Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що [INFO] померла її бабця [PERSON], якій на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 1,01 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території Добровлянської сільської ради, кадастровий номер 2622881900:02:001:0038 у відповідності до Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії І-ІФ №014520. 15.03.2012 року бабця [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, яке буде належити їй на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, та все те, на що вона за законом буде мати право заповіла позивачці. При зверненні до нотаріальної контори про видачу зазначеного свідоцтва на право власності за заповітом на спадкове майно, їй було відмовлено, через виявлені в документації на спадкове майно розбіжностей в місці розташування земельної ділянки : «Підмихайлівська сільська рада», «Добровлянська сільська рада». Дані розбіжності виникли в зв»язку з тим, що спадкодавець отримала Державний Акт на право приватної власності на землю у 2000 році, де і було зазначено, що земельна ділянка розташована на території Підмихайлівської сільської ради, а у відповідності до довідки сільської Добровлянської ради з 2005 року після від»єднання с. Добровлян від Підмихайлецької сільської ради земельна ділянка [PERSON] розташована на території Добровлянської сільської ради, а до вказаного Державного Акту зміни не були внесені. Тому позивач просить суд визнати за нею право власності на вказане спадкове майно після смерті бабусі. В судове засідання позивачка надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить задовольнити позов. Відповідачка [PERSON] позов визнала про що подала суду відповідну заяву та просить справу розглянути у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.14). Згідно заповіту від 15.03.2012 року, посвідченого секретарем Добровлянської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 3, [PERSON] заповіла все своє майно, яке буде належити їй на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, та все те, на що вона за законом буде мати право, позивачці [PERSON] (а.с.12). При зверненні позивача до державної нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини за заповітом їй було відмовлено, через виявлені в документації на спадкове майно розбіжностей в місці розташування земельної ділянки : «Підмихайлівська сільська рада», «Добровлянська сільська рада» (а.с.5). Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець [PERSON] отримала Державний Акт на право приватної власності на землю у 2000 році, де і було зазначено, що земельна ділянка площею 1,01 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована на території Підмихайлівської сільської ради (а.с.11). А у відповідності до довідки Добровлянської сільської ради від 27.02.2014 року за №153, з 2005 року після від»єднання с. Добровлян від Підмихайлецької сільської ради земельна ділянка [PERSON] розташована на території Добровлянської сільської ради (а.с.23). Як вбачається з рішення Івано-Франківської обласної ради від 14.09.2004 року за №476-12/2004 вирішено утворити Добровлянську сільську раду з центром у с.Добровляни Калуського району та територією площею 817,1 га (а.с.24). Однак, після утворення нової територіальної адміністративної одиниці, а саме Добровлянської сільської ради, змін до Державного Акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] внесено не було, хоча фактично вона розташована на території Добровлянськї сільської ради, про що вказано у витязі з технічної документації управління Держземагенства у Калуському районі від 09.12.2013 року (а.с.14). Згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 09.12.2013року №04-5/927 нормативна грошова оцінка земельної ділянки розміром 1,01 га складає 12361,53 грн. (а.с.14) . У відповідності до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього ж Кодексу не заявив поро відмову від неї. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні з"ясовано, що позивачка прийняла спадщину, так як звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Відповідачка по справі є спадкоємцем першої черги, однак спадщину не прийняла, не звернулася з відповідною заявою до нотаріальної контори для прийняття спадщини за законом і в заяві наданій в судове засідання не заперечує проти визнання права власності на зазначене спадкове майно за позивачем по справі. Таким чином, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved