Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій посилається на те, що рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 341/11 від 22.05.2017 року у зв»язку із прийняттям житлового будинку на вул. Руській, 229-б в експлуатацію, вирішено оформити право власності [PERSON] на квартиру № 130 у даному будинку. Додає, що [PERSON] звернувся до БТІ для реєстрації права власності на вказану квартиру. У липні 2017 року свідоцтво про право власності на нерухоме майно було втрачене, а саме викрадене з автомобіля. Таким чином, [PERSON] своєчасно не зареєстрував право власності на квартиру , тому в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні відомості про державну реєстрацію прав власності на квартиру. Додає, що позивач намагався отримати інформацію від державних органів про можливість зареєструвати квартиру , проте без правовстановлюючого документу, зареєструвати право власності на квартиру неможливо. На підставі вищевикладеного, просить суд визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 76,3 квадратних метри, житловою площею 36,7 квадратних метри. В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи, викладені у позовній заяві та вказала, що крім судового порядку вирішити питання про реєстрацію спірної квартири неможливо. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Зазначила , що порядок видачі дублікатів свідоцтв про право власності в Чернівецькій міській раді не розроблений і не врегульований. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного: За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише уразі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України, ч.1 ст.3 ЦПК України). Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 341/11 від 22.05.2012 року вирішено оформити право власності [PERSON] на квартиру №130 по вул. Руська.229-Б у зв»язку із прийняттям будинку в експлуатацію.(а.с18). Згідно світлокопії свідоцтва про право власності на квартиру, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. (а.с.19). Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно довідки Головного Управління Національної поліції в Чернівецькій області від 12.07.2017 року, [PERSON] зверталась до Шевченківського ПВ ЧВП ГУНП в Чернівецькій області по факту крадіжки з автомобіля речей, серед яких і свідоцтво про право власності на квартиру « Східний 229-Б» [ADDRESS] на ім »я [PERSON] (а.с 20). Відповідно до матеріалів справи , позивач намагався у досудовому порядку вирішити питання про реєстрацію спірної квартири.( а.с.21-25). Згідно технічного паспорта на квартиру та довідки міського комунального бюро технічної інвентаризації , загальна площа квартири [ADDRESS] Б в м. Чернівці складає 76,3 квадратних метри, в тому числі житлова 36,7 квадратних метри. Загальна площа квартир збільшилась за рахунок засклення балкону, що не є самочинним будівництвом.( .а.с 28-30). Стаття 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 382 ЦК України\~визначає квартиру як об"єкт права власності. Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, приймаючи те, що визнання права власності за позивачем на спірну квартиру не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved