Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про поділ спільного майна та визнання права власності на частку у спільному майні. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 12 листопада 1996 року за її матір'ю - [PERSON],її сестрами [PERSON], [PERSON] та нею - [PERSON], в порядку приватизації визнано право власності на квартиру [ADDRESS]. На підставі вищезазначеного судового рішення Вишгородським БТІ 30.01.1998 року булапроведена державна реєстрація права власності на [ADDRESS] за власниками [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується відповідним записом в будинковій книзі [ADDRESS]. Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України №5-рп/2005 від 22.09.2005 рокузгідно з частиною п'ятою статті 3 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-ІV право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Отже, набуте на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12 листопада 1996 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] визнається державою Просить здійснити поділ квартири [ADDRESS] визнавши за: [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. · [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. · [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. · [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. · · В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, про день і час слухання справи повідомлені належним чином, звернулась до суду з заявою, в якій просять розглядати справу за їх відсутності, позов підтримали, просили виділити їм усім ? частину вказаної квартири. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 12 листопада 1996 року за її матір'ю - [PERSON], моїми сестрами [PERSON], [PERSON] та нею - [PERSON], в порядку приватизації визнано право власності на квартиру [ADDRESS]. На підставі вищезазначеного судового рішення Вишгородським БТІ 30.01.1998 року була проведена державна реєстрація права власності на [ADDRESS] за власниками [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується відповідним записом в будинковій книзі [ADDRESS]. Суд вважає доведеним право власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Згідно із ч. 2ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права; Згідно із ст.112 ЦК Української PCP ( в редакції чинній на момент приватизації квартири) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Беручи до уваги, що право власності на квартиру визнано за кількома особами, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] і в даній квартири не були визначені частки, відповідно вона належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.іст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно із ч.2 ст.369 ЦК України розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Зі ст.372 ч.1 ЦК України вбачається , що майно, що є у спільній суміжній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Суд приходить до висновку, що визнання права власності на частку у спільному майні за сторонами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.316,319,372,ЦК України,

Outcome: approved