Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вироком Новокаховського міського суду Херсонської області у справі № 661/4527/14-к від 04.11.2014 р. відповідача визнано винним за ч.1, ч.2 ст. 190 КК України, за яке призначено відповідне покарання. У даному кримінальному провадженню він виступав в якості потерпілого. Відповідач 01.07.2014 р. умовив його взяти кредит у банку АТ «Банк-Ренесанс-Кредит» на придбання побутової техніки у вигляді телевізора «LG» моделі «32LB570U», вартістю 3749,17 грн., настінного кріплення фірми «EVEREST», вартістю 358,25 грн., модуля доступу фірми «STRONG», вартістю 278,25 грн. на загальну суму 4385,67 грн., заволодівши ними та пообіцявши сплачувати кредит, чим заподіяв йому майнової шкоди на вказану суму. Крім того, 14.07.2014 р. відповідач змусив його взяти кредит у банку ПАТ «Банк Михайлівський» у сумі 1000 грн. з обіцянкою виплачувати заборгованість, які той отримав від позивача, але розпорядився ними не за призначенням. На даний час позивач змушений сплачувати кредитну заборгованість, тому просив стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду у розмірі 11342,67 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн., а також покласти на [PERSON] обов»язок виплачувати кредитну заборгованість у подальшому. Під час судового розгляду позивач уточнив позовні вимоги, просивши стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі 3711 грн., яка включає у себе сплату ним за період з 01.07.2014 р. по 31.01.2015 р. заборгованість по кредитах у ПАТ «Банк Михайлівський» та АТ «Банк-Ренесанс-Капітал», моральну шкоду у розмірі 5000 грн., а також покласти у подальшому на відповідача виплату кредиту у розмірі 4385,67 грн. за побутову техніку у АТ «Банк-Ренесанс-Капітал» та виплату грошового кредиту у ПАТ «Банк Михайлівський» на суму 2400 грн. При цьому він пояснив, що у Банку Михайлівський він також взяв кредит, щоб також погасити заборгованість за кредитом, взятим у Банку Ренесанс-Капітал. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги із зазначених вище підстав. Відповідач, будучи повідомленим належним чином про час та місце судового розгляду у судове засідання не з»явився з невідомих причин. За згодою позивача відповідно до ст.. ст.. 224-226 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних доказів з ухваленням заочного рішення. Ухвалою суду від 28.01.2015 р. до участі у справі в якості третіх осіб залучено ПАТ «Банк Михайлівський» та АТ «Банк-Ренесанс-Капітал», при цьому останній, будучи повідомленим належним чином, у судове засідання не з»явився з невідомих причин. Представник ПАТ «Банк Михайлівський» у судове засідання не з»явився, у своїй письмовій заяві просив справу розглянути у свою відсутність, у поясненні просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що інформація позивача про отримання ним у банку двох кредитів на суму 1000 грн. та 2400 грн. не відповідає дійсності. В наявних документах банку існують дані про укладання між Позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» одного кредитного договору № 200085718, яке відбулося 11.08.2014 р., предметом якого є надання банком Клієнту [PERSON] в тимчасове користування кредитних коштів в сумі 3076 грн. строком до 11.08.2016 р. з оплатою процентів у розмірі 0,0001 % річних та інших плат (комісій), передбачених умовами Договору. Кредит згідно умов Договору був наданий банком Клієнту шляхом зарахування суми кредиту на рахунок № [NUMBER], що підтверджує виписка за період з 11.08.2014 р. по 13.02.2015 р. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, наявні у справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно вироку Новокаховського міського суду Херсонської області у справі № 661/4527/14-к від 04.11.2014 р. відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 190 КК України, за яке призначено відповідне покарання. З вироку вбачається, що [PERSON], діючи повторно, 01.07.2014 р. в денний час доби, знаходячись в приміщенні магазину «Фокстрот», розташованого за адресою: Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул.. П.Комуни, 2Б, переслідуючи умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, умисно, шляхом зловживання довірою [PERSON], що виразилося в тому, що він під приводом необхідності повернення близьким зіпсованої побутової техніки та обіцянкою в подальшому розрахуватися по заборгованості по кредиту, побудив останнього придбати у зазначеному вище магазині в кредит отриманий від ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» радіокристалічний телевізор «LG» моделі «32LB570U», вартістю 3749,17 грн., настінне кріплення фірми «EVEREST», вартістю 358,25 грн., модуль доступу фірми «STRONG», вартістю 278,25 грн. на загальну суму 4385,67 грн., після чого [PERSON], володіючи зазначеними вище речами, реалізував їх невстановленій в ході досудового розслідування особі, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 4385,67 гривень. Крім того, [PERSON], діючи повторно, 14.07.2014 р. в денний час доби, знаходячись біля приміщення торгівельного центру «Майдан», розташованого за адресою: Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул. Л.Стрільців, 1Ц, переслідуючи умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, умисно, шляхом зловживання довірою [PERSON], що виразилося в тому, що він під приводом начебто термінової необхідності виплати штрафу за порушення ПДР для повернення свого водійського посвідчення та обіцянкою виплати заборгованості по кредиту, побудив останнього отримати в ПАТ «Банк Михайлівський», відділення якого розташоване в торгівельному центрі «Майдан» кредит в розмірі 1000 грн., які він передав [PERSON], який після цього розпорядився отриманими коштами не по призначенню, про яке повідомляв [PERSON], спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на зазначену вище суму. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», покладаючи на відповідача обов'язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд має виходити з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається з матеріалів справи, взяті на себе за кредитним договором зобов'язання зокрема, з погашення суми кредиту, отриманого в АТ «Банк Ренесанс-Кредит» за договором № 85029357834 для придбання у магазині «Фокстрот» ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» побутової техніки позивачем виконувалися, всього ним сплачено грошові кошти у розмірі 2303 гривні, що підтверджується квитанціями від 02.09.2014 р. на суму 382 грн., від 05.09.2014 р. на суму 325 грн., від 01.10.2014 р. на суму 382 грн., від 29.10.2014 р. на суму 382 грн., від 25.11.2014 р. на суму 382 грн., від 06.01.2015 р. на суму 450 грн. Відповідно ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ч. 1 ст. 623 боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, а згідно ч. 4 ст. 623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Виходячи з того, що вироком суду встановлено наявність вини відповідача у завданні шкоди позивачеві, заподіяної злочином, у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача позивачем недоотримані доходи, оскільки він повинен був сплачувати кошти по кредитній заборгованості за кредитним договором № 85029357834 в АТ «Банк Ренесанс-Кредит», що за звичайних обставин, якби право позивача не було порушено, йому не прийшлося би робити, суд знаходить наявність законних підстав для відшкодування матеріальної шкоди позивачеві, виходячи з розміру сплати заборгованості за кредитом в сумі 2303 грн., і в цій частині позовні вимоги є частково обґрунтованими. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що внаслідок умисних злочинних дій відповідача певним чином змінився звичайний спосіб життя позивача, який змушений звертатися за захистом своїх прав до органів правопорядку та суду, брати кредит у банківських установах для погашення заподіяної відповідачем шкоди, що вказує на вимушені зміни у його житті. При обчисленні розміру моральної шкоди суд також враховує ту обставину, що відповідач не намагався навіть частково відшкодувати заподіяну з його вини шкоду позивачеві, тому, виходячи з принципів розумності та справедливості достатньою компенсацією заподіяної позивачу моральної шкоди є сума в розмірі 500 грн., тому, у цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо інших вимог, з пояснень позивача вбачається, що у ПАТ «Банк Михайлівський» він взяв два кредити, з яких перший у розмірі 1000 грн., що відбулося 14.07.2014 р., а другий у розмірі 2400 грн. для погашення заборгованості по іншим кредитам. З наявних у справах матеріалів, зокрема доказів, представлених ПАТ «Банк Михайлівський» вбачається, що позивачем взятий кредит у зазначеній установі 11.08.2014 р. у розмірі 3076 грн. При цьому, слідує, що позивач протягом періоду з 13.09.2014 р. до 12.01.2015 р. вживалися заходи до погашення кредиту, станом на 13.02.2015 р. його борг складав 2680,36 грн. Таким чином, оскільки на виконання ст. 60 ЦПК України під час судового розгляду позивачем не доведено той факт, що кошти, сплачені ним у ПАТ «Банк Михайлівський» пішли на погашення кредиту в розмірі 1000 грн., який, як встановлено судовим вироком, позивач отримав 14.07.2014 р. в торгівельному центрі «Майдан» в м. Нова Каховка, і який шахрайським шляхом заволодів відповідач [PERSON], додані до матеріалів справи квитанції про погашення кредиту зазначених висновків не спростовують, суд відмовляє у задоволенні цих вимог за необґрунтованістю. При цьому слід зазначити, що добровільне отримання кредиту позивачем для погашення попередньої кредитної заборгованості не свідчить про виникнення цивільно-правової відповідальності у [PERSON] за заподіяння шкоди позивачеві. З цих же підстав, суд не знаходить причин до задоволення позовних вимог в частині покладання обов»язку на відповідача у подальшому сплачувати кредитну заборгованість, оскільки, до того ж, під час судового розгляду позивачем не представлено доказів на підтвердження загального розміру заборгованості, яка підлягає сплаті за кредитними договорами.

Outcome: partial