Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.09.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2800.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач зобов'язалася: на підставі п. 2.1.1.5.5 договору погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п. 2.1.1.5.7 договору, а у разі невиконання зобов'язань за договором у відповідності до п. 2.1.1.5.6 на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Однак відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує та станом на 30.06.2017 року має заборгованість - 63368,77 грн. Представник ПАТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про неможливість з'явитися до суду через фінансові проблеми. Із заяви вбачається, що чотири роки тому відповідач погасила кредит, але через кілька днів її колишній чоловік викрав картку та зняв усі гроші. Заяву в поліцію вона не писала, бо боялась його. Просить суд застосувати до позову строк позовної давності. Представник ПАТ КБ "ПриватБанк" надав до суду письмові пояснення, згідно яких відповідно до договору № б/н від 12.09.2012 року відповідачеві відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку. Як вбачається з виписки по картці № [NUMBER] з моменту укладення кредитного договору, а саме з 12.09.2012 року з рахунку регулярно знімалися кошти та здійснювалися часткові погашення. Відповідач стверджує, що кошти з її кредитної картки були зняті її чоловіком проти її волі, але вона не зверталася до установи банку із заявою про внесення картки в стоп-лист платіжної системи. Що стосується строків позовної давності, то кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією. Тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже строк перевипущеної картки до останнього дня 07.2016 року. Позивач же звернувся до суду з позовом 27.07.2017 року - тобто в межах трирічного строку позовної давності. Просить суд позовні вимоги банку задовольнити в повному обсязі. Вивчивши та проаналізувавши матеріали позову, заяву відповідача [PERSON], письмові пояснення представника позивача, суд приймає до уваги наступне. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.09.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2800.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Судом встановлено, що умови укладеного між банком та відповідачем кредитного договору були погоджені сторонами у встановленому законом порядку і відповідач проти них не заперечувала, що підтверджується її підписом у заяві, що разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір. Тобто даний договір є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. Відповідач знала про умови кредитного договору ( кредитування ) та фактично його виконувала, про що свідчать незаперечувані обставини підписання анкети-заяви, користування кредитними коштами та погашення кредиту ( внесення періодичних платежів ), які вона здійснювала, про що свідчать виписка по рахунку та розрахунок заборгованості по договору. Факт крадіжки у відповідача картки не підтверджується належними доказами. Відповідно п.1.1.7.12. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Позивач та відповідач по справі не інформували іншу сторону про припинення дії договору, тому він автоматично лонгувався на той самий строк. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 259 ЦК України). Згідно ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання, в даному випадку зі спливом останнього дня місяця дії картки. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] згідно кредитного договору № б/н від 12.09.2012 року отримала картку № [NUMBER], яка має термін дії до останнього дня 07.2016 року. Крім того, згідно п. 1.1.7.31. Умов та правил надання банківських послуг строк позовної давності стосовно вимог Банку по поверненню кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів, витрат Банку складає 50 років. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про неможливість застосувати до даного позову строк позовної давності. Банк звернувся до суду з даним позовом 09.08.2017 року, тобто в межах строку позовної давності. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Договору. Відповідач не погашає заборгованість за кредитом, процентами, а також іншими зобов'язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. При таких обставинах позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved