Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 29.08.2012 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19.12.2013 року рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 29.08.2012 року залишено без змін. 30.11.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення судом додаткового рішення, яким вирішити питання розподілу судових витрат, в якій зазначив, що його інтереси у даному спорі представляв адвокат Савченко В.І. на підставі договору № 20/05 про надання юридичних послуг від 20.05.2011 року. 30.04.2014 р. він з адвокатом додатковою угодою № 2 узгодили, що вартість наданих юридичних послуг складає 12 639,8 грн., відповідну оплату послуг адвоката ним здійснено 30.07.2014 р., що підтверджується банківською квитанцією. Крім того, ним сплачено 919 грн.25 коп. за висновок спеціалістів Запорізької регіональної філії ДП „Центр Державного земельного кадастру". Заявник просить стягнути з [PERSON], [PERSON] судові витрати у загальному розмірі 13 559,05 грн. Заява розглянута у відсутність осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за їх письмовими заявами. Перевіривши доводи заяви, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. За змістом частин 2, 3 цієї статті заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У заяві [PERSON] зазначає, що судові витрати складаються з суми судового збору, сплаченого за правову допомогу в сумі 12 639,8 грн. та витрати на висновок спеціаліста - 919,25 грн. Так, згідно п. 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено. Судом встановлено, що докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу в сумі 12 639,8 грн. та витрати на висновок спеціаліста в сумі 919,25 грн. судам до ухвалення рішення заявником [PERSON] не надавалися, вказані докази були надані лише при поданні заяви про ухвалення додаткового рішення, отже, в задоволенні заяви в частині стягнення витрат на правову допомогу та на висновок спеціаліста слід відмовити.

Outcome: dismissed