Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом у якому просив стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 94503,00 грн. У обґрунтування позову зазначив, що 12.12.2017 року між ними та ТОВ «Дельта Вілмар СНД» був укладений договір №011005-2101-0000014 добровільного страхування наземного транспорту, яким були застраховані майнові інтереси страхувальника. В подальшому 07.10.2018 року у смт. Нові Біляри відбулась дорожньо-транспортна подія за участю застрахованого транспортного засобу та автомобіля BMW н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , якого було визнано винним у скоєнні ДТП постановою Комінтернівського районного суду від 06.11.2018 року. Позивач здійснив відшкодування страхувальнику у сумі 94503,00 грн., однак відповідач добровільно зазначену суму не відшкодував, у зв`язку з чим вони вимушені звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.07.2020 року, провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до\~ч. 1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідач, у встановлений судом строк, заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження або відзиву на позовну заяву не надала, у зв`язку з чим суд згідно із ч.8 ст. 178 ЦПК України розглядає справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2\~ст. 281 ЦПК України\~розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи думку представника позивача, викладену в заяві, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до договору №011005-2101-0000014 добровільного страхування наземного транспорту «Каско Класичне», ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» є страховиком транспортного засобу MAN TGS 21.440 н/з [NUMBER] . [PERSON] постановою Комінтернівського районного суду Одеської області у справі №504/3859/18 від 06.11.2018 року визнано винним у скоєні 07.10.2018 року ДТП, з транспортним засобом MAN н/з [NUMBER] . Відповідно до розрахунку №20264/19 суми страхового відшкодування, сума страхового відшкодування завданого транспортному засобу MAN TGS 21.440 н/з [NUMBER] , становить 94503,00 грн. Згідно із платіжним дорученням №863 від 01.02.2019 року позивач сплатив на користь ТОВ «Укрремтехніка» 94503,00 грн, як страхове відшкодування згідно акту №20264/19 від 01.02.2019 року. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, у зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.\~ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1.\~ст.13 ЦПК України). Частино 1\~статті 1166 ЦК України, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Цивільним кодексом України\~передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу (\~ст. 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації (\~ст. 993 ЦК України). Відповідно до ст. 27 Закону України „Про страхування" та\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. У п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): вказано, що\~стаття 1191 ЦК України\~та\~стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і\~стаття 993 ЦК України\~та\~стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом № 1961-IV\~порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у\~статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі\~статтями 993 ЦК України\~та 27\~Закону України «Про страхування»\~до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Таким чином із урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги задоволені повністю, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2102,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved