Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем в справі вони перебували з зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у них народилося троє дітей, з яких двоє на даний час є неповнолітніми, а саме: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Діти проживають із нею та знаходяться на її утриманні. Косівським районним судом 11 червня 2010 року в справі за її позовом постановлено рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 300 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. На даний час такий розмір аліментів є недостатнім для утримання дітей і свідчить про небажання відповідача надавати необхідний їм рівень утримання. Відповідач свого обов`язку приймати участь в утриманні дітей, передбаченого ст.180 СК України, не виконує, а також значно змінився прожитковий мінімум установлений державою для дітей відповідного віку. А тому, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Просить позов задоволити. Позивачка подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримув повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 05.11.2019 року про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити із наступних підстав. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Косівського районного суду від 11 червня 2010 року в справі за позовом [PERSON] , вирішено стягувати із відповідача, [PERSON] в користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі по 300 грн. щомісячно на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до досягнення ними повноліття. Актом обстеження матеріально-побутових умов (а.с.4) та довідкою про склад сім"ї від 03.09.2019 року (а.с.5) стверджено, що неповнолітні діти: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] знаходяться на утриманні позивачки в справі, [PERSON] . Проте, як встановлено в судовому засіданні, матеріальне становище позивачки на даний час змінилося та аліментів, які присуджені до стягнення із відповідача на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 300грн. щомісячно не вистачає. Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі наведеного, ст.ст.141, 180-185, 192 СК України та

Outcome: approved