overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

позивачка просить суд стягнути з [PERSON], 1986 року народження аліменти на її користь на утримання їхнього малолітнього сина, [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що 31 січня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], про що у книзі Реєстрації шлюбів зроблено запис за № 7. За час перебування у шлюбі у них з відповідачем народилась спільна дитина [PERSON] [INFO], про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний запис за № 32. На даний час відповідач проживає окремо від сім"ї, дитина проживає з нею. Інших дітей відповідач не має, утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється. Відповідач надає матеріальну допомогу частково і нерегулярно, а тому вона змушена була звернутися до суду з вказаним позовом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, а подав до суду заяву в якій просить суд розглядати справу за позовом відносно нього у його відсутність. Позовні вимоги позивачки визнав повністю та просить суд їх задовольнити, оскільки він дійсно являється батьком неповнолітнього [PERSON]. Суд, заслухавши позивачку та вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне заявлений позов задовольнити повністю. Вимоги позивачки законні, обґрунтовані і в судовому засіданні доведені. В судовому засіданні було встановлено, що сторони 31.01.2009 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції, актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] (а.с. 4). В період спільного проживання в зареєстрованому шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO] народження, у свідоцтві про народження якого батьком вказаний відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.5). Сторони разом не проживають, неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому суд, враховуючи викладене, вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця починаючи з дня пред'явлення позову до суду, а саме з 22.05.2014 року і до повноліття дитини. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 243 гривні 60 коп. судового збору код ЄДРПОУ суду 26423985 УДК в м. Ватутіне, код за ЄДРПОУ 22809073 ГУДКУ в Черкаській області, МФО854018 Р/р 31215206700005, код класифікацій доходів бюджету 22030001 (п. 1.1) . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути з відповідача 17562 грн. 92 коп. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати боргу по заробітній платі з вересня 2011 року по травень 2013 року мотивуючи тим, що вона знаходилась у трудових відносинах з ВАТ "АК "Свема", де працювала на різних посадах з 12.05.1988 року по 30.05.2013 року і була звільнена за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпПУ. На час звільнення борг по заробітній платі склав 28366 грн. 75 коп., який незважаючи на наявність посвідчення КТС та Судового Наказу, на цей час не виплачений. відач до суду не з'явився, просить слухати справу у їх відсутність, про що надав заяву. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка працювала у відповідача з 12.05.1988 року по 30.05.2013 року, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.7-10). Борг по заробітній платі з вересня 2011 року по травень 2013 року складає 28366 грн. 75 коп. (а.с.11), який не виплачений і досі. Згідно ст. 116 ч.1 КЗпП України, при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Згідно ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно ст. 2 Цього Закону, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі-компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру : пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. З матеріалів справи вбачається, що розмір компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати боргу по заробітній платі позивачці з вересня 2011 року по травень 2013 року складає 17562 грн. 92 коп. (а.с.14) і погодившись з наданим позивачкою розрахунком, суд вважає за необхідне стягнути на її користь вказану суму. Судові витрати підлягають розподілу відповідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 800 грн. на утримання дитини - [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову і до досягнення сином повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували з 30.04.2014 року у зареєстрованому шлюбі. Рішенням суду від 24.05.2016 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають дитину- Лановюка [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. На даний час відповідач проживає окремо і матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні не приймає. Усі обов"язки щодо утримання та виховання дитини вона несе самостійно. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує допомогу в розмірі 860 грн. щомісяця. Відповідач постійного місця роботи не має, його дохід є не регулярним. А тому вона хоче стягувати з нього аліменти за рішенням суду. В судове засідання позивачка не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 550 грн. на утримання дитини - [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову і до досягнення сином повноліття.. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає. У звязку з відсутністю сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 24.05.2016 року(а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про народження - [PERSON], [INFO], [PERSON] є його батьком(а.с. 6), і відповідно до вимог ст. 180 СК України, зобов'язаний утримувати його до досягнення повноліття. У відповідності до частини першої ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров"я та матеріальне становище платника; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Враховуючи вимоги позовної заяви, а також факт визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, відповідно до вимог ст. 184 СК України, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач має мінливий дохід, і доказів на спростування даних обставин не надав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує прав, свободи чи інтересів інших осіб. Згідно ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання до досягнення дитиною дочкою [PERSON], [INFO] - 3-річного віку, оскільки відповідач є батьком дитини, а вона, як мати має право на своє утримання від батька дитини до досягнення дитиною трьох річного віку. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, що дає суду можливість розглянути справу без його участі. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 19.09.2014 року до 17.09.2016 року, що підтверджується копією рішення Зарічного суду м. Суми від 06.09.2016 р. про розірвання шлюбу (а.с. 5). Від подружнього життя мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], батьком якої згідно свідоцтва про народження є відповідач [PERSON] (а.с. 4). Дитина знаходяться на утриманні матері, проживає разом з нею. Мати - позивачка по справі - знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку - до [INFO]. Відповідач [PERSON] є особою працездатного віку та має можливість надавати допомогу на мати дитини. Між сторонами склалися сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Згідно ст. 84 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання мати дитини в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною 3 років, до [INFO], оскільки це передбачено чинним законодавством.. Згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача 551-20 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку, починаючи з дати подачі і до виповнення йому 23 років. Позивачка мотивує свої позивні вимоги тим, що в даний час дочка навчається і знаходиться на її утриманні. Просить також стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач належним чином згідно ч.8 ст.128 ЦПК України повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подавав. У зв'язку з цим на підставі ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 27.09.1997 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. 21.05.2000 року шлюб між сторонами розірвано. 14.04.2016 року [PERSON], [INFO], змінив прізвище на [PERSON]. [PERSON] навчається на денному стаціонарі відділення «Лікувальна справа» Уманського медичного коледжу з 01.09.2016 року. Закінчує навчання 10.07.2020 року. Згідно довідки виконавчого комітету Моринської сільської ради від 28.02.2018 року № 291, [PERSON] проживає разом з позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Згідно довідки про доходи позивачка працює на посаді бармена кафе-бару «Черепашка» ПП [PERSON] та отримала за 2017 рік дохід в сумі 39941,56 грн. Згідно до ст.ст.198, 199 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей та дітей, які навчаються і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення двадцяти трьох років, або до припинення навчання за умови, що вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Враховуючи вищевикладене, суд, вважає за належне стягнути з відповідача на\~користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина. Стягнути з [PERSON] 704,80 грн. судового збору на користь держави за розгляд справи в суді. В задоволені позовних вимог щодо стягнення витрат на юридичну допомогу в сумі 500 грн. слід відмовити, оскільки відповідно до ч.2 ст. 134 ЦПК України,у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат. На підставі ст. ст.182 ч.2, 198, 199 Сімейного Кодексу України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивачка просить шлюб з відповідачем розірвати, вказуючи, що на протязі останніх двох років спільне життя з [PERSON] поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин, з початку 2013 року вони разом не проживають та не ведуть спільного господарства, кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з нею. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та обставини, викладені у заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, строк на примирення просив не надавати, оскільки позивачка заперечує проти збереження шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 28.08.2008 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зроблений відповідний актовий запис № 1446. Від цього шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, мешкають окремо за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, намагання суду примирити сторони успіху не мали, а тому зберегти сім"ю не надається можливим, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім»ї позивачки та відповідача носить формальний характер протягом тривалого часу, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений останнєю судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що 02 вересня 2006 р. зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинені з квітня 2014 р., основна причина розладу сім'ї є різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Враховуючи викладене, позивачка просить суд розірвати шлюб. Згідно письмової заяви, позивачка просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у поданій заяві просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладений 02 вересня 2006 р. та зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, Україна, актовий запис № 870 /а.с.11/. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] /а.с.10/. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 110 цього ж кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім"ї є неможливим. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати за вказаними позивачем причинами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що 03 червня 1999 р. уклала шлюб з відповідачем. Сімейне життя не склалося, постійно виникають сварки та суперечки, відсутнє взаєморозуміння та наявні різні погляди на ведення спільного господарства. Любов та взаємна повага в відносинах втрачена остаточна, а тому збереження сім'ї є неможливим та таким, що суперечать інтересам позивачки. Тому позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Від позивачки надійшла письмова заява, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання до суду не зявився, заяв та клопотань не надавав. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладений 03 червня 1999 р. та зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану [PERSON] районного управління юстиції, актовий запис № 10 /а.с.6/. Від шлюбу мають сина, Григорія, [INFO] /а.с.7/. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 110 цього ж кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~\~суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1\~\~ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім"ї є неможливим. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати за вказаними позивачем причинами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що 09 лютого 2001 р. уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина, Дениса, [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені з січня 2013 р. Спільне життя з відповідачем не склалося через різницю характерів, відсутністю спільних інтересів, поглядів життя та взаєморозуміння. Втрачено почуття любові та поваги один до одного. В останні роки виникають сварки, внаслідок того, що кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, існують непорозуміння з різних питань сімейного життя, із-за взаємних претензій один до одного. Тому позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач з захисником позовні вимоги визнав, не заперечує проти задоволення позовної заяви та розірвання шлюбу. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладений 09 лютого 2001 р. та зареєстрований Сумським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції, актовий запис № 99 /а.с.9/. Від шлюбу мають сина, Дениса, [INFO] /а.с.10/. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 110 цього ж кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~\~суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1\~\~ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім"ї є неможливим. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати за вказаними позивачем причинами.

Outcome: approved