Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що згідно з рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 10 листопада 2010 року з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання трьох дітей у розмірі ? частини від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. То розмір аліментів, який було встановлено вказаним вище рішенням суду, недостатній для забезпечення нормального фізичного розвитку дітей. Позивачка просила змінити спосіб присудження аліментів і стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, сина [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, сина [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, був згодний сплачувати аліменти в розмірі 40% від заробітку, так як у нього на утриманні знаходиться ще мати пенсіонерка, яка хворіє, заробітна плата мізерна, через тяжке матеріальне положення, не має можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, який просить позивачка. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. В суді встановлено, що згідно з рішенням Ковпаківського районного суду Сумської області від 10 листопада 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти у розмірі ? частину з усіх видів його заробітку не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дітей доньки [PERSON], [INFO], синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до їх повноліття(арк.с.6) На даний час діти проживають з матір*ю і знаходяться на її утриманні.( арк.с.13) Позивачка отримує незначний дохід (арк.с.11,12), тому потребує матеріальної допомоги на утримання дітей, батьком якої є відповідач. У зв'язку з викладеним, суд вважає що розмір аліментів визначений судом раніше, підлягає збільшенню, оскільки він не відповідає інтересам дітей. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Разом з тим, у відповідності з ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. За таких обставин задоволення позову в повному обсязі не суперечить діючому законодавству, оскільки законом передбачено стягнення аліментів на утримання дитини не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3„Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved