Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, просить розірвати шлюб, зареєстрований 05.02.2009 між нею та [PERSON] виконавчим комітетом Новоселицької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №1. Малолітнього сина [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з нею. Просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати, в тому числі за надання правничої допомоги; прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Підставою зверення до суду є те, що між сторонами втрачені всі фізичні та духовні зв"язки, шлюб носить формальний характер. Відповідач нехтує сімейними цінностями, на її прохання змінити ставлення до неї він не звертав уваги.Подружні відносини не підтримують вже 3 роки, проживають окремо. Матеріальної допомоги відповідач не надавав ні їй, ні дитині, що змусило звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Наведене призвело до остаточного розпаду сім'ї та стало причиною звернення до суду з даним позовом. Вважає, що примирення між ними неможливе. Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від14.02.2019 відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для надання відзиву. В підготовчому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25.03.2019 підготовче провадження закрито. Стправу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити.Не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, в підготовче та судове засідання на неодноразові виклики не з"явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, а відтак на підставі ч.3 ст.280 ЦПК України суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду даної справи. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Як встановлено ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від05.02.2009 між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], виконавчим комітетом Новоселицької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №1, 05.02.2009 був зареєстрований шлюб (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. З даник копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.10.2009 року у подружжя [INFO] народився син [PERSON] (а.с.5), який знаходиться на утриманні матері. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка виявила бажання не змінювати прізвище на дошлюбне та залишитись на прізвищі "Кравців". З огляду на викладене судом встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні відносини, оскільки в них різні погляди на життя та сімейні обов'язки, спільного побуту не ведуть. Шлюб між ними носить формальний характер, оскільки близько 3 років проживають окремо, що призвело до припинення між ними сімейних відносин та розпаду сім'ї, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Спір відносно проживання неповнолітньої дитини відсутній. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб розірвати, дитину залишити проживати з матір"ю, прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв'язку з розглядом справи, остання відносить сптату судового збору у розмірі 768,40 грн. та оплату за надання адвокатських послуг, а саме за складання позовної заяви в розмірі 400 грн., на підтвердження чого надала суду квитанцію №10 від 14.02.2019 на вказану суму за надання адвокатських послуг, складання позовної заяви адвокатом Гринишином В.С. (свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю №792). З урахуванням викланденого, судові витрати у розмірі 1168, 40 грн. підлягає стягненню з [PERSON] на користь відповідачки. На підставі викладеного, ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved