Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначила, що 24.08.2011 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом у виді житлового будинку №110, із надвірними будівлями, по вул. Лісовій в с.Немирівка Коростенського району Житомирської області. 23.01.2018 року вона звернулась до нотаріуса з питання оформлення спадкових прав. Листом від 23.01.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки за життя її чоловік не провів державну реєстрацію права власності на зазначений будинок. В даному будинку вона проживала разом з чоловіком, після смерті останнього прийняла спадщину, однак у зв"язку з неможливістю оформити спадкові права в органах нотаріату просить рішенням суду визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON], померлого 24.08.2011 року, а саме житловий будинок №110 з надвірними будівлями та спорудами по вул. Лісовій у с.Немирівка Коростенського району Житомирської області. В підготовче засідання сторони не з"явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. В наданій суду заяві позивач зазначила, що позовні вимоги підтримує, відповідачі в своїх заявах зазначили, що позов визнають, що відповідно до статті 200 ЦПК України надає суду підстави для ухвалення рішення. У зв"язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що 24.08.2011 року у віці 66 років в с.Немирівка Коростенського району Житомирської області помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП №175275. З довідок Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 22.01.2018 року слідує, що житловий будинок №110 по вул.Лісовій в с.Немирівка Коростенського району належить, згідно запису №0002-1 в погосподарській книзі №2 за 2011-2015 роки , [PERSON], рік побудови будинку 1975.Разом з померлим на день смерті була зареєстрована [PERSON]. Позивач є спадкоємцем [PERSON] першої черги по закону, як дружиною померлого, що стверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЯК №0018025, виданого 8.02.1969 року та відміткою в паспорті громадянина України серії ВМ №873700. \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст. 1268 , ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець \~за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З листа нотаріуса та Інформаційної довідки зі спадкового реєстру слідує, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. З листа нотаріуса від 23.01.2018 року слідує, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок №110 по вул.Лісовій в с.Немирівка Коростенського району Житомирської області позивачу відмовлено. Дана відмова мотивована відсутністю правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно. Державна реєстрація права власності на вищевказаний будинок не проводилась. Інвентаризація будинку проводилась Коростенським МБТІ 28.12.2017 року. На час розгляду справи можливість державної реєстрації права власності за спадкодавцем втрачена, що перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права. З роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у інформаційному листі від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як\~ Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи те, що позивачем надано суду копію листа нотаріуса, яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді житлового будинку №110 по вул.Лісовій в с.Немирівка Коростенського району Житомирської області і надано роз'яснення щодо підстав відмови, чим позивач підтвердила неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату на вказане спадкове майно, тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved