Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 1092 грн. 71 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 20.12.2006 року за № 361 виконавцем послуг у житловому фонді комунальної власності м. Маріуполя з питного водопостачання та водовідведення визначено виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства. Згідно статуту КП «Маріупольське ВУВКГ», метою діяльності підприємства є надання послуг з постачання питної води і відведення стоків населенню та іншим споживачам. Відповідач є особою, яка отримує житлово-комунальні послуги. Так, у період з 01.03.2012 р. по 01.05.2014 р. відповідачу надано послуги з водопостачання та водовідведення, однак у звязку з несплатою послуг, утворилась заборгованість в сумі 1092 грн. 71 коп.. В добровільному порядку відповіда заборгованість не сплачує, внаслідок чого позивач вимушений звертатись до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі, надавши згоду на здійснення заочного розгляду у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з"явився, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Тому суд, вважаючи причину його неявки не поважною, за згодою позивача здійснив заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідач мешкає у квартирі [ADDRESS], що підтверджується особовим рахунком № 230260070 (а.с. 6). Згідно розгорнутої оборотно-сальдової відомості, особовий рахунок 230260070 за адресою [ADDRESS], [PERSON] у період з 01.03.2012 р. по 01.05.2014 р. має заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення у сумі 1092,71 грн. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг, який є власник, споживач, виконавець, виробник, здійснюється виключно на договірних засадах. Судом встановлено, що учасниками відносин щодо надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання до квартири, відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є власники житла, як споживачі послуг. Згідно п.5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до п. 7 правил користування приміщеннями житлових будинків, викладених у редакції постанови від 8 жовтня 1992 р. N 572 «Про механізм впровадження Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та сума боргу підлягає стягненню відповідача [PERSON], оскільки останній є споживачами послуг наданих позивачем. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 243,60 гривень. В стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у сумі 121,80 грн. слід відмовити. Згідно з ч.2 ст. 99 ЦПК України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 243,60 грн., тому щодо повернення надмірно сплаченого судового збору у розмірі 121,80 грн., заявник має право звернутися до суду з відповідною заявою. На підставі викладеного, ч.3 ст.156 ЖК, п. 7 п. 7 правил користування приміщеннями житлових будинків, викладених у редакції постанови від 8 жовтня 1992 р. N 572 «Про механізм впровадження Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 625 ЦК України,

Outcome: partial