Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» звернулись до суду з позовною заявою про стягнення із відповідача [PERSON] заборгованості в сумі 25548,53 гривень. Посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №DNH4KS29640214 від 20 квітня 2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6820,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В свою чергу банк свої зобов"язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому Договором. В порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 20 листопада 2014 року має заборгованість 77124,63 грн. яка складається з наступного 4007,76 грн.- заборгованість за кредитом; 23696,67 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 49420,20 грн.-пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 53268,89 грн. яка була задоволена за рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 березня 2013 року з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ Приватбанк», різниця становить-23855,74 грн., а також штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн.-штраф (фіксована частина); 1192,79 грн.-штраф (процентна складова). Відповідач зобов'язався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно. Відповідачем були порушені умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість на вказану суму. Представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позові, просить позов задоволити в повному обсязі. Представник відповідачки в судовому засіданні позовні вимоги банку не визнавав з посиланням на те, що відповідачка не отримувала кредитних коштів, а також ноутбук який зазначений у документах позивача вона не одержувала, нікому цих повноважень з цього приводу не надавала, а також наявністю рішення Індустріального суду м.Дніпропетровська від 24 грудня 2013 року, що вступило в законну силу, яким відмовлено про стягнення з відповідачки заборгованості за аналогічним позовом в повному обсязі. Просить в позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи й оцінивши зібрані у ній докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №DNH4KS29640214 від 20 квітня 2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6820,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Із змісту позовних вимог убачається, що позивач зменшив суму позовних вимог з 77142,63 грн. до 25548,53 грн. через наявність двох рішень Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 березня 2013 року, яким з відповідача [PERSON] стягнено 43 268,89 грн. заборгованість за кредитним договором №DNH4KS29640214 від 20 квітня 2006 року та стягнуто солідарно з ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] в користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму 10 000,00 грн., а всього заборгованість у сумі 53 268,89 грн. та рішення від 24 грудня 2013 року з цього ж предмету спору, яке не було оскаржене позивачем та вступило в законну силу де відмовлено про стягнення з відповідача цієї ж заборгованості, через не надання позивачем доказів видачі кредиту, доказів належного повідомлення боржника щодо здійснення по примусовому стягненню боргу. Відповідно до оформленого невстановленою особою кредитного договору № DNH4KS29640214 від 20 квітня 2006 року позичальником якого значиться [PERSON] кредитором перераховано як попередню оплату 6820,00 грн. в торгове підприємство. З наданих позивачем документів не убачається, що відповідач [PERSON] одержувала ноутбук, миша (лоджітеч) зі складу магазину. Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивачем висунуті додаткові позовні вимоги, а саме сума у розмірі 25 548,53 грн. за період з 09 січня 2013 року по 20 листопада 2014 року. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. До позову на підтвердження вимог додано лише копію заяви відповідача з Умовами надання кредиту та розрахунок заборгованості. З урахуванням вищевикладених обставин та наданих суду доказів убачається, що позивачем необґрунтовано та безпідставно висунуті позовні вимоги до [PERSON], як відповідача про стягнення 25548,53 гривень з умов кредитного договору №DNH4KS29640214 від 20 квітня 2006 року за період з 09 січня 2013 року по 20 листопада 2014 року, у тому числі через не доведеність отримання нею ноутбука, миша (лоджітеч), грошові кошти за який перерахував банк торговому підприємству, що стверджено рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 грудня 2013 року з цього ж предмету спору, яке не було оскаржене позивачем та вступило в законну силу, яким відмовлено у стягненні з відповідача вищевказаної заборгованості, через ненадання позивачем доказів видачі кредиту, докази належного повідомлення боржника щодо здійснення по примусовому стягненню боргу. Враховуючи наведене, суд приходить висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими та недоведеними, тому не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed