Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить: - стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення донькою повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову до суду; - стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення донькою 3-х років, тобто до [INFO] . В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що з відповідачем проживає у цивільному шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини на даний час не припинені, вони проживають разом, але відповідач повністю обмежив в утриманні, отриманої ним заробітної плати вона не бачить, у них не має спільного бюджету, останній працює трактористом у ФГ «Цвітна-Агро» та отримує пристойну заробітну плату. Ухвалою судді від 05.11.2020 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін (а.с. 19-20). Позивач у судове засідання не з?явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с. 12). Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечував (а.с. 26). Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Справа розглядається за правилами спрощеного провадження, на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу без участі сторін за наслідками чого винести рішення про задоволення позовних вимог. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що останні проживають у цивільному шлюбі за однією адресою (а.с. 11). Згідно свідоцтва про народження, сторони мають спільну дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні позивача (а.с. 3, 5-8). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім?я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до роз?яснень, які містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За змістом статті 180 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Таким чином, позовні вимоги позивача є обгрунтованими, оскільки на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина від їх цивільного шлюбу з відповідачем, останній згоден сплачувати аліменти на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тому, вимоги позивача в частині стягнення аліментів на її користь на її утримання також підлягають задоволенню, враховуючи, що відповідач не заперечує проти даної вимоги. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову. Згідно з ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved