Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них народилася дочка: [PERSON], [INFO]. Дитина проживає із нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач свого обов'язку приймати участь в утриманні дитини, не виконує, а їй чим далі важче утримувати дитину за власні кошти. А тому просить вирішити питання про стягнення із відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач немає постійного місця праці. Позивачка подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі, заяв про відкладення від нього не надходило. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст.ст.280, 281, 282, 283 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підставними і такими, що підлягають до задоволення за наступних підстав. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14.09.2015 року (а.с.3), в сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Батьком дитини записано відповідача по справі, [PERSON]. Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 06.10.2017 року по цивільній справі № 347/1802/17 (а.с.4), шлюб між сторонами розірвано. Малолітню дитину [PERSON], [INFO], вирішено залишити на проживання при матері [PERSON] Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. А згідно зі ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як встановлено в судовому засіданні, малолітня дитина знаходиться повністю на утриманні матері, що стверджується довідкою виданою виконкомом Смоднянської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 22.06.2018 року № 403 (а.с.6) та актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї виданим Смоднянською сільською радою Косівського району Івано-Франківської області від 22.06.2018 року № 317 (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи розмір аліментів передбачений законом для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання їх малолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі по 1200 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому аліменти слід присудити з 27.06.2018 року. Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір. Також, відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного, ст.ст.141, 180-185, 191 СК України та

Outcome: approved