Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] (дів.Розад) М.І. звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] який було зареєстровано 20 травня 1989 року Підгайчицькою сільською радою народних депутатів Теребовлянського району, актовий запис № 4. Від спільного подружнього проживання в них народилася дві дочки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які є повнолітніми. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що причиною розірвання шлюбу є те, що з відповідачем спільне сімейне життя не склалося, відповідач пиячить, б"є позивачку, між ними постійні конфлікти, їхня сімя фактично розпалась і подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і буде суперечити їхнім інтересам. Миритися з відповідачем не бажає, вважає, що сім'я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. В судове засідання позивачка не з'явилася, однак в позовній заяві просить справу слухати в її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але не повідомив суд про причини своєї неявки. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено: Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ИД № 455419 шлюб між [PERSON] та Розад (після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON], який було зареєстровано 20 травня 1989 року Підгайчицькою сільською радою народних депутатів Теребовлянського району, актовий запис № 4. Від спільного подружнього проживання в них народилися дві дочки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які є повнолітніми. Спільним сімейним життям сторони не проживають вже протягом тривалого часу. Між [PERSON] і [PERSON] (дів.Розад) М.І. відсутні почуття взаємної поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто, ці засади, які є морально-правовою основою шлюбу. Шлюб між [PERSON] і [PERSON] (дів.Розад) М.І. існує формально, зберегти який неможливо та недоцільно. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього ж кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, обставини подружнього життя. Таким чином, суд прийшов до переконання, що позов слід задоволити, розірвавши шлюб між [PERSON], [INFO], жителем [INFO], та [PERSON] (дів. Розад) [PERSON], [INFO], жителькою с.Підгайчики, Теребовлянського району Тернопільської області, який було зареєстровано 20 травня 1989 року Підгайчицькою сільською радою народних депутатів Теребовлянського району, актовий запис № 4.

Outcome: dismissed