overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому посилається на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 03 травня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия, Коломийського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 121. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Зазначає, що після реєстрації шлюбу між ними були нормальні сімейні відносин,які з часом погіршилися. Вони виявилися людьми з різними характерами та поглядами на життя. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не розуміє сутності проблем, які виникають у сім`не може підтримувати нормальну атмосферу у сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин не почуттях любові та поваги один до одного. Крім того, відповідач не піклується про добробут сім`ї, не забезпечує її матеріально та не цікавиться вихованням дітей. Через ревнощі відповідач влаштовує постійні сварки, обманює та принижує її, зловживає алкогольними напоями. Зважаючи на вказані обставини, вважає, що подальше спільне проживання між ними неможливе, шлюб слід розірвати, дітей залишити проживати з нею, прізвище пілся розірвання шлюбу їй не змінювати. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, подав заяву про відкладення розгляду справи, у зв"язку з виїздом за межі області. Оскільки відповідач був завчасно повідомлений про дату, час і місце судового засідання, копії ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками до неї отримав, відзиву на позовну заяву не подав, крім того 20 листопада 2018 року, 28 березня 2019 року, справа відкладалась через неявку відповідача, а тому суд вважає, що підстав для відкладення судового розгляду не має і враховуючи що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, то справу слід розглянути заочно за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ч. 4 КПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про шлюб від 03.05.2008 року, копії свідоцтв про народження дітей, копію паспорта та ідентифікаційного номеру позивача, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, оскільки подружнє життя сторін не склалось, шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому шлюб слід розірвати. На підставі ст. 110-112СК України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинку, що в [ADDRESS] . В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.05.2006 вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . У вказаному житловому будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] . З 2006 відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у будинку що в [ADDRESS] . В судове засідання сторони не з"явилися, позивач подала до суду заяву, якою просить провести розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідачі, будучи належним чином повідомленим через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, відзиву та заяви про розгляд справи у їх відсутності не надали. Представник третьої особи про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити виходячи з наступних підстав. Встановлено, що позивач відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.05.2006 є власником житлового будинку [ADDRESS] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 21.05.2019, відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані у житловому будинку, що в [ADDRESS] , ніколи не проживали в ньому. Відповідно до ст.6 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян. Згідно із ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Зважаючи на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у будинку [ADDRESS] , не беруть участі у витратах на його утримання, ремонті, не використовують його для проживання, суд вважає за необхідне визнати їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у вказаному будинку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що в [ADDRESS] . В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона є власником квартири, що знаходиться по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом та договором про передачу квартири у власність. У вказаній квартирі прописаний відповідач [PERSON] , який є її сином та виїхав із вказаної квартири, ще у 2004. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі, але фактично не проживає більше 15 років. Місце його проживання та перебування не відоме. В судове засідання сторони не з"явилися, позивач подала до суду заяву, якою підтримала свої позовні вимоги та просить провести розгляд справи у її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву та заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Враховуючи вищевказані обставини, суд у відповідності до ст. 280-281 ЦПК України ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити виходячи з наступних підстав. Встановлено, що позивач відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.01.1992 та договору на передачу квартири (бкдинку) у власність від 28.12.1993 є власником квартири, що знаходиться по [ADDRESS] Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 19.02.2019 відповідач з 2004 по теперішній час не проживає у вказаній квартирі. Відповідно до ч. 3 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] з 2004 не проживає в квартирі, що в [ADDRESS] , не бере участі у витратах на її утримання, ремонті, не використовує її для проживання, суд вважає за необхідне визнати його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у вказаній квартирі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою [ADDRESS]. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 22.07.2002 вона є власником житлового будинку [ADDRESS] Відповідачі проживали у вказаному будинку до літа 2006, а потім стали проживати у м. Біла Церква. Факт реєстрації відповідачів у її будинку порушує її права, оскільки впливає на розмір комунальних платежів. Сторони будучи належним чином повідомлені про день, час та місце слухання справи в судове засідання не з"явилися. Позивач подала до суду заяву, якою свої позовні вимоги підтримала та просить провести розгляд справи у її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі про причини невки не повідомили, заперечень та заяви про слухання справи у їх відсутності не надали. Враховуючи вищевказані обставини, суд у відповідності до ст. 280-281 ЦПК України ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити виходячи з наступних підстав. Встановлено, що позивач відповідно до договору дарування житлового будинку від 22.07.2002 є власником житлового будинку [ADDRESS] Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов відповідачі з 2006 по теперішній час не проживають у вказаному будинку. Відповідно до ст.6 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян. Згідно із ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Зважаючи на те, що відповідачі [PERSON], [PERSON] з 2006 не проживають в будинку [ADDRESS], не беруть участі у витратах на його утримання, ремонті, не використовують його для проживання, суд вважає за необхідне визнати їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у вказаному будинку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок 1968 року забудови, з цегли керамічної, з господарськими будівлями та спорудами, розміщений за адресою с. Житні Гори Рокитнянського району, вул. Центральна (бувша вул. Леніна), 88.\~В обгрунтування свого позову посилається на те, що за його батьком [PERSON] рахується житловий будинок в с. Житні Гори Рокитнянського району, вул. Центральна (бувша вул. Леніна), 88. 01.09.2013 [PERSON] помер. За життя [PERSON] склав заповіт, в якому спадкоємцем зазначив його. Спадщину після смерті батька він прийняв та частину оформив. Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, у зв"язку з відсутністю документа, який посвідчує право власності на майно спадкодавця. Сторони, будучи викликаними в судове засідання не зявилися, але подали до суду заяви з яких вбачається, що позивач свій позов підтримав, відповідач визнав та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який помер 01.09.2013, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З копії технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що в с. Житні Гори Рокитнянського району по вул. Центральна, 88, знаходиться житловий будинок 1968 року побудови з господарськими спорудами. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1233 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визначити її додатковий строк, для прийняття спадщини після померлої [PERSON] до трьох місяців. В обгрунтування свого позову посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Місцем відкриття спадщини є с. Бакумівка Рокитнянського району Київської області. У встановлений законом строк вона не змогла звернутися до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, оскільки не орієнтується у цивільному законодавстві України та не знала, що протягом шести місяців необхідно подати відповідну заяву. Сторони будучи повідомленими про день та час слухання справи в судове засідання не з"явилися, подали до суду заяви, якими позивач свої вимоги підтримала, представник відповідача визнав та просять суд справу заслухати у їх відсутності. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] в м. Києві померла [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина. З постанови приватного нотаріуса Скоробагатько В.Д. №497/02-31 від 26.07.2019 вбачається, що позивач зверталася до нотаріуса по питанню прийняття спадщини, але їй було відмовлено, у зв`язку з пропущенням шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зважаючи на те, що відповідачем визнаються вимоги позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить виключити з актового запису № 53 від 07.05.2019, вчиненого Рокитнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області відомості про його батьківство щодо [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування свого позову посилається на те, що він не визнає свого батьківства щодо сина відповідача, оскільки до розірвання шлюбу вони не проживали разом близько 8 місяців. В цей період відповідач зустрічалась з іншим чоловіком. Сторони в підготовче судове засідання не з"явилися, подали до суду заяви, з яких вбачається, що позивач свої вимоги підтримав, відповідач визнала, представник 3-ї особи при венесенні рішення покладається на розсуд суду та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч. 4 ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] записаний батьком [PERSON] , [INFO] , що доводиться копією свідоцтва про народження. Відповідно до ч. 1-2 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. З огляду на те, що [PERSON] , [INFO] , не є сином позивача [PERSON] , що підтвердила відповідач, тому слід виключити відомості про його особу як батька дитини, з актового запису про народження. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить призначити її додатковий строк, для прийняття спадщини після померлої [PERSON] до трьох місяців. В обгрунтування свого позову посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] . [PERSON] залишила заповіт, в якому спадкоємцем зазначила її. У встановлений законом строк вона не змогла звернутися до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, оскільки не орієнтується у цивільному законодавстві України та не знала, що протягом шести місяців необхідно подати відповідну заяву. Сторони будучи повідомленими про день та час слухання справи в підготовчому засіданні не з"явилися, подали до суду заяви, якими представник позивача вимоги свого довірителя підтримав, відповідач при ухваленні рішення покладається на розсуд суду та просять суд справу заслухати у їх відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч. 4 ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] в с. Насташка Рокитнянського району Київської області померла [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина. Згідно повідомлення державного нотаріуса Калітенко Л.Б. № 123/02-14 від 16.07.2019 вбачається, що позивач зверталася до нотаріуса по питанню прийняття спадщини, але їй було відмовлено, у зв`язку з пропущенням шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зважаючи на нетривалий пропущений строк для прийняття спадщини та те, що відповідачем визнаються вимоги позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 01.08.1986 р. Мотивує заяву тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося з причини відсутності взаємопорозуміння , відмінності поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки по веденню спільного господарства, відсутнє почуття любові, примиритись не бажає. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її вудсутності, в якій зазначила, що позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належно, що підтверджується матеріалами справи, та вважається повідомленим у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Тому суд вважає можливим слухати справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 01.08.1986 р. між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу сторони вже мають повнолітніх синів, які проживають окремо від батьків. Судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують, позивач не бажає зберегти сім"ю, вважає пдільше проживання в шлюбі неможливим, та просить шлюб розірвати. Майнового спору між сторонами немає. Таким чином, суд вважає встановленим, що шлюб носить формальниїй характер, збереження сім'ї неможливо, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 03 березня 2009 року. Мотивує заяву тим, що подружні стосунки не склалися, відповідач не бажає працювати та утримувати сім"ю, на грунті цього виникають часті сварки, а також вона має намір створити іншу сім"ю. Шлюбні стосунки припинені, примирення з відповідачем є неможливим. Позивач в судове засідання не з"явилася, в поданій до суду заяві просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з"явився, в поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позов визнає та не заперечує проти задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності приходить до наступних висновків. 03 березня 2009 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Подружжя неповнолітніх дітей не має. Частинами 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач має намір створити іншу сім"ю. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сімї в подальшому неможливо, шлюб сторін існує формально, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам і може бути розірваним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 03 серпня 2013 року. Мотивує заяву тим, що подружні стосунки не склалися, з відповідачем мають різні погляди на життя, постійно виникають сварки. На даний час шлюбні відносин фактично припинені, проживають окремо, шлюб носить формальний характер. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити. Пояснила, що надання строку на примирення вважає недоцільним.77777777 Щодо прізвища Відповідач в судове засідання не з"явився, 13.09.2016 р. від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на розірвання шлюбу погоджується. 77777 Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності приходить до наступних висновків. 03.08.2013 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від шлюбу подружжя мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Дитина проживає з матірю, спору щодо його місця проживання на даний час між сторонами немає. Частинами 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що з 777777 травня 2016 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Строк на примирення надавати сторонам є недоцільним, оскільки позивач категорично не бажає збереження шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сімї в подальшому неможливо, шлюб сторін існує формально, а тому суперечить їх інтересам, і може бути розірваним. На підставі викладеного,

Outcome: approved