Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на будинок. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 09 червня 2008 р. між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 660/08-К, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 400 000 грн. під цільове використання кредиту - придбання згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку по вул. Чапаєва, 31 у м. Лубни. За користування кредитом встановлено плату в розмірі 22 % річних, а також встановлено щомісячну плату за обслуговування кредиту в розмірі 40,00 грн. Строк користування кредитом встановлено по 08.06.2017 р. Банк виконав умови кредитного договору - надав відповідачу кредит, а останній зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки та комісію у строки та у розмірі, передбачені кредитним договором та додатками до кредитного договору. В свою чергу відповідач несвоєчасно виконував свої зобовязання за договором і позивач змушений був звернутись в суд з позовом про стягнення заборгованості. 12.08.2010 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області було ухвалено рішення по цивільній справі № 2-756/10 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором № 660/08-К від 09.06.2008 року, яка виникла станом на 12.03.2010 року в розмірі 52894,78 грн., яка складалась з наступного: кредиту - 38330,00 грн., відсотків - 10284,75 грн., комісії за РО - 640,00 грн.; штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) -3640,00 грн. Однак, до цього часу рішення суду [PERSON] не виконано. На даний момент заборгованість за кредитним договором відповідно до розрахунку становить 110214,18 гри., що складається з : кредиту - 38330,00 грн.; відсотків - 65330,39 грн.; комісії за РО - 3720,00 грн.; штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 2833,30 грн. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 660/08-К від 09.06.2008 року, між банком і [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до іпотечного договору предметом іпотеки є нерухомість, а саме: житловий будинок з усіма об'єктами, функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 39,4 кв.м., житловою площею 23,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Лубни, вул. Чапаєва, буд.31. 09.06.2008 року накладено заборону відчуження вищевказаного нерухомого майна до припинення іпотечного договору та зареєстровано в реєстрі для реєстрації заборон відчуження нерухомого майна за № 2068. Позивач прохає суд в рахунок погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» за кредитним договором № 660/08-К від 09.06.2008 року, що становить 110214,18 грн. (сто десять тисяч двісті чотирнадцять гривень 18 коп.), звернути стягнення на нерухоме майно, яке є предметом договору іпотеки від 09.06.2008 року, що був укладений між банком та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2067, а саме: житловий будинок зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 39,4 кв. м., житловою площею 23,4 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Лубни, вул. Чапаєва, буд. 31, шляхом його продажу Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27т, код ЄДРПОУ: 19017842) від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час його реалізації, за ціною яка буде визначена на момент реалізації у порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський [PERSON]» всіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі - продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки (в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у Державній реєстраційній службі України та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладання договору купівлі - продажу предмету іпотеки: звертатися до суб'єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу; надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки та зареєструвати право власності на предмет іпотеки, отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки технічну документацію. Також прохав стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. В судове засідання представник позивача не звернувся, про час та місце розгляду справи повідомлений, звернувся до суду клопотанням, прохаючи розглядати справу без його участі, позовні вимоги прохав задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився повторно, про розгляд справи був повідомлений завчасно через засоби масової інформації, що підтверджується копією газети «Урадовий Курєр» №1(5870) від 04 січня 2017 року. Про причини своєї неявки у судове засідання відповідач [PERSON] не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі статті 169 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зясувавши обставини справи, дослідивши докази в порядку заочного провадження, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 09 червня 2008 р. між позивачем ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 660/08-К, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 400 000 грн. під цільове використання кредиту - придбання згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку по вул. Чапаєва, 31 у м. Лубни. За користування кредитом встановлено плату в розмірі 22 % річних, а також встановлено щомісячну плату за обслуговування кредиту в розмірі 40,00 грн. Строк користування кредитом встановлено по 08.06.2017 р.(а.с.12-19). У зв'язку із змінами у діючому законодавстві, ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» було перейменовано на ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (скорочена назва ПАТ «ВіЕйБі Банк»). 18.05.2010 р. у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців зареєстровано зміни найменування юридичної особи. ПАТ «ВіЕйБі Банк» є повним правонаступником ВАТ«Всеукраїнський [PERSON]»(а.с.8,9). Банк виконав умови кредитного договору - надав відповідачу кредит, а останній зобовязався повернути кредит, сплатити відсотки та комісію у строки та у розмірі, передбачені кредитним договором та додатками до кредитного договору. Але відповідач [PERSON] несвоєчасно виконував свої зобовязання за договором і за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» 12.08.2010 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області було ухвалено рішення по цивільній справі № 2-756/10 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором № 660/08-К від 09.06.2008 року, яка виникла станом на 12.03.2010 року в розмірі 52894,78 грн., яка складалась з наступного: кредиту - 38330,00 грн., відсотків - 10284,75 грн., комісії за РО - 640,00 грн.; штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) -3640,00 грн. Вищевказане рішення суду [PERSON] до цього часу у не виконується. Станом на 17.08.2016 року заборгованість за кредитним договором відповідно до розрахунку становить 110214,18 гри., що складається з : кредиту - 38330,00 грн.; відсотків - 65330,39 грн.; комісії за РО - 3720,00 грн.; штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 2833,30 грн.(а.с.39,40). В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 660/08-К від 09.06.2008 року, між банком і [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2067 (а.с.23-33). Відповідно до іпотечного договору предметом іпотеки є нерухомість, а саме: житловий будинок з усіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 39,4 кв.м., житловою площею 23,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Лубни, вул. Чапаєва, буд.31. У зв'язку з посвідченням іпотечного договору, 09.06.2008 року накладено заборону відчуження вищевказаного нерухомого майна до припинення іпотечного договору та зареєстровано в реєстрі для реєстрації заборон відчуження нерухомого майна за № 2068. У відповідності зі ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно з розділом 7 іпотечного договору, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання в цілому або в частині. Пунктом 7.2 вищевказаного іпотечного договору встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за вибором іпотекодержателя на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання по кредитному договору в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору; продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку». Пунктом 7.3 Іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених іпотечним договором. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Статтею 575 Цивільного кодексу України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Статтею 3 Закону України „Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. В постанові Верховного Суд України №6-1080цс15 від 03.02.2016 року зазначено що, відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку», в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. За змістом цієї статті звернення стягнення на предмет іпотеки повинне задовольнити вимоги кредитора за основним зобов'язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов'язання, що вважається виконаним згідно зі статтею 599 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання. Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Відповідно до розділу 7 договору іпотеки сторони погодились, що умови цього розділу є застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя та вважаються повним укладеним договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Так, згідно п. 7.4.2. договору іпотеки, у випадку набутгя права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває право від свого імені продати предмет іпотеки будь - якій особі з дотриманням умов, визначених в Законі України «Про іпотеку». Крім того, відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Виходячи з того, що відповідач [PERSON] не погашає заборгованість на протязі тривалого часу, яка постійно зростає, ухиляється від виконання своїх зобов'язань згідно умов договору, що позивач наділений правом на звернення стягнення на предмет іпотеки, суд вважає за можливе задовольнити вимоги банку, звернувши стягнення на предмет іпотеки, а саме : будинок № 31 по вул. Чапаєва в м. Лубни Полтавської області, що належить [PERSON] Таким чином суд визнав вимоги позивача щодо звернення стягнення на житло правомірними, які відповідають чинному законодавству і підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності з ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved