідно зі ст.ст. 526,527,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 того ж Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 тієї ж статті). Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст.1050 того ж Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов*язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, а якщо договором встановлений обов*язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.7 Закону України "Про іпотеку", іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання; якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання; якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.33 того ж Закону, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню як такі, що ґрунтуються на законі, а тому задовольняє позов у повному обсязі. Задовольняючи позов, суд відповідно до ст.39 Закону України "Про іпотеку" вважає за необхідне зазначити загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки на період до його реалізації; спосіб реалізації предмета іпотеки та його початкову ціну. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі зазначеного,

Outcome: approved