Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому на підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 386, 391 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», просила визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS]. Позов обґрунтовує тим, що вона, [PERSON] та [PERSON] є власниками вказаної квартири, в якому зареєстрований її колишній чоловік - відповідач по справі [PERSON], який там не проживає з 2013 року. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, представник позивача надав суду письмові заяву, в якій просив справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що: - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] являються власниками квартири [ADDRESS], що стверджується договором міни від 12.03.1998 року та договором дарування від 12.09.2008 року, витягом № 21929590 від 19.02.2009 Про реєстрацію права власності на нерухоме майно, довідкою виконкому Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 16.05.2017 №1283; - за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON], що стверджується довідкою від 23 січня 2019 року № 203 виконавчого комітету Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області; - шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, вбачається з рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24.03.2008 та свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER]; - відповідач [PERSON] у вказаній квартирі, за місцем реєстрації, не проживає з 2003 року і по теперішній час, що стверджується актом депутата Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 23 січня 2019 року ". Джерела права застосовані (не застосовані) судом. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини «Прокопович проти Росії», «Гіллоу проти Сполученого Королівства» поняття житла є автономним, і те, чи конкретне місце проживання становить чи ні «житло», що захищається п. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, залежить від фактичних обставин, а саме наявності достатнього зв'язку з конкретним місцем. В постанові від 15.05.2017 р. по справі № 6-2931цс16 Верховний Суд України дійшов до висновку, що право відповідачки, яка спільно з власником спірного житлового будинку не проживала, спільним побутом не була пов'язана; після розірвання шлюбу з сином позивачки вибула із зазначеного житлового будинку, має інше житло, у якому проживає, на користування чужим майном (спірним житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України. Оцінка суду. Враховуючи наведені норми права, те, що [PERSON] у вказаній квартирі, за місцем реєстрації, не проживає з 2013 року та втратив з цим місцем достатній та постійний зв'язок, суд знаходить, що слід визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS]. Розподіл судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] 768 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved