Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 27.10.2017 є власником автомобіля LEXUS LX 570, кузов [NUMBER], р.н. [NUMBER], який було придбано в [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 10.05.2017. 06.09.2018 при намаганні відчужити належний автомобіль позивачем було виявлено, що відносно вказаного рухомого майна - автомобіля LEXUS LX 570, кузов [NUMBER] в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Реєстр) міститься запис про приватне обтяження - заставу рухомого майна, внесений до реєстру 12.01.2018. Відповідно відомостей з Реєстру, запис про обтяження внесено нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за заявою обтяжувача - ТОВ «Юридична фірма «ПРАВОВЕСТ» на підставі Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 12.01.2018 № 2. При цьому боржником зазначено ТОВ «ВІП МОТОРС ГРУП», а підставу - наявність кредитного договору від 30.12.2014. Позивач зазначає, що до Реєстру було внесено відомості про обтяження 12.01.2018 щодо заборгованості одного з попередніх власників - ТОВ «Віп Моторс Груп» вже після відчуження боржником майна і після отримання у власність рухомого майна [PERSON] як добросовісним набувачем, оскільки на час придбання авто жодних відомостей про обмеження до відповідних державних реєстрів не існувало. Наявність запису про обтяження в Реєстрі, до якого не має відношення позивач, унеможливлює зняття з реєстрації автомобіля та його відчуження будь-яким чином, чим порушуються права позивача на розпорядження своїм майном. Враховуючи вказане, просить усунути перешкоди в користуванні власним автомобілем шляхом визнання припиненим обтяження рухомого майна - автомобіля марки LEXUS LX 570, кузов [NUMBER], 2010 року випуску та виключити (скасувати) відповідний запис про обтяження вказаного рухомого майна з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 06.12.2018 року вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з повідомлення (викликом) сторін.П Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, пояснив, що у вересні 2018 року позивач намагалась відчужити вказаний транспортний засіб і дізналась, що 06 січня 2018 року накладено обтяження, яке вчинене за заявою ТОВ "Правовест". В 2016 році вона придбала авто за договором купівлі- продажу та зареєструвала вказаний автомобіль в МВС і перевірялось, що обтяжень не було, вона є добросовісним набувачем, до неї не переходять зобов"язання за кредитними договорами та договорами застави. В судове засідання відповідач [PERSON] не з"явився, надійшла заява про розгляд справи без його участі та надав відзив, у якому відповідач зазначає, що в лютому 2016 року належним чином і у встановленому порядку в сервісному Центрі МВС придбав за відплатним договором у [PERSON] автомобіль легковий марки LEXUS LX 570, кузов [NUMBER], 2010 року випуску. При придбанні даного автомобіля проводилися відповіді дії по перереєстрації авто та перевірялася наявність обтяжень у всіх державних реєстрах з приводу даного авто. Оскільки таких обтяжень зареєстровано не було, вказаний автомобіль було безперешкодно зареєстровано на відповідача. Про наявність боргових питання, пов'язаних з автомобілем чи про наявність на ньому обтяження за час володіння автомобілем нічого не знав. Зазначив, що в травні 2017 року продав даний автомобіль [PERSON] оформлення договору купівлі-продажу також здійснювалося в сервісному центрі МВС, при чому належним чином перевірявся факт наявності на автомобілі зареєстрованих обтяжень. В зв'язку з відсутністю таких, договір купівлі-продажу було оформлено. Вказав, що визнає вимоги [PERSON], оскільки продав автомобіль без жодних обтяжень чи боргів попередніх власників. Представник відповідача [PERSON] в ході розгляду справи позовні вимоги не визнав, пояснив, що автомобіль LEXUS LX 570, кузов [NUMBER], 2010 року випуску був предметом договору застави від 30.12.2014 між ПАТ «Банк професійного фінансування» та ТОВ «Віп Моторс Груп», відповідно до якого була зареєстровано обтяження щодо даного автомобіля в Реєстрі обтяжень рухомого майна. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 09.12.2015 року було прийнято протиправне рішення про вилучення обтяження з державного реєстру обтяжень рухомого майна, накладеного згідно Договору застави, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського ноатріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 3066. Підставою вилучення обтяження є підроблене рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18.03.2015 року у справі № 2-98789/15, а тому право застави за Договором транспортних засобів від 30.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 3066 не припинялося. В подальшому в судове засідання представник відповідача не з"явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило, а тому суд продовжує розгляд справи без участі останнього. Відповідач ТОВ «Віп Моторс Груп» на розгляд справи не з'явився, відзиву до суду не направив, про розгляд справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Третя особа ДП «Національні інформаційні системи» на розгляд справи не з'явився, представник третьої особи [PERSON] в ході розгляду справи направив заяву, в якій просять подальший розгляд справи проводити без участі представника та в ході розгляду справи надали пояснення, відповідно до яких підприємство виконує лише адміністративні послуги по внесенню записів до Реєстру обтяжень рухомого майна, не наділене повноваженнями надавати правову оцінку документам, які надаються заявниками для внесення записів до Реєстру. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, надані сторонами у справі відзиви та пояснення, в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що на підставі належним чином зареєстрованого договору купівлі-продажу від 10.05.2017 позивач [PERSON] придбала у [PERSON] автомобіль LEXUS LX 570, кузов [NUMBER], р.н. [NUMBER]. Відповідно відомостей з підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС, автомобіль LEXUS LX 570, кузов [NUMBER], перебував у власності: в 2012-2014 роках - ТОВ «Глобал Фінансіал Груп», в 2014 році - ПАТ Банк Професійного фінансування», в 2014-2015 роках - ТОВ «Віп Моторз Груп», в 2016 році - [PERSON], [PERSON], з 2017 року і по даний час - [PERSON] З даних відомостей також вбачається, що автомобіль змінював власників за відплатними договорами купівлі-продажу. Відповідно відомостей з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, запис про обтяження відносно автомобіля LEXUS LX 570, кузов [NUMBER] внесено нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за заявою обтяжувача - ТОВ «Юридична фірма «ПРАВОВЕСТ» на підставі Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 12.01.2018 № 2. При цьому боржником зазначено ТОВ «ВІП МОТОРС ГРУП», а підставу - наявність кредитного договору від 30.12.2014. Відповідно інформації, наданій у відзиві ТОВ «Правовест», запис про обтяження рухомого майна - автомобіля LEXUS LX 570, кузов [NUMBER], був вилучений з Реєстру приватним нотаріусом 09.12.2015. Відповідно договору купівлі-продажу від 10.05.2017, укладеному в сервісному центрі МВС № 1841, [PERSON] продав, а [PERSON] придбала автомобіль LEXUS LX 570, кузов [NUMBER] за ціною, яка склала за домовленістю сторін 150 000 гривень. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ст. 317 ЦК, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не пов'язана з використанням його властивостей. Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості. Під правом розпорядження розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна. Відповідно ст. 321 ЦК Укрїани, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. За змістом статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Також, в Постанові ВС від 12.12.2018, справа № 0503/6754/2012 та Постанові Верховного Суду від 01.11.2018, справа № 348/1897/16-ц, зазначена наступна позиція: «встановивши, що на час відчуження спірного автомобіля відповідачу, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав вважати збереження сили застави для нового власника майна. Враховуючи, що позивачем під час розгляду справи доведено не було, що набувач спірного майна не є добросовісним, ці обставини судами не встановлено, за правилами статті 10 наведеного Закону набувач вважається таким, який набув на нього право власності, що позбавляє позивача (прим. - кредитора) підстав для задоволення позову». Системний аналіз наведених норм та встановлені фактичні обставини у справі, дозволяють дійти висновку, що позивач є третьою стороною у правовідносинах, що випливають з договору застави. [PERSON] є добросовісним набувачем рухомого майна, оскільки придбала його за договором купівлі продажу в іншої фізичної особи, та не пов'язана з зобов'язаннями ТОВ «ВІП Моторз Груп», на підставі яких внесено відомості про наявність обтяження до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Щодо посилань відповідача ТОВ «Правовест» на правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-7цс13 від 03.04.2013, то вказана справа стосується порядку реалізації предмета застави, проведеній в межах ліквідаційної процедури, без припинення обтяжень, та не має відношення до суті спору. Крім того, мотивувальна частина наведеного судового рішення підтверджує ту обставину, що у разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами. Посилання представника відповідача ТОВ «ПРАВОВЕС» на ст. 27 Закону України «Про заставу» не доводять правомірність існування обтяження щодо майна позивача, оскільки наведена норма регулює питання реалізації заставного майна у встановленому порядку з зареєстрованим обтяженням. У справі № 348/1897/16-ц Верховний Суд роз'яснив, що відповідно до статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» , встановивши, що на час відчуження спірного автомобіля відповідачу, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав вважати збереження сили застави для нового власника майна. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 333/6700/15-ц та у постановах Верховного Суду від 12.12.2018, справа № 0503/6754/2012., від 01.11.2018 , справа № 348/1897/16-ц. Суд вважає, що, існування обтяження щодо рухомого майна [PERSON], яка є добросовісним набувачем, є таким, що порушує права власника на розпорядження рухомим майном, і тому, відповідно, підлягає визнанню припиненим в судовому порядку. Відповідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право, зміна правовідношення, припинення правовідношення. Частиною п'ятою статті 43 Закону № 1255 встановлено, що відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача. Враховуючи зазначене та зважаючи на існуючі норми (статті 41, частини третьої статті 44 Закону № 1255 щодо зобов'язання обтяжувача подати відповідну заяву), а також у розумінні нормативно-правових актів, якими регламентовано функціонування Державного реєстру в цілому, вилучення із зазначеного реєстру відомостей про публічне та приватне обтяження рухомого майна можливо у порядку та спосіб, визначеному чинним законодавством, зокрема - на підставі відповідного рішення суду. Враховуючи вказене позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити, усунути перешкоди в користуванні належним їй майном, припинити обтяження її рухомого майна та скасування відповідного запису в Реєстрі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів у рівних долях на користь позивача підлягають до стягнення 704,80 грн. судових витрат. На підставі ст. 41 Конституції, ст.ст. 16, 317, 321, 391 ЦК України, Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,

Outcome: approved