Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 29.02.2008 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач має заборгованість, станом на 10 жовтня 2013 року в сумі 24073,69 грн., яка складається з наступного: 3000 грн. - заборгованість за кредитом; 13182,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6268,70 - заборгованості по комісії за користування кредитом, а також штрафів, відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, в сумі 500,00 грн. (фіксована частина), та в сумі 1122,56 грн. (процентна складова). На підставі наведеного, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 24073,69 грн., судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача просив розглянути справу у його відсутність, подавши до суду письмову заяву, в якій просить у разі неявки у судове засідання відповідача розглядати справу у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність або про відкладення слухання справи суду не надав. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 29.02.2008 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 9-13). Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Однак, відповідач не виконала свої зобов'язання за кредитним договором, тому станом на 10 жовтня 2013 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 24073,69 грн., яка складається з наступного: 3000 грн. - заборгованість за кредитом; 13182,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6268,70 - заборгованості по комісії за користування кредитом, а також штрафів, відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, в сумі 500,00 грн. (фіксована частина), та в сумі 1122,56 грн. (процентна складова) (а.с. 5-8). Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. За ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо кредитним договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає задоволенню та з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 24073,69 грн. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. та витрати за розміщення оголошенні у засобах масової інформації у розмірі 420 грн. На підставах вищевказаного, ст. ст. 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved