Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем у них народився син - [PERSON], [INFO]. Шлюб розірвано. Оскільки син проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач в утриманні сина приймає участі недостатньо, просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 30 % прожиткового мінімуму громадян для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, дитина потребує санаторного лікування, тому просила суд стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 11930 грн. на рік. В судове засідання з'явився представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Зазначав, що суду надано всі можливі докази на підставердження обставин, зазначених в позові. Відповідач повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, але до суду не з'явився, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони від спільного шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO] (а.с.6), та в свідоцтві про народження відповідач записаний батьком. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми 12 серпня 2010 року. (а.с.7) В судовому засіданні встановлено, що на даний час син проживає разом з матір'ю. (а.с. 8) Відповідно до консультативного висновку дитячого міського пульмонолога КУ «Сумська міська дитяча клінічна лікарня» дитині встановлено діагноз: обструктивний бронхіт із загрозою розвитку бронхіальної астми, яка потребує оздоровлення в санаторії пульмонолгічного профілю на південному березі Криму. (а.с.10) Вказаний діагноз та необхідність лікування дитини підтверджується довідкою форми № 070/о (а.с.11) Відповідно до ст.ст.180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів, інших дітей. Ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або в твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач в свідоцтві про народження дитини записаний батьком, є працездатною особою, суд вважає, що є законні підстави для стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частині від усіх видів його заробітку але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тому позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ст.191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 23 квітня 2014 року. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини за 2012 рік та, починаючи з 2014 року, не грунтуються на вимогах закону. Тобто, в даному випадку аліменти необхідно стягувати саме з 23.04.2014 року. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно залежно від причини, що зумовила додаткові витрати. Доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що призвели до додаткових витрат на дитину, можуть бути довідки, чи інші документи медичних закладів, а також інші документи, які підтверджують те, що дитина страждає на тяжке захворювання і свідчать про необхідність у зв'язку з цим збільшення витрат на придбання ліків, спеціальний медичний і звичайний догляд за дитиною, її побутове обслуговування, санаторно-курортне лікування тощо. Розмір додаткових витрат на дитину має обґрунтовуватись відповідними документами. Так, витрати на спеціальний медичний догляд - довідками медичних закладів про вартість медичних послуг; витрати на лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками і рахунками. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. В даному випадку, як зазначалось вище, позивач лише надала документи на підтвердження того, що дитина потребує санаторного лікування через стан здоров"я. В той же час, жодного належного і допустимого доказу, яким би доводилось, що вона зверталася до відповідних установ за отриманням путівки на санаторно-курортне лікування дитини та що додаткові витрати будуть становити 11930 грн. на рік, суду не надано. При цьому, долучена до позову роздруківка з мережі Інтернет про вартість проживання в санаторії «Гурзуфський» с. Гурзуф, АР Крим не може бути належним доказом вартості санаторно-курортного лікування дитини (а.с.12-14). За таких обставин, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини необхідно відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial