Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 15.07.2008 року між ВАТ « Комерційний банк « Експобанк» і [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 2008-/USD-CK. Згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 30.10.2009 року № 4/2009 відбулася зміна найменування з ВАТ на ПАТ « Комерційний банк « Експобанк». Відповідно до п.1.1 кредитного договору позивач відкрив відновлювальну кредитну лінію та надав відповідачу кредит в сумі 260 000 ( двісті шістдесят тисяч) доларів США з процентною ставкою 15,5%, кінцевим терміном повернення до 12.07.2013 року. Для забезпечення виконання зобов'язання відповідача за договором кредиту, 15.07.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено іпотечний договір. Позивач зазначає, що він належним чином виконав свої зобов»язання та відкрив відповідачу відновлювальну кредитну лінію, натомість відповідач від виконання зобов'язання ухиляється, має прострочену заборгованість у сумі 838 305,85 доларів США, яка складається : прострочена заборгованість за кредитом - 233,620,46 доларів США, прострочена заборгованості за відсотками - 29336,60 доларів США; пеня за несвоєчасну сплату кредиту: 506 318,18доларів США; пеня за несвоєчасну сплату прострочених процентів 69030,61 доларів США. Зважаючи на вказане вище, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 838 305, 85 доларів США., судовий збір - 3441,00 грн. В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду не з'явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15.07.2008 року між ВАТ « Комерційний банк « Експобанк» і [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 2008-/USD-CK. Згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 30.10.2009 року № 4/2009 відбулася зміна найменування з ВАТ на ПАТ « Комерційний банк « Експобанк». Відповідно до п.1.1 кредитного договору позивач відкрив відновлювальну кредитну лінію та надав відповідачу кредит в сумі 260 000 ( двісті шістдесят тисяч) доларів США з процентною ставкою 15,5%, кінцевим терміном повернення до 12.07.2013 року. Для забезпечення виконання зобов'язання відповідача за договором кредиту, 15.07.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено іпотечний договір. Як убачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав умови договору, натомість відповідач умови договору не виконує, суму отриманих коштів та нараховані відсотки в строки, вказані в договорі Банку не повертає, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 838 305,85 доларів США, яка складається : прострочена заборгованість за кредитом - 233,620,46 доларів США, прострочена заборгованості за відсотками - 29336,60 доларів США; пеня за несвоєчасну сплату кредиту: 506 318,18доларів США; пеня за несвоєчасну сплату прострочених процентів 69030,61 доларів США. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти ( кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст.. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення з боржника, який порушив грошове зобов'язання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню у передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобов'язання, оскільки відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Як установлено судом, пунктом 1 кредитного договору передбачено, що у разі несвоєчасного погашення платежів позичальник зобов'язуєься сплачувати позикодавцю неустойку в розмірі 1% від усієї суми позики за кожен день прострочення. Пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України передбачено, що період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати один рік. Відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено,що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Зважаючи на те, що позивач свої обов'язки за кредитним договором виконав повністю, а свої договірні зобов'язання відповідач не виконує, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути прострочену заборгованість за кредитом 233 620,46 доларів США; прострочену заборгованість за процентами: 29 336, 60 дол США, пеню за несвоєчасну сплату прострочених процентів за один рік - 63 661, 45 доларів США . З урахуванням положення ст. 551 ЦК України, суд зменшує розмір пені за несвоєчасну сплату кредиту з 506 318, 16 дол США до 230 000, 0 дол США, оскільки вважає, що розмір неустойки не повинен пер6евищувати розмір простроченої суми заборгованості за кредитним договором. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). З матеріалів справи убачається, що остання додаткова угода до договору кредитної лінії № 20/08-USD-СК, якою визначена черговість виконання позичальником зобов'язань по сплаті заборгованості за кредитним договором, була сторонами укладена 29.08.2012 року, в той час, як з позовом про стягнення заборгованості ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» звернувся до суду 10.04.2013 року, За таких підстав суд вважає, що перебіг строків позовної давності починається з 29.08.2012 року та позивачем вони не були пропущені, а тому відмовляє відповідачу у їх застосуванні до вимог про стягнення суми боргу та процентів за користування коштами. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у зв'язку із чим вимога про стягнення із відповідача витрати на оголошення в газеті у розмірі 420, 93 грн. є законним та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: partial