Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № ODXRRX16840669 від 12.01.2009 року у розмірі 34223,96 (тридцять чотири тисячі двісті двадцять три) гривні 96 копійок та судові витрати у розмірі 342,24 (триста сорок дві) гривні 24 копійок. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач, посилається на те, що між ПАТ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ODXRRX16840669 від 12.01.2009 року. [INFO] позичальник, [PERSON] помер. Після його смерті Свідоцтво про право на спадщину за законом було видано його матері, [PERSON]. У зв*язку з тим, що в порушення прийнятих на себе зобов'язань за цим договором, [PERSON] допустив порушення строків погашення заборгованості, тому згідно до ст..1282 ЦК України, [PERSON] повинна відшкодувати банку загальну заборгованість за кредитом, прострочену заборгованість по відсоткам, пеню та штрафи за пропуск платежів по кредитному договору №ODXRRX16840669 від 12.01.2009 року у загальному розмірі 34 223,96 гривень. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь, сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 342,24 гривень. У добровільному порядку позивач відмовляється сплатити заборгованість за кредитним договором, тому з метою відновлення свого порушеного права, позивач змушений звернутися з вказаним позовом до суду. Представник позивача у судове засідання з'явився, просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив у задоволенні позову відмовити. Звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ « Приват Банк» про визнання кредитного договору №ODXRRX16840669 від 12.01.2009 року нікчемним, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вказаний кредитний договір складений з численними порушеннями вимог Цивільного кодексу України та Закону України «Про захист прав споживачів». Представник позивача проти зустрічних позовних вимог заперечував, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, посилаючись на те, що при укладанні кредитного договору №ODXRRX16840669 від 12.01.2009 року сторонами було досягнуто усіх істотних умов укладання договору, договір підписаний обома сторонами, прийнятий до виконання та з боку Банку виконаний у повному обсязі. Спірний кредитний договір повністю відповідає умовам ч.2ст.208, ч.1.2ст.207 ЦК України, якими встановлено вимоги для письмової форми правочину. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню, а у задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 12.01.2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № ODXRRX16840669 від 12.01.2009 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 5934,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.11.2009 року. Згідно умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. При укладанні кредитного договору №ODXRRX16840669 від 12.01.2009 року сторонами за власним волевиявленням було досягнуто усіх істотних умов, договір власноруч підписаний обома сторонами, чим вони взяли на себе зобов*язання виконання вказаного договору належним чином. Таким чином, договір прийнятий до виконання та з боку Банку виконаний у повному обсязі. Умови зазначеного договору відповідають вимогам гл. 71 ЦК України, ст.. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» та правилам надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, введених постановою НБУ №168 від 10.05.2007 року. Відповідно до ч.1,2 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»), форма кредитного договору складається із заяви позичальника про надання такого кредиту, умов про надання споживчого кредиту фізичним особам та тарифів Банку. При підписанні позичальником [PERSON] заяви про надання кредиту, він вказав, що ознайомлений та згодний з умовами про надання споживчого кредиту, а також тарифами Банку, які були надані йому в письмовому вигляді. Своїм підписом позичальник підтвердив факт даної інформації про умови кредитування. Також у заяві вказано, що позичальник згоден про те, що вказана заява разом з умовами та тарифами складають кредитний договір про надання кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. 10.11.2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» стало відомо, що [INFO] позичальник, [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.06.2010 року, актовий запис № 382. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги." 15.11.2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» було направлено претензію кредитора на адресу Сьомої Одеської державної нотаріальної контори. 18.12.2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» було отримано відповідь Сьомої одеської державної нотаріальної контори від 07.12.2012 року за №4860/02-14, з якої вбачається, що після смерті [PERSON], померлого [INFO], матері спадкодавця - [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS]) було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом. Згідно зі ст. 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. 26.01.2013 року до спадкоємця, [PERSON], було направлено лист-претензію, у якому ПАТ КБ «Приват Банк» пред'явив свої вимоги до правонаступника, але ніяких дій з боку [PERSON] не послідкувало. Статтею 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Станом на дату смерті - [INFO], заборгованість Позичальника перед Банком становить - 34223,96 грн., яка складається з наступного: 5934,00 грн. - заборгованість за кредитом; 342,49 грн. - заборгованість за відсотками; 148,40 грн. - заборгованість з комісії; 27799,07 грн. - заборгованість з пені. Таким чином, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання зобов'язань за кредитним договором № ODXRRX16840669 від 12.01.2009 року в частині погашення основного боргу і сплати нарахованих відсотків, пені у встановлені договором строки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору і вимог Цивільного кодексу України. Прийняті на себе зобов'язання по договору не були виконані відповідачем. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У порушення умов вищевказаного кредитного договору, а також ст.ст. 509, 1054 ЦК України, відповідач прийнятих на себе кредитних зобов'язань, у частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом і нарахованими по ньому відсотками не виконав. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу за весь час прострочення суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст.ст. 1054, 1050 ЦК України у разі невиконання прийнятих на себе зобов'язань позичальником банк отримує право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Також суд вважає безпідставними твердження представника відповідача, що на теперішній час усе прийняте у спадщину спадкове майно продане. Відповідно до ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Позивач ПАТ КБ «Приват Банк» дізнався про смерть позичальника [PERSON] 24.09.2012 року із заяви [PERSON] та звернувшись у встановлений законом строк із запитом до нотаріальної контори, отримав відповідь про наявність спадкодавця після смерті позичальника. У випадку прийняття спадщини, спадкодавець приймає не лише нерухоме чи рухоме майно, або матеріальні цінності, а й борги спадкодавця. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другою сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 342,24 гривень. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню, так як не одержання прибутку банку від виконання банківських операцій може призвести до порушення фінансового стану установи, а відтак до зменшення надходжень до бюджету в якості платежів та податків, що негативно вплине на можливість кредитування вітчизняного виробника, розвитку ощадної справи, всебічного банківського обслуговування юридичних та фізичних осіб.

Outcome: approved