Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Яготинський районний відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про встановлення батьківства. Свої вимоги обгрунтував наступним. У період з січня 2012 року по березень 2013 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю та вели спільне господарство. На початку квітня 2013 року взаємовідносини сторін погіршилися, [PERSON] зібрала речі та переїхала до батьків. З того часу строни відносини не підтримували. Восени позивачу стало відомо, що [PERSON] стала проживати з [PERSON] . Навесні 2014 року [PERSON] стало відомо, що в кінці [INFO] [PERSON] народила дівчинку - [PERSON] . Як стало відомо позивачу від спільних знайомих, батьком дитини був записаний [PERSON] . Протягом всього часу він був впевнений, що батьком дитини [PERSON] є [PERSON] . Однак, в кінці 2014 року взаємовідносини позивача з [PERSON] відновилися та [PERSON] повідомила позивача про те, що саме він є батьком дитини. [PERSON] дитину, сумнівів у позивача про те, що він є її батьком у нього не виникло. Дитина повністю схожа на нього. З 2014 року позивач виховує [PERSON] , називає її донькою, піклується про неї та виконує усі батьківські обов`язки. Вікторія в свою чергу називає позивача батьком, повністю схожа на нього як зовні так і характером. Просив визнати його батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] ; зобов`язати Яготинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області виключити з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , який складено 25 грудня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області за № 293, відомості про [PERSON] , як батька дитини та внести до актового запису № 293 від 25 грудня 2013 року про народження [PERSON] , [INFO] , наступні зміни: відомості про батька дитини змінити із « [PERSON] » на « [PERSON] , [INFO] , громадянин України, уродженець та мешканець м. Яготин Київської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] », відомості про матір дитини залишити без змін, відомості про прізвище дитини змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] », відомості про ім`я дитини залишити без змін, відомості по батькові дитини змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача направив на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримали та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в котрій просила розглянути справу у її відсутності, позов визнала та підтвердила, що з січня 2012 року по кінець березня 2013 року [PERSON] проживав разом з нею однією сім'єю, вони вели спільне господарство. У зв`язку з погіршенням стосунків вона переїхала проживати до своїх батьків. На час припинення відносин з [PERSON] вона була вагітна від нього, але не повідомила його про це. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у його відсутності, позов визнав та підтвердив, що він не являється батьком [PERSON] , оскільки розпочав зустрічатися з її матір'ю коли вона була вже вагітна. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у його відсутності, проти позову не заперечував. Перевіривши матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» № 4451/70). В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (рішення від 17 червня 2011 року, заява № 21037/05), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. З нотаріально завірених пояснень свідок [PERSON] , в яких зазначила, що вона знайома родини [PERSON] та [PERSON] знає з грудня 2011 року. У січні 2012 року [PERSON] та [PERSON] стали проживати разом однією сім'єю та вели спільне господарство. Дану обставину вона чітко пам`ятає, оскільки новорічні свята вони проводили разом. Однак, навесні взаємовідносини [PERSON] та [PERSON] погіршилися, їх сім'я розпалася. [INFO] [PERSON] народила дівчинку. Як повідомила [PERSON] батьком дитини є [PERSON] , однак, у зв`язку із тим, що [PERSON] на той час фактично утворила нову сім'ю із [PERSON] , дитина була записана на його ім'я. Наскільки їй відомо, [PERSON] не говорила [PERSON] , що [PERSON] його донька. [PERSON] було приблизно рік, коли взаємовідносини [PERSON] відновилися. [PERSON] майже відразу повідомила [PERSON] про те, що саме він є батьком дитини. З 2014 року [PERSON] виховує [PERSON] , називає її донькою, піклується про неї та виконує усі батьківські обов`язки. [PERSON] в свою чергу називає [PERSON] батьком, повністю на нього схожа зовні і за характером. Зміст ст. 91 ЦПК України їй роз`яснено та зрозуміло. З нотаріально завірених пояснень свідок [PERSON] , в яких зазначила, що вона знайома родини [PERSON] та [PERSON] знає з лютого 2012 року. Дану обставину вона чітко пам`ятає, оскільки в лютому 2012 року вони святкували день народження знайомих. Як їй на той час було відомо з січня 2012 року [PERSON] та [PERSON] стали проживати разом однією сім`єю та вели спільне господарство. Однак, навесні взаємовідносини [PERSON] та [PERSON] погіршилися. Їх сім`я розпалася. [INFO] [PERSON] народила дівчинку. Як повідомила [PERSON] батьком дитини є [PERSON] , однак, у зв`язку із тим, що [PERSON] на той час фактично утворила нову сім'ю із [PERSON] , дитина була записана на його ім'я. Наскільки їй відомо, [PERSON] не говорила [PERSON] , що [PERSON] його донька. [PERSON] було приблизно рік, коли взаємовідносини [PERSON] відновилися. [PERSON] майже відразу повідомила [PERSON] про те, що саме він є батьком дитини. З 2014 року [PERSON] виховує [PERSON] , називає її донькою, піклується про неї та виконує усі батьківські обов`язки. [PERSON] в свою чергу називає [PERSON] батьком, повністю на нього схожа зовні і за характером. Зміст ст. 91 ЦПК України їй роз`яснено та зрозуміло. Згідно роз`яснень, що містяться в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06 від 18.12.2008 року) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції (рішення у справі «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24.02.1995 року). У рішенні від 08.04.2004 року у справі «Гаазе проти Німеччини» (заява № 11057/02) Європейський суд з прав людини наголосив, що згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції. Частиною 8 ст. 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. В силу ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до положень статті 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно із ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред"явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). В силу п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно із п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі по тексту - Правила), що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану Згідно п. 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] . Відповідно до актового запису про народження дитини № 293 від 25.12.2013 року батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). З копії свідоцтва про шлюб (а.с. 14), копії паспорта [PERSON] (а.с. 9-10) та копії паспорта [PERSON] (а.с. 11-12) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 14 лютого 2015 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Отже, [PERSON] та [PERSON] у період з січня 2012 року по березень 2013 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного сімейного життя мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] (а.с. 13), яка проживає з сторонами по справі. Враховуючи, що відповідачка по справі - [PERSON] - визнала факт біологічного батьківства [PERSON] , а відповідач [PERSON] підтвердив той факт, що він не являється батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , а також враховуючи показання свідків, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved