Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач [PERSON] просить позбавити відповідача [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]; змінити прізвище малолітньої [PERSON], [INFO] на [PERSON]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 24 вересня 2004 року з відповідачем уклали шлюб, який в подальшому розірвано 05 липня 2006 року. Від шлюбу мають малолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO]. Стверджує, що після розірвання шлюбу дочка постійно проживає з нею, з 11-ти місяців від народження дочки, а саме з 10 березня 2006 року і до теперішнього часу вона піклується про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, всіляко сприяє здобуттю дочкою освіти, готує її до самостійного життя та повністю її утримує. Зазначає, що відповідач самоусунувся від виховання та утримання дочки: не піклується про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, не цікавиться її навчанням, крім оплати аліментів не займається іншим її утриманням, з одинадцятимісячного віку дитини жодного разу не провідав [PERSON] і не поспілкувався з нею, тобто ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню та утриманню дочки. Вважає, що відповідач всіляко перешкоджає дочці в реалізації її конституційного права на відпочинок та фізичний розвиток, оскільки вона в цьому році не змогла відвезти дочку на відпочинок за кордон та відправити її на міжнародні змагання з самбо-дзюдо через відмову відповідача надати свою згоду на виїзд дочки за кордон України. Вказує, що після припинення шлюбу, повернула собі дошлюбне прізвище [PERSON], просить змінити прізвище дитини, відповідно до п. 3 ст. 148 СК України . В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали в повному обємі та просять його задовольнити. Відповідач позов не визнав, у поданих до суду запереченнях просить у позові відмовити за безпідставністю позовних вимог, вважає, що правових та фактичних підстав для позбавлення його батьківських прав немає. Представник Органу опіки та піклування Рівненської районної державної адміністрації підтримала висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно дочки [PERSON]. Вислухавши пояснення сторін, представників, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 05 липня 2006 року. Від шлюбу мають малолітню дитину- дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] 16 лютого 2007 року зареєстрував шлюб з [PERSON], від якого має двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З акту обстеження матеріально - побутових умов проживання від 17 грудня 2013 року вбачається, що неблагополучної обстановки в сім'ї не виявлено, для виховання та розвитку дитини створені належні умови. Члени комісії під час здійснення соціального інспектування у висновку (акт №87) зазначили, що [PERSON] забезпечена усім необхідним для проживання, навчання та всебічного розвитку, вихованням та її утриманням займається мати. Відповідно до вимог ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобовязані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток. Ухилення від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою позбавлення батьківських прав. Згідно ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених цією статтею Кодексу. Із досліджених письмових доказів, зокрема висновку Квасилівської селищної ради Рівненського району від 09 січня 2014 року № 02-12/53 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] встановлено, що відповідач не займається вихованням своєї малолітньої дитини [PERSON], [INFO], не цікавиться її успіхами у навчанні та поведінкою, не відвідує своєї дитини ні в навчальному закладі, ні за місцем її проживання з матір'ю. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Пленум Верховного Суду України в п. 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року ,,Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" роз'яснив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно п. 15 вищевказаної постанови, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Таким чином, сукупністю досліджених в справі переконливих доказів доведено, що відповідач повністю ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини, не піклується про стан її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує матеріально, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, що у відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК України, є підставою для позбавлення його батьківських прав стосовно дочки [PERSON], [INFO]. За наведених обставин, позовні вимоги знайшли доказове підтвердження в суді, вважаються доведеними, обгрунтованими, правомірними, такими що відповідають інтересам малолітньої дитини.

Outcome: approved