Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, просить постановити рішення про стягнення з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , кошти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Підставою зверення до суду є те, що відповідач, який є батьком їх спільної малолітньої дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Всі витрати для забезпечення необхідних умов їх життя вона несе сама. Їй відомо, що відповідач інших осіб на утриманні не має, він є особою працездатного віку, має постійний дохід у вигляді заробітної плати, так як працює у НПС «Дружба», а тому вважає, що він може сплачувати аліменти на рівні ј частини з усіх видів заробітку (доходу). Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23.07.2020 відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для надання відзиву. В підготовчому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з"явився, однак подав заяву в якій позовні вимоги повністю визнав, не заперечує щодо їх задоволення. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, у зв"язку з визнанням позову відповідачем, вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні, яким задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного: Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов"язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім"я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року суд, повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 згаданої вище Конвенціїї ООН, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] суд встановив, що під час спільного подружнього життя у сторін [INFO] народився син [PERSON] , який зареєстрований та проживає з позивачкою (а.с. 5, 6). Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, розом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (частини 1, 2, 3 ст. 183 цього Кодексу). Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу Укераїни при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З наданих доказів суд дійшов висновку, що відповідач є працездатним, має постійний дохід у вигляді заробітної плати,і може сплачувати аліменти на дитину, інших дітей чи утриманців немає. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей, передбачених ст. 188 СК України, не встановлено. Відповідач позов визнав та не заперечив щодо стягнення з нього аліментів у розмірі, вказаному у позовній заяві. Аліменти повинні бути стягнуті у частці від доходу, тобто у спосіб, обраний позивачкою. Отже, з урахуванням вищевикладених обставин а також розміру прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, суд дійшов до переконання про задоволення позову. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 430 ЦПК України підлягають негайному виконанню рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 840,80 грн судового збору. На підставі викладеного, ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 141, 182, 183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 141, 265, 268 п.6, 282, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

Outcome: approved