Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 24.09.2011 року, який 25.09.2018 року розірвано. Від шлюбу мають спільного сина, [PERSON] , [INFO] . З відповідачем на даний час спільно не проживають. Вона офіційно не працевлаштована, матеріальне становище доволі скрутне. Дитина в силу свого віку постійно потребує повноцінного харчування, піклування, розвитку лікування, відвідування школи, забезпеченням шкільним приладдям тощо, що в повній мірі, що вона не здатна зробити в повній мірі. Відповідач працює офіційно, має стабільну заробітну плату, проте у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] не надає. У поданому відзиві відповідач та його представник позов не визнали, зазначивши, що більшість часу дитина проводить з батьком, який добровільно забезпечує її всім необхідним. Вважає, що ним не порушено право на утримання та забезпечення рівня життя , необхідного для розумового, духовного і соціального розвитку сина, а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У судовому засіданні позивач підтримала позов, наполягала на його задоволенні. Не заперечувала, що відповідач періодично допомагає в утриманні дитини, проте робить це після наполегливих нагадувань та прохань. Останню посилену допомогу у вигляді іграшки та одягу надав, отримавши вказану позовну заяву про стягнення з нього аліментів. Відповідач позов не визнав, пояснивши, що він приймає активну участь у вихованні дитини, бере сина до своїх батьків, відвідують лікарів, купує одяг. 11.01.2021 через канцелярію суду надійшла мирова угода укладена між сторонами провадження, в затвердженні якої судом відмовлено з огляду на відсутність волевиявлення позивача та психологічний тиск з боку відповідача при підписанні цієї угоди. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] /а.с. 6/. 25 вересня 2018 року шлюб між сторонами розірвано /а.с. 7/. Сумісне життя у сторін не склалося, внаслідок чого з вересня 2018 року шлюбні відносини між ними фактично припинені. Відповідач має задовільний стан здоров`я, офіційно працевлаштований в регіональній філії «Південна Залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» виробничий підрозділ» Локомотивне депо Куп`янськ» на посаді машиніста тепловоза вивозка, аліменти на користь інших осіб не сплачує, будь-яких стягнень на користь третіх осіб за виконавчими документами не здійснюється. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 та 2 ст. 141 СК України зазначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров`ята матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Ч. 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вимогами ч. 2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку норми закону передбачають обов`язковість батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Як убачається з наданих відповідачем доказів на підтвердження своїх заперечень, частина консультаційних висновків спеціаліста - дитячого кардіолога, у консультації якого потребує син [PERSON] , стосується періоду перебування сторін у зареєстрованому шлюбі /а.с. 24-25, 29/. Що стосується наданих відповідачем виписок консультації сина [PERSON] у лікаря - стоматолога, а також чеків щодо придбання іграшок та одягу, то вони також відповідають періоду, коли сторони перебували у шлюбі. Інша частина чеків на придбання іграшок та одягу /а.с. 47/ підтверджує надання допомоги після 31.08.2020 року, тобто після подання вказаного позову до суду. Як вбачається з довідки про доходи від 15.10.2020 № 852, середній заробіток відповідача, з відрахуванням податків. складає близько 14 тис. грн. на місяць /а.с. 58/. Отже, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] . В добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає не в повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у частці від його доходу у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, сторонам ст. 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Відповідно до ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн..

Outcome: approved