Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом, в якому (з урахуванням уточнених позовних вимог) прохав стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 726ВІ10140211001 від 11.02.2014 року в сумі 38273,21 грн. та понесені судові витрати. Мотивував тим, що відповідно до договору № 726ВІ10140211001 від 11.02.2014 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], останній отримав кредит у сумі 23000 грн. зі сплатою 29% річних на споживчі потреби. Позивач взяті на себе зобов»язання виконав, передав позичальникові зазначену суму коштів. В порушення умов договору відповідач тривалий час не здійснює погашення по кредиту, внаслідок чого станом на 21.09.2015 року утворилася заборгованість у сумі 38273,21 грн., з якої: сума заборгованості за кредитом 21850,01 грн., сума заборгованості за відсотками 8605,89 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 1863,06 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків 2368,09 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 2090,59 грн. У судове засідання представник позивача не зявився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що згоден на ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у останнє судове засідання не зявився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомляв, заперечень на позов не надіслав. В засіданні 17.06.2016 року позов не визнав. Належного обґрунтування цьому не надав. Пояснив, що його не влаштовує нарахована сума, але визнав, що не сплачував платежі по кредиту через втрату роботи. На даний час він працевлаштований, платоспроможний і хотів би увійти у графік погашення кредиту. За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів (заочний розгляд). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний звязок у сукупності, встановив наступне. 11.02.2014 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та фізична особа [PERSON], уклали кредитний договір № 726ВІ10140211001, відповідно до п.п. 1.1 якого банк зобовязався надати позичальнику кредит у сумі 23000 грн. на строк 60 місяців, зі сплатою 29% річних, на поточні потреби, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 10 лютого 2019 року. Судом достовірно встановлено, що банк належним чином виконав свої зобов»язання, надавши позичальникові обумовлені грошові кошти в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером № 635136053 від 11.02.2014 року. Вказана обставина позивачем визнана. Згідно п.п. 1.1.1 Кредитного договору позичальник взяв на себе зобовязання здійснювати повернення кредитних коштів в сумі 383,33 грн., щомісячно та сплачувати проценти та плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, не пізніше 20-го числа кожного місяця, починаючи з березня 2014 року. Згідно розрахунку наданого банком і перевіреного судом, станом на 21.09.2015 року загальна заборгованість [PERSON] складає 38273,21грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 21850,01 грн., сума заборгованості за відсотками 8605,89 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок 1863,06 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків за кожен випадок 2368,09 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 2090,59 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ч.1 ст. 527 ЦК вказує, що боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов"язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку встановленому договором. У разі не виконання позичальником обов"язків встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, якщо інше не встановлено договором (ст. 1052 ЦК України). Ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Встановивши, що [PERSON], як позичальник, не виконав зобовязань за кредитним договором № 726ВІ10140211001 від 11.02.2014 року, і, як наслідок, допустив заборгованість по кредиту, врахувавши вищенаведені норми закону, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач документально підтвердив сплату ним судового збору в сумі 1218 грн. Вказана сума підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved