Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що 21.11.2006 року розірвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Мотивує заяву тим, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає. Посилаючись на те, що позивачка несе витрати на утримання сина самостійно, звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх доходів відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 23 лютого 2018 року у даній справі було відкрите спрощене провадження та призначено справу до розгляду на 04 квітня 2018 року з викликом сторін. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач визнав позовні вимог, заявлені позивачкою. Пояснив суду, що має ще одну дитини від іншого шлюбу, однак не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1\\4 на утримання сина [PERSON]. У судовому засіданні відповідач позов визнав, та зазначив, що перебуває у другому шлюбі в якому має сина [PERSON], [INFO]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.11.2006 між позивачем та відповідачем був розірваний шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис 6471( а.с. 2). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.09.2002 року ( а.с. 3). Дитина проживає разом з матір"ю, що сторонами не заперечується. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач перебуває у шлюбі, в якому має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.05.2011 року ( а.с. 28). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Зважаючи на те, що батько дитини [PERSON] не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), а також зважаючи на приписи ст.ст. 182,183, 191 СК України, вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина до його повноліття підлягають задоволенню з дати звернення до суду з даною позовною заявою, тобто з 29 грудня 2017 р. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved