Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» звернулось до суду та просить стягнути з відповідача звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить на праві власності [PERSON] на користь АТ «РОДОВІД БАНК», а саме: -житловий будинок з вбудованим магазином та кафе літера А-2, сарай - літ. Е, вбиральня - літ. В, колодязь питний - літ. 1 та огорожа - літ. 2-5, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку загальною площею 0,15 га, на якій знаходиться будинок, що розташована за адресою: [ADDRESS] , для задоволення вимог ПАТ «РОДОВІД БАНК» по погашенню заборгованості за кредитним договором № 54/ІЖ-003.08.1 від 02.04.2008 р. в розмірі 67099, 89 доларів США та понесені судові витрати по сплаті судового збору по 1827,00 грн шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, що встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; а також стягнути з [PERSON] їх користь суму судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 58,68). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена. З огляду на неявку в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а також згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 02.04.2008 між Публічним акціонерним товариством „РОДОВІД БАНК" в особі Радника Першого заступника Голови Правління - начальника відділення «Полтавське РУ» Костенка Ігора Івановича та [PERSON] був укладений кредитний договір № 54/ІЖ-003.08.1 , відповідно до умов якого відповідач отримала кредит на купівлю житлового будинку з вбудованими магазином та кафе, господарськими спорудами та земельною ділянкою у розмірі 58000,00 доларів США строком до 02.04.2018 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,5 % на рік (а.с.15-23). Згідно умов вказаного договору відповідач зобов`язувалася повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші платежі у сумі, строках та на умовах, передбачених кредитним договором. Свої зобов`язання по поверненню кредиту відповідач належним чином не виконала. 02.04.2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з вбудованими магазином та кафе, господарськими спорудами та земельною ділянкою, про що було внесено запис до Державного реєстру правочинів (а.с.30-33). 02.04.2008 року між [PERSON] та «РОДОВІД БАНК» був укладений договір іпотеки (а.с.24-29). Згідно п.1.1 зазначеного договору іпотеки іпотекодавець для забезпечення виконання в повному обсязі зобов`язань позичальника перед іпотеко держателем (Банком) за кредитним договором №54/ІЖ-003.08.1 від 02.04.2008 року та можливих змін та доповнень до Кредитного договору щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості за кредитним договором та договором іпотеки, передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності: - житловий будинок з вбудованим магазином та кафе літера А-2, сарай - літ. Е, вбиральня - літ. В, колодязь питний - літ. 1 та огорожа - літ. 2-5, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку загальною площею 0,15 га, на якій знаходиться будинок, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки 0,1434 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер [NUMBER] ), 0,006 га - для комерційного використання (кадастровий номер: [NUMBER]). Згідно рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 28.04.2015 року за позовом АТ «РОДОВІД БАНК» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було стягнено з останніх заборгованість за кредитним договором в сумі 67099,89 доларів США, що становить 1460790, 08 грн та понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1827 грн з кожного. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого іпотекою. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за Кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно п.2.1.6 Договору іпотеки іпотекодержатель має право у випадку невиконання чи неналежного виконання іпотекодавцем та/або позичальником основного зобов`язання звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до с. 23 ЗУ «Про іпотеку» особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотеко держателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Статтею 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку» суд при винесенні рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки повинен зазначити спосіб реалізації предмета іпотеки та початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду України від 21.03.2018 року по справі №760/14438/15-ц. Відповідно до вищезазначеного, зважаючи на те, що рішенням Чутівського районного суду від 28.04.2015р., яке набрало законної сили, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по вищевказаному кредитному договору, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази виконання рішення суду та погашення суми заборгованості, враховуючи, що виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором забезпечено іпотекою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. З огляду на те, що суд прийшов висновку про задоволення позову, у відповідності до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Outcome: approved