Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким: розірвати шлюб між нею, [PERSON] , та відповідачем, [PERSON] , зареєстрований 20 січня 2017 року у Долинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №9. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » Свої вимоги мотивує тим, що 20 січня 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Долинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що свідчить актовий запис №9, і проживала з ним однією сім`єю до жовтня 2019 року, після чого її життя однією сім`єю з відповідачем було фактично припинено. Від спільного подружнього життя вони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який на даний момент проживає разом з нею в [ADDRESS] . Сімейне життя з відповідачем не склалося з причин, що між ними постійно виникають суперечки, що супроводжуються скандалами. З осені 2019 року шлюбні відносини між ними припинилися. Спільне господарство з цього часу ними не ведеться. Всі її спроби зберегти шлюбні відносини не закінчились успіхом. Переконана, що подальше спільне життя між ними та збереження шлюбу неможливе, і суперечитиме її інтересам щодо її подальшого життя, будування нормальних шлюбних відносин, а також інтересам їхньої дитини щодо належного виховання. Між ними досягнуто угоди про те, що після розірвання шлюбу їхня дитина буде надалі проживати разом з нею. Спору щодо поділу майна немає. Позивачка [PERSON] , в судове засідання не з"явилась, однак скерувала на адресу суду заяву (а.с.17), згідно якої просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] , в судове засідання на виклик не з`явився, причину своєї неявки суд не повідомив, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про виклик в судове засідання (а.с.21), від нього не поступив відзив на позов. Суд, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного: Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 20 січня 2017 року (а.с.5) свідчить про те, що 20 січня 2017 року між позивачкою [PERSON] , [INFO] та відповідачем [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений відповідний запис №9. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка " [PERSON] ", дружини " [PERSON] ". За час спільного проживання в шлюбі у сторін [INFO] син, [PERSON] (копія повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] - а.с.10). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Позивачка не бажає зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася. Малолітня дитина, яка народилися у сторін за час спільного проживання в шлюбі, на даний час проживає з позивачкою. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Беручи до уваги волевиявлення позивачки щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дитини порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задовольнити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved