Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. В своєму позові позивач зазначає, що його донька [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], діти перебувають на його утриманні та проживають разом із ним. Вказує, що відповідач [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, не спілкується із дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не створює умов для отримання ними освіти. Приблизно рік назад відповідач виїхала разом із його внуками до Росії. У квітні 2017 року його було повідомлено, що внуки проживають в умовах, в яких не повинні проживати діти, тому він їздив до Росії, щоб забрати дітей на Україну. Вважає, що відповідач по справі ухиляється від виконання материнських обов'язків по вихованню своїх дітей. В інтересах внуків просить суд позбавити батьківських прав відповідача, визанчити місце проживання внуків разом із ним та призначити його опікуном над [PERSON] та [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вказала, що його донька [PERSON] не займається вихованням дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, їх навчання. Зазначив, що діти проживають з ним. Заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Ямпільської РДА Вінницької області Бугова А.М., яка діє на підставі довіреності №01-01.18-47 від 10 серпня 2017 року вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] ( копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 лютого 1991 року (а.с.6)). Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] ( а.с.5). [PERSON] є матір'ю [PERSON],[INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 липня 2013 року (а.с.7) та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої ст. 135 СК України(а.с.15) ). [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 січня 2011 року (а.с.8) та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої ст. 135 СК України(а.с.16)). Із довідки-характеристики виданої виконкомом Клембівської сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області від 19 червня 2017 року встановлено, що [PERSON], житель [ADDRESS] зарекомендував себе з позитивної сторони, в сімї та побуті веде себе гідно (а.с.9). Із характеристики від 21 червня 2017 року встановлено, що [PERSON] за період перебування в Клембівському ДНЗ № 2 проявила себе,я к вихована, дисциплінована, ввічлива дитина. Опанувала навчальну програму для дітей дошкільного віку (а.с.10). Із характеристики від 21 червня 2017 року встановлено, що [PERSON] за період перебування в Клембівському ДНЗ № 2 проявив себе, як вихована, дисциплінована, ввічлива дитина. Опанував програму підготовки дітей до початку навчання в першому класі (а.с.11). Із довідки виданої виконкомом Клембівської сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області від 14 квітня 2017 року встановлено, що [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані по [ADDRESS](а.с.12). Із акту обстеження домогосподарства [PERSON] від 19 червня 2017 року встановлено, що діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані по [ADDRESS], а дійсно проживають разом із [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.13). Із акту обстеження домогосподарства [PERSON] від 16 червня 2017 року встановлено, що він утримує підсобне господарство, житлові умови задовільні, в будинку чисто та є всі необхідні умови для проживання дітей. [PERSON] не приймає участі у вихованні дітей. Висновком комісії рекомендовано [PERSON] оформити над внуками опікунство, а [PERSON] позбавити материнських прав (а.с.14). Із постанов №114 та №115 від 20 квітня 2017 року виданих адміністрацією Щучанського району, Курганської області встановлено, що [PERSON] було передано неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], які знаходились під попередньою опікою [PERSON](а.с.17-18)). Із висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав від 28 серпня 2017 року № 01-01.11/1403 виданого Ямпільською районною державною адміністрацією як орган опіки та піклування на території Ямпільського району, Вінницької області встановлено, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Оцінюючи усі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки достовірно встановлено, що відповідач по справі ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, чого не виконує [PERSON]. Відповідно до ч. 2 та ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошують на тому, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім"ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання навчання і розвиток дитини. Батьки зобов»язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін..), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Як роз'яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.160 Сімейного кодексу України - місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За приписами ч. 1 ст. 161 СК України, якщо суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу діда дитина може бути передана йому. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітніх дітей враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, а саме в судовому засіданні було встановлено, що матір [PERSON] не займається належним вихованням своїх дітей, а відомості про батька дітей відсутні. Відповідно до п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. При ухваленні даного рішення суд також враховує вимоги п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р. про те, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. Вирішуючи заявлену вимогу з приводу визначення місця проживання дітей, суд виходив з того, що дід [PERSON] має належні житлово-побутові умови для забезпечення внуків [PERSON] та [PERSON] усім необхідним для їхнього розвитку та виховання. З врахуванням вище викладеного, суд має підстави для задоволення заявлених позовних вимог, оскільки як із матеріалів справи, так і з пояснень сторін у судовому засіданні встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків, а саме вона не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується із дітьми в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дітей, оскільки відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками відносно дітей. Згідно з ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Відповідно до ст. 58 ЦК опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування тощо. Згідно з правилами ч.ч. 3, 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою (піклування над неповнолітньою особою), якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна (піклувальника) за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до ст.62 ЦК України «Опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника». У відповідності до ст. 63 ЦК України: Опікуном чи піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов»язки опікуна чи піклувальника. Приймаючи до уваги ті обставини, що [PERSON] має повну цивільну дієздатність, звернулася до суду з позовною заявою про призначення його опікуном над малолітніми [PERSON] та [PERSON], перебуває у родинних відносинах з малолітніми - є їхнім дідом і цей факт не оспорюється сторонами по справі, малолітні внуки проживають та знаходяться у нього на утриманні, позивач займається їхнім вихованням, суд приходить до висновку про наявністю підстав для призначення [PERSON] опікуном малолітніх [PERSON] та [PERSON]. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені, тому суд відповідно ст.88 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору згідно квитанції від 27 липня 2017 року у сумі 640 гривень.

Outcome: approved