Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив,що Ірпінським міським судом Київської області розглядалась цивільна справа №2- 862/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON], [PERSON] , 3-а особа [PERSON], про стягнення солідарно боргу за договором позики на загальну суму 457344 грн. (57600 доларів США), за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору позики. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 24 жовтня 2011року,залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних та кримінальних справ від 15 червня 2012року , в задоволенні позову [PERSON] та зустрічного позову [PERSON] відмовлено. Відмовляючи у позові, суд першої інстанції встановив, що кошти, отримані [PERSON] за розпискою від 16.05.2008р.були призначені для фінансового забезпечення реалізації спільного проекту по проведенню шоу - програми «Іліада» і визнав, що між сторонами спору існують цивільно-правовідносини, які регулюються не статтями 1046,1049 ЦК України (норми яких регламентують відносини за договором позики), а іншими нормами Цивільного кодексу України. В свою чергу, суди апеляційної і касаційної інстанцій в своїх рішеннях визнали, « що між сторонами спору виникли права та обов'язки саме з договору про сумісну діяльність щодо проведення абсолютного чемпіонату України по панкратіону - шоу-програми «Іліада», і відповідальності за настання негативних наслідків, у тому числі цивільно- правову, повинні нести всі учасники спільного проекту і в розмірі, визначеному Джентльменським договором від 7 квітня 2008 року, тобто договором про спільну діяльність, правовідносини за яким регламентовані статтями 1130-1143 ЦК України". Встановлення судами апеляційної і касаційної інстанцій в своїх рішеннях факту існування між учасниками проекту спору за Договором про спільну діяльність і покладення відповідальності за повернення боргу на всіх учасників саме за цим Договором, а не за договором позики, як було заявлено в первинному позові, дає йому правову підставу на звернення з новим позовом про стягнення боргу за договором про спільну діяльність. Таке право на подання зазначеного позову забезпечується нормами статті 264 ЦК України, де встановлено «що у разі пред'явлення особою позову переривається перебіг позовної давності (строк протягом якого особа може звернутися до суду за захистом свого порушеного права), і після переривання перебіг(строк ) позовної давності починається заново». Із змісту наведених статей ЦК України випливає, що з моменту подання до суду первинного позову про стягнення коштів за договором позики відбулось переривання перебігу позовної давності, а з моменту отримання 25.08.2012р. ухвали суду касаційної інстанції від 15.06.2012р., почався відлік позовної давності - строку протягом якого можна заявити до суду новий позов за захистом своїх порушених прав. Позивач зазначив,що з метою реалізації творчих задумів, отримання прибутку громадяни України [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (організатори і виконавці), [PERSON] і [PERSON] (інвестори) вирішили організувати і провести культурно-масовий захід файт-шоу Іліада - абсолютний чемпіонат України по панкратіону (боксерські бої між чоловіками на рингу). З метою реалізації вище зазначеного проекту названі особи уклали між собою джентльменський договір від 07.04.2008р. Умовами цього договору було визначено права і обов'язки його учасників, зокрема було передбачено розподіл фінансової, організаційної, творчої участі кожного з учасників даного договору і їх відповідальність за виконання своїх обов'язків, а саме: - відповідальність за творче наповнення проекту було покладено на [PERSON] - відповідальність за реалізацію квитків на відвідування шоу-програми було покладено на [PERSON]; - відповідальність за рекламну частину, поліграфію проекту було покладено на [PERSON]; - відповідальність за юридичний, фінансовий, адміністративний супровід (управління) проекту, за ведення обліку залучених коштів, їх збереження та витрачання, за проведення розрахунків між учасниками (не пізніше 07.06.2008р.) було покладено на [PERSON]. Умовами цього договору також було передбачено, що доля кожного із учасників у проекті склала 20% за винятком [PERSON] та [PERSON], які сукупно вдвох мають 20% в цьому проекті, в разі настання негативних наслідків за даним проектом на кожного з учасників договору покладається відповідальність за повернення 1/5 (20%) частини коштів, які будуть залучені у інвесторів, в строк не пізніше 7 червня 2008р. [PERSON] - керівник проекту і учасник договору, відповідно до повноважень, покладених на нього договором щодо фінансового забезпечення цього проекту, міг особисто залучати, так і надавати доручення іншим учасникам договору про залучення коштів на проведення шоу-програми «Іліада». За підрахунками [PERSON] на проведення цього культурно-мистецького заходу необхідно було мати в своєму розпорядженні кошти в межах 100\~000 доларів США. Зразу після підписання джентльменського договору [PERSON] як фізична особа-підприємець перерахувала на розрахунковий рахунок підприємства, належного [PERSON] (ТОВ «Європейська консалтингова група») кошти на суму еквівалентну 32000 доларів США . Після отримання цих коштів [PERSON] разом зі своїми партнерами по проекту [PERSON], [PERSON], [PERSON] заявили [PERSON] та [PERSON], що раніше заявленої ними суми коштів в розмірі 100\~000 доларів США недостатньо і тому необхідно збільшити фінансування проекту «Іліада» вдвічі: тобто віднайти ще 100\~000 доларів США для його успішної реалізації. Така вимога виконавців джентльменського договору поставила позикодавців [PERSON] і [PERSON] в надзвичайно скрутне становище, оскільки кошти для надання першого траншу були взяті [PERSON] в позику у третіх осіб під високі відсотки, тобто [PERSON] потрапила в страшну боргову яму. Відшкодування додаткових коштів вимагало докладання титанічних зусиль з боку [PERSON] [PERSON] [PERSON] змушений був взяти банківський кредит під заставу своєї квартири . [PERSON] і [PERSON] потребували від [PERSON] та його партнерів надати обґрунтований кошторис витрат, на проведення культурно-масового заходу «Іліада». Такий попередній фінансовий документ на суму 225 000 доларів США [PERSON] був наданий позикодавцем. Після отримання кошторису, [PERSON], на виконання своїх обов'язків за джентльменським договором, запозичені ним у банку кошти, надав [PERSON] кошти на суму 72000 доларів США які повинні були ним спрямовані на реалізацію шоу-програми. Про факт укладення договору позики і надання [PERSON] коштів на вказану суму і їх отримання [PERSON],свідчить розписка , видана останнім 16. 05. 2008р. Із змісту цієї розписки вбачається , що за результатами проведеного весняного етапу файт-шоу «Іліада» 30-31.05.2008р. проведення розрахунків між учасниками джентльменського договору повинні бути здійснені в строк не пізніше 07.06.2008р. Після отримання [PERSON] коштів на суму 72 000 доларів США між учасниками джентльменського договору була досягнута домовленість про те, що кожен з учасників - виконавців цього договору, можуть безпосередньо брати у [PERSON] і [PERSON] кошти , для забезпечення своєчасного і ефективного виконання свого обсягу робіт, що визначені джентльменським договором у позику, у позикодавців [PERSON], [PERSON] Так були укладені наступні договори позики: - договори позики між [PERSON] і [PERSON] від 01.05.2008р. на суму 20 000 доларів США, від 22.05.08р. на суму 14 000 доларів США.; - договори позики між [PERSON] і [PERSON] від 01.05.2008р. на суму 46 000р. від 14.05.2008р. на суму 20 000 дол. США. Перший етап шоу-програми був проведений в концерт-холі «ФРІДОМ» 30-31 травня 2008р. За результатами проведеного заходу в строк до 07.06.2008р. виконавці договору - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в строк до 07.06.2008р. зобов'язані були скласти і надати позикодавцям [PERSON] І [PERSON]П узагальнюючий фінансовий звіт про понесені видатки на проведення файт-шоу «Іліада» з підтверджуючими документами . Однак на вимогу позикодавців такої фінансового документа [PERSON] - керівником і особою відповідальною за фінансову частину проекту, не було надано. Неодноразові звернення [PERSON] і [PERSON] як до [PERSON] так і до решти учасників договору про необхідність проведення зустрічі з метою проведення розрахунків між учасниками договору за результатами проведеного заходу не призвели до очікуваного результату. Від [PERSON] була отримана відповідь, що проведений захід виявився збитковим, а фінансові документи, що стосуються цього заходу разом з комп'ютером були у нього викрадені. Непроведення з вини виконавців за договором розрахунків між усіма учасниками договору та неповернення ними [PERSON] і [PERSON]П коштів, наданих останніми на проведення шоу-програми «Іліада», змусили [PERSON] і [PERSON] звернутися до суду із позовами про стягнення коштів з виконавців - позичальників за договорами позики , а саме: Був поданий до Господарського суду м. Києва позов фізичної особи-підприємця [PERSON] до ТОВ «Європейська консалтингова група » про стягнення боргу за договором поворотної безвідсоткової позики на суму 32\~000 доларів США. Рішенням Господарського суду м. Києва від 22.08.2011р., яке набрало законної сили, було стягнуто з ТОВ «Європейська консалтингова група» на користь ФОП [PERSON] кошти на суму 32 000 доларів США і виконавчий лист був предявлений до виконавчої служби Печерського району м. Києва для виконання. Був поданий до міськрайонного суду Київської обл. суду позов [PERSON] до [PERSON] стягнення боргу за договорами позики від 01.05.2008р., від 22.05.2008р. на загальну суму 667802грн. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської обл. від 28.09.2011р. позов [PERSON] був задоволений в повному обсязі. Рішеннями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.04.2012р.апеляційного суду Київської області від 01.10.2012р., були внесені зміни в рішення суду першої інстанції щодо розміру задоволених позовних вимог: на користь [PERSON] було стягнуто боргу розмірі 583 893 грн. 02.коп. Виконавчий документ про стягнення коштів за цим позовом знаходиться на виконанні у виконавчій службі Броварського району Київської області. Був заявлений до Деснянського районного суду м. Києва позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договорами позики від 01. 05. 08р., та від 14.05.08р. на загальну суму 1364895 грн., 73 коп. Рішеннями Апеляційного суду м. Києва від 04.09.2012р., Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.10.12р. було змінено розмір задоволених позовних вимог: було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг на суму 1 321 662 грн. 94коп. і судові витрати в розмірі 3231 грн. 50коп. Виконавчий документ про стягнення боргу за цим позовом знаходиться на виконанні у виконавчій службі Деснянського району м. Києва. Був поданий до Ірпінського міського суду Київської області позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором позики на суму 457344грн (57600 доларів США). Як зазначалось вище, судами всіх інстанцій було відмовлено в позові. Свої рішення пор відмові в задоволенні позову суди обгрунтовують тим, що предметом спору між сторонами спору є правовідносини з договору про спільну діяльність, а не правовідносини з договору позики як було заявлено в первинному позові. Оскільки за викладеною судами апеляційної та касаційної інстанцій правовою позицією джентльменський договір від 07.04.2008р. є договором про спільну діяльність, тому для врегулювання спірних правовідносин, що виникли між сторонами спору повинні застосовуватись норми закону, що регламентують договори про спільну діяльність . Позивач зазначає,що всі учасники джентльменського договору із-за негативних наслідків за результатами проведеного заходу взяли на себе відповідальність про відшкодування кожним із них 1/5 частини коштів, залучених у інвесторів. На сьогоднішній день є заборгованість у відповідачів перед позивачем на суму, еквівалентну 57600 доларів США. Позивач просить стягнути з кожного з учасників джентльменського договору: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] солідарно по 14400 Доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 302 400грн . Представник позивача [PERSON]П,яка також є і третьою особою по справі позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON]М та його законний представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали,просили у позові відмовити,поскільки позивач пропустив строк позовної давності. Відповідачі [PERSON]О,[PERSON]С,[PERSON]С у судове засідання не з»явились,про день розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення у газеті «Урядовий Кур»єр»,у зв»язку з чим суд розглянув справу за відсутності відповідачів. Суд,заслухавши пояснення учасників процесу,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що не підлягає до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів. У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України «Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини». У судовому засіданні було встановлено,що з метою реалізації творчих задумів, отримання прибутку громадяни України [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (організатори і виконавці), [PERSON] і [PERSON] (інвестори) вирішили організувати і провести культурно-масовий захід файт-шоу Іліада - абсолютний чемпіонат України по панкратіону . З метою реалізації вище зазначеного проекту названі особи уклали між собою джентльменський договір від 07.04.2008р. Умовами цього договору було визначено права і обов'язки його учасників, зокрема було передбачено розподіл фінансової, організаційної, творчої участі кожного з учасників даного договору і їх відповідальність за виконання своїх обов'язків, а саме: - відповідальність за творче наповнення проекту було покладено на [PERSON] - відповідальність за реалізацію квитків на відвідування шоу-програми було покладено на [PERSON]; - відповідальність за рекламну частину, поліграфію проекту було покладено на [PERSON]; - відповідальність за юридичний, фінансовий, адміністративний супровід (управління) проекту, за ведення обліку залучених коштів, їх збереження та витрачання, за проведення розрахунків між учасниками (не пізніше 07.06.2008р.) було покладено на [PERSON]. Умовами цього договору також було передбачено, що доля кожного із учасників у проекті склала 20% за винятком [PERSON] та [PERSON], які сукупно вдвох мають 20% в цьому проекті, в разі настання негативних наслідків за даним проектом на кожного з учасників договору покладається відповідальність за повернення 1/5 (20%) частини коштів, які будуть залучені у інвесторів, в строк не пізніше 7 червня 2008р.Наведені обставини справи стверджуються у судовому засіданні копією вказаного джентльменського договору (а.с.8).Тобто між учасниками джентльменського договору виникли права та обов»язки саме з договору про сумісну діяльність щодо проведення вказаного заходу,тому відповідальність за настання негативних наслідків у тому числі і цивільно-правову повинні нести всі учасники спільного проекту у розмірі визначеному джентльменським договором від 07.04.2008р.Спірні правовідносини,які виникли між учасниками вказаного договору регулюються ст.. 1130-1143 ЦК України . У судовому засіданні було встановлено,що відповідно до умов джентльменського договору і вимог ст.1130 ЦК України учасники цього договору зобов'язались спільно діяти для досягнення мети-проведення шоу-програми «Іліада». Відповідно до ст. 1131ЦК України учасники цього Договору передбачили в ньому порядок прийняття рішень, покриття витрат і збитків, а відповідно до ст. 1134 цього Кодексу встановили відповідальність за ведення бухгалтерського обліку спільного майна на [PERSON] - особу, що відповідальна за фінансову частину проекту. Також згідно зі ст. 1135 ЦК України учасники Договору встановили правило , що кожен учасник має право діяти від імені всіх учасників, а також визначили конкретний обсяг робіт який підлягав виконанню окремими учасниками договору при здійсненні проекту. Статтею 1136 ЦК України передбачено: «що кожний учасник договору простого товариства має право ознайомлюватися з усіма документами, щодо ведення спільних справ учасників, а відмова від цього права або його обмеження в тому числі за погодженням учасників, є нікчемною». Частиною 1 ст. 1137 ЦК України встановлено, що порядок відшкодування витрат і збитків, повязаних із спільною діяльністю учасників , визначається за домовленістю між ними, а у разі відсутності такої домовленості кожний учасник несе витрати та збитки пропорційно вартості його вкладу у спільне майно». У судовому засіданні було встановлено,що згідно розписки (а.с.9) відповідач [PERSON]М у позивача взяв суму еквівалентну 72\~000 долларам США для забезпечення спільного проекту файт-шоу Іліада .Умовами джентльменського договору було визначено,що в разі настання негативних наслідків за даним проектом на кожного з учасників договору покладається відповідальність за повернення 1/5 (20%) частини коштів, які будуть залучені у інвесторів, в строк не пізніше 7 червня 2008р.Дана обставина відмічена і у розписці (а.с.9). У судовому засіданні було встановлено,що відповідачі по справі не повернули позивачу кошти відповідно до часток,зазначених у Джентельменському договорі та у строк до 07.06.2008р. Однак,суд вважає,що позивач пропустив строк позовної давності. Відповідно до ст.. 256 ЦК України «Позовна давність-це строк,у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу». Відповідно до ст.. 257 ЦК України «Загальна позовні давність встановлюється тривалістю у три роки». Відповідно до ст.. 261 ч 1 ЦК України «Перебіг позовної давності починається від дня,коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу,яка його порушила». Як вбачається зі змісту Джентельменського договору від 07.04.2008р та розписки (а.с.9),сторонами вказаного договору визначено,що в разі настання негативних наслідків за даним проектом на кожного з учасників договору покладається відповідальність за повернення 1/5 (20%) частини коштів, які будуть залучені у інвесторів, в строк не пізніше 7 червня 2008р.Сторони за вказаним договором знали про ті обставини,що проект був невдалим,а тому повинні були виконати свої зобов»язання по поверненню коштів у строк до 07.06.2008р.Дані зобов»язання виконані не були,тому з 07.06.2008р у позивача виникло право на звернення до суду із позовом за захистом своїх прав відповідно до ст.. 1130-1143 ЦК України. Як вбачається із позовної заяви,позивач із вказаним позовом звернувся до суду 17.06.2015р,тобто із пропуском строку позовної давності. Згідно позовної заяви позивач посилається на ті обставини,що у зв»язку із подачею ним до суду позову про стягнення із відповідачів боргу за договором позики,строк позовної давності перервався,і поскільки позивач отримав копію ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ лише 25.08.2012 р,то з даного числа починається відлік строку позовної давності. Дані обґрунтування суд вважає надуманими та безпідставними. Відповідно до ст.. 261 ч 1 ЦК України «Перебіг позовної давності починається від дня,коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу,яка його порушила».Позивач про своє порушене право довідався 07.06.2008р.З даного часу у позивача виникло право на звернення до суду із відповідним позовом за захистом своїх прав.Звернення до суду із позовом про стягнення боргу за договором позики не перешкоджало позивачу звернутись до суду із іншим позовом з інших підстав про стягнення боргу відповідно до ст..ст. 1130-1143 ЦК України. Відповідно до ч 3 ст.267 ЦК України «Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі,зробленою до винесення ним рішення». Відповідно до ч 4 ст.267 ЦК України «Сплив позовної давності,про застосування якої заявлено стороною у спорі,є підставою для відмови у позові». Враховуючи викладене,поскільки позивач пропустив строк позовної давності,не ставить питання про поновлення йому даного строку,а також враховуючи,що відповідач наполягає на застосуванні строків позовної давності,суд вважає за необхідне відмовити позивачу у позові. На підставі ст. 256-264,1130,1143 ЦК України ,

Outcome: dismissed