Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 14.04.2010р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 21640,50грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з 1 по 25 число кожного місяця щомісячними платежами. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПриватБанк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, однак відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином у порушення умов договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України відповідач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав. У зв'язку з чим відповідач станом на 25.03.2015р. має заборгованість у сумі 26432,25грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 16857,93грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 2524,47грн., заборгованості за пенею та комією за користування кредитом -4045,86грн., штрафу згідно п.2.2. Генеральної угоди - 3003,99грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь, а також судовий збір у сумі 264,32грн. Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі, про що надав суду заяву. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає частково, просить суд відмовити у стягненні з неї пені та штрафу на підставі Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та розглянути справу без її участі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи, та ухвалити рішення. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 05.12.2013 року між ПАТ КБ „ПриватБанк" і [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 14.04.2010 р., відповідно до умов якої [PERSON] отримала кредит у розмірі 21640,50грн. на строк 24 місяці з 05.12.2013 р. по 31.12.2015 р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту (а.с.7). При оформленні Генеральної угоди позичальник погодилася з тим, що дана Генеральна угода разом з Умовами та правилами складає кредитний договір, укладений між [PERSON] та Банком (а.с.6-31), що підтверджується підписом [PERSON] в Генеральній угоді (а.с.7 - оборотна сторона). В порушення умов Генеральної угоди позичальник взяті на себе зобов'язання виконує не у повному обсязі, передбачені умовами договору платежі вносить не вчасно, тому станом на 25.03.2015 року утворилась заборгованість за договором, розмір якої за розрахунком позивача складає 26432,25 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 16857,93грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 2524,47грн., заборгованості за пенею та комісією - 4045,86 грн, штрафу згідно п.2.2. Генеральної угоди - 3003,99грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що позичальник [PERSON] в порушення вимог договору належним чином не виконує свої договірні зобов'язання, в установлені строки суму кредиту не повертає, на даний час також ухиляється від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Вирішуючи питання про розмір заборгованості суд вважає, що стягненню підлягає заборгованість за кредитом в сумі 16857,93грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 2524,47грн., що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с.5). Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення пені та штрафів, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 2 ст. 550 ЦК України проценти на неустойку не нараховуються. Відповідно до положень ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Пунктом 2.8 Генеральної угоди передбачено, що у разі порушення позичальником зобов»язань по погашенню кредиту останній сплачує Банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та правилах за кожен день прострочки. Згідно п. 1.1.5.25. Умов і правил надання банківських послуг за несвоєчасну оплату послуг, передбачених цим договором, Умовами і правилами надання банківських послуг клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі 0,1 % від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення. Пунктом 2.2. Генеральної угоди передбачено, що сторони узгодили, що строк повернення кредиту вважається 31-й день з часу виникнення порушень. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмір 3003,99грн. (а.с.7). З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 25.03.2015 року позивачем відповідачу нарахована пеня у сумі 4045,86грн., а також штраф в сумі 3003,99 грн. Як вбачається з позовної заяви відповідач має зареєстроване місце проживання у місті Рубіжне Луганської області, яке розташоване в зоні проведення антитерористичної операції. Отже суд приходить до висновку, що оскільки Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами з 14 квітня 2014 року, тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені та штрафу слід відмовити, оскільки як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, пеня та штраф нараховані після 14 квітня 2014 року. За таких обставин, з врахуванням порушення [PERSON] умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, ненадання відповідачем доказів про погашення заборгованості за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом в сумі 16857,93 грн., заборгованості за процентами в сумі 2524,47 грн. такими, що підлягають задоволенню. Всього сума до стягнення складає 19382,40 грн. В решті позовних вимог слід відмовити. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог, тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір необхідно стягнути пропорційно до розміру задоволених вимог, що буде складати 193,82 грн.

Outcome: partial