Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовною заявою до відповідача про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 лютого 2013 року, з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON] в розмірі 550 гривень, щомісячно. Відповідач сплачує аліменти на утримання сина, але цього не вистачає. Разом з тим, відповідно до постійного зростання цін, сума стягуваних аліментів є недостатньою для повноцінного розвитку та періодичного оздоровлення сина. Просить збільшити розмір стягуваних аліментів та стягувати на її користь з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 гривень щомісячно, на утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, однак позивач надіслала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, просить позов задоволити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнавли та пояснили, що він проживає разом з дружиною та пасинком, які знаходяться на його утриманні і тому не погоджується на збільшення розміру аліментів. Заслухавши пояснення відповідача та його представника та дослідивши матеріли справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних міркувань. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] в графі батько записаний [PERSON] (а.с.3). Згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 лютого 2013 року, з [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], України, на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 550 гривень щомісячно, починаючи з 03 грудня 2012 року і до досягнення ним повноліття (а.с.4). Із змісту ст. 180 СК України випливає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Абзацом 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Суд вважає, що з часу винесення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальний стан позивачки, яка сама виховує та утримує дитину, майновий стан відповідача, який не згідний на збільшення розміру аліментів, ту обставину, що він не має постійного місця роботи і його заробіток має мінливий характер та має іншу сім'ю, та враховуючи те, що згідно Закону "Про Державний бюджет України на 2015 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6-ти років, з 1-го січня 2015 року становить 1032 гривень. З врахуванням вищенаведених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач, як молодий та працездатний чоловік, у змозі заробити у місяць таку суму, щоб сплачувати на утримання сина 700 гривень у місяць. Така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дитину хоча б найнеобхіднішим. Тому,

Outcome: partial