Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що на примусовому виконанні у відділі ДВС Червоноармійського РУЮ перебуває виконавчий лист № 2-305/12 від 15.11.2012 року, виданий Червоноармійським районним судом Житомирської області про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] для утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), починаючи з 30.10.2012 року і до досягнення ним повноліття. Відповідачка створила нову сім"ю та починаючи з липня 2014 року по даний час фактично проживає в с. Чернявка Червоноармійського району Житомирської області, а син з того часу проживає з ним та по даний час перебуває на його утриманні. За таких обставин відповідачка самоусунулася від виконання свого обов"язку по утриманню дитини, матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає. А сплачені ним аліменти витрачала на власні потреби. За таких обставин, щоб не допускати з свого боку ухилення від виконання рішення суду він почав сплачувати аліменти через відділення УКРПОШТИ на адресу сина та звернувся з відповідною заявою до органу опіки та піклування щодо перевірки цільового витрачання відповідачкою аліментів. Добровільної угоди про сплату аліментів на утримання неповнолітнього сина між ними не досягнуто, відповідачка є працездатною, працює на посаді секретаря Пулино-Гутської сільської ради Червоноармійського району та має можливість матеріально утримувати сина. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги позовної заяви та просили їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що із-за постійних сварок з позивачем, восени минулого року вона вимушена була залишити свій будинок і перейти жити в інше село. Незважаючи на те, що син залишився з батьком вона постійно підтримує з ним зв"язок, приділяє йому належну увагу, готує їсти, коли позивач на роботі, пере, забезпечує одягом та іншими необхідними речами, відвідує батьківські збори по місцю навчання. Вислухавши пояснення сторін та свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. Судом встановлено і це вбачається з копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 22.09.1997 року, що батьками [PERSON], [INFO] є позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснив, що батьки розійшлись бо постійно між собою сварилися. В минулому році мати перейшла жити в інше село, а він з власної волі залишився з батьком, але з матір"ю стосунків не втрачав. Вона йому прала, купляла одяг, інші речі, цікавилась навчанням. Разом з тим аліментів, які йому сплачує батько, не вистачає. Стипендію не отримує, оскільки має заборгованість по предметах, почав курити. Відповідно до листа № 28 від 19.01.2015 року, службою у справах дітей Червоноармійської РДА Житомирської області, перевірялась заява [PERSON] про невиконання колишньою дружиною [PERSON] батьківських обов"язків по вихованню сина. Однак обставини, які б свідчили, що остання не займається вихованням сина, не готує йому їсти, не пере, не забезпечує продуктами харчування, не надає жодної матеріальної допомоги, службою не встановлені. При зазначених обставинах суд вважає, що сам факт проживання неповнолітнього [PERSON], із своїм батьком не свідчить про те, що відповідачка ухиляється від його матеріального утримання, а тому в задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed