Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, [PERSON] , Мостівської сільської об"єднаної територіальної громади в особі Мостівської сільської ради, про скасування реєстрації права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що вона є власницею земельної ділянки розміром 1.7000 га, кадастровий № 4822783500:14:000:0097, що розташована в межах території Мостівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Право власності на вказану земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 257848, виданим Доманівською РДА 30.07.2012 року і зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 482270001001942. Маючи намір зареєструвати право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, [PERSON] звернулася у відділ у Доманівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, щоб отримати витяг з ДЗК. На звернення оттримала відповідь, що в публічній кадастровій карті України на місці земельної ділянки з кадастровим № 4822783500:14:000:0097 зареєстрована земельна ділянка з кадастровим № 4822783500:14:000:0129 площею 1.65 га, яка належить іншій особі. При порівнянні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, було встановлено, що земельні ділянки розміщені в одному масиві і накладаються одна на одну по координатах . Відповідно до витягу із ДЗК земельна ділянка з кадастровим № 4822783500:14:000:0129 площею 1.65 га належить [PERSON] . Земельна ділянка була зареєстрована 11.07.2019 року відділом у Доманівському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області. Наявність зареєстрованої земельної ділянки з кадастровим номером 4822783500:14:000:0129 порушує право позивачки на державну реєстрацію належної їй на праві власності земельної ділянки, а тому позивач просить скасувати державну реєстрацію на земельну ділянку з кадастровим номером 4822783500:14:000:0129, що належить [PERSON] , а також скасувати рішення Мостівської сільської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 4822783500:14:000:0129 . Позивачка в судове засідання не з"явилася, її представник за дорученням [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить судові витрати відшкодувати їй за рахунок відповідачів.. Відповідач Головне управління Дергеокадастру у Миколаївській області в судове засідання представника не надіслали, надали суду письмовий відзив на позов, в якому зазначили, що оскільки позивачка не розробляла технічну докуменитацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділягнки в натурі(на місцевості) державна реєстрація цієї земельної ділянки не проводилась, відповідно інформація про неї була відсутня в Державному земельному кадастрі. Вважають, що вини в діях Головного управління Держгеокадастру щодо виникнення даного спору не має.. Відповідач Мостівська ОТГ в особі Мостівської сільської ради в судове засідання представника не надіслали, надали суду заяву, в якій просять суд справу розглядати без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, причину неявки суду не повідомив,про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власницею земельної ділянки розміром 1.7000 га кадастровий № 4822783500:14:000:0097, що розташована в межах території Мостівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Право власності на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 257848, виданим Доманівською РДА 30.07.2012 року і зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 482270001001942. Для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, [PERSON] звернулася у відділ у Доманівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, щоб отримати витяг з ДЗК. З листа №14/142-20 від 23.07.2020 року вбачається,що в публічній кадастровій карті України на місці земельної ділянки з кадастровим № 4822783500:14:000:0097 зареєстрована земельна ділянка з кадастровим № 4822783500:14:000:0129 площею 1.65 га, яка належить іншій особі. При порівнянні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, було встановлено, що земельні ділянки розміщені в одному масиві і накладаються одна на одну по координатах . З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що земельна ділянка з кадастровим № 4822783500:14:000:0129 площею 1.65 га належить [PERSON] та зареєстрована 11.07.2019 року відділом у Доманівському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області. Згідно рішення №29 від 13 грудня 2019 року 41 сесії 8 скликання Мостівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області,було вирішено затвердити Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати у власність [PERSON] , кадастровий номер 4822783500:14:000:0129, площею 1.65 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності за межами населеного пункту на території Мостівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. Зобов"язано Хомик М.В. у місячний термін зареєструвати право власності на вказану земельну ділянку в органі Укрдержреєстру. Державна реєстрація земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) за заявою їх власників(користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності ), а саме [PERSON] була здійснена 11.07.2019р.. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів, судом встановлено, що з 30 липня 2012р. [PERSON] є власницею земельної ділянки на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. Земельній ділянки було присвоєно кадастровий номер 4822783500:14:000:0097 . Починаючи з 11.07.2019р. , на зазначену земельну ділянку була здійснена державна реєстрація права власності за [PERSON] , з присвоєнням кадастрового номеру 4822783500:14:000:0129. У відзиву на позовну заяву Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області зазначило, що не зважаючи на те, що земельна ділянка, яка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯК № 257848 перебуває у власності [PERSON] вважається сформованою, державна реєстрація цієї земельної ділянки здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою власника. Оскільки позивачка не розробляла технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі( на місцевості) державна реєстрація цієї земельної ділянки не проводилась, відповідно інформація про неї в Державному земельному кадастрі відсутня. Статтею 79-1 ЗК України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об"єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованорю з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Згідно статтей 14, 41 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений у його здійсненні. Згідно ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог частини другої статті 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Статтею 125 цього Кодексу визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (стаття 155 ЗК України). Відповідно до глави 16 ЦК України правочин може бути визнано недійсним з підстав, визначених законом. У разі визнання недійсним правочину може бути визнано недійсними і правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на майно. Підпунктом в) пункту 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16 квітня 2014 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що з 1 січня 2002 року відповідно до статті 125 ЗК України право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 2 травня 2009 року у відповідності із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» від 5 березня 2009 року № 1066-УІ право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Беручи до уваги, що право власності на спірну земельну ділянку в першу чергу виникло у позивачки, про що було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, з присвоєнням ділянці кадастрового номеру, суд вважає недопустимим порушувати її право на землю, яке виникло на законних підставах. Оскільки, державна реєстрація права власності земельної ділянки за [PERSON] було здійснена без достатньої належної перевірки щодо наявності обтяження земельної ділянки, суд вважає доцільним захистити права власності першого власника, а саме [PERSON] , яка отримала ділянку в законому порядку. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної джілянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації та припинення таких прав. Враховуючи, що рішення Мостівської сільської ради № 29 від 13.12.2019р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] було прийнято відносно вже обтяженої земельної ділянки, суд вважажє що таке рішення є незаконним і таким, що підлягає скасування. Оскільки, рішення органу місцевого самоврядування , на підставі якого була здійснена державна реєстрація земельної ділянки за [PERSON] , є незаконним, відповідно скасування підлягає і державна реєстрація земельної ділянки, зареєстрована відділом у Доманівському районі Головного управління Держгеокадастру від 11.07.2019р. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів в рівних частинах, оскільки в діях кожного є вина, внаслідок чого виник даний спір. .

Outcome: approved