Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Представник Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яку 18.07.2016 року за направленням Київської міської психоневрологічної лікарні № 2 було доставлено до Територіального медичного об'єднання «Психіатрія», у зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням стану. Свою заяву обґрунтовують тим, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 28 грудня 2015 року [PERSON] визнано недієздатною, опікуна не визначено. Вказали, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі: судинна деменція помірного ступеню з періодичною конфабуляторною сплутаністю і параноїчними включеннями. Посилаючись на те, що у зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням стану [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару, ТМО «Психіатрія» звернулося до суду із даною заявою. У судове засідання представник заявника не з»явився, надала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність та задовольнити вимоги заяви. Представник органу опіки та піклування у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Прокурор заяву підтримала та зазначила, що вважає необхідним госпіталізувати [PERSON] Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність задоволення зазначеної заяви, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 28 грудня 2015 року [PERSON] визнано недієздатною ( а.с. 7). [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі: судинна деменція помірного ступеню з періодичною конфабуляторною сплутаністю і параноїчними включеннями, що підтверджується вказаним рішеннями, висновком ЛКК, витягом з медичної карти стаціонарного хворого №4665, направленням на госпіталізацію( а.с. 4, 8-11). Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Неповнолітній віком до 15 років госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою його батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнлітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізації особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни "Про психіатричну допомогу" у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ТМО «Психіатрія» та необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу. На підставі викладеного,

Outcome: approved