Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.11.2018 року о 18 год 00 хв в місті Києві на пр-ті В.Маяковського, 14/13, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «OPEL ZAFIRA-A» н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «HYUNDAI Accenta» д.н.з. [NUMBER] (водій [PERSON] ), який від зіткнення не керовано здійснив зіткнення з автомобілем «FORD FIESTA» д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ДТП сталася з вини Відповідача - [PERSON] , що встановлено Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року по справі № 754/16071/18, згідно якої Відповідач порушив Правила дорожнього руху України та визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124. На дату скоєння ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується, листуванням з іноземною страховою компанією щодо наявності діючого полісу страхування «Зелена Карта» для транспортних засобів, які зареєстровані в інших країнах, так і витягу з ЦБД МТСБУ щодо наявності чинного договору внутрішнього страхування станом на дату ДТП - на 08.11.2018 року (дату ДТП). Цивільно-правова відповідальність потерпілого [PERSON] як власника автомобіля HYUNDAI Accenta» д.н.з. [NUMBER] була застрахована в страховій компанії СК «Еталон» терміном 01.08.2018-31.07.2019 року згідно полісу ОСЦПВ АМ/479064. Оскільки в ДТП винним є Відповідач, враховуючи, що його цивільно-правова відповідальність не була застрахована на дату скоєння ДТП, постраждалий [PERSON] 08.11.2018 року звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП та заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 08.11.2018 року. Згідно звіту № 1508 про оцінку автомобіля «HYUNDAI Accenta» д.н.з. [NUMBER] складеного 27 листопада 2018 року, потерпілий власник транспортного засобу зазнав матеріального збитку в розмірі 32073,95 грн, вартість відновлювального ремонту із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу визначена в розмірі 32073,95 грн. Вартість послуг аварійного комісара склала 820,00 грн, факт оплати його послуг підтверджується платіжним дорученням № 1014945 від 19 грудня 2018 року. Позивач здійснив постраждалому виплату у розмірі 32073,95 грн, що і що відповідає розміру матеріального збитку визначеному звітом що підтверджується платіжним дорученням № 1014853 від 18 грудня 2018 року. Отже, враховуючи вищенаведене, в даному випадку є підстава для звернення до Відповідача з регресним позовом про відшкодування завданої шкоди. Тому позивач просив суд стягнути з Відповідача [PERSON] (на користь позивача - Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування по ДТП, винним в якій є Відповідач, в розмірі 32893,95 грн. та судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності його представника. Проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.11.2018 року о 18 год 00 хв в місті Києві на пр-ті В.Маяковського, 14/13, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «OPEL ZAFIRA-A» н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «HYUNDAI Accenta» д.н.з. [NUMBER] (водій [PERSON] ), який від зіткнення не керовано здійснив зіткнення з автомобілем «FORD FIESTA» д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року по справі № 754/16071/18 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Згідно ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002р. у справі за заявою №48553/99 „Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 р. у справі за заявою №28342/95 „Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі „Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина „судового розгляду". На дату скоєння ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується, листуванням з іноземною страховою компанією щодо наявності діючого полісу страхування «Зелена Карта» для транспортних засобів, які зареєстровані в інших країнах, так і витягу з ЦБД МТСБУ щодо наявності чинного договору внутрішнього страхування станом на дату ДТП - на 08.11.2018 року (дату ДТП). Цивільно-правова відповідальність потерпілого [PERSON] як власника автомобіля HYUNDAI Accenta» д.н.з. [NUMBER] була застрахована в страховій компанії СК «Еталон» терміном 01.08.2018-31.07.2019 року згідно полісу ОСЦПВ АМ/479064. Оскільки в ДТП винним є Відповідач, враховуючи, що його цивільно-правова відповідальність не була застрахована на дату скоєння ДТП, постраждалий [PERSON] 08.11.2018 року звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП та заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 08.11.2018 року. Згідно звіту № 1508 про оцінку автомобіля «HYUNDAI Accenta» д.н.з. [NUMBER] складеного 27 листопада 2018 року, потерпілий власник транспортного засобу зазнав матеріального збитку в розмірі 32073,95 грн, вартість відновлювального ремонту із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу визначена в розмірі 32073,95 грн. Вартість послуг аварійного комісара склала 820,00 грн, факт оплати його послуг підтверджується платіжним дорученням № 1014945 від 19 грудня 2018 року. Позивач здійснив постраждалому виплату у розмірі 32073,95 грн, що і що відповідає розміру матеріального збитку визначеному звітом що підтверджується платіжним дорученням № 1014853 від 18 грудня 2018 року. Право вимоги до особи, винної у завданні шкоди, виникає у постраждалої особи на підставі\~ст. 1166 ЦК України, якою встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Це право вимоги перейшло до Моторно (транспортного) страхового бюро України через дію\~ст. 993 ЦК України,\~ст. 27 Закону України «Про страхування»: «до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За правилами\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до\~ст. 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності\~Закон № 1961-IV(стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IVстраховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. При цьому страховик, який виплатив страхове відшкодування потерпілому, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ч. 2 ст. 82 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у\~пункті 13.1\~статті 13 цього Закону; Стаття 76 ЦПК України\~визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України\~визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. Також з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті послуг аварійного комісара. Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають до задоволення у повному обсязі. В силу\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст.\~993,\~1191,\~1194 ЦК України, та

Outcome: approved