Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

У вересні [PERSON] , в інтересах якого діє представник за довіреністю [PERSON] , звернулася до суду з вимогами встановлення факту родинних відносин між [PERSON] , померлою [INFO] , та її сином, [PERSON] як між матір`ю та сином, а також встановлення факту належності [PERSON] свідоцтва про право власності від 10.10.1990 та свідоцтва про право на спадщину від 10.10.1990. Як підставу зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді ѕ частин житлового будинку [ADDRESS] . За свого життя [PERSON] склала заповіт, за яким заповідала заявнику все своє майно, з чого б воно не складалося та де б таке не знаходилося, яке їй належить за законом та буде їй належати на випадок її смерті. Звернувшись до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, отримано відмову у зв`язку з розбіжностями в написанні імені матері. В зв`язку з вказаною помилкою в написанні імені матері заявник не може отримати свідоцтво про право на спадщину після її смерті, оскільки родинні відносини між ними як матір`ю та сином не підтверджуються. Окрім того, в правовстановлюючих документах на житловий будинок, зокрема в свідоцтві про право власності від 10.10.1990, виданому Шевченківською державною нотаріальною конторою Харківської області 10.10.1990 та зареєстрованому в реєстрі за № 923, а також в свідоцтві про право на спадщину від 10.10.1990, виданому Шевченківською державною нотаріальною конторою Харківської області та зареєстрованому в реєстрі за № 925, ім`я матері заявника зазначено як « [PERSON] », а не « [PERSON] », що не відповідає її свідоцтву про смерть. Представник заявника у судовому засіданні заявлену вимогу підтримала та наполягала на її задоволенні. Представник заінтересованої особи, Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Куп`янському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечують. Представник заінтересованої особи, Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області, у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили винести рішення у відповідності з чинним законодавством України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, з`ясувавши позиції заявника та представників заінтересованих осіб, допитавши свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями частини 3 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що відповідно до паспорта серії [NUMBER] , виданого 10.01.2000 Шевченківським РВ УМВС України у Харківській області [PERSON] народився [INFO] в с. Безм`ятежне Шевченківського району Харківської області /а.с. 6/. Довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру від 16.12.1996 видана на ім`я [PERSON] /а.с. 7/. Згідно свідоцтву про смерть [PERSON] , померла [INFO] у віці 82 роки /а.с. 8/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.06.1952, батьками [PERSON] зазначені батько - [PERSON] , матір - [PERSON] (зазначено російською мовою) /а.с. 9/. Згідно заповіту, посвідченого 31.10.1996 державним нотаріусом Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області Поповою Л.О., спадкодавець [PERSON] заповідала [PERSON] все своє майно, з чого б воно не складалося та де б таке не знаходилося, яке їй належить за законом та буде їй належати на випадок її смерті /а.с. 11/. У свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому 09.12.1959 зазначено [PERSON] , [INFO] (зазначено російською мовою) /а.с. 10/ Після одруження [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (зазначено російською мовою) /а.с. 10/. Відповідно до свідоцтва про право власності від 10.10.1990, виданого Шевченківською державною нотаріальною конторою Харківської області та зареєстрованого в реєстрі за № 923, прізвище ім`я по батькові власника зазначено як [PERSON] (зазначено російською мовою) /а.с. 12/. Згідно свідоцтву про право на спадщину від 10.10.1990, виданому Шевченківською державною нотаріальною конторою Харківської області та зареєстрованому в реєстрі за № 925, прізвище ім`я по- батькові спадкоємця зазначено як [PERSON] (зазначено російською мовою) /а.с. 13/. В реєстраційному посвідченні Шевченківського ПТІ, записаного в реєстраційній книзі за № 4 від 01.09.2000 власниками майна зазначені [PERSON] та [PERSON] /а.с. 14/. Шевченківською державною нотаріальною конторою заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері /а.с. 15/. Встановлення факту родинних відносин необхідне [PERSON] для оформлення спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Свідок [PERSON] , сусід заявника пояснив, що знає останнього з 1970-х років, де він проживав у будинку [ADDRESS] з матір"ю, батьком і дядьком. Батьки заявника - тетя [PERSON] і дядька [PERSON] , який і будував будинок.. Свідок [PERSON] пояснила, що знає заявника з народження (1948-1949 рр.). Баба [PERSON] та дід [PERSON] прожмвали спочатку у с. Безмятежен, протім переіхалина [ADDRESS] , який і побудували. Достовірно знає, що мати заявника - [PERSON]. На даний час завяник у цьому будинку і проживає. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та п.1 ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення та про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності з пунктом 6 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ч. 1 ст. 316 ЦПК України). Згідно роз`ясненням п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне встановити відповідний факт родинних відносин та належності правовстановлюючого документу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved