Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, який уточнювала неодноразово і в останній редакції позову просить стягнути з відповідача 132129,06грн, з яких 116928,42грн заборгованість по аліментам, 15200,64грн пеня згідно ст. 196 СК України, оскільки відповідач ухиляється від своїх батьківських обовязків по утриманню дітей, внаслідок чого за ним лічиться заборгованість по аліментам в сумі 116928,42грн. (а.с.39) В судовому засіданні позивачка підтримала свої останні уточненні вимоги і просить їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність відповідача. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON], 30.04.1999року народження, та [PERSON], 17.07.2000року народження (а.с.5,6,7,9,11). Згідно виконавчого листа , виданого Дружківським міським судом 27 березня 2014року у справі № 2/229/114/2014, з відповідача стягнуті аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], 30.04.1999року народження, та сина [PERSON], 17.07.2000року народження, у розмірі 1/4 частини його доходу , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття найстаршою дитиною. (а.с.10). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину. Згідно із ч. 1 ст. 187 цього Кодексу один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Частиною 3 ст. 194 СК України визначено, що заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Указана норма матеріального права визначає порядок стягнення заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції, що діяла на час проведення виконавчих дій, і відповідно до ч. 8 цієї статті спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Оскільки у даному випадку аліменти стягувались на підставі рішення суду, заборгованість з аліментів, у разі її наявності, мала бути стягнена державним виконавцем під час примусового виконання рішення. Судом встановлено, що на час розгляду справи на виконанні у Дружківському міському відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження, відкрите згідно виконавчого листа № 2/229/114/2014 від 27.03.2014року , виданого Дружківським міським судом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON],17.07.200року народження, та [PERSON],30.04.1999року народежння. в розмірі 3/8 частини доходу, а з 14.03.2014року у розмірі 1/4 частини доходу до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За боржником лічиться заборгованість по аліментам з 01.11.2008р по 31.01.2018р у розмірі 116 928,42грн. Суму заборгованості відповідач не оспорює. (а.с.40-43) Враховуючи, що виконавче провадження з приводу стягнення аліментів триває, суд вважає, що підстави для стягнення заборгованості, яка виникла в період з 01 листопада 2008року по 31 січня 2018року , відсутні, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Таким чином, виходячи зі змісту норм ст. 196 СК України суд відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішення суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. В судовому засіданні встановлено, факт заборгованості за аліментами в сумі 116 928,42грн. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказів на відсутність вини у виникненні заборгованості по аліментам відповідачем суду не надано. Отже є підстави для стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів. Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p= (A1*1 %*Q1) (A2*1 %*Q2) ………. (An*1 %*Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Однак в судовому засіданні позивач наполягає на стягненні пені станом на 13 лютого 2018року в розмірі 15200,64грн з розрахунку 1% від заборгованості по аліментам 1169,28грн за 13 днів прострочення. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. З цих підстав, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, і стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в межах заявлених вимог в розмірі 15 200,64грн. Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. Позивач просив стягнути з відповідача 132129,06грн, судом задоволені вимоги на суму 15200,64грн, що складає 11,5% . При зверненні до суду мав бути сплачений судовий збір в сумі 640грн, пропорційно до задоволених вимог з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 73,6грн.

Outcome: partial