Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про звернення стягнення. Позовні вимоги мотивовано тим, що 18.10.2006 року між Банком та [PERSON], третя особа [PERSON] укладено кредитний договір №MKV0GK00006084 відповідно до умов якого відповідач 18.10.2006 року отримав кредит у розмірі 15300.00 [Долар США] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.10.2010 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати. Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Третя особа зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків Позивача, які мають вираз у залученні Позивачем вільних коштів до страхового резерву, створенного в забезпечення простроченної заборгованності позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Третя особа станом на 17.07.2014 року має заборгованість - 95247.55 [Долар США]. Представник позивача в судове засідання не з»явився, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив такі задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві, та розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] які належним чином повідомлені про день і час розгляду справи від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, в судове засідання не з"явився. Суд вважає можливим на підставі ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи. Обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй заяві. Позовні вимоги мотивовано тим 18.10.2006 року між Банком та [PERSON], третя особа [PERSON] укладено кредитний договір №MKV0GK00006084 відповідно до умов якого відповідач 18.10.2006 року отримав кредит у розмірі 15300.00 [Долар США] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.10.2010 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати. Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Третя особа зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків Позивача, які мають вираз у залученні Позивачем вільних коштів до страхового резерву, створенного в забезпечення простроченної заборгованності позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України позови, шо виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідач 23.10.2006 року уклали договір іпотеки № MKV0GA00006084. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 134.70 кв.м., житловою площею 37.20 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 330 000 грн. 00 коп. Суд констатує, що правовідносини, які відповідають встановленим фактам, врегульовані нормами ЦК України та умовами Кредитного договору MKV0GA00006084 від 23.10.2006 року, укладеного між сторонами. Так, у відповідності до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В свою чергу ч.2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, яка регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Судом встановлено із поданих і не спростованих під час судового розгляду доказів, що третя особа [PERSON] неналежним чином виконав зобов'язання, взяті на себе за умовами кредитного договору, в зв'язку з чим станом на 17.07.2014 року має заборгованість - 95 247.55 [Долар США], яка складається з наступного: - 14839.87 [Долар США] - заборгованість за кредитом; - 34189.63 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 46218.05 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення па предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідач підлягає виселенню з житла, яке є предметом іпотеки розташованого за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до ст. 6 ЗУ «Про іпотеку», іпотека за договором поширюється на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки і яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі документу зазначеного у договорі іпотеки. Відповідно ч.1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Оцінюючи надані докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved