Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON], який був прописаний та постійно проживав в [ADDRESS] Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із: земельної ділянки, відповідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯА № 318022 виданого 30.05.2005 року, [PERSON] на підставі розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації від 29.10.2004 року № 512 є власником земельної ділянки площею 2.0526 гектара, яка розташована на території Рибчинецької сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельної ділянки, відповідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ВН № 105599 виданого 18.12.2008 року, [PERSON] на підставі рішення Хмільницької районної державної адміністрації від 31.08.2004 року № 401, є власником земельної ділянки площею 2.5071 гектара, у межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території Маркушівської сільської ради Хмільницького району, Вінницької області. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя спадкодавець [PERSON]. склав заповіт яким все своє майно з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось, і все те , що на день смерті належить йому за законом, і на що він за законом матиме право заповів позивачці. Спадкоємцем який має обов'язкову частку в спадковому майні [PERSON] є мати позивачки [PERSON], яка на час смерті батька [PERSON] проживала разом з ним. Спадкоємцем першої черги за законом є брат позивачки [PERSON]. Спадкодавець [PERSON], за життя передав позивачці спадкове майно та правовстановлюючі документи на спадщину (державні акти на право власності на земельну ділянку серія ВН № 105599 та серія ЯА № 318322), які вона прийняла та використовує спадкове майно за цільовим призначенням, сплачує обов'язкові державні платежі. З метою прийняття спадщини позивачка звернулася до державного нотаріуса для написання заяви про прийняття спадщини але їй було відмовлено по тій причині, що згідно свідоцтва про смерть батько позивачки записаний як [PERSON], а в її та у братовому свідоцтві про народження і в свідоцтві про шлюб він записаний як [PERSON] в державному акті на право власності на земельну ділянку серія ВН № 105599 виданий 18.12.2008 року батька записали як [PERSON]. Сторони в судове засідання не з»явились, надали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідачі позовні вимоги визнали в повному обсязі та проти їх задоволення не заперечують. Згідно п.12 Пстанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вбачається, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі не збігаються з ім"ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними в свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію сторін, оскільки позивач підтримує позовні вимоги, відповідачі визнають позовні вимоги повністю, з метою захисту прав спадкоємця на спадщину, вважає можливим задовольнити позовні вимоги повністю. На підставі викладеного п.12 Пстанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення та

Outcome: approved