overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до територіальної громади м. Прилуки в особі Прилуцької міськради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Мотивує свої вимоги тим, що вона є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі й на житловий будинок [ADDRESS] м. Прилуки Чернігівської області, однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не має можливості, оскільки спадкодавець за життя не оформив право власності на належний йому будинок, а також, на підставі рішення Прилуцького міськвиконкому № 608 від 12.12.1975 року відбулась зміна назви вулиці з «[ADDRESS]» на « [ADDRESS]». У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву в якій просить суд розглянути справу за її відсутності та вказала що позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача у судове засідання не з"вився, проте надіслав заяву, згідно якої відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу без участі його представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], та копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що позивачка є дочкою [PERSON] (а. с. 5). З копії свідоцтва про смерть [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 24). З копій свідоцтв про право на спадщину за законом № 1-2356 від 03.08.2012 року та № 1-2353 від 03.08.2012 року, вбачається, що [PERSON]. після смерті батька [PERSON] прийняла у спадщину кошти та житловий будинок [ADDRESS] Згідно з довідкою виданою комунальним господарством «Прилуцьке МБТІ» № 102 від 26.01.2011 року, зміна адреси з вул. [ADDRESS] на вул. [ADDRESS] зроблена на підставі рішення міськвиконкому № 608 від 12.12.1975 року (а.с.22). Повідомленням КП «Прилуцьке МБТІ» № 1191 від 26.07.2011 року надано інформацію, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] не було оформлено та зареєстровано (а.с.23). Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, прийняла спадщину після смерті спадкодавця а тому має право на визнання за нею права власності на житловий будинок [ADDRESS] На підставі ст.ст. 328, 1261, 1268 ч. 3, 1269, 1270 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до територіальної громади с. Богданівка в особі Богданівської сільради, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 13 липня 2014 року померла її мати [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами що розташований в с. Богданівка Прилуцького району, вул. Михайлівська, 47. При зверненні до нотаріуса вона не змогла оформити своїх спадкових прав, оскільки спадкодавця за життя не зареєструвала право власності на спірний будинок. У судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу за її відсутності. Представник Богданівської сільради у судове засідання не з"вився, проте надіслав заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу без участі його представника. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, але надали суду заяви в яких просять суд розглянути справу за їх відсутності, та вказали що позовні вимоги визнають. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження серії V-УР № 1157470, вбачається, що [PERSON] є донькою [PERSON] (а. с. 6). Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЕЛ № 271708, [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.7). Згідно з довідкою виданою КП Прилуцьке МБТІ від 04.02.2015 року № 158, житловий будинок № 47 по вул. Михайлівська в с. Богданівка Прилуцького району зареєстрований за [PERSON] (а.с.13). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії І-ЯР № 3210090, [PERSON] є дружиною [PERSON] (а.с.8), та згідно з копією домової книги проживала разом [PERSON] за однією адресою (а.с.20), а значить є такою що фактично прийняла спадщину після смерті останнього. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 012943, [PERSON] помер 27.07.1997 року (а.с.9). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-EL № 237849 [PERSON] померла 13.07.2014 року (а.с.10). Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею, щодо спірного будинку, першої черги за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 13 липня 2014 року, оскільки її брати [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття у спадщину спірний будинок на її користь та у заявах надали згоду на задоволення позову, частково прийняла спадщину, про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади після смерті матері, а тому має право на визнання за нею права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташованого по вул. Михайлівська, 47 в с. Богданівка Прилуцького району Чернігівської області, після смерті матері [PERSON]. На підставі ст.ст. 328, 1261, 1268 ч. 3, 1269 , 1270 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом з тих підстав, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], щодо якого позбавлений батьківських прав, який перебуває під піклуванням позивачки на підставі рішення колегії Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради від 25.02.2015 № 21. Просила стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітків (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня звернення до суду. До початку судового засідання позивачка надала заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити, справу розглянути без її участі, дала згоду на постановляння заочного рішення. Відповідач до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений судовою повісткою, врученою особисто 21 липня 2015 року, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не надав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO], що проживає з позивачкою, призначеною її піклувальником відповідно до рішення колегії Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради від 25.02.2015 № 21. Відповідач рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2014 року позбавлений батьківських прав щодо дитини. Добровільно сторони не дійшли згоди про участь відповідача в утриманні дитини. Відповідач працездатний, на його утриманні нема інших осіб, фізично здоровий. Дитина також фізично здорова, її утримання не потребує значних додаткових матеріальних витрат. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням матеріального становища дитини та платника аліментів, а також з урахуванням стану здоров'я, наявності у нього інших осіб, яких він повинен утримувати. Відповідно до ст. 247 ч.2 СК України встановлення піклування не припиняє права дитини на аліменти, відповідно до ст. 249 СК України піклувальник зобовязаний піклуватися про, серед іншого, здоров"я дитини, фізичний, психічний, духовний розвиток. За зазначених обставин суд вважає доведеним право піклувальника на отримання аліментів від батька дитини на її утримання. Визначаючи розмір аліментів, суд вважає, що позивачем не доведена необхідність стягнення аліментів в заявленому розмірі, оскільки жодних доказів щодо потреби в значних витратах на утримання дитини суду не надано. За таких обставин суд вважає неоьбхідним стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу) відповідача щомісяця. У зв'язку з задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в мінімальному розмірі згідно ст.. 88 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 180, 182, 247 ч.2, 249 Сімейного кодексу України, ст. 209, 213-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини: доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 гр. на місяць. Посилається в позові на те, що з 14.10.2010 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. З травня 2013 року вони проживають окремо і вона бажає утримувати аліменти на утримання дитини, т.я. вона не працює і їй одній важко утримувати дитину. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що працює та отримує стабільний дохід. Однак його заробітна плата незначна і він не може сплачувати аліменти в розмірі,в якому просить позивачка. Додаткових доходів, окрім заробітної плати, він на даний момент не має. При визначенні розміру аліментів покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони з 14.10.2010 року перебували в шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Сторони підтвердили, що такої домовленості до звернення до суду вони не досягли. Виходячи з того, що відповідач працездатний, може працювати та утримувати свою неповнолітню дитину, зобов"язаний до цього законом, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими. Звертаючись до суду, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі - 1500 гр. на місяць. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. За правилами ст.184 СК України аліменти визначаються в твердій грошовій сумі в разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З цього випливає, що аліменти в такому вигляді стягуються лише в тих випадках, коли їх стягнення в частці від заробітку їх платника неможливе або викликає труднощі. Судом встановлено, що відповідач працює барменом у ТОВ »Спортивно-оздоровчий комплекс «Монітор», має постійний та стабільний дохід. Виходячи з цього, наявність у відповідача постійного доходу,суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в відсотковому порядку, т.я. в такому випадку інтереси дитини будуть захищені та її утримання забезпечено відповідно до рішення суду в порядку, визначеному Законом України „Про виконавче провадження". Ст.191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Виходячи з того, що з позовом до суду позивачка звернулася 19.12.2013 року, аліменти мають бути стягнуті з відповідача від цього дня.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини доходу (всіх видів заробітку) але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян до досягнення дітьми повноліття дітей починаючи з дня подання заяви до суду, тобто з 04 січня 2016 року. Посилається в позові на те, що 16 червня 2007 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб . З відповідачем [PERSON] мають спільних дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження Серія [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві 12.09.2007 року складено відповідний актовий запис № 1490; батьком дитини [PERSON] вказаний [PERSON], також в свідоцтві про народження Серія [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві 18.07.2013 року складено відповідний актовий запис № 1356, батьком дитини [PERSON] вказаний [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося, відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних відносин та взаємноповаги один до одного, проявляв надмірну агресію по відношенню до позивача, дітей. З січня 2015 року діти перебувають на повному утриманні позивача. Відповідач працює в ТОВ «Епіцентр К» на посаді заступника директора. Виходячи з того, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просить задовольнити позов. Позивач та його представни у судове засідання не з'явилися, від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони з 16 червня 2007 року перебувають у шлюбі, від якого мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Встановлено, що такої домовленості сторони до звернення до суду вони не досягли. Виходячи з того, що відповідач працездатний, може працювати та утримувати свою неповнолітню дитину, зобов'язаний до цього законом, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13.09.2008 р., від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач проживає окремо від неї та доньки, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на доньку [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), або за умови якщо відповідач не працює і не має інших доходів, виходячи із середньої заробітної плати відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника в Київській області, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву, згідно якої просила слухати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заперечень не надав. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В суді встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.09.2008 р. /а.с. 3/ Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] /а.с.4/, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні /а.с.12/. Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд прийшов до висновку, що за матеріальним станом відповідача може сплачувати аліменти в визначеному позивачкою розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] повноліття. Судові витрати по даній справі складаються з судового збору, що становить 243,60 гривні. В зв'язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору (державного мита) згідно з Законом України „Про судовий збір", судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст.141,180,182,183 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22.08.2014 р., від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач проживає окремо від неї та доньки, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на доньку [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, через канцелярію суду надали заяви, згідно яких просили слухати справу за їх відсутності, заявлені позовні вимоги позивач підтримував, відповідач позов визнав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В суді встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.08.2014 р. /а.с. 7/ Відповідач є батьком дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с.3/, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні /а.с.6/. Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд прийшов до висновку, що за матеріальним станом відповідача може сплачувати аліменти в визначеному позивачкою в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] повноліття. Судові витрати по даній справі складаються з судового збору, що становить 243,60 гривні. В зв'язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору (державного мита) згідно з Законом України „Про судовий збір", судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст.141,180,182,183 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2012 р., від якого мають доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. На даний час вона з дітьми проживає окремо від відповідача, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей він не надає, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 28.05.2015 року та до досягнення дітьми повноліття.. В судове засідання позивач не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву, згідно якої просила слухати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заперечень не надав. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В суді встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.09.2012 р. /а.с. 4/ Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] /а.с.5,6/, діти проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд прийшов до висновку, що за матеріальним станом відповідач може сплачувати аліменти в визначеному позивачкою розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення доньками повноліття. Судові витрати по даній справі складаються з судового збору, що становить 243,60 гривні. В зв'язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору (державного мита) згідно з Законом України „Про судовий збір", судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст.141,180,182,183 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved