Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

У серпні 2015 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» \~звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №08/05/2008/840-К1098 від 28.05.2008 року в розмірі 868331,17 грн. У заяві представник позивача зазначив, що 28.05.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір №08/05/2008/840-К1098 строком до 10.04.2028 року(далі - Договір) на суму 56151,20 доларів США, зі сплатою 14,49 відсотків річних. В забезпечення виконання [PERSON] своїх зобовязань за вказаним кредитним договором, у цей же день між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір поруки. Умови кредитного договору [PERSON] виконувалися не у повному обсязі, у звязку з чим станом на 08.07.2015 року заборгованість склала 41172,88 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 868331,17 грн., з яких 32456,38 доларів США, за кредитом, 2482,30 доларів США за несплаченими відсотками, 619,08 доларів США пені та 5615,12 доларів США - штрафу. 05.06.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку. Посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору, просили позов задовольнити повністю, стягнувши солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором №08/05/2008/840-К1098 від 28.05.2008 року. У позовній заяві позивачем зазначено, що у разі їх неявки в судове засідання, просили розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.01.2017 року явку представника позивача ПАТ КБ «Надра» визнано обовязковою. Однак до судового засідання представник позивача не зявилася, надала до суду заяву якою просила розглянути справу за її відсутності. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що зі сторони позичальника умови кредитного договору не порушувались. [PERSON] щомісячно, згідно графіку, вносилися платежі, іноді в більшому розмірі, ніж передбачено умовами договору, а тому прострочена заборгованість по тілу кредиту відсутня, а навпаки виникла переплата (оплачено щомысячны черговы платежы наперед). Крім того, за домовленістю з банком, нею було внесено (передано банку) близько 220 000 грн. в національній валюті для придбання іноземної валюти за пільговим (акційним) курсом з метою подальшого погашення заборгованості за кредитним договором №08/05/2008/840-К1098 від 28.05.2008 року в іноземній валюті (дол.. США), однак, у звязку із запровадженням 06.02.2015 року тимчасової адміністрації вказані кошти було обліковано на розрахунковий рахунок №26202905730000. З урахуванням викладеного, вважали що у позивача відсутні підстави для вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, на підставі чого у задоволені позову відмовити. В подальшому до судового засідання не зявилися. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно, належним чином. Судом приймалось рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, наданих сторонами, оскільки позивач подав заяву про розгляд справи в його відсутність, а відповідачі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так судом встановлено, що 28.05.2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Надра» (на той час ВАТ КБ «Надра» далі Банк) було укладено Кредитний договір №08/05/2008/840-К1098, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 56151,20 доларів США на придбання нерухомого майна. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за вищевказаним Кредитним договором 28.05.2008 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, згідно п.п.1.1 якого той зобовязався перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне і повне виконання боржником всіх зобовязань за кредитним договором, а саме за повернення кредиту, сплату нарахованих процентів, неустойки та інших можливих платежів. Свої зобовязання перед відповідачем банк виконав у повному обсязі, шляхом видачі зазначеної суми готівкою, що підтверджується заявою на видачу готівки від 28.05.2008 року, згідно якої відповідач своїм підписом підтвердила факт отримання грошових коштів. Згідно п.3.3.1 Кредитного договору [PERSON] повинна була здійснювати повернення кредиту рівними платежами щомісячно у сумі 234,94 долари США, починаючи з 10.06.2008 року. Відповідно до п.3.3.4 кінцевий термін повернення кредиту 10.04.2028 року. Тобто, судом достовірно встановлено, що в укладеному договорі визначені конкретні та чіткі щомісячні умови виконання позичальником взятих на себе зобов'язань по погашенню кредиту в сумі 234,94 долари США, яку позивальник повинен сплатити (повернути) банку у валюті кредиту до 10 числа кожного місяця. Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема - договорів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ Статтями 1054 1056 цього ж Кодексу регулюються правила виконання зобовязань по кредитному \~договору, так \~ - за кредитним договором, \~укладеним у письмовій формі, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; \~ - розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. \~ Згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України, Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, ст. ст. 553, 554 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. \~ У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. \~ Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.\~ До того ж, ст. 543 цього ж Кодексу встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. \~ Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №08/05/2008/840-К1098 від 28.05.2008 року станом на 10.08.2015 року (а.с.7-9) відповідачка повинна була погасити за тілом кредиту грошову суму у розмірі 20\~439,78 доларів США, а фактично нею було погашено 23\~694,82 доларів США, що підтверджує той факт, що станом на день подачі до суду позовної заяви (28.08.2015 року) позичальником дотримано вимог пункту 3.3.1. Договору та сплачено щомісячні платежі, та свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог в частині дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки відсутні підстави передбачені ч.2 ст.1050 ЦК України та 4.2.4. Договору - прострочення повернення чергової частини кредиту. Відповідно до п.1.3.1. Відсотки за користування Кредитом розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14,49 % відсотків на рік. Нарахування відсотків за користування Кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення Кредиту. Як вбачається із розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №08/05/2008/840-К1098 від 28.05.2008 року станом на 10.08.2015 року виникла прострочена заборгованість по сплаті відсотків у розмірі 2482,30 доларів США (в межах позовних вимог, а.с.9), що по курсу НБУ (1 доллар США = 26.99858600 грн.) станом на день винесення рішення (02.02.2017 року) становить 67\~018,59 грн. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вказана сума є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача, оскільки позичальник не виконав свій обов'язок передбачений п.3.3.3 Договору щодо місячної сплати відсотків на залишок заборгованості. Що стосується позовних вимог в частині стягнення нарахованої пені та штрафу, то суд вважає їх такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Порушенням зобовязання, в розумінні ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пуктом 5.2. Договору передбачено, що у випадку прострочення Позичальником виконання зобов'язань щодо повернення Кредиту, нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкції устрок встановлений п.3.3.3 Договору позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Для покладення на боржника цивільно-правової відповідальності у вигляді неустойки (пені) необхідною є наявність двох умов: а) протиправної поведінки; б) вини боржника. Відповідно до ч.3 ст.550 ЦК України, кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобовязання (стаття 617 цього кодексу). Відповідно до ч.1 ст.617 ЦПК України, особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Постановою Правління Національного банку України від 05 лютого 2015 року №83 ПАТ "КБ "Надра" відносено до категорії неплатоспроможних. Цього ж числа Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №26 про запровадження тимчасової адміністрації у вказаному банку та призначено уповноважену особу Фонду. Відповідно до рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №113 від 05 червня 2015 року, припинено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра». Відповідно до рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №616 від 28 квітня 2016 року, продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та делегування положень ліквідатора. З пояснень відповідача та письмових матеріалів справи вбачається, що 04.02.2015 року [PERSON] було внесено кошти на відповідний рахунок у ПАТ «КБ «Надра» в національній валюті для придбання іноземної валюти за пільговим (акційним) курсом з метою подальшого погашення заборгованості за кредитним договором №08/05/2008/840-К1098 від 28.05.2008 року в іноземній валюті (дол.. США) відповідно до п.3.3.2 Договору (у валюті кредиту). Однак, у звязку із запровадженням 06.02.2015 року тимчасової адміністрації вказані кошти не були обміняні на долари США та продовжили обліковуватись на розрахунковому рахунку №26202905730000, після чого в травні 2015 року частина вказаної суми в розмірі 200 тис.грн. повернута відповідачу [PERSON], а решта залишилась у банку. До цього часу погашення кредиту здійснювалось з випередженням графіку на суму Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позичальник сумлінно виконував свої обовязки за договором щодо повернення щомісячних чергових платежів, заборгованість по яким станом на 10.08.2015 року (в межах позовних вимог) - відсутня, а за таких обставин відсутні правові підстави для стягнення з відповідачв пені за прострочення сплати чергових платежів по Договору. Крім того, в розрахунку пені зазначено, що вона нарахована на суму заборгованості по сплаті мінімальних платежів, проте такий термін, як "сума мінімальних платежів" в договорі відсутній. Щодо стягнення штрафу за порушення кредитного договору, то в позовній заяві та розрахунку не зазначено за які конкретно порушення умов договору нарахований штраф. Так, в розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви зазначено, що штраф нараховано згідно пункту 5.3. Договору, проте п.5.3. є відсилочним до п.4.3. Договору, який складається з 14 підпунктів, які пкладають на позичальника 14 різних обов'язків. За таких обставин, вимоги про стягнення штрафу є необгрунтованими, а за такого відсутні підстави для їх задоволення. Судом надано позивачу усі можливості довести обгрунтованість стягнення заявлених сум штрафу, проте позивач не скористався такою можливістю та просив справу розглядати в його відсутність на підставі доказів що в ній маються. Таким чином, з огляду на обставини та матеріали справи, а також на добуті та досліджені докази, суд, враховуючи положення ч.1, 2 ст.11 ЦПК, дійшов висновку про часткове задоволення позову в межах позовних вимог станом на 10.08.2015 року в частині стягнення заборгованості за відсотками в сумі 4282,30 доларів США, що по курсу НБУ на день ухвалення рішення складає 67018,59 грн. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 88 ЦПК України, зокрема відповідно до вимог ч. 3 даної статті, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Беручи до уваги, що позивача звільнено від сплати судового збору, позов пред'явлений до суду 27.08.2015 року то сума судових витрат (судового збору), яка підлягає стягненню з відповідачів на користь держави згідно із ст. 4 Закону України «Про судовий збір» становить 1 відсоток від суми задоволених вимог, тобто по 335,09 грн. з кожного (67018,59 : 100 : 2).

Outcome: partial