Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 21830 гривень 61 копійку та судові витрати по справі. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приват Банк» та [PERSON] 18 травня 2007 року був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов договору банк має право у будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, чим порушив умови договору. Станом на 31 травня 2015 року відповідач має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 21830 гривень (двадцять одна тисяча вісімсот тридцять) гривень 61 копійку, у тому числі: 9232 гривні 60 копійок - заборгованість за кредитом, 10382 гривні 27 копійок - заборгованість по процентах за користування кредитом, 700 гривень - заборгованість по пені та комісії за користування кредитом, 500 гривень - штраф (фіксована частина) 1015 гривень 74 копійки - штраф (процентна складова). Сторони у судове засідання не з'явилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представник позивача позов підтримує в повному обсязі. Відповідач позов не визнає та просить відмовити банку у задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропуском строку позовної давності. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. 18 травня 2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приват Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном погашення, що відповідає стоку дії картки, що підтверджується копією заяви позивача (а. с. 10) та копією умов і правил надання банківських послуг та правил користування карткою (а. с. 11-16). Зобов'язання за договором позичальником не виконувалися, а тому утворився борг: 9232 гривні 60 копійок - заборгованість за кредитом, 10382 гривні 27 копійок - заборгованість за процентами за користування кредитом, 700 гривень - заборгованість по пені та комісії за користування кредитом, 500 гривень - штраф (фіксована частина) 1015 гривень 74 копійки - штраф (процентна складова) - що в сумі становить 21830гривень 61 копійку та підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а. с.5-8 ). Пунктом 2 розділу І умов та правил надання банківських послуг установлено, що кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення). Відповідно до пп. 3.1.1, 5.4 розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг, строк дії картки вказано на лицевій стороні (місяць і рік), і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH). Строк дії картки, виданої відповідачу становить 2 роки, що підтверджується копією заяви від 18 травня 2007 року (а.с. 10), яка є невід'ємною частиною договору, укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приват Банк» та [PERSON] Тобто він закінчився 18 травня 2009 року. Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про захист свого порушеного права 16 липня 2015 року. Відповідно до ст. 256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну та спеціальну. Відповідно до змісту ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю 3 роки. Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність тривалістю один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 253 названого кодексу, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За змістом ст. 261 цього ж кодексу, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, суд приходить до висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту. Відповідно до умов договору, укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приват Банк» та [PERSON] кінцевий термін виконання кредитного зобов'язання відповідає строку дії картки. Строк дії картки в договорі визначений у 2 роки. Автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов'язання, отже, продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає. Подальше продовження дії картки є способом виконання зобов'язання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки. З урахуванням цих обставин та факту пред'явлення Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приват Банк» позову тільки 16 липня 2015 року, по спливу більше п"яти років з часу закінчення дії картки та порушення умов сплати чергових платежів, у задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити у зв'язку зі зверненням до суду поза межами встановленого законом трирічного строку позовної давності.

Outcome: dismissed