Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

позивач звернулася до суду з названим позовом стверджуючи, що вона із відповідачем проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу під час якого в них народився син, [PERSON], [INFO]. З 2007 року [PERSON] залишив сім'ю та самоухилився від виконання батьківських обов'язків. Участі у вихованні сина не приймає, не відвідує його, не цікавиться дитиною, життям та його здоров'ям, проживає окремо, не проявляє батьківської уваги, любові та турботи, ніколи не виявляв бажання проводити спільно час із сином. Позивач просить суд постановити рішення, яким позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його малолітнього сина: [PERSON], [INFO], а також стягнути із нього судовий збір за подання позовної заяви до суду. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилася. Про день, час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена. В своїй позовній заяві позивач просить суд розгляд справи проводити в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] на попередньому судовому засіданні визнав позов в повному обсязі та не заперечив, щоб його було позбавлено батьківських прав відносно його малолітнього сина: [PERSON], [INFO] та стягнуто судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Представник Баришівської райдержадміністрації - завідувач сектором з питань здійснення процедури усиновлення, функції щодо опіки і піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування служби у справах дітей та сім'ї адміністрації - Майорова Тетяна Іванівна в попередньому судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги позивача та пояснила суду, що [PERSON] та [PERSON] проживали у цивільному шлюбі. За час спільного проживання у них народився син, [PERSON], [INFO] Проте, сімейне життя не склалося, і з 2007 року батьки хлопчика проживають окремо. Уже близько дев'яти років батько не виконує належним чином прямі обов'язки по відношенню до дитини, викладені в ст. 150 Сімейного кодексу України. Дитина знаходиться на повному утриманні та вихованні матері. Відповідно до довідки Відділу державної виконавчої служби Ставищенського районного управління юстиції від 19.02.2016 №291 відомо, що [PERSON] не сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина з 01.01.2009 року по 19.02.2016 року. Комісією у складі працівників служби у справах дітей та сім'ї Баришівської РДА, центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді 16.03.2016 року здійснено виїзд за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Під час обстеження житлово-побутових умов проживання з гр. [PERSON] проведено бесіду з питання невиконання ним батьківських обов'язків. Останній підтвердив те, що з 2007 року не бачив сина, не відвідує, не спілкується з ним, матеріально не допомагає. [PERSON] був повідомлений про розгляд справи щодо позбавлення його батьківських прав та запрошений на засідання Комісії, яким він проігнорував. З матеріалів справи вбачається, що питання про позбавлення батьківських прав також слухалося виконавчим комітетом Ставищенської селищної ради Київської області. У результаті прийнято рішення за №39 від 25.02.2016 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Довідкою Ставищенського НВК «загальноосвітня школа І-ІП ступенів -педагогічний ліцей» №1 від 18.02.2016 №01-61/29 підтверджується, що батько малолітнього [PERSON], учня 3-го класу, не бере участі у вихованні дитини, жодного разу не був присутнім на батьківських зборах. Поведінка батька вказує на те, що він не має бажання займатися вихованням та утриманням сина. На підставі матеріалів та рекомендацій Комісії з питань захисту прав дитини, Баришівська райдержадміністрація як орган опіки і піклування вважає за доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON], [INFO], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Представник Ставищенської селищної ради Ставищенського району Київської області на попереднє судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Заслухавши пояснення відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, яка вважає за необхідне позбавити [PERSON], [INFO], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], суд вважає, що заявлений позов є обґрунтований та підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] з відповідачем [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу в результаті чого мають спільного малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає разом із матір'ю в смт. Ставище Київської області, де відвідує навчальний заклад - Ставищенський навчально-виховний комплекс №1. З 2007 року відповідач залишив сім'ю та самоухилився від виконання батьківських обов'язків. Участі у вихованні сина не приймає, не відвідує його, не цікавиться дитиною, життям та його здоров'ям, розвитком, не спілкується, ніякої матеріальної допомоги та моральної підтримки не надає, проживає окремо, не проявляє батьківської уваги, любові та турботи, ніколи не виявляв бажання побути з сином. Фактично створив нову сім'ю. Усі питання щодо його утримання, виховання, навчання і проживання, вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Відповідно до акту обстеження від 16.03.2016 року, проведеного службою в справах дітей Баришівської РДА в присутності [PERSON] в селищі Баришівка встановлено, що зі слів останнього, що він є батько [PERSON], [INFO]. Близько 10 років не приймає участі у вихованні сина: не відвідує, не забирає на побачення, не допомагає матеріально, не цікавиться життям та навчанням та має заборгованість по виплаті аліментів. На виконанні відділу державної виконавчої служби Ставищенського районного управління юстиції перебуває виконавчий лист №2-164 від 10.04.2008 року виданий Ставищенським районним судом Київської області про стягнення аліментів з відповідача, проте з 01.01.2009 року аліменти відповідач не сплачує. Питання позбавлення батьківських прав відповідача розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Баришівській райдержадміністрації (протокол №4 від 17.03.2016 р.). Згідно висновку служби у справах дітей Баришівської РДА №06-23/117 від 22.03.2016 року відповідач не виконує свої обов'язки по вихованню сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує належного харчування та медичного догляду. Як вбачається із вказаного висновку, малолітній [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] та перебуває на її повному утриманні. Враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до свого сина, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкуються з дитиною, матеріальної допомоги на його утримання не надає, не цікавиться його станом здоров'я, навчанням, поведінка батька вказує на те, що він не має бажання займатись вихованням, утриманням та належним доглядом за свої сином, не цікавиться його подальшою долею та життям, таким чином не виконує свої батьківських обов'язків. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України батьки або один з них можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до статті 18 Конвенції „Про права дитини", ратифікованої Україною 21.02.1990р., батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов'язок матері і батька це обов'язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти. Держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування, це визначено і ст. 150 СК України, якою встановлено обов'язки батьків виховувати дитину в дусі поваги до та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний стан, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину, а стаття 155 СК України передбачає, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, але відповідач ігнорує вимоги законодавства і свої зобов'язання щодо виховання та розвитку сина не здійснює. Згідно положень вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення прав дітей», ратифікованої Україною 03.08.06р., Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої /країною 14.09.2006р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав чають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також зама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані Виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності усіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно з приписами п. п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Викладені матеріали вказують на те, що батько не має бажання займатися належним доглядом, вихованням та утриманням свого малолітнього сина, [PERSON]. Громадянин [PERSON] ухиляється від виконання належним чином батьківських обов'язків, викладених у ст.ст. 150, 152, 155 Сімейного Кодексу України. З вивчених матеріалів слідує, що малолітній [PERSON], [INFO] знаходиться на повному утриманні матері, [PERSON], що підтверджується довідкою № 1978/6 від 05.05.2016 року виданою виконавчим комітетом Ставищенської селищної ради. Окрім того, встановлене судом підтверджується письмовими матеріалами справи: -копією паспорту гр. [PERSON] серія [NUMBER]; -копією ідентифікаційного номера гр. [PERSON]; -довідкою дитячої консультації Ставищенської центральної районної лікарні №1 від 19.02.2016р.; -довідкою Ставищенськитм НВК №1 від 18.02.2016р.; -довідкою Ставищенської селищної ради №1978/6 від 05.05.2016р.; -повідомленням Служби у справах дітей та сім'ї Баришівської районної державної адміністрації Київської області №02.34/8 від 22.03.2016р.; -висновком Служби у справах дітей та сім'ї Баришівської районної державної адміністрації Київської області про доцільність позбавлення гр. [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] №06-23/117 від 22.03.2016р.; -актом обстеження житлово-побутових умов гр. [PERSON]; -протоколом Ставищенської селищної ради №4 від 25.02.2016р.; -рішенням Ставищенської селищної ради №39 від 25.02.2016р.; -довідкою Ставищенського навчально-виховного комплексу «загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - педагогічний ліцей» №1 Ставищенської районної ради №01-61/29 від 18.02.2016р.; -довідкою ВДВС Ставищенського районного управління юстиції №291 від 19.02.2016р.; -актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї гр. [PERSON] №889/16 від 19.02.2016р.; -копією свідоцтва про народження гр. [PERSON] серія [NUMBER]; -іншими письмовими матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача необхідно стягнути на користь [PERSON] судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved