Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернулася у суд до відповідачів із позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди та вказував, що 09.05.2012 року, приблизно о 22 год. 35 хв., позивач [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 2115 державний номер АН 4960МН, що фактично належить [PERSON], яка передала йому право керування як сину, рухався по вул. Леніна в с. Новогнатовка , у бік с.Старогнатовка по правій смузі руху. У попутному напрямку по його смузі руху спереду, рухався автомобіль ВАЗ 2106 державний номер [NUMBER] під керівництвом відповідача [PERSON] Позивач прийняв рішення провести обгін автомобіля під керівництвом [PERSON]: увімкнув лівий поворот за 300-400 метрів від перехрестя та виконав лівий поворот виїхавши на ліву смугу. Зрівнявшись з автомобілем з автомобілем відповідача, останній збільшив швидкість не даючи йому змоги здійснити обгін. Потім не включаючи сигналу лівого повороту теж почав виїжджати на ліву смугу та скоїв зіткнення з автомобілем позивача. В результаті зіткнення автомобіль позивача отримав технічні ушкодження: частково праве крило, повністю праві передні двері, права бордюра, елементи передньої підвіски. Позивач вважає, що у даному випадку відповідач [PERSON] порушив Правила дорожнього руху України, що знаходиться у причинному звязку з наслідками ДТП. Матеріальна шкода згідно квитанцій по оплаті ремонту складає 13134 грн. 39 коп., яку позивач вимагає стягнути з відповідача ПАТ «Українська пожежно - страхова компанія». Також позивач просить стягнути з відповідачів судові витрати згідно задоволених вимог що складає 229 грн. 40 коп. судового збору, 3620,16 грн. розходи на проведення судової автотехнічної експертизи Крім того, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] 5000 грн. у рахунок відшкодування йому моральної шкоди. У судовому засіданні позивач пояснив, що 09.05.2012 року, приблизно о 22 год. 35 хв., він, керуючи автомобілем ВАЗ 2115 державний номер АН 4960МН, що фактично належить його матері - [PERSON], яка передала йому право керування як сину, рухався по вул. Леніна в с. Новогнатовка , у бік с.Старогнатовка по правій смузі руху. У попутному напрямку по його смузі руху спереду, рухався автомобіль ВАЗ 2106 державний номер [NUMBER] під керівництвом відповідача [PERSON] Здійснюючи обгін автомобіля під керівництвом [PERSON] він виконав усі необхідні дії та виїхавши на ліву смугу. Зрівнявшись з автомобілем з автомобілем відповідача, останній збільшив швидкість не даючи йому змоги здійснити обгін. Потім не включаючи сигналу лівого повороту теж почав виїжджати на ліву смугу та скоїв зіткнення у правий бік з його автомобілем. В результаті зіткнення його автомобіль отримав технічні ушкодження. На час розгляду справи ремонт автомобіля виконано згідно наряду замовлення (а.с. 13-16) на суму13134 грн. 39 коп. В діях відповідача [PERSON] вбачається порушення Правил дорожнього руху, що привели до ДТП, що зобовязує його до відшкодування шкоди. Але власником автомобіля [PERSON] укладено договір страхування страховий поліс АВ 6157334, згідно якого ПАТ «Українська пожежно - страхова компанія» зобовязана відшкодувати позивачу шкоду у результаті страхового випадку, що настав. Причиною відмови відповідачем ПАТ «Українська пожежно - страхова компанія» відшкодувати шкоду, стало неприйняття рішення судом про його невинуватість та про винуватість [PERSON] Крім того позивач вважає, що діями відповідача йому спричинена моральна шкода, яка виразилася у душевних стражданнях. Розмір моральних страждань він оцінює у 5000 грн., які просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] Також просив стягнути з відповідачів судові витрати. Представник позивачки його вимоги підтримав. Відповідачі [PERSON] у судове засідання не зявився, а ПАТ «Українська пожежно - страхова компанія» свого представника у судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Тому суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідачів з ухваленням заочного рішення. Суд, вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 09.05.2012 року, приблизно о 22 год. 35 хв., позивач [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 2115 державний номер АН 4960МН, що фактично належить [PERSON], яка передала йому право керування як сину, рухався по вул. Леніна в с. Новогнатовка , у бік с.Старогнатовка по правій смузі руху. У попутному напрямку по його смузі руху спереду, рухався автомобіль ВАЗ 2106 державний номер [NUMBER] під керівництвом відповідача [PERSON], що належить на праві власності його батькові [PERSON] Проводячи обгін автомобіля під керівництвом [PERSON], позивач увімкнув лівий поворот за 300-400 метрів від перехрестя та виконав лівий поворот виїхавши на ліву смугу. Зрівнявшись з автомобілем з автомобілем відповідача, останній збільшив швидкість не даючи йому змоги здійснити обгін. Потім не включаючи сигналу лівого повороту теж почав виїжджати на ліву смугу та скоїв зіткнення з автомобілем позивача. В результаті зіткнення автомобіль позивача отримав технічні ушкодження: частково праве крило, повністю праві передні двері, права бордюра, елементи передньої підвіски. Згідно висновків судової автотехнічної експертизи №4564-14 у заданій дорожній обстановці, при заданих вихідних даних, водій автомобіля «ВАЗ- 2115» [PERSON] не мав технічної можливості запобігти дорожньо-транспортну пригоду, оскільки знаходився в аварійній обстановці. Дії водія в умовах аварійної обстановки, створеної іншими учасниками руху, вимагають особливого самовладання, винахідливості і уміння водія, тому вони не можуть розглядатися як звичайні прийоми управління транспортом, регламентовані Правилами дорожнього руху У країни. Оскільки водій автомобілю «ВАЗ-2115» не мав технічної можливості запобігти дорожньо-транспортну пригоду, то слід дійти висновку, що в заданій дорожній обстановці, при заданих вихідних даних, в його діях невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились у причинному звязку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається. Оцінка дій водія автомобіля «ВАЗ-2115» [PERSON] стосовно вимог Правил дорожнього руху України позбавлена технічного смислу, оскільки його діями настання дорожньо-транспортної пригоди не визначалось. У заданій дорожній обстановці, при заданих вихідних даних, дії водія автомобіля «ВАЗ- 2106» [PERSON] не відповідали вимогам п.10.1. Правил дорожнього руху України. Невідповідності в діях водія автомобіля «ВАЗ-2106» [PERSON] вимогам п. 10.1. Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходяться в причинному звязку з дорожньо-транспортною пригодою. Матеріальна шкода згідно квитанцій по оплаті ремонту складає 13134 грн. 39 коп., яку позивач вимагає стягнути з відповідача ПАТ «Українська пожежно - страхова компанія». В діях відповідача [PERSON] вбачається порушення Правил дорожнього руху, що привели до ДТП, що зобовязує його до відшкодування шкоди. Але власником автомобіля [PERSON] укладено договір страхування страховий поліс АВ 6157334, згідно якого ПАТ «Українська пожежно - страхова компанія» зобовязана відшкодувати позивачу шкоду у результаті страхового випадку, що настав. Вказаний поліс є договором обовязкового страхування укладеним на користь третіх осіб ( ст..985 ЦК України). Виходячи з наведеного, суд вважає, що даний факт спричинення шкоди є страховим випадком, з наступного. Згідно до ст.. 8 Закону «Про страхування» страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася та з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми ( страхове відшкодування) застрахованому або іншій третій особі. Відповідно до п.4 ч.1 ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності володільців наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року зобовязує водія, причасного до ДТП, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, у письмовому вигляді надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого зразку, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, засобу звязку та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав можливості виконати вказані обовязки , він повинен підтвердити документально. Як вбачається з матеріалів справи позивач своєчасно повідомив страхову компанію про ДТП, оскільки обставини пригоди та пошкодження, у той же день були зафіксовані представником страхової компанії. На наявність страхового випадку та права на відшкодування шкоди вказує і Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» в цілях забезпечення вірного та однакового застосування законодавства, що регулює відносини по відшкодуванню шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки також передбачає своєчасність повідомлення страхової компанії про ДТП.. 04.04.2012 року між ПрАТ " УПСК" та [PERSON] укладено договір обов"язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/6157334 відповідно, згідно з якими предметом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов"язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров"ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 21063 держномер АН 1462 ЕК. Згідно із пунктом 5 розмір франшизи складає 500,00 грн. Згідно абз.2 п.12.1 ст.12 Закону України № 1961-1V страхове відкодування завжди зменшується на суму франшизи. Тому матеріальна шкода складає 12634 грн. 39 коп. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] 5000 грн. у рахунок відшкодування їй моральної шкоди, яка виразилася у душевних стражданнях, оскільки автомобіль він використовував для потреб сімї, дуже злякався, що спричиняє позивачу моральні страждання. У відповідності до ст.. 1167 моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди) розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації. Виходячи з наведеного суд вважає, що позивачу спричинено моральну шкоду у відшкодування якої з відповідача слід стягнути 3000 грн., що суд вважає за відповідне обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань. При визначенні розміру відшкодування судом враховано вимоги розумності і справедливості. У відповідності до ст.. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст.. 88 ЦК Кураїни стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача вартість експертизи - 3620,16грн., судовий збір у сумі 229,40 грн. На основі ст.991,985, 1166,1167, 1188,1192 ГК України, Закону «Про страхування», Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності володільців наземних транспортних засобів», Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)

Outcome: approved