Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, мотивуючи тим, що 20.12.2013 року між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу «Новорічний подарунок VІР Квартальний» №702781/2013, за умовами якого позивач розмістив депозитні кошти в сумі 25000,00 дол. США з нарахуванням відсотків на вклад 12% річних, для нарахування яких банк відкрив вкладнику рахунок [NUMBER] зі строком розміщення вкладу до 20.01.2015 року. Позивач 20.02.2014 року звернувся до банку з заявою про дострокове розірвання договору із зазначенням строку перерахування залишку вкладу та процентів 27.02.2014 року на поточний рахунок. 30.04.2014 року позивач звернувся до банку із заявою про повернення грошових коштів, однак відповідач вказаної заяви не виконав, вкладні кошти не повернув. У зв'язку із зазначеним позивач просить суд розірвати договір банківського вкладу; стягнути з відповідача загальну суму заборгованості станом на 30.07.2014 року в сумі 16931,67 дол.США, що еквівалентно 204822,41 грн. Представник позивача, в судовому засіданні, позов підтримав, просив суд його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 20.12.2013 року між [PERSON] та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено Договір банківського вкладу «Новорічний подарунок VІР Квартальний» №702781/2013, згідно якого позивач розмістив у Банку строковий вклад на умовах депозиту в сумі 25000,00 дол. США із сплатою 12% річних. Банк відкрив позивачу вкладний рахунок [NUMBER], на який Банк перераховує нараховані проценти та може бути перерахований вклад по закінченню строку дії договору. Факт розміщення грошових коштів позивачем у ПАТ «ВіЕйБі Банк» підтверджується квитанцією останнього № 10188844 від 20.12.2013 року. З матеріалів справи вбачається, що заявою від 20.02.2014 року позивач звернувся до банку з вимогою про дострокове розірвання договору банківського вкладу «Новорічний подарунок VІР Квартальний» №702781/2013 від 20.12.2013 року та повернення суми вкладу та нарахованих процентів. Відповідно до виписки по особовому рахунку [PERSON] у період 20.12.2013 по 25.07.2014 р.р. вхідний залишок по рахунку склав 26055,81 дол.США, що свідчить про перерахування банком на рахунок позивача грошових коштів з депозиту. В той час, заявами від 20.03.2014 р., 30.04.2014 р., [PERSON] звертався до банку із вимогами про видачу вказаних коштів, однак заяви позивача залишені банком без задоволення. Станом на 25.07.2014 року активний залишок коштів на вкладному рахунку відкритому ПАТ«ВіЕйБі Банк» на ім'я [PERSON] становить 15997,42 дол. США. Згідно розрахунку, наданого позивачем та перевіреного судом, загальна сума заборгованості банку перед позивачем станом на 31.07.2014 року складає 16931,67 дол.США, що еквівалентно 204822,41 грн., який складається з 15997,42 дол.США суми розміщеного вкладу; 934,25 дол. США суми нарахованих процентів за період з 20.03.2014 по 31.07.2014 р.р. На час розгляду справи борг не повернутий, сума вкладу та процентів по ньому позивачу не сплачена. Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку встановлених договором. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. У відповідності до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Частиною 2 статті 1060 ЦК України передбачено, що незалежно від того чи був укладений договір банківського вкладу на умовах видачі вкладу на першу вимогу чи на умовах повернення вкладу із закінченням встановленого договором строку, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення. Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження права клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які перебувають на його рахунку, не допускаються, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, або розірвання договору, заміна умов зобов'язання, виплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. А також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оцінивши докази надані позивачем, виходячи із аналізу вищенаведеного законодавства, враховуючи факти, встановлені судом, ПАТ „ВіЕйБі Банк" зобов'язаний повернути позивачу, внесену останнім суму вкладу та нарахованим відсоткам по договору, а відмова від такого повернення є неправомірною. Тому суд вважає, що вимоги позивача про дострокове розірвання договору та стягнення суми вкладу ґрунтуються на законі, а отже підлягають задоволенню. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 2048,22 грн.

Outcome: approved