Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням приватної квартири, мотивуючи тим, що вона являється власником двохкімнатної квартири [ADDRESS]. Вказану квартиру вона придбала на підставі договору купівлі-продажу від 19.06.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON]. В квартирі, крім неї, зареєстрований, також, її син - відповідач [PERSON]. Відповідач в спірному житловому приміщенні не проживає, квартирою не цікавиться, за комунальні послуги не сплачує, він забрав свої речі і без будь-якої поважної причини покинув житло і відсутній в квартирі більше одного року. Позивач просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування приміщенням квартири [ADDRESS]. В відкритому судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, та просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, через оголошення в пресі, причини неявки суду не повідомив, а тому суд, з урахуванням думки позивача, згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що позивач являється власником квартири [ADDRESS]. Вказана квартира була придбана нею на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19.06.2010 року, серії ВМХ № 515002, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі № 2606, що підтверджується копією вказаного договору. Про те, що позивач являється власником спірної квартири підтверджується також, витягом з Державного реєстру правочинів, серії РЕ № 395701 від 19.06.2010 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП КОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації», серії ССХ № 420078 від 29.06.2010 року, що підтверджується копіями вказаних витягів. Відповідно до довідки Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «ЖЕК № 1» за № 351 від 07.02.2014 року на реєстраційному обліку у вказаному житловому приміщенні значаться позивач - [PERSON] та відповідач - її син [PERSON]. Відповідач [PERSON], на даний час не проживає в указаній квартирі, виїхав з даного житлового приміщення, забравши всі свої речі, тобто більше одного року не проживає в спірній квартирі, вказане житло відповідач не утримує, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг не займається, що підтверджується поясненнями позивача, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та актами про підтвердження факту не проживання особи за адресою реєстрації від 17.06.2013 року, від 30.10.2013 року та від 22.01.2014 року, складеними КП БМР «ЖЕК № 1», відповідно до яких встановлено, що відповідач, зі слів сусідів, не проживає в спірній квартирі більше року, а саме з 06.11.2012 року. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 3 ст. 156 ЖК УРСР члени сім»ї власника будинку (квартири) зобов»язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім»ї власника зобов»язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території по проведенню ремонту. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач з 2012 року, та по даний час не проживає в спірному житловому приміщенні. Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, і такими що підлягають задоволенню, оскільки факт не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні більше одного року, підтвердився під час судового розгляду справи. Відповідач безпричинно не проживає в спірному житловому приміщенні та не користується вказаним спірним житловим приміщенням, його утриманням не займається, не сплачує комунальні послуги, і тому він втратив право на користування ним. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, понесені нею судові витрати, а саме: 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved