Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду\~\~ з зазначеною позовною заявою, в якій посилаючись на те, що\~ відповідач [PERSON] не проживає у належному [PERSON] житловому будинку, що розташований по вул. Ленінградська, 11 м.Новий Буг Миколаївської області, без поважних причин понад шість місяців,\~\~ просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся повісткою, яка направлялась рекомендованим листом із зворотнім повідомленням. Лист повернувся до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання», що говорить про небажання відповідача отримувати лист. \~ Суд ухвалив справу розглядати в заочному режимі без участі відповідача, який належним чином повідомлявся про час і місце судового засідання повісткою, котра направлялася рекомендованим листом, конверт разом з повідомленням про отримання поштового відправлення повернутий поштовим відділенням з відміткою, про закінчення встановленого строку зберігання, в судове засідання відповідач не зявився. Суд приходить до висновку про те, що відповідач свідомо не бажає отримувати лист. Відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Уразі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно вимог ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться, тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.\~ В судовому засіданні встановлено, що відповідно до фотокопії свідоцтва про право власності на житловий будинок від 17.03.1993 року виданого Новобузькою міською радою, зареєстрованого в БТІ під реєстровим номером 3494, власником будинку №11, розташованого по вул. Ленінградська м.Новий Буг Миколаївської області являється громадянка [PERSON] (а.с.6). 08.11.2011 року з дозволу власника у вказаному житловому будинку зареєструвався племінник [PERSON] [PERSON], але за сімейними обставинами так і не переїхав проживати до вказаного помешкання. Таким чином з 08.11.2011 року [PERSON] у будинку №11, розташованому по вул. Ленінградська в м.Новий Буг Миколаївської області не проживає, що підтверджується актом депутата Новобузької міської ради Миколаївської області (а.с.9).\~ Також встановлено, що на даний час [PERSON] проживає за адресою [INFO]. 15.11.2014 року позивачка [PERSON] зверталася до [PERSON] листом з вимогою виписатися з належного їй на праві власності житлового будинку, але відповідач жодних дій направлених на виконання вказаних вимог не вчинив (а.с.10). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати\~ в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача на постійне місце проживання до іншого населеного пункту договір найму вважається розірваним з дня вибуття. Як наголошено в ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за наймачем протягом шести місяців. Відповідно ст.405 ЦК України, члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, а втрачають це право у разі відсутності, без поважних причин, понад рік, якщо інше не встановлено по домовленості. Згідно з правової позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник згідно вимог ст.16, 319, 321, 391 ЦК України має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, в тому числі і шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] з листопада 2011 року вибув з зазначеного житлового приміщення\~\~ в інше місце проживання тому він втратив право користування\~ житловою площею в будинку, що належить [PERSON]\~ внаслідок відсутності понад встановлені строки. З цих підстав, позовні вимоги [PERSON]\~ про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням обґрунтовані і підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] судові витрати, понесені позивачем у звязку з розглядом справи, у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved