Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Представник третьої особи сільський голова с. Бабин Кельменецького району Чернівецької області Григорошенко В.В. в судове засідання не з'явився та надіслав до суду заяву у якій визнав позов повністю. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася та надіслала до суду заяву у якій визнала позов повністю. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася та надіслала до суду заяву у якій визнала позов повністю. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився. У поданій до суду позовній заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідно до ч.3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ч.3 ст. 200, ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, наявні підстави для винесення рішення за результатами підготовчого провадження. Судом встановлено, що 12 липня 2017 року в селі Бабин Кельменецького району Чернівецької області, померла [PERSON]. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом [PERSON] 22 листопада 2012 року [PERSON] склала заповіт у якому вказано: „на випадок моєї смерті роблю таке розпорядження: - державний акт на право власності на земельну ділянку - серія [NUMBER], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], площею - 0,6300 га, що знаходяться в селі Бабин Кельменецького району Чернівецької області заповідаю - [PERSON]". Заповіт посвідчений [PERSON], секретарем виконкому Бабинської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області 22 листопада 2012 року. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За змістом статті 317 ЦК України право розпоряджання майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном. Згідно ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Відповідно до частин 1 та 2 статті 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При цьому, частина 2 статті 213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. При тлумаченні заповіту не допускається і внесення змін у зміст заповіту, враховуючи також, що заповіт це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту. Отже, суд може розтлумачити заповіт, не змінюючи при цьому його змісту. Як передбачено п. 2.1 глави 3 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини. Аналогічні правила містяться і в п.1.6 розділі ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 № 3306/5. Виходячи із зазначених правових норм, тлумачення заповіту судом здійснюється за наявності таких правових умов: зміст заповіту містить суперечності, неточності, що ускладнюють розуміння останньої волі заповідача та наявність спору між спадкоємцями щодо тлумачення заповіту. Судом встановлено, що заповіт [PERSON] від 22 листопада 2012 року викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст. Відповідно до ч.1 ст.1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Таким чином суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] складаючи заповіт 22 листопада 2012 року заповіла [PERSON] земельну ділянку площею 0,6300 Га, кадастровий номер якої [NUMBER], що знаходиться в с. Бабин Кельменецького району Чернівецької області, право власності на яку посвідчується державним актом серії [NUMBER] виданим Кельменецькою державною адміністрацією 01 червня 2012 року. Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі ст.ст. 317, 1233, 1256 ЦК України,

Outcome: approved