Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Рух справи: У квітні 2021 року позивач, інтереси якої представляє адвокат - Деречина О.В., звернулася до суду із позовною заявою про визнання її сина [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 20 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Представник позивача надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибув. Відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Аргументи позивача : Позивач заявлені позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є її рідним сином, який є зареєстрованим у вищевказаній квартирі, але не проживає, місце свого проживання їй не повідомляв, участі у витратах пов`язаних з утриманням квартири не приймає. Згідно акту від 07 квітня 2021 року відповідач не проживає в квартирі з 2016 року. Позивач зазначає, що реєстрація відповідача в належній їй квартирі є перешкодою у розпорядженні та користуванні належним їй майном, а тому вона звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка, [PERSON] , надала суду такі докази: - копію свого паспорта громадянина України та РНОКПП; - копію договору дарування квартири [ADDRESS] від 04 серпня 2004 року, яким підтверджується право власності позивачки на вказану квартиру; - довідку про склад сім`ї №33 від 07 квітня 2021 року; - акт від 07 квітня 2021 року про встановлення факту не проживання [PERSON] з 2016 року за місцем реєстрації в квартирі позивачки [PERSON] ; - копію свідоцтва про народження відповідача [PERSON] ; - копію свідоцтва про розірвання шлюбу з [PERSON] . На підставі вказаних доказів позивачка просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Аргументи відповідача: Відповідач [PERSON] про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином за місцем реєстрації, без поважних причин в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомив. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні доведено належними та допустимими доказами, тому позов [PERSON] слід задовольнити, з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: Позивач, [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування квартири від 04 серпня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу Соломоненко В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2695, та відповідним штампом Світловодського КМ БТІ про реєстрацію права власності від 12 серпня 2004 року, що міститься на ньому. Відповідач, [PERSON] , [INFO] , є сином позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08 жовтня 1997 року, та є зареєстрованим у вищевказаній квартирі, що також підтверджується довідкою про склад сім`ї №33 від 07 квітня 2021 року, виданою головою ОСББ "Надія-2020". Відповідач, [PERSON] , не проживає за місцем своєї реєстрації у квартирі [ADDRESS] з 2016 року, що доводиться актом мешканців сусідніх квартир про встановлення факту не проживання, що затверджений головою ОСББ "Надія-2020. 13 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Відповідач, [PERSON] , не надіслав до суду відзиву на позовну заяву, отже, про свої можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суду не повідомив. Джерела права, оцінка суду: Відповідно до ст. 383 ЦК України - власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Висновок суду: Суд вважає доведеними обставини на які посилається позивачка як на підставу своїх вимог про визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Твердження позивачки про те, що відповідач понад один рік без поважних причин не проживає за місцем своєї реєстрації, доведено під час судового розгляду належними та допустимими доказами, які не спростовано. Встановлені під час судового розгляду фактичні обставини справи, переконують суд у тому, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому їх слід задовольнити, та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Рішення є підставою для зняття [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Оскільки позивач при зверненні з даним позовом до суду був звільнений від сплати судового збору, з відповідача, в порядку ч. 6 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved