Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач у жовтні 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] за участю третьої особи, Бердянської державної нотаріальної контори, в якому просила визнати за нею право власності на 1/4 частину житлового будинку, будівель і споруд за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON], [INFO], померлого [INFO]. В обґрунтування позову зазначала, що [INFO] померла мати її чоловіка, [PERSON]. Заповіту на випадок смерті не залишила, тому спадкоємцями за законом після її смерті стали її син [PERSON] та чоловік померлої - відповідач [PERSON], які на день відкриття спадщини проживали разом та були зареєстровані за місцем проживання в будинку [ADDRESS] і згідно ч.3 ст.1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. Згідно довідки комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради №358 від 14.07.2014 року, за померлою на підставі договору дарування, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою від 03.02.1995 року №3-397, зареєстровано 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. Інша 1/2 частина цього будинку належить відповідачу [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою від 16.06.1988 року №1-4632. Згідно постанови нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори від 22.09.2014 року Сальнік О.Ю. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, її чоловік, [PERSON] спадщину прийняв фактично після смерті своєї матері [PERSON], але не оформив своїх спадкових справ. [INFO] її чоловік [PERSON] помер, заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом є тільки вона. Що стосується [PERSON], то він не є його батьком. У визначений шестимісячний строк вона звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка до Бердянської державної нотаріальної контори, заведена спадкова справа №543/2013, але до цього часу не має можливості одержати свідоцтво про прав на спадщину, тому що відповідач забрав та не надає ні до нотаріальної контори, ні їй правовстановлюючих документів на будинок [ADDRESS], стверджуючи, що їх загубив. Тому вона змушена звернутися до суду з цим позовом. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримав позов повністю, доповів обставини, зазначені в ньому, та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що його дружина [PERSON] заповіту на сина не залишала, а її син [PERSON] не отримував ніяких документів про право на спадщину після смерті матері. Крім цього, у померлого [PERSON], крім позивача, є ще спадкоємиця першої черги за законом - дочка, яка проживає в Білорусі, проте точної адреси він не знає та не повідомляв про неї в нотаріальній конторі. До того ж взагалі заперечував факт свого звернення до Бердянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті дружини. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення. Судом встановлено та підтверджено належними доказами, що [INFO] померла мати чоловіка позивача - [PERSON], при цьому заповіту на випадок смерті не залишила. Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті стали її син, [PERSON], та чоловік померлої - відповідач [PERSON], які на день відкриття спадщини проживали разом та були зареєстровані за місцем проживання в будинку [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, копією довідки вуличного комітету №17 від 19.09.2014 року, копією актового запису про народження на гр. [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді 1/2 частки домоволодіння [ADDRESS], належній їй на підставі договору дарування, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою від 03.02.1995 року, реєстровий №3-397, що підтверджується копією цього договору дарування, копією довідки комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради №358 від 14.07.2014 року. Судом встановлено та підтверджено копією свідоцтва про смерть, що чоловік позивача [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері не встиг отримати, бо помер 03.07.2014 року. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не завив про відмову від неї. У судовому засіданні також встановлено, що позивач у встановлений законодавством строк після смерті свого чоловіка звернулася до Бердянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, заведена спадкова справа №534/2013, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.09.2014 року державним нотаріусом Салнік О.Ю. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] після смерті чоловіка [PERSON] у зв'язку з тим, що нею не надані правовстановлюючі документи - договір дарування від 03.02.1995 року за реєстровим №3-397, що підтверджується копією спадкової справи №534/2013. Частиною 1 ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка, проте не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку житлового будинку за відсутності у неї правовстановлюючого документу. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 08.06. 2007 року „Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги надані позивачем докази та встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Враховуючи, що при оформленні спадщини в нотаріальній конторі спадкоємці за нотаріальні дії сплачують державне мито за відповідними ставками, судовий збір слід віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved