Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.09.2008 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , була передана у власність по 1/3 частці земельної ділянки кадастровий номер 2623284001010020030 площею 0, 25 га., що знаходиться за нищевказаною адресою з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Вищевказані особи на зазначеній земельній ділянці збудували новий житловий будинок «К» загальною площею 101,6 кв.м., житловою 50,4 кв.м. який завершено в 2012 році. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , а [INFO] - його батько [PERSON] . Після їх смерті відкрилася спадщина за заповітом, згідно з якими померлі заповіли все належне їм на момент смерті майно позивачу. До спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . З метою оформлення права на спадщину позивач звернувся із відповідною заявою до Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому відмовлено у зв`язку з побудовою нового житлового будинку без дозвільної документації за вищевказаною адресою. Житловий будинок «К» побудований з додержанням діючих архітектурних, будівельних, санітарних. екологічних норм і правил, що стверджується виготовленим звітом про проведення обстеження та визначення технічного стану основних несучих будівельних і господарських будівель за адресою [ADDRESS] на відповідність вимогам будівельних норм і правил. На підставі вищенаведеного позивач просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на 2/3 частки житлового будинку, господарських будівель, споруд, та самочинно збудований житловий будинок. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, 11.03.2021 року подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності та підтримання позовних вимог (а.с. 63). Представник відповідача в підготовче судове засідання також не з`явився, 25.01.2021 року подав письмову заяву, в якій вказав, що не заперечує проти позовних вимог та просить розгляд справи провести у його відсутності (а.с. 58). Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився, про розгляд справи належно повідомлявся. В зв`язку з неявкою в підготовче засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно з ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Тому наявні підстави згідно з ч. 3 ст.200 ЦПК України для ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження. Суд, перевіривши матеріали справи, і оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено згідно із копією свідоцтв про смерть [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] помер [INFO] в с. Марківка Коломийського району Івано-Франківської області, (а.с. 9,10). [PERSON] та [PERSON] , заповіли все належне їм на момент смерті майно [PERSON] , що підтверджується копіями заповітів, посвідчених 21.02.2010 року секретарем виконкому Марківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 12,13). З метою оформлення права на спадщину позивач звернувся до Першої Коломийської районної державної нотаріальної кантори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, постановою вказаного нотаріуса від 20.03.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із з побудованим новим житловим будинком, позначеним літерою «К», без дозвільної документації (а.с. 11). Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" 10.05.2019 року, та виписки з інвентаризаційних матеріалів від 08.05.2019 року нерухоме майно складається із: житлового будинку - літера «А» загальною площею 38,4 кв.м., житловою - 18,8 кв.м; житлового будинку - літера «К» загальною площею 101.6 кв.м., житловою 50.4 кв.м.; стайні - літери «Б,Г»; стодоли, погрібу - літери «Д,Е», вбиральні - літера «З»; огорожі - «№1»; воріт - «№2-3»; криниці - «№4-5»; вимощення - «І»; Житловий будинок «А» з господарськими будівлями споруджено у 1960 році (а.с.20, 21-24). Згідно з даними виписки з інвентаризаційних матеріалів на земельній ділянці побудований новий житловий будинок (літ. «К») без дозвільних документів. Стайня літ. «Ж» - знесена. Відповідно до звіту про проведення обстеження та визначення технічного стану основних несучих будівельних і огороджувальних конструкцій та інженерних мереж житлових будинків (літери «А» та «Ж») та господарських будівель по [ADDRESS] на відповідність вимогам будівельних норм і правил відповідають вимогам надійної та безпечної експлуатації.(а.с. 25-34). Згідно з копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 14.05.2007 року виконкомом Марківської сільської ради на підставі рішення № 32 від 08.05.2007 року, вбачається, що свідоцтво видане на ім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частці кожному (а.с.17). У відповідності до п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їх спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст.1218 ЦК України та з урахуванням розяснень, наданих у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 « Про судову практику у справах про спадкування». За змістом зазначених роз`яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3, 5 ст. 376ЦКУкраїни і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (статті 1216, 1218 ЦК). Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частини 3, 5 ст. 376ЦК) належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спадщину. Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3, 5 ст. 376ЦКУкраїни є суб`єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей 1216, 1218 ЦК. Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно дост.376ЦК України житловий будинок, будівля,споруда,інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що небула відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна ,не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що небула їй відведена для цієї мети ,за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно .На вимогу власника (користувача)земельної ділянки суд може визнати заним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того, відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевказаних доказів судом встановлено правові підстави для визнання за позивачем як за єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, права власності на спірні об`єкти нерухомого майна. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст.376 392 ЦК України, та,

Outcome: approved