overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстрований 16.07.2010 року Новомиколаївською сільською радою Барвінківського району Харківської області, актовий запис № 02 та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між сторонами з травня 2016 року шлюбно-сімейні відносини припинені, разом вони не мешкають, в родині відсутнє взаєморозуміння. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Матеріальна допомога на утримання неповнолітньої дитини відповідачем не надається. Позивач наполягає на розірванні шлюбу та просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач, відповідач в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб І-ВЛ № 139165, виданого 16.07.2010 року Новомиколаївською сільською радою Барвінківського району Харківської області, актовий запис № 02, сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами не має взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя та різні характери. Подальше зберігання шлюбу неможливе. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Згідно свідоцтва про народження 1-ВЛ № 224643 від 26.11.2010 року, актовий запис № 125 вбачається, що [PERSON], [INFO] є сином відповідача, який мешкає разом з позивачем. Вказані обставини визнані відповідачем в судовому засіданні, а, відтак, не підлягають доказуванню відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач вважав за доцільне стягнення аліментів в зазначеному розмірі. Таким чином, суд задовольняє позов також в цій частині та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 грн. щомісяця до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстрований 16.11.2012 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 989 та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між сторонами шлюбно-сімейні відносини припинені, разом вони не мешкають, в родині відсутнє взаєморозуміння. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Матеріальна допомога на утримання неповнолітньої дитини відповідачем не надається. Позивач наполягає на розірванні шлюбу та просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з*явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб І-ВЛ № 195807, виданого 16.11.2012 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 989, сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами не має взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя та різні характери. Подальше зберігання шлюбу неможливе. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Згідно свідоцтва про народження 1-ВЛ № 306852 від 27.02.2013 року, актовий запис № 321 вбачається, що [PERSON], [INFO] є сином відповідача, який мешкає разом з позивачем за адресою: м. Харків, вул. Гарібальді, б. 8, кв. 1 , що вбачається з довідки ОЖК «Контакт» від 16.12.2016 року. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з цим, суд задовольняє позовні вимоги в зазначеній частині частково, та, виходячи з вимог розумності та справедливості, стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстрований 20.01.2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис № 56, та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між сторонами шлюбно-сімейні відносини припинені, разом вони не мешкають, в родині відсутнє взаєморозуміння. Мають спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Матеріальна допомога на утримання неповнолітньої дитини відповідачем не надається. Позивач наполягає на розірванні шлюбу та просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не меньше 50 % прожиткового мінімума для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб виданого 20.02.2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис № 56, сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами не має взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя та різні характери. Подальше зберігання шлюбу неможливе. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Згідно свідоцтва про встановлення батьківства від 18.10.2001 року, актовий запис № 179 вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], 26.09.2001 р.н . та [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з цим, суд задовольняє позовні вимоги в зазначеній частині, та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстрований 21.07.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 406 та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між сторонами шлюбно-сімейні відносини припинені, разом вони не мешкають, в родині відсутнє взаєморозуміння. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Матеріальна допомога на утримання неповнолітньої дитини відповідачем не надається. Позивач наполягає на розірванні шлюбу та просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з*явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб І-ВЛ № 140780, виданого 21.07.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 406, сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами не має взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя та різні характери. Подальше зберігання шлюбу неможливе. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Згідно свідоцтва про народження 1-ВЛ № 240893 від 24.07.2003 року, актовий запис № 779 вбачається, що [PERSON], [INFO] є сином відповідача, який мешкає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS], що вбачається з довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця № 41 від 21.10.2016 року № 284. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд задовольняє позов також в цій частині та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в зазначеному розмірі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстрований 22.12.2007 року Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1490 та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між сторонами шлюбно-сімейні відносини припинені, разом вони не мешкають, в родині відсутнє взаєморозуміння. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Матеріальна допомога на утримання неповнолітньої дитини відповідачем не надається. Позивач наполягає на розірванні шлюбу та просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач, відповідач в судове засідання не з*явилися, надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, а відповідач також про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб І-ВЛ № 080646, виданого 22.12.2007 року Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1490, сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами не має взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя та різні характери. Подальше зберігання шлюбу неможливе. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Згідно свідоцтва про народження 1-ВЛ № 107838 від 06.03.2008 року, актовий запис № 220 вбачається, що [PERSON], [INFO] є дочкою відповідача, яка мешкає разом з позивачем. Вказані обставини визнані відповідачем, а, відтак, не підлягають доказуванню відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач вважав за доцільне стягнення аліментів в зазначеному розмірі. Таким чином, суд задовольняє позов також в цій частині та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в зазначеному розмірі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстрований 26.11.2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 2740 та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між сторонами з лютого 2016 року шлюбно-сімейні відносини припинені, разом вони не мешкають, в родині відсутнє взаєморозуміння. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Матеріальна допомога на утримання неповнолітньої дитини відповідачем не надається. Позивач наполягає на розірванні шлюбу та просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з*явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб І-ВЛ № 020313, виданого 20.12.2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 2740, сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами не має взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя та різні характери. Подальше зберігання шлюбу неможливе. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Згідно свідоцтва про народження 1-ВЛ № 027706 від 01.02.2006 року, актовий запис № 154 вбачається, що [PERSON], [INFO] є сином відповідача, який мешкає разом з позивачем. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд задовольняє позов також в цій частині та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн. щомісяця до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстрований 29.06.2012 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 436 та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між сторонами з серпня 2016 року шлюбно-сімейні відносини припинені, разом вони не мешкають, в родині відсутнє взаєморозуміння. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Матеріальна допомога на утримання неповнолітньої дитини відповідачем не надається. Позивач наполягає на розірванні шлюбу та просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку / доходів/ щомісяця до досягнення дитиною повноліття з дня пред*явлення позову та 700 грн. щомісяця на її утримання, оскільки їх неповнолітня дитина не досягла трьохрічного віку, позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, у зв*язку з чим позивач вимушена звернутися до суду. Сторони в судове засідання не з*явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, позивач надала заяву про розгляді справи за її відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб І-ВЛ № 185224, виданого 29.06.2012 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 436, сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами не має взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя та різні характери. Подальше зберігання шлюбу неможливе. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Згідно свідоцтва про народження 1-ВЛ № 379103 від 22.10.2014 року, актовий запис № 1873 вбачається, що [PERSON], [INFO] є дочкою відповідача, яка мешкає разом з позивачем. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд задовольняє позов також в зазначеній частині. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З урахуванням того, що неповнолітня дитина відповідача, проживає з позивачем, позивач має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, в якому посилається на наступне. Сторони проживали разом однією сім»єю без реєстрації шлюбу від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач просить суд: Стягнути з відповідача [PERSON] на утримання малолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття. Позивач надала до суду заяву, якою просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з"явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень не надав. Зважаючи на те, що суд не має відомостей про причини неявки відповідача суд відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, згідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони проживали разом однією сім»єю без реєстрації шлюбу від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.191 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн. Рішення у частині стягнення аліментів за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, зазначивши, що вони перебували у фактичних шлюбних відносинах, мають спільну неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. В даний час вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання, хоча має таку можливість, так як працездатного віку, являється пенсіонером. Просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини його доходу до досягнення дитиною трирічного віку. Сторони до суду не з"явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, мають спільну неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. На даний час позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.5) та потребує матеріальної допомоги. Відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання, хоча працездатного віку, являється пенсіонером. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З врахуванням наявних в справі доказів та позиції відповідача, який в наданій суду заяві зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат вирішується судом відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved