Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на ті обставини, що перебуває з ним у шлюбі з 03 жовтня 1998 року. Від шлюбу мають синів : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини не склались через зловживання відповідачем алкогольними напоями, постійні непорозуміння та суперечки, які відбувалися в присутності дітей. У квітні 2009 року відповідач залишив сім»ю. З вказаного часу шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, мір до примирення не приймали. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, додатково пояснила що відповідач залишив сім»ю, оскільки мав іншу жінку. Категорично заперечила можливість примирення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відповідач не з»явився до суду повторно, доказів поважності причини неявки в судове засідання не надав, враховуючи правила ст.ст. 157, 169 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача. Суд, заслухавши позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 жовтня 1998 року, від шлюбу мають синів : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданими відділом реєстрації актів громадянського стану Миронівської райдержадміністрації 03 жовтня 1998 року, свідоцтвами про народження: серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Миронівського районного управління юстиції Київської області 22 січня 2003 року, серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області 15 березня 2004 року . Фактичні взаємовідносини подружжя є наступними. З квітня 2009 року сторони шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, мір до примирення не приймають. Сім»я розпалась з вини відповідача, який вживав алкогольні напої, зраджував дружині, залишив сім»ю через наявність іншої жінки. Рішення позивача про небажання збереження шлюбу є категоричним, викликано обґрунтованими причинами. Розлад в сім»ї не носить тимчасового характеру. Сторони не змогли створити в сім"ї атмосферу, основану на почуттях взаємної любові та поваги. В даний час їх шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, і не зможе створити нормальних умов для спільного сумісного життя подружжя. Заходи щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України є непотрібними. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що є достатня кількість підстав для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Підстав, які виключають можливість вирішення питання про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, не має. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову позивач сплатила 243 гривні 60 копійок судового збору, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією № 30 від 15 липня 2015 року. Вказані понесені витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved