Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Надра» звернулось до суду з вищезгаданим позовом, посилається на те, що 19.08.2008 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № 452/МБ-34 на суму 50 000,00 дол. США на строк до 07.08.2023 року із сплатою відсотків у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі. Відповідно до п.5.1 кредитного договору у разі порушення позивальником умов цільового використання кредиту, визначеного п.1.2 даного договору, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 25% від суми кредиту використаного не за цільовим призначенням. У випадку прострочення виконання зобов»язання щодо повернення кредиту, сплати всіх відсотків комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений п.3.3.4 договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. У разі порушення позичальником п.4.3 за виключенням п.п. 4.3.3., 4.3.4 договору, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 10 % від суми кредиту, визначеної у п.1.1. договору за кожен випадок. Відповідно до п.4.2.4. договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов»язань щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс чергові мінімально необхідні платежі у термін, визначений п.3.3.3. договору, а також у випадок невиконання умов. Передбачених у п.4.3.6 договору. Позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу про добровільне погашення заборгованості, однак вона була залишена поза увагою. Станом на 25.06.2014 року заборгованість позичальника становить 95537,77 дол. США, о в еквіваленті становить 1 135 172,00 грн. В забезпечення виконання своїх зобов»язань перед позивачем з відповідачем був укладений договір іпотеки від 19.08.2008 року, предметом якого є нерухоме майно - нежитлове приміщення площею 117,8 кв.м., що знаходиться в м.Дрогобич, вул.Грушевського, 43. Відповідно до п.1.2 договору іпотеки, вартість предмета іпотеки була погоджена між відповідачем та позивачем та на день укладення договору складала 315 011,00 грн. Вказує на те, що відповідно до визначення термінів договору «Право іпотеки» та п.4.4. договору іпотеки, у разі невиконання відповідачем забезпеченого іпотекою зобов»язання або його частини, позивач має безумовне та безспірне право за рахунок предмета іпотеки одержати задоволення своїх вимог з вартості предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавцями. Просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, подав заяву, в якій просив перенести судове засідання по причині його хвороби. Однак, підтверджуючих на це документів суду не надав. Відтак, суд визнав його неявку не поважною, а подане ним клопотання як таке, що спрямоване на затягування розгляду справи та продовжив розгляд справи за його відсутності, провівши заочний розгляд, про що не заперечив представник позивача. З оглянутого кредитного договору № 452/МБ-34 від 19.08.2014 року вбачається, що між ВАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит в сумі 50 000 дол. США на строк до 07.08.2023 року, із сплатою відсотків у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі. З оглянутого розрахунку кредитної заборгованості, з яким суд погоджується, вбачається, що станом на 25.06.2014 року заборгованість позичальника становить 95537,77 дол. США, що в еквіваленті становить 1 135 172,00 грн. Разом з тим, для забезпечення повного і своєчасного виконання зобов'язання за вказаним договором між банком та [PERSON] було укладеного договір іпотеки від 19.08.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Т.Лаганяк, зареєстрований в реєстрі №1349, предметом, якого є нежитлове приміщення площею 117,8 кв.м., що знаходиться в м.Дрогобич, вул.Грушевського, 43, яке оцінено в 315011,00 грн. Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Більше того, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.12.2011 року по справі №2-1612/11 р., яке набрало законної сили, з [PERSON] стягнуто на користь банку 583527,91 грн. та судові витрати. Однак, станом на даний час рішення суду залишається невиконаним, а заборгованість за кредитним договором не погашенною. Судові рішення є обов'язковими до виконання (ст. 14 ЦПК України). 09.07.2014 року відповідачу було надіслано досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, однак вона була залишена без задоволення. У відповідності до ст.ст.589, 590 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою заставодержатель за рішенням суду набуває право звернення стягнення на предмет застави, такі норми висвітлені такого в спірному договорі іпотеки. Разом з тим, як визначено ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов»язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Поряд з наведеним, відповідно до п. 4.4. Договору іпотеки у випадку невиконання іпотекодавцем/боржником зобов'язань за кредитним договором, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Вказані вимоги договору узгоджуються з нормами Закону України «Про іпотеку», яким передбачено як позасудовий порядок врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, так і можливість звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване у ст.39 цього Закону. Вибір способу реалізації предмета іпотеки належить позивачу (кредитору) (ч. 1 ст. 12, ст. ст. 38, 39 Закону України «Про іпотеку»), банк обрав спосіб реалізації, наполягав на ньому, предявивши відповідний позов до боржника. Таким чином, встановлено, що позичальник порушив умови кредитного договору, своєчасно не повернувши кредит та відсотки за користування таким, не виконавши рішення суду, а тому з метою виконання основного зобов'язання, суд вважає, що в рахунок погашення заборгованості слід звернути стягнення на спірне заставлене майно. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved