overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною заявою, якою просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, зареєстрований 17.10.2008 року року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1385, посилаючись на те, що спільне життя не склалось, шлюбні відносини остаточно припинені з початку січня 2016 року, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач підтримала позов та просила задовольнити. Відповідач проти позову не заперечував, однак заперечував проти залишення позивачу прізвище [PERSON]. Заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. 17 жовтня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1385, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, згідно свідоцтва про шлюб. (а.с. 4) Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO] (а.с. 5) та [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною заявою, якою просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, зареєстрований 18 жовтня 1986 Ленінградським відділом ЗАГС м. Києва, актовий запис № 1868, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося у зв"язку з різними поглядами на сімейне життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В судовому засіданні позивач підтримала позов, посилаючись на мотиви, викладені у заяві. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. 18 жовтня 1986 Ленінградським відділом ЗАГС м. Києва, актовий запис № 1868, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 3). Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною заявою, якою просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, зареєстрований 18 лютого 1984 року Виконавчим комітетом Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, актовий запис № 1, посилаючись на те, що на протязі багатьох років сімейного життя відносини поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, протягом останніх восьми років проживають сам по собі, кожен має різні погляди на шлюб та сім"ю. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовну заяву та просили її задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні не заперечували проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. 18 лютого 1984 року Виконавчим комітетом Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, актовий запис № 1, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, згідно свідоцтва про шлюб. (а.с. 4) Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною заявою, якою просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, зареєстрований 19 жовтня 2013 року року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2855, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося у зв"язку з різними поглядами на сімейне життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач підтримала позов, посилаючись на мотиви, викладені у заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною заявою, якою просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, зареєстрований 19 липня 2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 810, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося у зв"язку з різними поглядами на сімейне життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з травня 2016 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач підтримала позов, посилаючись на мотиви, викладені у заяві. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. 19 липня 2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 810, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 7). [INFO] від даного шлюбу народилась донька [PERSON], згідно свідоцтва про народження. (а.с. 8) Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть з травня 2016 року. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною заявою, якою просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, зареєстрований 19 листопада 2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1707, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося у зв"язку з різними поглядами на сімейне життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В судове засідання позивач не з'явилась, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позов, посилаючись на мотиви, викладені у заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. 19 листопада 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1707, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною заявою, якою просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, зареєстрований 24 червня 2006 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 679, посилаючись на те, що кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім"ю. З квітня 2012 року ведення спільного господарства та сумісного проживання припинено. Від шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач підтримали позов, посилаючись на мотиви, викладені у заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути дану справу у відсутність відповідача, оскільки про день, час та місце слухання справи останній повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив і вважає необхідним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що позивач не заперечує. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути дану справу у відсутність відповідача. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. 24 червня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 679, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 5). [INFO] від шлюбу народилась донька - [PERSON], згідно свідоцтва про народження (а.с. 6). Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною заявою, якою просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, зареєстрований 26.02.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 180, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки мають різні погляди на життя та обов"язки. Подружні відносини припинені з серпня 2015 року, з цього ж часу не ведуть спільного господарства, не підтримують подружні стосунки та проживають окремо. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на дошлюбне - Кубанська. В судовому засіданні позивач підтримала позов та просила задовольнити, відмовившись від позовних вимог, щодо зміни прізвища. Відповідач проти позову не заперечував. Заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. 26 лютого 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 180, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, згідно свідоцтва про шлюб. (а.с. 6) Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження. (а.с. 7) Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною заявою, якою просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, зареєстрований 26 жовтня 2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1605, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося у зв"язку з різними поглядами на сімейне життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. 27.08.2016 року уклали договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, згідно якого місцем проживання дитини батьки визначили місце проживання матері, батько має право зустрічатися та без перешкод спілкуватися з дитиною. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов, посилаючись на мотиви, викладені у заяві. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. 26 жовтня 2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1605, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 3). [INFO] народився [PERSON], згідно свідоцтва про народження. (а.с. 4) 27.08.2016 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, згідно якого місцем проживання дитини батьки визначили місце проживання матері, батько має право зустрічатися та без перешкод спілкуватися з дитиною. (а.с. 27, 28) Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що 13.08.2006 року уклала шлюб з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який є інвалідом дитинства. За період шлюбу за спільні кошти ними було придбано квартиру [ADDRESS], вартість якої становить 133117 грн., однак угоду було оформлено на ім"я чоловіка. Між тим сімейне життя не склалось, внаслідок чого вона подала до Білоцерківського міськрайонного суду заяву про розірвання шлюбу. Питання про поділ спільного майна подружжя залишилось невирішеним. Тому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначеної квартири. У судовому засіданні позивач підтримала позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, відповідач позов визнав. Вислухавши сторони та представника позивача - адвоката [PERSON], який діє на підставі угоди, а також дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого. З відповідного свідоцтва судом установлено, що сторони уклали шлюб 13.08.2006 року, про що Гайсинським районним управлінням юстиції Вінницької області було зроблено актовий запис №128. З договору купівлі- продажу та Витягу з Державного реєстру правочинів вбачається, що 04.07.2008 року відповідач купив квартиру [ADDRESS]. Ту обставину, що придбана квартира є спільною сумісною власністю подружжя, відповідач визнав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову, якщо визнання позивачем позову не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Відповідно до ст. ст..60,69 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу); дружина і чоловік мають право на поділ майна, то належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно зі ст.. 70 того ж Кодексу, у разі поділу майна, що є об'єктом права сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Доказів того, що сторони домовились по іншому визначити частки у спільному майні подружжя, сторони суду не надали. На підставі наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позивач довела свої вимоги, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому задовольняє позов у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, і в обгрутування своїх позовни"х вимог вказала, що з відповідачем знаходиться в шлюбі з 2010 року. Від данного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] - [INFO]. Син проживає по позивачем, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні не приймає. Дитина часто хворіє і вона змушена його періодично лікувати, і має можливість лікувати сина за межами України. Відповідач ухиляється від складання нотаріально посвідченого договору на тимчасовий виїзд позивача разом з сином за кордон, ухиляється від спілкування, тому вважає, що така позиція відповідача шкодить її дитині, тому змушена звертатись до суду. Позивач в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву в якій просить слухати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, відповідно до ст. 313 ЦК України: «Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків /усиновлювачів/, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.» Як видно з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі з 2010 року. Від данного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає по позивачем. Дитина часто хворіє і позивач змушена його періодично лікувати, вона має можливість лікувати сина за межами України. Відповідач ухиляється від складання нотаріально посвідченого договору на тимчасовий виїзд позивача разом з сином за кордон, ухиляється від спілкування, тому суд вважає що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно зі ст., ст. 2,4 Закону України: «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» - оформлення проїздного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд непонолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.» Суд також стягує з відповідача і сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 29 листопада 1995 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] від якого мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Після досягнення сином повноліття, відповідач припинив у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на його утримання, внаслідок чого на даний час син повністю перебуває на її утриманні. З 01 вересня 2011 року та по теперішній час син навчається в навчальному закладі «Нікопольський технікум Національної металургійної академії України» на денній формі навчання. Син не отримує стипендію, тому його навчання вимагає значних витрат. На даний час позивач не працює, бо знаходиться у декретній відпустці по догляду за малолітньою дитиною [PERSON], [INFO] до досягнення нею трирічного віку, тому не має змоги отримувати доходи. З приводу викладених обставин, позивач разом із сином залишились у скрутному матеріальному положенні і потребують додаткової матеріальної допомоги для нормального рівня забезпечення сім'ї. Відповідач працює горновим в АТЦ „НЗФ" і має постійній офіційній дохід. Вважає, що відповідач має реальну можливість надавати грошову допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання без погіршення свого матеріального стану, але добровільно не бажає цього робити, тому позивач змушена звернутися до суду. Враховуючи вищевикладене, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) на період навчання. Позивач у судове засідання не з'явилась, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, просить суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 191,199-200 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 29 листопада 1995 року сторони уклали шлюб, від якого мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.3-4). Також судом встановлено, що [PERSON], [INFO], який досяг повноліття з 01 вересня 2011 року навчається на четвертому курсі денної-комерційної форми навчання у Нікопольському технікуму Національної металургійної академії України. Очікуваний термін навчання 30 червня 2015 року (а.с.7). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд, враховуючи те, що відповідач позов визнав, вважає за можливе стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача.

Outcome: approved