Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач СТзДВ «Гарантія» звернувся до суду з даним позовом , посилаючись на те, що відповідно до умов укладеного 17 грудня 2012 року між сторонами договору/полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - позивач взяв на себе зобов'язання з забезпечення відшкодування шкоди на території України, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації транспортного засобу автобусу «Хюндай» державний № [NUMBER]. 26.01.2013 в м. Києві на перехресті вул. Сагайдачного та вул. Ігорівської відповідач допустив зіткнення з транспортним засобом «Форд», що призвело до отримання механічних пошкоджень транспортному засобу, яким керував - [PERSON]. Згідно постанови Подільського районного суду м. Києва від 15.02.2013 , ДТП відбулась внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху та визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. 31.01.2013 до позивача звернувся [PERSON], як потерпіла особа, із повідомленням про настання страхового випадку, та заявою на виплату страхового відшкодування. Позивачем було складено страховий акт та здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі - 8 170 грн. 73 коп. 10.07.2013 на адресу відповідача була направлена регресна вимога з проханням відшкодувати вказану шкоду в добровільному порядку, яку він залишив без розгляду. Тому просив стягнути з відповідача 8 170 грн. 73 копійки, та судовий збір. В судове засідання позивач не з»явився, про день, час та місце слухання судового засідання повідомлявся, згідно заяви представника просив слухання справи провести за своєї відсутності. Відповідач в судове засідання, не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до умов укладеного 17 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем договору/полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/2107716 - позивач взяв на себе зобов'язання з забезпечення відшкодування шкоди на території України, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації транспортного засобу автобусу «Хюндай» державний № [NUMBER]. 26.01.2013 в м. Києві на перехресті вул. Сагайдачного та вул. Ігорівської з вини відповідача скоєна ДТП, внаслідок чого транспортний засіб, яким керував - [PERSON] тримав пошкодження.. Згідно постанови Подільського районного суду м. Києва від 15.02.2013, відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. На підставі страхового акту № 297-ЦВ/2013 від 26.06.13 позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі - 8 170 грн. 73 коп., що підтверджується платіжним дорученням №16518 від 27.06.2013 року. Відповідно до ст. 29 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому уповноваженим органом. Згідно ст. 38 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. 10.07.2013 на адресу відповідача була направлена регресна вимога з проханням відшкодувати вказану шкоду в добровільному порядку, яку він залишив без розгляду. Оскільки відповідно до вимог ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з положеннями ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved