Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, відшкодування моральної шкоди, в якому зазначив, що він працює в КП «СЄЗ» Авдіївської міської ради юрисконсультом. 16.08.2018 року він отримав копію наказу № 177-ос від 15.08.2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» начебто за систематичне невиконання посадових обов`язків п.п. 2.1, 2.4, 2.5, 2.7, 2.8, 2.9, 2.10 посадової інструкції юрисконсульта юридичної служби, яким позивачу оголошено догану. З вищевказаним наказом позивач не погоджується, оскільки будь-яких трудових порушень з його боку не було, а оголошення догани є наслідок неприязних стосунків з керівництвом. В протоколі оперативної наради від 15.08.2018 року, на який посилаються в наказі, жодним чином не враховані пояснення позивача. Крім того, вищевказаний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не містить фактичних та конкретних даних щодо причин накладення стягнення, а саме не зазначена суть порушень трудової дисципліни, які він допустив в роботі, не містить посилання на конкретні обставини вчинення ним порушення трудової дисципліни, відсутні чіткі посилання на посадові обов`язки, які необхідно виконувати працівником, що свідчить про відсутність систематичних порушень та систематичного невиконання позивачем без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, які могли бути підставами для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, тому наказ № 177-ос від 15.08.2018 року не відповідає вимогам трудового законодавства. В зв`язку з незаконним притягненням його до дисциплінарної відповідальності йому завдано дуже великих моральних страждань, що виражаються в погіршені стосунків з колегами, постійній необхідності вживати заспокійливі ліки, він втратив нормальний сон. Враховуючи наведене, просить суд визнати незаконним та скасувати наказ директора КП «СЄЗ» Авдіївської міської ради № 177-ос від 15.08.2018 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та стягнути моральну шкоду у розмірі 70000 грн. 00 коп. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 23.08.2018 року відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження та призначено судовий розгляд. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилавшись у їх обґрунтування на обставини, викладені в позові, в подальшому надав суду заяву, в якій просить суд слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суду слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги не визнали у повному обсязі, просять відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Судом встановлено, що згідно наказу № 177-ос від 15.08.2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», КП «СЄЗ» Авдіївської міської ради за систематичне невиконання посадових обов`язків, п.п. 2.1, 2.4, 2.5, 2.6, 2.7, 2.8, 2.9, 2.10 посадової інструкції юрисконсульта юридичної служби [PERSON] оголошено догану, на підставі протоколу оперативної наради КП «СЄЗ» Авдіївської міської ради» від 15.08.2018 року. Згідно протоколу оперативної наради КП «СЕЗ» Авдіївської міської ради від 10.08.2018 року, головою наради Філіпенко О.Г. директором КП «СЕЗ» доручено юрисконсульту [PERSON] у письмовій формі надавати звіт по проведену роботу з 14.06.2018 року по теперішній час, а саме: скільки складено господарських договорів, з якими контрагентами та договорів реструктуризації з мешканцями міста на погашення боргів за надані житлово комунальні послуги (ПІБ адреса); скільки подано позовів про стягнення заборгованості за надані ЖКП; скільки коштів надійшло на підприємство за судовими наказами, які набрали законну силу; які були прийняті заходи, щодо повернення боргів за ЖКП. Згідно протоколу оперативної наради КП «СЕЗ» Авдіївської міської ради від 01.08.2018 року, головою наради Філіпенко О.Г. директором КП «СЕЗ» доручено юрисконсульту [PERSON] , а саме: протягом робочого дня 01.08.2018 року провести роботу серед мешканців міста, які мають борги за надані комунальні послуги нашим підприємством. Провести серед них роз`яснювальну роботу по виконанню боржниками своїх обов`язків по сплаті за надані послуги, про можливість укладання договорів реструктуризації боргу. Підготувати до 16.30 інформацію про проведену роботу. Строк до 01.08.2018 року до 16.30 год. Згідно доповідної записки від 15.08.2018 року начальника юридичної служби Давиденко М.В. до директора КП «СЄЗ» Авдіївської міської ради Фіоліпенко О .Г. зазначив, що у зв`язку з невиконанням посадових обов`язків та порушення правил внутрішнього трудового розпорядку юрисконсульту юридичної служби [PERSON] наказом від 02.08.2018 року № 162 оголошено догану. Відповідно оперативним нарадам 15.06.2018 р., 19.06.2018, 24.07.2018 р. [PERSON] протокольними дорученнями були надані завдання, які необхідно було виконати у зазначені терміни, що відповідають посадовій інструкції. Жодне протокольне доручення не виконане у повному обсязі. Наведені обставини свідчать про недобросовісне становлення до виконання посадових обов`язків та небажання юрисконсультом юридичної служби [PERSON] працювати на користь підприємства, дотримуватись норм та правил внутрішнього трудового розпорядку. Відповідно протоколу оперативної наради КП «СЕЗ» Авдіївської міської ради від 15.08.2018 року, у складі: голови наради Філіпенко О.Г. - директором КП «СЕЗ», секретаря наради Реутова О., розглянули порядок денний щодо виконання своїх посадових обов`язків юрисконсультом юридичної служби [PERSON] Філіпенко О . - директор підприємства повідомив про систематичне невиконання поставлених завдань перед юрисконсультом [PERSON] , проаналізувавши звіти проведеної їм роботи, які є тільки відписками, таким є і звіт на протокольне доручення від 10.08.2017 року. Зазначив, що роботи з мешканцями міста по погашенню заборгованості за надані ЖКП не проводиться, кошти від погашення боргів до підприємства за судовими наказами та рішенням суду не надходили. [PERSON] не було укладеного жодного договору на реструктуризацію боргу населення міста та господарських договорі, пов`язаних з діяльністю підприємства. Не підготовлено та не подано до суду ні однієї позовної заяви на боржників про стягнення боргу за надані житлово- комунальні послуги, заходи для зменшення заборгованості не проводяться. Вирішено за систематичне невиконання посадових обов`язків, передбачених п.п. 2.1, 2.4, 2.5, 2.6, 2.7, 2.8, 2.9, 2.10 посадової інструкції юрисконсульту юридичної служби [PERSON] оголосити догану. Згідно посадової інструкції юрисконсульта юридичної служби КП «СЄЗ» Авдіївської міської ради, затвердженої директором КП «СЄЗ» Авдіївської міської ради Усовим О.А. 24.01.2014 року, юрисконсульт юридичної служби має наступні посадові обов`язки: п.2.1. забезпечує виконання покладених на нього завдань, здійснювати аналіз відповідності нормам чинного законодавства наказів, інструкції, та інших локальних нормативних актів підприємства; п. 2.3. з питань, що безпосередньо віднесені до діяльності юридичної служби, у разі прямого застосування норм чинного законодавства, згідно розпоряджень керівника підприємства готує проекти наказів, інструкцій, та інші актів розпорядчого характеру; п. 2.4. забезпечує в установленому порядку представлення інтересів підприємства у судах та інших органах; п. 2.5. розробляє та бере участь у розробленні актів з питань діяльності підприємства; п. 2.6. приймає участь у підготовці юридичних документів (позовів, скарг, претензій, тощо), аналізує та готує відповіді від імені підприємства у галузі претензійно-позовної роботи; п. 2.7. веде претензійно-позовну роботу підприємства з заборгованості з центрального опалення та послуг з подачі горячего водопостачання а також з інших питань відповідно до укладених договорів; п. 2.8. приймає участь в роботі юридичних з питань правової роботи на підприємстві, надає консультації працівникам підприємства з питань застосування норм законодавства під час виробничої діяльності; п. 2.9. здійснює заходи, спрямовані на підвищення рівня правових знань працівників підприємства; п. 2.10. виконує роботу пов`язану з укладанням господарських договорів, в тому числі і тендерних, бере участь у їх підготовці або дає правову оцінку проектам договорів, які надійшли від контрагентів для підписання; п. 2.11. надає консультації та приймає участь з питань оскарження штрафних санкцій контролюючими органами. З посадовою інструкцією [PERSON] ознайомлений та на руки отримав 09.09.2016 року. Як визначено в статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основних свобод, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожний при вирішенні питання про його цивільні права і обов`язки має право на відкритий і справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом. Складовою частиною справедливого судочинства є доступ до судової процедури з усіма атрибутами контролю за порушеннями при звільненні з роботи з боку працедавців - власників та керівників господарських товариств, підприємств, установ, організацій. Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини й основних свобод, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист свого права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 1471- 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ст. 142 КЗпП України трудовий розпорядок в організації визначається правилами внутрішнього розпорядку. Норми внутрішнього трудового розпорядку регулюють суспільні відносини з приводу організації колективної праці між роботодавцем і трудовим колективом (його органами), між роботодавцем та виборними органами профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації. Трудовий розпорядок охоплює систему нормативних актів, які регулюють порядок здійснення трудової діяльності. Відповідно до статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано лише одне стягнення: догана або звільнення. При цьому підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким слід розуміти протиправне, винне невиконання або неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана ( пункт 1 частини 1 статті 147 КЗпП України). Згідно із статтею148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Згідно статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. В наказі про накладення дисциплінарного стягнення (чи це наказ про звільнення, чи про оголошення працівникові догани) обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акту чи акту локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до статтей 139, 140, 142 КЗпП України та пункту 24 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників та службовців підприємств, установ, організацій, затверджених постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1984 року № 213, порушення трудової дисципліни визначається як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків. Отже, порушення трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання працівником визначених його трудовою функцією обов`язків та не ставиться законодавцем у залежність від форми трудового договору. Виходячи з аналізу норм КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, саме роботодавець повинен довести, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося без порушення законодавства про працю. Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання наказу незаконним, суд встановив, що описова частина оскаржуваного наказу не містить визначення, які саме посадові обов`язки не виконав позивач, в наказі не зазначено, в чому конкретно проявились порушення, що стало приводом до застосування догани, чи могло воно бути підставою для застосування стягнення у вигляді догани згідно КЗпП України, не зазначено, які саме негативні наслідки настали для установи, і яким чином це вплинуло на стабільність роботи установи. Суд звертає увагу, що відповідачем не надано до суду належних доказів на підтвердження того, що позивачем систематично порушувалися посадові обов`язки. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги обов`язок роботодавця в доведені законності застосування дисциплінарних стягнень у трудових спорах, суд зазначає, що відповідач не надав суду підтвердження того, що позивач діяв в порушення вищевказаних пунктів посадової інструкції. Крім того, суду не надано відповідних доказів, які б вказували на порушення позивачем даних пунктів Посадової інструкції, а також що дані порушення мають відповідні наслідки, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, суд керується тим, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян. Відповідно до ч.1 ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Засади та сутність інституту моральної шкоди розкривається в ч. 2ст. 23 ЦК України, відповідно до якої встановлено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до діючого законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків ". В п. 9 вказаної Постанови зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи обставини справи, ступень тяжкості моральних страждань позивача, внаслідок незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності, суд вважає, що розмір відшкодування в сумі 1 000 гривень буде розумним та справедливим у даному випадку, тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial