Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство „Дельта Банк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 1295 грн. 09 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що згідно з кредитним договором №005-22022-200707 від 20 липня 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є позивач, надало відповідачці [PERSON] кредит на придбання майна у розмірі 3313 грн. зі сплатою за користування ним 0,01 процентів річних, строком на 6 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 19 січня 2008 року. Відповідно до умов укладеного договору відповідачка зобов'язалася сплачувати платежі за ним у розмірі, порядку та строки, встановлені договором, проте вона порушила свої зобов'язання, не сплачуючи передбачених договором коштів, у зв'язку з чим станом на 19 березня 2014 року нею допущена заборгованість по кредиту перед позивачем у розмірі 1295 грн. 09 коп., тому позивач просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості за кредитним договором, а також понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача на повторні виклики не з'явився, хоча за клопотанням відповідачки його явка судом були визнана обов'язковою, тому суд провів розгляд справи на підставі наявних у ній документів. Відповідачка [PERSON] позову не визнала. При цьому вона підтвердила факт укладення кредитного договору між нею та позивачем, проте заперечила наявність заборгованості за договором, вказуючи, що всі суми, передбачені кредитним договором, вона сплатила відповідно до квитанцій, оригінали яких надала до суду. Вислухавши доводи відповідачки та дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 20 липня 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №005-22022-200707, згідно з яким відповідачка отримала кредит на придбання майна у розмірі 3313 грн., строком на 6 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 19 січня 2008 року. Як вбачається з наявної у справі копії витягу із Статуту публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», воно є правонаступником всіх прав та обов'язків товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта». Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 530 цього Кодексу якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, перерахувавши обумовлену договором суму грошових коштів на рахунок позичальника, що підтверджується меморіальним ордером №25070921 від 20 липня 2007 року. Проте суд не приймає до уваги доводів позивача, наведених ним в обґрунтування позовних вимог, щодо наявності заборгованості відповідачки, оскільки такі доводи спростовуються наявними у справі документами. Так, як вбачається із наданих відповідачкою квитанцій, кошти, передбачені кредитним договором №005-22022-200707 від 5 лютого 2007 року, нею сплачені повністю. Будь-яких доказів в заперечення вказаних обставин позивачем не надано. Отже, беручи до уваги, що заборгованість відповідачки перед позивачем погашена у повному обсязі, а також те, що позивачем не доведено факт наявності такої заборгованості, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed