Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

У грудні 2018 року Ніжинська районна державна адміністрація, як орган опіки і піклування, звернулась до суду в інтересах неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо даних дітей, та стягнення аліментів на їх утримання. Позов обгрунтований тим, що [PERSON], яка зареєстрована в [INFO] і періодично проживала в [INFO] є матірю малолітніх [PERSON] та [PERSON]. У відповідача [PERSON] не склалися стосунки із батьком дітей [PERSON], який проживає в с. Безуглівка. Відповідач з березня 2018 року не проживає із своїми дочками, не приділяє належної уваги їх вихованню та не бере участі в їх утриманні. За час проживання в с.Безуглівка відповідач зарекомендувала себе як безвідповідальна та байдужа мати, яка систематично зловживає спиртними напоями. Вона перестала бути авторитетом для дітей, вони не відчувають її підтримки, любові та допомоги. При цьому систематично змінює місце проживання і за час своєї відсутності жодного разу не відвідувала дітей, не цікавилася їхнім життям. Діти проживають з батьком [PERSON], який займається їх вихованням та навчанням. 18 вересня 2018 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини, на якому розглядалося питання щодо позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей, на комісії [PERSON] обіцяла виправитися та піклуватися про дітей, але після цього жодного разу не проявила обіцяної турботи про дочок. 29 листопада 2018 року [PERSON] знову ініціював вищевказане питання на розгляд комісії з питань захисту прав дитини, про що [PERSON] була повідомлена, але не зявилась без повідомлення причин. З відповідачем неодноразово проводили профілактичну роботу, але вона на зауваження не реагує, заходів щодо належного виконання батьківських обовязків не вживає та не повертається в сімю, а отже ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків та матеріального утримання дітей. Ухвалою суду від 21 лютого 2019 року за результатами підготовчого засідання справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей по 1 / 4 частці на кожну, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до заяви від 02 квітня 2019 року сільський голова Безуглівської сільської ради [PERSON] вважає за необхідне позов задовольнити, справу просить розглянути за відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена згідно ч.ч.6, 7, 8, 11 ст.128\~ЦПК\~України шляхом надіслання судової повістки рекомендованим листом з повідомленнями про вручення за адресою згідно позовної заяви, яка є адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та шляхом розміщення інформації про виклик на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України, відповідач не повідомила суду іншої адреси, не зявилась в судове засідання без повідомлення причин і не подала відзиву. Представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, що є підставою в порядку ст.ст.280, 281\~ЦПК\~України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164\~СК\~України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку засобом захисту прав дитини, і з іншого, заходом впливу на батьків, які не виконують свої батьківські обовязки щодо дитини, а тому є крайнім заходом впливу на цих осіб. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матірю неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком дітей є [PERSON]. Діти проживають разом із батьком в с. Безуглівка, вул. Франка, 12. Згідно характеристики Безуглівської сільської ради Ніжинського району від 16 липня 2018 року [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, протягом чотирьох місяців на території села не проживає. З акту обстеження матеріально побутових умов [PERSON] вбачається, що він зареєстрований та проживає за адресою [INFO]. Разом з ним не зареєстровані, але фактично проживають його діти [PERSON], [INFO], яка закінчила 2 клас Безуглівського НВК «ЗНЗ-ДНЗ» І-ІІІ ступенів, та [PERSON], [INFO], яка відвідує дитячий садочок Безуглівського НВК «ЗНЗ-ДНЗ» І-ІІІ ступенів. В довідці від 18 липня 2018 року №23 Безуглівського НВК «ЗНЗ-ДНЗ» І-ІІІ ступенів зазначено, що [PERSON] дійсно є ученицею 3 класу, за час навчання у освітньому закладі мати учениці [INFO], не приходила на класні та загальношкільні батьківські збори, навчанням дитини не цікавилася. В довідці від 18 липня 2018 року №24 Безуглівського НВК «ЗНЗ-ДНЗ» І-ІІІ ступенів зазначено, що [PERSON] дійсно відвідує дошкільну групу закладу освіти, за час перебування дівчинки у дошкільній групі освітнього закладу мати дитини [PERSON] заклад не відвідувала, не приходила батьківські збори, дитиною не цікавилася. Орган опіки та піклування Ніжинської райдержадміністрації згідно висновку від 20 грудня 2018 року вважає за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав щодо її дітей [PERSON] та [PERSON]. За таких обставин вбачається, що відповідач [PERSON] без поважних причин не виконує свої батьківські обовязки по утриманню та вихованню власних дітей. Також судом враховується, що під час розгляду справи поведінка відповідача не змінилася, вона своїми діями не засвідчила те, що не втратила інтерес до дітей та бажає утримувати і виховувати їх, також остання не надала суду у встановленому порядку відзиву на позов чи заперечення, у звязку з чим несе ризик настання наслідків, повязаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.\~\~\~\~ Зазначені фактори в сукупності розцінюються судом як ухилення відповідача від виховання своїх дітей, оскільки відповідач свідомо, без поважних причин нехтує своїми батьківськими обовязками, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON] відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України. Підстави на підтвердження зміни ставлення відповідача до виховання дітей в судовому засіданні не встановлені. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ст.180\~СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 ст.182\~СК\~України встановлює, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Статтею 183 СК України встановлено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не отримують від відповідача грошової або іншої матеріальної допомоги, діти проживають разом із своїм батьком [PERSON] і перебувають на його утриманні, домовленість сторін про сплату аліментів відсутня. За таких обставин відповідач, як мати дітей, повинна утримувати їх до досягнення ними повноліття відповідно до ст.180 СК України, позивач, як орган опіки та піклування, вправі звернутися до суду з даним позовом. Позивач просить стягнути аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача, що є підставою для стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в частці від її заробітку (доходу). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини відповідно до ст.182 СК України і вважає за необхідне стягнути аліменти на дітей, враховуючи положення ст.183 СК України, у розмірі 1 / 3 частки заробітку (доходу) відповідача, шляхом перерахування аліментів на особисті рахунки дітей у відділенні Державного ощадного банку України із зобов»язанням позивача, як органу опіки та піклування, відкриття особистих рахунків у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Підстави для стягнення аліментів у розмірі по 1 / 4 частці на кожну дитину в судовому засіданні не встановлені, у зв"язку з чим позов в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб, що є підставою в порядку ст.141 ЦПК України для стягнення із відповідача в дохід держави 1409 грн. 60 коп судового збору (за кожну вимогу по 704 грн. 80 коп).

Outcome: partial