Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати дії відповідача з нарахування житлово-комунальних послуг за період з моменту виникнення заборгованості по 08.04.2017 року протиправними; зобов`язати відповідача виключити заборгованість за період з моменту її виникнення до 08.04.2017 року. В обгрунтування вимог вказано, що [PERSON] з 17.08.2018 року є власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі з 1998 року ніхто не проживає та послугами відповідача не користується, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою сусідів. У свою чергу, відповідач протиправно нараховує позивачу заборгованість за послуги, що рахувалися до смерті попереднього власника квартири. Позивач вказує, що неодноразово зверталася до відповідача з проханнями перерахувати заборгованість по квартирі [ADDRESS] , однак останній не вчиняє жодних дій щодо такого перерахунку. 05.06.2018 року позивач звернулась до відповідача із відповідною заявою, проте листом від 20.06.2018 року позивачу фактично було відмовлено у вимогах. В порядку ч. 2, 4 ст. 1281 ЦК України вимоги кредитора, як спадкоємцю попереднього власника, приватному або державному нотаріусу відповідачем не направлялось, а тому він позбавлений права вимоги до [PERSON] , як спадкоємця [PERSON] , за період до 08.04.2017 року. Позивач зазначає, що 31.05.2018 року погасила заборгованість по послугам за період з травня 2017 року по грудень 2018 року, однак відповідач протиправно нараховує заборгованість і за цей період. Необхідність звернення до суду позивач пояснює тим, що її щомісячна пенсія становить 1940,09 грн, є інвалідом II групи, потребує регулярного медикаментозного лікування, а наявність необгрунтованої заборгованості зі сплати комунальних послуг позбавляє її права на отримання субсидії, оскільки позивач обліковується як недобросовісний боржник і не може отримати довідки про склад сім`ї. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 13.08.2021 року у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Позивач копію ухвали про відкриття провадження отримала 27.08.2021 року. 02.09.2021 року від Житлово-будівельного кооперативу «Полісся» надійшло заперечення на позовну заяву. Так, представник відповідача вказав, що адміністрацією кооперативу було запропоновано позивачу надати для ознайомлення підтверджувальні документи права власності на квартиру [ADDRESS] та написати заяву про відкриття особового рахунку на своє прі\-звище в Житлово-будівельному кооперативі «Полісся», який являється балансоутимувачем (управителем) вказаного будинку, після чого на прізвище Позивача буде відкритий особовий рахунок оплати як власнику квартири, але позивач категорично відмовила надавати будь які документи та відкривати особовий рахунок на своє прізвище. Після від\-мови позивача відкрити особовий рахунок на квартиру, останній було повідомлено, що у адміністрації кооперативу немає законних підстав видавати розраху\-нок по оплаті квартири №171 , так як рахунок відкрито на [PERSON] . Одночасно позивачу було повідомлено, що довідку із загальною сумою заборгованості по особовому рахунку [PERSON] вона може отримати у бухгалтера, проте позивач від\-мовилася від запропонованої пропозиції отримання довідки. 26.08.2021 року адміністрація ЖБК "Полісся" на адреси позивача рекомендованими листами із повідомленням були направлені досудові попередження про те, що із 17.08.2018 року по 25.08.2021 року за [PERSON] у межах позовної давності, рахується заборгованість перед підприємством, з оплати утримання будинку і прибудинкової території яка становить 14383 грн. 75 коп. Таким чином, позивач, як власник квартири [ADDRESS] , зобов`язана брати участь у витратах на утримання спільного сумісного майна, яким є приміщення загального користування, опорні конструкції, механічне, електричне, сантехнічне обладнання, що призначене для забезпечення потреб усіх власників квартир у даному будинку з дня відкриття спадщини тобто від 08.04.2017 року. Від позивача відповіді на заперечення (відзив) не надходило, копію письмових заперечень відповідача отримано [PERSON] 08.09.2021 року. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.08.2018 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 10-11). Згідно типового договору від 01.09.2018 року, укладеного між ЖБК «Полісся» та співвласниками багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою ЖБК «Полісся» надає послуги з управління багатоквартирним будинком. 05.06.2018 року [PERSON] звернулась до Житлово-будівельного кооперативу «Полісся» із заявою про списання заборгованості за послуги, які нараховані відповідачем за надання послуг щодо квартири [ADDRESS] та видати [PERSON] довідку про те, що [PERSON] був членом кооперативу та сплатив пай повністю (а.с. 14). 20.06.2018 року Житлово-будівельним кооперативом «Полісся» надано відповідь [PERSON] про те, що позивач, як спадкоємець [PERSON] несе обов`язки зі сплати заборгованості по витратам, понесеним балансоутримувачем по утриманню будинку та прибудинкової території (а.с. 15). Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Нормами статті 322 ЦПК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних). Згідно з ч. 1 ст. 262 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 12 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 7, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Згідно п. 7 ч. 3 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку має право вести претензійно-позовну роботу у разі виникнення заборгованості за надані послуги в порядку і строки, встановлені законом та/або договором. Власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг (Постанова КЦС Верховного Суду від 02.04.2020 року у справі № 757/29813/17-ц). Як вже встановлено судом [PERSON] стала власником квартири [ADDRESS] з 17.08.2018 року. Належних та переконливих доказів про те, що саме позивачем відкрито рахунок для нарахування послуг та саме позивачу неправомірно проводяться нарахування, суду не надано. Зі змісту розрахунку заборгованості, досудового попередження ЖБК «Полісся» від 26.08.2021 року, за адресою: [ADDRESS] нараховано заборгованість по житлово-комунальним послугам у виді утримання будинку та прибудинкової території по особовому рахунку відкритому на ім"я [PERSON] . Особовий рахунок відкритий на ім"я [PERSON] за адресою [ADDRESS] , є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій підприємства-виконавця і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора/тобто підприємства-виконавця. Крім того, щодо списання заборгованості за оплату комунальних послуг не передбачено чинним законодавством, не встановлено процедури та не визначено механізму списання заборгованості. До такого висновку прийшла колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по справі №6-3986св14. Крім того, листом Міністерства з питань ЖКГ України №12/1-64 від 17.05.2007 року зазначено, що «списання боргів за спожиті житлово-комунальні послуги чинним законодавством не передбачено». Таким чином, враховуючи, що позивачем не надано доказів про те, що саме на її ім"я нараховується заборгованість за надання комунальних послуг, позивач у встановленому законодавством порядку не відмовилась від надання таких послуг, списання заборгованості за оплату комунальних послуг не передбачено чинним законодавством, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом враховано, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з урахуванням чого та положень ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по справі на рахунок держави.

Outcome: dismissed