Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом, просив стягнути з відповідача на його користь компенсацію за затримку виплати заробітної плати з квітня 2012 року по лютий 2013 року грн. в розмірі 94365,04 грн. Позов мотивує тим, що працював генеральним директором ТзОВ "Львівські автобусні заводи". Підприємство несвоєчасно виплачувало йому заробітну плату. За статтею 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чиним законодавством. Компенсація громадянам втрати ними частини доходів у зв'язку з несвоєчасною їхньою виплатою з 2001 року проводиться відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та постанови КМУ від 21.02.2001 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати». У разі затримки працедавцем виплати нарахованих доходів (зарплати, разом із сумою індексації, інших доходів), які отримують фізичні особи у гривнях на території України і які не мають одноразового характеру, на один і більше календарних місяців, такий роботодавець в місяці погашення заборгованості по зарплаті одночасно нараховує компенсацію у зв'язку з порушенням термінів її виплати. Враховуючи наведене. Просить суд стягнути з відповідача компенсацію за затримку виплати заробітної плати з квітня 2012 року по лютий 2013 року грн. в розмірі 94365,04 грн. У судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання з розгляду даної справи повторно не прибув із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим і від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 265, 281, 282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14.06.2013 у цивільній справі 2/463/262/13 за позовом [PERSON] до ТзОВ «Львівські автобусні заводи», третьої особи Об"єднання профспілок Львівщини, Обласного управління територіальної державної інспекції з питань праці у Львівській області про визнання протоколу неправомірним, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди, зобов'язання до вчинення дій - вирішено поновити [PERSON] на посаді генерального директора ТзОВ «Львівські автобусні заводи» з 05.04.2012р. та стягнути з ТзОВ «Львівські автобусні заводи» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.05.2012р. по момент винесення рішення в розмірі 192 701,69 грн. без врахування обов'язкових податків і внесків. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14.06.2013 у цивільній справі 2/463/262/13 набрало законної сили в установленому законом порядку. Таким чином, таким рішення встановлені обставини, які не доказуються при розгляді даної цивільної справи, зокрема перебування [PERSON] у трудових відносинах з ТзОВ "Львівські автобусні заводи" будучи прийнятим на посаду генерального директора товариства з 01.06.2009р.; невиплати [PERSON] підприємством середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 15.06.2012 по 14.06.2013 в розмірі 192701,69 грн. Вказану рішення суду фактично виконане відповідачем, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження (а.с. 20). Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» визначено, що працівникам проводиться компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші (ст.2). Відповідно п. 2, п. 3, п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року N159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема заробітна плата (грошове забезпечення). Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. З наданого суду позивачем розрахунку компенсації за затримку виплати заробітної плати, який не оспорений відповідачем, оскільки в порушення вимог ст. 60 ЦПК України відповідачем не представлено суду жодних доказів на спростування вимог позивача, тому суд приймає наведені позивачем розрахунки та з такого розрахунку слідує, що сума компенсації становить 94365,04 грн. Даний розрахунок суд визнає обґрунтованим. За таких обставин, суд вважає підставними вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь компенсацію за затримку виплати заробітної плати з квітня 2012 року по лютий 2013 року в розмірі 94365,04 грн. Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК з відповідача на користь держави слід стягнути 943,65 грн. судового збору.

Outcome: approved