Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеною позовною заявою 08.05.2014 року та в обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 26.02.2013 року між сторонами був укладений кредитно-заставний договір № KRK0R231943993, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 13 586,29 грн., в обмін на зобов'язання відповідача погашати кредит у строки та порядку, передбачені Договором зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, комісії, а також інших витрат згідно договору. Вказаний Договір складається із Заяви Позичальника та Умов і правил, запропонованих ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згоду на укладення якого відповідач підтвердила своїм підписом у Заяві. В порушення умов вищезазначеного договору та ст.ст. 526, 530 ЦК України відповідач належним чином не виконала покладених на неї зобов'язань по погашенню кредиту, у зв'язку з чим, станом на 14.04.2014 року утворилася кредитна заборгованість у розмірі 15361,52 грн., яка складається із: - заборгованості за кредитом - 12078,99 грн. - заборгованості по процентам за користуванням кредитом - 10,31 грн. - заборгованості по комісії за користуванням кредитом - 1279,49 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 785,04 грн. а також штрафів відповідно до п. 2.4.5.5 Умов та правил: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн. та штраф (процентна складова) - 707,69 грн. Дану заборгованість у сумі 15 361,52 грн. представник позивача просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, згідно письмового клопотання просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 41,42). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення (а.с. 43). В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних законних підстав. Судом встановлено, що 26.02.2013 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК „ПРИВАТБАНК" (а.с.31) та відповідачем [PERSON] (далі, - Позичальник) був укладений кредитно-заставний договір № KRK0R231943993 від 26.02.2013 року (далі, - Договір), що складається із Заяви Позичальника та Умов і правил, запропонованих ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», (далі, - Умови) (а.с. 5, 44-53), згоду на укладення якого відповідач підтвердила своїм підписом у Заяві позичальника. По суті вказаний Договір є договором приєднання в розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до Заяви позичальника позивач надав відповідачу кредитні кошти для купівлі товару - холодильника, телевізора, кухонного комбайну, та ін., в загальній сумі 13 586,30 грн. строком на 36 місяців, з 26.02.2013 року по 25.02.2016 року включно. Товар є предметом застави та відповідно до умов кредитно-заставного Договору (п.9 Заяви Позичальника та п. 2.4.1.5 Умов) є забезпеченням зобов'язань. У свою чергу відповідач зобов'язалася повернути позивачу кредит, зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 0,12 % річних, щомісячної винагороди та інших платежів згідно Умов. Пунктом 7 Заяви позичальника передбачений щомісячний платіж [PERSON] у сумі 568,32 грн., а також період сплати, за який приймається період з «24» по «28» число кожного місяця. Відповідно до п. 2.4.5.1. Умов в разі несвоєчасного погашення заборгованості за Кредитом, включаючи заборгованість, що виникла згідно з п.п. 2.4.3.6, 2.4.5.2, 2.4.5.3 Умов, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості за кредитом за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. А при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 90 днів, Позичальник зобов'язується сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 2.4.5.5 Умов). Матеріалами справи встановлено і це не оспорювалося відповідачем, що останньою відбулося порушення зобов'язань по поверненню кредиту за кредитно-заставним договором № KRK0R231943993 від 26.02.2013 року, у зв'язку з чим, станом на 14.04.2014 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 15 361,52 грн. Згідно наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості (а.с. 4) сума кредитної заборгованості [PERSON] включає в себе: - заборгованість за кредитом - 12 078,99 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом - 10,31 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 1 279,49 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 785,04 грн - штрафи: фіксована частина - 500,00 грн. та процентна складова - 707,69 грн. відповідно до п. 2.4.5.5 Умов і правил. Однак, дослідивши та співставивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до висновку, що заборгованість, яку позивач називає заборгованістю по комісії, фактично є заборгованістю по винагороді за надання фінансового інструменту, з огляду на п. 5 Заяви Позичальника, яким передбачена сплата відповідачем щомісячної винагороди позивачу за надання фінансового інструменту у розмірі 190,21 грн., що ідентично сумам, відображеним в розрахунку заборгованості під поняттям «комісії» (а.с.4). У зв'язку з викладеним, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість не по комісії за користуванням кредитом, а по винагороді за надання фінансового інструменту у сумі 1279,49 грн., розмір якої відповідачем не оспорювався. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору,одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст. 549 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню), під якою розуміється грошова сума або інше майно. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем допущено порушення умов кредитно-заставного договору № KRK0R231943993 від 26.02.2013 року, у зв'язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за вищевказаним Договором, станом на 14.04.2014 року в загальному розмірі 15361,52 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 12 078,99 грн., заборгованість по процентам за користуванням кредитом - 10,31 грн., заборгованість по винагороді за надання фінансового інструменту - 1 279,49 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 785,04 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн. та штраф (процентна складова) - 707,69 грн. Крім того, згідно вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с.1). На підставі викладеного і

Outcome: approved