Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, стягнення суми за минулий час. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши, що 28.02.1998 року сторони зареєстрували між собою шлюб. Від спільного шлюбу вони мають малолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. 13.08.2009 шлюб між ними розірвано відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. Відповідач життям доньки не цікавиться, не спілкується з нею, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач категорично відмовився від матеріального забезпечення спільної доньки. За таких обставин просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісяця з дня подачі позову до суду і до досягнення нею повноліття, а також аліменти за минулі три роки у розмірі 1/4 частини від середньої заробітної плати у м. Києві, з розрахунку 13 388, 00 грн. (середня заробітна плата у м. Києві на березень 2018 року * 0,25 * 36 місяців що становить 120 492, 00 грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений судом належним чином за його місцем реєстрації (а.с. 15), із заявами про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Заслухавши позивача, та її представника дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як передбачає ч.1, ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом положень ч. 3, ст. 11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, у відповідності з ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як встановлено в судовому засіданні, 28.02.1998 року сторони зареєстрували шлюб (а.с. 4). Від спільного шлюбу вони мають малолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 13.08.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 5). З моменту розірвання шлюбу сторони проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини з цього ж часу не надає. Донька знаходиться на повному утриманні матері. Відомостями про офіційне працевлаштування відповідача позивач не володіє. Згідно ч.1, ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст. 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2018 рік" - установити у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Згідно ч.1, ст. 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, інформації про місце його можливого працевлаштування судом не отримав, крім того, позивач зазначає, що відповідач постійного місця роботи немає, у зв'язку із чим, суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій сумі, а не у частці заробітку (доходу) відповідача. За правилами ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає необхідним, приймаючи до уваги обов'язок відповідача утримувати свою малолітню дитину на підставі описаних вище норм права, відсутність інформації про його на даний час постійний щомісячний дохід, склад сім'ї, його стан здоров'я, враховуючи вік та стан здоров'я дитини, задовольнити позов частково і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 3000 грн. щомісяця на користь позивачки для утримання доньки [PERSON], [INFO] - дня подачі позову до суду до її повноліття, Законом України „Про Державний бюджет України на 2018 рік" для дітей такого віку (для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень), який не є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що такий встановлений розмір аліментів на утримання дитини буде достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім того, позивачка не позбавлена в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь матеріальної допомоги на лікування або навчання дитини в порядку ст.185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно ст.192 СК України. Згідно ч. 2, ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Окрім того, позивачка звертаючись до суду також просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів за минулі три роки у розмірі 120 492,00 грн. У відповідності до ч.3, ст.12 та ч.1, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.89 ЦПК України). Таким чином,

Outcome: partial