Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Представник позивача Концерну «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надану теплову енергію, в обґрунтування позову вказавши наступне. Позивач у період з жовтня 2016 року по листопад 2020 року відпустив теплову енергію у не житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , яке належить відповідачу, на загальну суму 21 648,32 гривень. Відповідачем було здійснено оплату за надані послуги у розмірі 1 265,22 гривень, однак за нею залишається непогашеною сума заборгованості у розмірі 20 383,10 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. Крім того, посилаючись на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору, позивач просить з стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 659,28 гривень, суму інфляційних витрат у розмірі 914,28 гривень, та судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 20.05.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзив не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідачу у справі [PERSON] на праві власності належить не житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 233724098 від 23.11.2020 року. (а.с. 6) 01.05.2011 року між Концерном «Міські теплові мережі» та [PERSON] укладено договір №203046 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді. (а.с. 13) Згідно з додатком №1 до Договору „Теплопостачальна організація" відпускає Споживачу теплову енергію в гарячій воді в обсягах Q рік = 5.61 Гкал з додержанням визначених договором умов. Згідно з п.6.2 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Відповідно до п.п. 6.3, 6.4 Договору, підставою для розрахунків Споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі. Споживач зобов`язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати ні розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. 09.07.2019 року між Концерном «Міські теплові мережі» та [PERSON] укладено договір №213046 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. (а.с. 26) Згідно з пунктом 1 Договору, виконавець зобов`язався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Згідно з п. 5 Договору, тарифи за послуги становлять: з централізованого опалення - 1 499,94 (з ПДВ) гривень за Гкал; з централізованого постачання гарячої води 81,348 (з ПДВ) гривень за куб. метр. За період з жовтня 2016 року по листопад 2020 року Концерн «МТМ» відпустив нежитловому приміщенню, розташованому за адресою: [ADDRESS] , теплову енергію на загальну суму 21 648,32 гривень, що підтверджується актами приймання-передачі та розрахунками наявними в матеріалах справи. Заборгованість Відповідача перед Теплопостачальною організацією по оплаті за надані послуги, з урахуванням сплачених сум у розмірі 1 265,22 гривень, становить 20 383,10 гривень, однак на час розгляду справи залишається непогашеною, що підтверджується розрахунком, наданим позивачем. Розрахунок позивача по заявленій сумі заборгованості відповідачем не спростовано, заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано даних щодо погашення заборгованості. Надані позивачем докази про наявність заборгованості по отриманим послугам у зазначеному розмірі суд вважає належними, допустимими та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Відповідно до ч. 4. ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, якій прострочив виконанню грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуваннях встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від прострочена суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з розрахунком, наданим позивачем сума інфляційний втрат за спірний період складає 914,28 гривень, а 3% річних від простроченої суми складають 659,28 гривень, що не спростовано відповідачем. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості по отриманим послугам, які було надано позивачем у вищезазначене не житлове приміщення, відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача основну суму боргу у розмірі 20 383,10 гривень,інфляційні витрати у розмірі 914,28 гривень та 3% річних від простроченої суми у розмірі 659,28 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 102 гривень.

Outcome: approved