Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради звернувся до суду з позовом в інтересах малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] . У зв'язку з тим , що відповідачка ухиляється від утримання своїх малолітніх дітей, не створює належних умов для їх виховання, навчання та розвитку, порушує батьківські обов'язки , залишення з нею дітей є небезпечним для їх життя, здоров'я та морального виховання, позивач просить винести рішення про відібрання малолітніх дітей у відповідачки без позбавлення її батьківських прав. У судовому засіданні представник позивача Бєсєдіна С.О., що діє на підставі довіреності , підтримала позов в повному обсязі , посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник прокуратури Жовтневого району м. Харкова - Лазарєв А.А. у судовому засіданні позов підтримав, вважав за доцільне відібрати малолітніх дітей у відповідачки без позбавлення її батьківських прав. Відповідачка у судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на його безпідставність , необґрунтованість та пояснила, що вона гарно доглядає за своїми дітьми, вони дуже охайно та чисто одягнені, завжди нагодовані свіжою їжею, тільки декілька разів залишала їх під нагляд матері та своєї сестри у зв'язку з необхідністю зробити ремонт у дачному будинку для літнього відпочинку в ньому з дітьми. Вислухавши пояснення представника позивача, представника прокуратури Жовтневого району м. Харкова , відповідачки, дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.3-5). Відомості про батька малолітніх дітей записано відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою), що підтверджується витягами з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ( а.с.7-9). Відповідачка [PERSON] зареєстрована та постійно проживає в гуртожитку за адресою : [ADDRESS] разом зі своїми малолітніми дітьми, зі своєю матір'ю [PERSON], [INFO], сестрою [PERSON] , [INFO] та з її малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується випискою з домової книги про склад сім'ї, виданої ПАТ Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» від 21.01.2014 року (а.с.10). Відповідно до характеристики коменданта гуртожитку [PERSON] від 20.01.2014 року [PERSON] за час проживання в гуртожитку зарекомендувала себе з негативної сторони , часто відсутня за місцем проживання, залишає своїх дітей на свою матір і сестру, схильна до вживання алкогольних напоїв, вступає в конфлікт з іншими мешканцями гуртожитку. У 2011 році [PERSON] була попереджена про позбавлення її батьківських прав у випадку невиконання нею батьківських обов'язків відносно своїх малолітніх дітей( а.с.11). З довідок Комунального закладу охорони здоров'я Харківської міської ради «Харківська міська дитяча поліклініка № 2» від 02.08.2013 року та від 21.02.2014 року вбачається, що [PERSON] на виклик лікаря-педіатра на амбулаторний прийом з'являється рідко, часто залишає дітей під нагляд старшої сестри (а.с.12, 16). Комісією у складі фахівців з соціальної роботи Бєлєнченко І.В., Лук’янчук А.О., директора ЦСССДМ Таркіної О.В. складено інформацію щодо відвідування сім'ї [PERSON], відповідно до якої встановлено, що під час планового соціального інспектування сім'ї [PERSON] було виявлено, що мати не з'являлася вдома з вечора 06.01.2013 року по 09.01.2013 року , залишивши трьох малолітніх дітей на молодшу сестру [PERSON] та бабусю, яка щоденно працювала. Зі слів сусідів діти відповідачки були голодні, кричали та плакали. У [PERSON], [INFO], 08.01.2013 року піднялася температура, але по лікарську допомогу ніхто не звертався. Чотиримісячну [PERSON], [INFO], було залишено в кімнаті без догляду дорослих членів сім'ї , дитина самостійно лежала на дорослому ліжку. Фахівці викликали наряд міліції , після чого мати дітей з'явилась у гуртожитку за 30 хвилин та почала в їх присутності ховати дітей по сусідах від представників міліції ( а.с.13). Відповідно характеристики , виданої старшим УІМ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції Рославцевим С.І. , [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір'ю [PERSON], сестрою [PERSON], її дитиною, а також зі своїми дітьми. Зі слів сусідів , що проживають у вказаному гуртожитку, [PERSON] належним чином вихованням своїх дітей не займається, ухиляється від виконання передбачених законодавством обов'язків по утриманню необхідних умов життя, навчанню і вихованню дітей ,періодично на кілька днів йде з дому, інколи зловживає спиртними напоями (а.с.15). З подання начальника Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Меша О.Г. вбачається, що під час проведених заходів було встановлено, що [PERSON], [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS], веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями , вихованням своїх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], не займається. Відносно [PERSON] 19.02.2013 року та 25.07.2013 року були зібрані адміністративні матеріали за ч.ч. 1-2 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками , або особами, які їх замінюють обов'язків по вихованню дітей) та проведена профілактична бесіда, але остання не зробила ніякого висновку та продовжила зловживати алкогольним напоями та не приділяти увагу вихованню своїх малолітніх дітей. 17.01.2014 року та 21.01.2014 року відносно [PERSON] знову були зібрані адміністративні матеріали за ч. 2 ст. 184 КУпАП та за ч.1 ст. 178 КУпАП (розпивання спиртних напоїв в громадських місцях та появлення в громадських місцях в нетверезому вигляді). З метою недопущення у подальшому скоєння [PERSON] протиправних діянь начальник Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Меша О.Г. звернувся з вказаним поданням до начальника служби у справах дітей Жовтневого району м. Харкова про вжиття заходів щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей ( а.с.17). Листом за № 594 від 17.07.2013 року начальник центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Жовтневого району м. Харкова повідомив начальника Служби у справах дітей Жовтневого району Харківської міської ради, що 16.07.2013 року під час планового соціального інспектування фахівцями центру було виявлено, що [PERSON] не з'являється за місцем мешкання на протязі 9 діб, своїми дітьми не цікавиться, її місце знаходження рідним невідомо. Лише ввечері за дітьми доглядає бабуся [PERSON] [INFO], інвалід з вадами мови та слуху, яка працює повний робочий день. Зі слів сусідів по гуртожитку та сестри [PERSON] - [PERSON] [PERSON] не виконує батьківських обов'язків та застосовує до своїх дітей фізичні методи виховання ,у зв'язку з чим центр звернувся з вказаним листом щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей( а.с.18). Висновком Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради за № 183 від 15.04.2014 року визнано за доцільне відібрання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та передати дітей для подальшого влаштування Управлінню служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради , як представнику органу опіки та піклування ( а.с.25). Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ч.1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Відповідно до ст.8 Закону України „ Про охорону дитинства ", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 3 ст.11 вищевказаного Закону передбачено, що предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частини 1,2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» вказує, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя тощо. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі . Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких , суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків. Показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Матеріали цивільної справи не містять жодних належних доказів, що підтверджують притягнення відповідачки до відповідальності за ч.ч. 1-2 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками , або особами, які їх замінюють, обов'язків по вихованню дітей). Окрім того, представник позивача у судовому засіданні зазначила, що службою у справах дітей не було проведено перевірку щодо дійсності притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за порушення батьківських обов'язків або за зловживання спиртними напоями, копій постанов про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності не має. Суд вважає безпідставними посилання позивача, як на доказ притягнення відповідачки до адмінвідповідальності, на подання начальника Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Меша О.Г., в якому зазначено лише те, що стосовно [PERSON] був зібраний адміністративний матеріал та відсутні відомості щодо притягнення її за відповідні правопорушення до адміністративної відповідальності. Відповідачка у судовому засіданні заперечувала щодо ухвалення відносно неї будь-яких постанов про притягнення до адміністративної відповідальності. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування ( стаття 59 ЦПК України). Відповідно ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи наведені вище обставини та досліджені у судовому засіданні докази , що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову. Позивачем не доведено у судовому засіданні, що відповідачка не виконує належним чином своїх батьківських обов'язків. З огляду на вищевикладене суд вважає, що відсутні законні підстави, передбачені пунктами 2-5 частини першої статті 164 Сімейного Кодексу України для відібрання у [PERSON] її малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON].

Outcome: dismissed