Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач КП "Кременчукводоканал" звернувся до Крюківського районного суду з позовом в якому просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] виплачену йому вихідну допомогу при звільненні. На обґрунтування заявлених вимог повідомили, що 07.07.2016року розпорядженням міського голови м.Кременчука №394-КВ було звільнено [PERSON] з посади генерального директора КП "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради у зв*язку з припиненням повноважень посадової особи/п.5 ст.41 КЗпП України/. При звільненні відповідача з посади генерального директора, останньому, крім заробітної плати, була нарахована та виплачена вихідна допомога в розмірі шестимісячного заробітку, як це і передбачено ст.44КЗпП України. Факт отримання вихідної допомоги підтверджується відповідачем в позовній заяві від 02.08.2016року. Рішенням Крюківського районного суду 30.09.2016року частково задовольнив позовні вимоги, скасував розпорядження міського голови від 07.07.2016 року №394-КВ про звільнення [PERSON] 07 грудня 2016року ухвалою Апеляційного суду Полтавської області рішення Крюківського районного суду від 30.09.2016року залишено без змін. Вважають, що відповідач втратив правові підстави для набуття одноразової грошової допомоги у розмірі 66891грн.22коп. виплаченої йому на підставі ст.44 КЗпП України, оскільки трудові відносини з ним було продовжено, а отже відпали підстави виплати одноразової грошової допомоги, а тому відповідно до ст.1212ЦК України виплачена [PERSON] допомога підлягає поверненню. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та надала суду пояснення в межах позовних вимог. До матеріалів справи надано заперечення на відзив відповідача. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував. Надав суду відзив на позов та пояснення на заперечення на них позивача. Представник Кременчуцької міської ради Богунов О.О. в судовому засіданні позов підтримав, надав суду пояснення, прохав суд позов задовольнити. Представник Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Шаумян О.В. в судовому засіданні позов підтримав, надав суду пояснення, прохав суд позов задовольнити. Заслухавши представників сторін, надавши оцінку доказам, які подано до справи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.07.2016 року, позовну заяву [PERSON] до Кременчуцької міської ради Полтавської області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та стягнення моральної шкоди задоволено частково, поновлено його з 26.02.2016 року поновлено на посаді генерального директора КП «Кременчукводоканал» на тих же умовах, що були встановлені контрактом від 09.11.2007 року з генеральним директором КП «Кременчукводоканал». Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 25.08.2016 року зазначене рішення суду першої інстанції змінено в частині суми моральної шкоди. Постановою Верховного Суду України від 16.01.2018 року рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасовано, а в позові [PERSON] відмовлено. Відповідно до розпорядження міського голови м.Кременчука № 393-К від 07.07.2016 року, що прийняте на виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.07.2016 року, поновлено [PERSON] з 26.02.2016 року на посаді генерального директора комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Полтавської області на тих же умовах, що були встановлені контрактом від 09.11.2007 року з генеральним директором КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Полтавської області. Розпорядженням міського голови м.Кременчука від 07.07.2016 року № 394-КВ, відповідача звільнено з посади генерального директора Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради з 07.07.2016 року у зв'язку з припиненням повноважень посадової особи згідно п.5 ст.41 КЗпП України. Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 30.09.2016 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2016 року, скасовано розпорядження міського голови м.Кременчука від 07.07.2016 року №394-КВ про звільнення відповідача з посади генерального директора Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради з 07.07.2016 року, поновлено [PERSON] на посаді генерального директора Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Полтавської області на умовах, що були встановлені контрактом від 09.11.2007 року з генеральним директором Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради [PERSON], стягнуто з Кременчуцької міської ради Полтавської області на його користь середній заробіток за період вимушеного прогулу з 11.07.2016 року по 30.09.2016 року включно в сумі 33 022 грн. 20 коп.. Станом на дату розгляду даної справи рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 30.09.2016 року є чинним. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 грудня 2017 року позов [PERSON] задоволено частково. Скасовано розпорядження міського голови м.Кременчука Полтавської області від 05.05.2017 року №159-КВ, яким припинено трудовий договір у формі контракту від 09 листопада 2007 року в редакції додаткової угоди від 03 листопада 2010 року з [PERSON] у зв'язку з закінченням цього трудового договору та звільнено його з посади генерального директора Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради. Поновлено [PERSON] з 05.05.2017 року на посаді генерального директора Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради на тих же умовах, що були встановлені контрактом від 09.11.2007 року з генеральним директором Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради [PERSON] Стягнуто з Кременчуцької міської ради Полтавської області на користь його середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 84 206 грн. 61 коп. Стягнуто з Кременчуцької міської ради Полтавської області на його користь 7000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з Кременчуцької міської ради Полтавської області на користь держави 2 122 грн. 06 коп. судового збору. Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 06.03.2018 року рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.12.2017 року скасовано, а в задоволенні позову відмовлено. Отже, станом на дату розгляду даної справи діє розпорядження міського голови м.Кременчука Полтавської області від 05.05.2017 року №159-КВ, яким припинено трудовий договір у формі контракту від 09 листопада 2007 року в редакції додаткової угоди від 03 листопада 2010 року з [PERSON] у зв'язку з закінченням цього трудового договору та звільнено його з посади генерального директора Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що на час розгляду даної справи судом, права позивача не порушені, оскільки в подальшому розпорядженням міського голови м.Кременчука Полтавської області від 05.05.2017 року №159-КВ припинено трудовий договір у формі контракту від 09 листопада 2007 року в редакції додаткової угоди від 03 листопада 2010 року з [PERSON] у зв'язку з закінченням цього трудового договору та звільнено його з посади генерального директора Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради і дане розпорядження є чинним. Відтак у позивача все одно існує обов'язок по виплаті вихідної допомоги на користь Відповідача, яка була попередньо проведена хоча й з огляду на скасоване потім судове рішення. Крім того, відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, але за умови відсутності: рахункової помилки зі сторони платника або недобросовісності з боку набувача. Наявність хоча б однієї з таких підстав виключає можливість застосування загального правила. Тобто, відсутність розрахункової помилки та добросовісність набувача презюмується, а тягар доказування наявності розрахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника: за загальним правилом цивільного процесу щодо змагальності сторін. Грошова виплата (мінімальний розмір вихідної допомоги, передбачений статтею 44 КЗпП України), що є предметом спору, відповідно до положень пункту 3.8 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Держкомстату від 13 січня 2004 року № 5, не відноситься до заробітної плати і платежів, що прирівнюються до неї, однак є допомогою, а отже на неї поширюються дія пункту 1 частини першої статті 1215 ЦК України. Тому вказана грошова сума не підлягає поверненню, якщо особа, яка її сплатила, не доведе, що виплата була здійснена внаслідок рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому, добросовісність є оціночним поняттям, яке передбачає собою сумлінну, чесну поведінку набувача, відсутність з його боку мети зловживати наданим правом, тоді як недобросовісність, навпаки, може проявлятися у зловживанні правом у власних інтересах та на шкоду інтересам іншій особі, несумлінне ставлення до власних обов'язків тощо, тобто така поведінка має бути умисна та переслідувати конкретну мету. В судовому засіданні не встановлено факт недобросовісності працівника та суд вважає цей факт недоведеним. Доводи позивача у цій справі щодо повернення коштів ґрунтувалися на вимоги ст.1212ЦК України. У правовідносинах, що склалися між сторонами, вбачається, що відповідача було звільнено з посади генерального директора КП "Кременчукводоканал» згідно пунктом 5 статті 41 КЗпП України. Така підстава звільнення вказує на неможливість відповідача жодним чином впливати (діями чи бездіяльністю) на прийняття роботодавцем відповідного рішення (на противагу такій причині звільнення як прогул, або звільнення за ініціативою робітника). Вихідна допомога була йому нарахована автоматично у зв'язку із звільненням та не потребувала від працівника якихось додаткових дій, які можна було б вважати недобросовісними. Доказів якоїсь неправомірної поведінки Відповідача при отриманні відповідних коштів ні позивачем, ні іншими учасниками справи не надано. Відсутня в позові і така підстава для стягнення коштів як рахункова помилка. Вихідна допомога була нарахована автоматично Відповідачу у зв'язку із звільненням та не потребувала від працівника якихось додаткових дій, які можна було б вважати недобросовісними. Такою ж є і правова позиція Верховного Суду, викладена у Постанові від 20.02.2018 р. по цивільній справі № 174/406/16-ц, яку суд вважає за необхідне застосувати під час розгляду даної справи. Відтак, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову позивачу слід відмовити повністю. Тому, враховуючи вищенаведене,

Outcome: dismissed