Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

У вересні 2021 року позивач звернулась до\~суду з\~позовом, в якому згідно уточненої позовної заяви від 27.09.2021 просить зобов`язати відповідача скасувати обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна під реєстраційним номером обтяження № 11532221 на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , внесеного 07.05.2008 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Пантелієнком О.С. за реєстровим номером № 7148018 на підставі договору іпотеки, серія та номер: 1924. Обгрунтовано позов тим, що відповідно до свідоцтва від 08.10.2015 № 650, виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Пантелієнком О.С., [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . При видачі свідоцтва про придбання вказаної квартири 08.10.2015, яка була предметом іпотеки та отримавши таким чином повідомлення про припинення договору іпотеки та відчуження іпотекодержателем предмета іпотеки, нотаріусом безпідставно не було вчинено дій щодо зняття заборони на відчуження майна, яка ним же була і накладена, чим порушено права позивача щодо розпорядження належним їй майном. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 28\~вересня 2021\~року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подав. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, заяв чи клопотань до суду не подав. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до копії свідоцтва від 08.10.2015 № 650, виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Пантелієнком О.С., [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 5). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.10.2015 № 45355453, вбачається, що приватним нотаріусом\~Чернігівського міського\~нотаріального округу\~Пантелієнком О.С.\~07\~травня 2008\~року було\~внесено запис\~про іпотеку\~№ 11532278.\~Підстава обтяження\~ договір\~іпотеки серії та номер: 1924 від 07.05.2008. Об`єкт обтяження квартир [ADDRESS] . Іпотекодержателем є ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», іпотекодавцем є [PERSON] (а.с. 7). Як вбачається з відповіді № 10/01-16 від 16.07.2021 щодо зняття обтяження на вказану квартиру, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Пантелієнком О.С. було повідомлено, що відповідно пункту 5.1 глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки. Оскільки дана норма закону не передбачає зняття заборони нерухомого майна при реалізації предмета іпотеки та на адресу нотаріуса не надходило повідомлення про припинення договору іпотеки, а тому ним не було вчинено дій щодо зняття заборони відчуження нерухомого майна (а.с. 9). Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно зі ст. 17 вказаного Закону іпотека припиняється з припиненням основного зобов`язання або закінченням строку дії іпотечного договору. Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Статтею 391\~Цивільного кодексу\~України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до абз. 3 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та п. 4 гл. 13 Наказу Міністерства\~юстиції України\~№ 296/5\~від 22\~лютого 2012\~року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження - це заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину. Згідно з ст. 9 вказаного Закону до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить забезпечення проведення державної реєстрації прав, здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є нотаріус. Згідно з ст. 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернень органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні чи реєстраційні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасника нотаріальної чи реєстраційної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Таким чином, нотаріус не є відповідачем у спорах, що виникають із цивільних відносин. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 519/77/18 від 14 серпня 2019 року. За змістом висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у пункті 36 постанови від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. Враховуючи вказану правову позицію, нотаріус не може бути відповідачем у даній справі, а лише відповідно до вимог ст.\~53\~ЦПК України може бути залучений до участі у справі у якості третьої особи. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Відповідно до копії повідомлення від 01.06.2016, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 27 травня 2016 року всі права банку до [PERSON] за кредитним договором № 014/2035/74/69574 від 07.05.2008 були відступлені ПАТ Вектор Банк» (а.с. 10). Таким чином ПАТ «Вектор Банк» є набувачем прав вимоги за Іпотечним договором № 1924 від 07 травня 2008 року, як іпотекодержатель спірного нерухомого майна. Однак, ПАТ "Вектор Банк» не був залучений до участі у цій справі в якості відповідача. Відповідно до статті 16\~Цивільного кодексу\~України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed