Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулась до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи: Малиновський РВ ГУ ДМС України в Одеській області про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення, уточнивши який просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» за кредитним договором №1706-н від 10.07.2007 року у розмірі 116\~249 (сто шістнадцять тисяч двісті сорок девять) доларів США 89 цента та 4\~305 (чотири тисячі триста пять) гривень 64 копійок, що складається з: простроченого основного боргу по кредиту 68\~624 (шістдесят вісім тисяч шістсот двадцять чотири) долари США 63 цента; прострочених процентів за користування кредитом 27\~699 (двадцять сім тисяч шістсот девяносто девять) доларів США 72 цента; простроченої комісійної винагороди 3\~200 (три тисячі двісті) гривень 00 копійок; пені за прострочений основний борг по кредиту 13\~081 (тринадцять тисяч вісімдесят) долар США 43 центи; пені за прострочені проценти за користування кредитом 6\~844 (шість тисяч вісімсот сорок чотири) долари США 11 центів; пені за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредиту 1\~105 (одна тисяча сто пять) гривень 64 копійки, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 10.07.2007 року за реєстровим №822, а саме на: квартиру №43, що в будинку №1/3 по вулиці Прохоровській в місті Одесі, загальною площею 99,9 кв.м., житлова площа 54,6 кв.м., яка складається з 3-ох житлових кімнат, що належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 03 липня 2007 року, за реєстровим № 7362 Право власності зареєстроване КП «одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» в реєстрі прав власності на нерухоме майно 05.07.2007 року за реєстровим номером 18532316, за номером запису 185 в книзі 653пр-68 шляхом продажу Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», як Іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку», за ціною, визначеною на підставі Звіту про оцінку нерухомого майна, проведеного 06 листопада 2014 року субєктом оціночної діяльності фізична особа підприємець субєкт оціночної діяльності «[PERSON]П.» свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінщиків виданого Фондом Державного майна України № 6018 від 19.11.2007 року, вказавши початкову ціну реалізації предмета іпотеки 921\~578,00 (девятсот двадцять одна тисяча пятсот сімдесят вісім) гривень. Встановити вищий пріоритет Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі Філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на предмет іпотеки за договором іпотеки від 10.07.2007 року за реєстровим №822, а саме на: квартиру №43, що в будинку №1/3 по вулиці Прохоровській в місті Одесі, загальною площею 99,9 кв.м., житлова площа 54,6 кв.м., яка складається з 3-ох житлових кімнат. Надати Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі Філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» право на подання та отримання в будь-яких установах, підприємствах, організаціях, в тому числі в Реєстраційній службі головного управління юстиції в Одеській області та нотаріусів, будь-яких документів (їх копії дублікати, витягів з державних реєстрів, довідки) необхідних для продажу квартири загальною площею 99,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Виселити [PERSON], [INFO], паспорт серії КК 672446 виданий Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській області 17 липня 2001 року, Ідентифікаційний номер: [NUMBER], з квартири №43, що в будинку №1/3 по вулиці Прохоровській в місті Одесі, загальною площею 99,9 кв.м., житлова площа 54,6 кв.м., яка складається з 3-ох житлових кімнат зі зняттям з реєстраційного обліку у Малиновському РВ ГУ ДМС України в Одеській Області. Також позивач просить стягнути з відповідачки витрати по сплаті судового збору у розмірі 3\~654,00 гривні. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилався на те, що 10.07.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського міське відділення АТ «Ощадбанк» (найменування якого було змінено на Публічне акціонерне товариство відповідно до Змін до Статуту ВАТ «Державний ощад бак України», зареєстрованим 07.06.2011 року за № 10701050205016740) та [PERSON] був укладений кредитний договір №1706-н, на суму 100\~000,00 доларів США, зі сплатою 12,5% річних, строком до 10 липня 2017 року, відповідно до п.п. 1.1., 1.2.. Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору позичальник зобовязався щомісячно до останнього числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частини в сумі 841,00 доларів США та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку, починаючи з 10 липня 2007 року, сплату останнього платежу здійснити 10 липня 2017 року. Крім цього, відповідно до п. 5.2 кредитного договору, за порушення взятих на себе зобовязань по повернення основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів, позичальник зобовязується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,05% від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочки. З метою забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору між позивачем та [PERSON] 10 липня 2007 року був укладений іпотечний договір посвідчений [PERSON] та зареєстрований за № 822, згідно якого банку було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартира №43, що в будинку №1/3 по вулиці Прохоровській в місті Одесі, загальною площею 99,9 кв.м., житлова площа 54,6 кв.м., яка складається з 3-ох житлових кімнат, відповідно до п. 1.2. Іпотечного договору. Оскільки позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, станом на 05.06.2014 року сума заборгованості становить 116\~249 (сто шістнадцять тисяч двісті сорок девять) доларів США 89 цента та 4\~305 (чотири тисячі триста пять) гривень 64 копійок, що складається з: простроченого основного боргу по кредиту 68\~624 (шістдесят вісім тисяч шістсот двадцять чотири) долари США 63 цента; прострочених процентів за користування кредитом 27\~699 (двадцять сім тисяч шістсот девяносто девять) доларів США 72 цента; простроченої комісійної винагороди 3\~200 (три тисячі двісті) гривень 00 копійок; пені за прострочений основний борг по кредиту 13\~081 (тринадцять тисяч вісімдесят) долар США 43 центи; пені за прострочені проценти за користування кредитом 6\~844 (шість тисяч вісімсот сорок чотири) долари США 11 центів; пені за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредиту 1\~105 (одна тисяча сто пять) гривень 64 копійки. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги банку викладені в уточненій позовній заяві підтримав з підстав викладених у позові та просив суд їх задовольнити . Відповідачка [PERSON] в судові засідання не зявлялася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу її реєстрації згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, про що свідчать розписки про їх отримання, про причини неявки суд не повідомила, її інтереси в судовому засіданні представляла за довіреністю [PERSON] Представник відповідачки заперечуючи проти позову вказувала, що вимоги банку про звернення стягнення на предмет іпотеки є передчасними, а тому незаконними, з наступних підстав. Представник [PERSON] зазначала, що ані в самому позові, ані в додатках до нього, банком не доведено обґрунтування суми заборгованості по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу, не наведено формулу розрахунку, кількість місяців в яких не сплачувалися відсотки та інше. За таких обставин не можна перевірити правильність розрахунку заборгованості, що є перешкодою для подальшого розгляду справи. Крім того, відповідно до п.1 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Представник звернула увагу суду на постанову Вищого господарського суду України від 12 грудня 2012 року та від 07 березня 2013 року, де вказується, що суди застосовуючи ч.3 ст.254, ч.5 ст. 261, ст. 256,257,267 ЦК України дійшли до висновку про те, що оскільки у кредитному договорі передбачено, що його виконання здійснюється частинами відповідно до графіку погашення кредиту, то початок перебігу позовної давності для стягнення кредиту та процентів за користування кредитом є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, однак не сплатив його, і відповідно загальна позовна давність застосовується до кожного щомісячного простроченого платежу, який був визначений графіком. Отже поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входить до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно з ч.3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число кожного місяця. Таким чином сторона відповідачів просить суд про застосування позовної давності уразі встановлення судом наступних підстав: якщо судом буде встановлено, що основну та або додаткову вимогу було заявлено після спливу позовної давності, якщо судом буде встановлено, що вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) було заявлено після спливу спеціальної позовної давності. Представник відповідача також звернула увагу, що законодавством України визначено, що наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно, однак разом із тим замовлення подібних позовних вимог можливе лише в разі, коли суду надані беззаперечні докази того, що попередні заходи не призвели до належного виконання зобовязань. В даному випадку є рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.11.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за даним кредитним договором у сумі 80\~598,76 доларів США, однак у стороною позивача не надано беззаперечних доказів того, що попередні заходи не призвели до належного виконання зобовязань, тому вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки є передчасними та задоволенню не підлягають. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що АТ «Державний ощадний банк України» утворено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 1999 року №876 «Про деякі питання управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України» шляхом перетворення Державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України у відкрите акціонерне товариство з метою створення умов для більш ефективної реалізації державою своїх прав власника і функцій держави. Засновником банка є держава в особі Кабінету Міністрів України і державі належить 100% акцій на всю суму статутного фонду. Відповідно до Змін до Статуту ВАТ «Державний ощадний банк України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2011 року №502, у назві Статуту слово «відкритого» замінено словом «публічного». 10.07.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського міське відділення АТ «Ощадбанк» (найменування якого було змінено на Публічне акціонерне товариство відповідно до Змін до Статуту ВАТ «Державний ощад бак України», зареєстрованим 07.06.2011 року за № 10701050205016740) та [PERSON] був укладений кредитний договір №1706-н, на суму 100\~000,00 доларів США, зі сплатою 12,5% річних, строком до 10 липня 2017 року. Судом встановлено, відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.4.1, 1.4.2 кредитного договору №1706-н від 10.07.2007 року, банк зобовязується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 100\~000,00 доларів США, що складає 505000,00 гривень по курсу Національного банку України на 10 липня 2007 року (5,05 гривень за 1 долар США), а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 100\~000,00 доларів США, що складає 505000,00 гривень по курсу Національного банку України на 10 липня 2007 року (5,05 гривень за 1 долар США), а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,5% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором. Кредит надається на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 10 липня 2017 року на споживчі цілі. Надання кредиту здійснюється одноразово з кредитного рахунку №2203 у філії Одеське Обласне Управління ВАТ «Ощадбанк» готівкою або шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника або іншого одержувача коштів, зазначеного в розрахункових документах позичальника протягом 1 робочого дня з моменту виконання позичальником умов, що зазначені в п. 1.4 цього договору. Відповідно до п.п. 4.3.,4.3.1, 4.3.2, 4.3.3, 4.3.5 кредитного договору №1706-н від 10.07.2007 року, позичальник зобовязався належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за кредитним договором. Повернути кредит в сумі 100\~000,00 доларів США, що складає 505000,00 гривень по курсу Національного банку України на 10 липня 2007 року (5,05 гривень за 1 долар США), своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по кредитному договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором. У разі порушення умов цього договору та/або договору іпотеки достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій відповідно до чинного законодавства України. Сторони домовились, що розмір збитків визначатиметься банком самостійно, на що позичальник цим надає згоду. Відповідач зобовязався відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобовязаннях, що випливають з цього договору. Згідно до п. 8.1. кредитного договору №1706-н від 10.07.2007 року, цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань по цьому договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № 1706-н 11/07/2007 року [PERSON] станом на 05/06/2014 загальна заборгованість дол. США 116\~249,89, загальна заборгованість грн. 4\~305, 64, в тому числі: строковий основний борг по кредиту, дол. США 0,00; прострочений основний борг по кредиту дол. США 68\~624,63; прострочені проценти за користування кредитом за період з 11/07/2007 по 06/06/2014 дол. США 27\~699,72; прострочена комісійна винагорода за супроводження кредиту за період з 01/12/2010 по 05/06/2014 грн. 3\~200,00; пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01/10/2010 по 05/06/2014 дол. США 13\~081,43; пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01/12/2010 по 05/06/2014 дол. США 6\~844,11; пеня за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредиту за період з 01/12/2010 по 05/06/2014 грн. 1\~105,64. Курс гривні до іноземних валют, а саме до долару США, встановлений НБУ станом на 1176.026 грн. за 100 доларів США. Загальна сума боргу в гривні станом на 05/06/2014 складала 1\~371\~434,57 грн. З цих підстав суд вважає встановленим, що у звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором боржниця [PERSON] має заборгованість, яка станом на 05.06.2014 року становить 116\~249 (сто шістнадцять тисяч двісті сорок девять) доларів США 89 цента та 4\~305 (чотири тисячі триста пять) гривень 64 копійок, що складається з: простроченого основного боргу по кредиту 68\~624 (шістдесят вісім тисяч шістсот двадцять чотири) долари США 63 цента; прострочених процентів за користування кредитом 27\~699 (двадцять сім тисяч шістсот девяносто девять) доларів США 72 цента; простроченої комісійної винагороди 3\~200 (три тисячі двісті) гривень 00 копійок; пені за прострочений основний борг по кредиту 13\~081 (тринадцять тисяч вісімдесят) долар США 43 центи; пені за прострочені проценти за користування кредитом 6\~844 (шість тисяч вісімсот сорок чотири) долари США 11 центів; пені за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредиту 1\~105 (одна тисяча сто пять) гривень 64 копійки.. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. В судовому засіданні також встановлено, що в забезпечення виконання зобовязань за договором про надання споживчого кредиту №11344000000 від 08.05.2008 року, між ВАТ «Державний ощадний банк України», (далі іменоване Іпотекодержатель), з однієї сторони та [PERSON], (далі іменоване Іпотекодавець), з другої сторони 10 липня 2007 року укладено іпотечний договір посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 822, про таке: цей договір забезпечує вимогу іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору № 1706-н від 10 липня 2007 року (а також усіх додаткових договорів (угод) до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії), укладеного між іпотеко держателем та іпотекодавцем, за умовами якого іпотекодавець зобовязаний до 10 липня 2017 року повернути іпотеко держателю кредит в сумі 100\~000,00 доларів США, та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 12,5% річних, які нараховуються щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом (якщо такі будуть мати місце), та сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором у розмірі та на підставах, передбачених ним, та витрати, повязані з реалізації предмета іпотеки, що понесені іпотекодержателем. У відповідності до даного договору іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем своїх зобовязань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок нерухомого майна, заставленого на нижче вказаних умовах. Відповідно до п. 1.2., 1.3., 1.4. іпотечного договору від 10.07.2007 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 822, предметом іпотеки є квартира № 43, що в будинку № 1/3, по вулиці Прохоровській в місті Одесі, та має наступні характеристики: загальна площа: 99,9 кв.м.,; житлова площа: 54,6 кв.м.; кількість житлових кімнат: 3, Вищезазначена квартира належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору дарування квартири, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 03 липня 2007 року за реєстровим № 7362. Право власності зареєстроване в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» в реєстрі прав власності на нерухоме майно 05.07.2007 року за реєстраційним номером 18532316, за номером запису 185 в книзі 653пр-68. Виходячи з реальної вартості предмета іпотеки та з урахуванням практичної складності при його реалізації, у разі невиконання зобовязань іпотекодавцем, його заставна вартість визначається сторонами в сумі 1010000,00 гривень. Загальна вартість квартири згідно з даними витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» в реєстрі прав власності на нерухоме майно 05.07.2007 року № 15134399 складає 34965 гривень. Відповідно до п.п. 3.1., 3.1.4., 3.1.5. іпотечного договору від 10.07.2007 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 822, іпотекодержатель має право: У випадку невиконання іпотекодавцем зобовязань за цим або за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до пункту 5 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна а також витрат, повязаних з реалізацією предмета іпотеки. У випадку невиконання іпотекодавцем зобовязань за цим або за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки та за його рахунок задовольнити свою вимогу, визначену підпунктом 3.1.4. пункту 3.1. цього договору. Порядок такого способу задоволення визначається пунктом 5 цього договору. Згідно до п.п. 5.1., 5.2., 5.3., 5.4. іпотечного договору від 10.07.2007 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 822, у разі порушення основного зобовязання або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобовязання у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання зобовязань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій), або у випадку несплати протягом трьох місяців частки кредиту та нарахованих процентів. Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязання за кредитним договором, забезпеченого цією іпотекою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет іпотеки: у разі надання іпотекодавцем недостовірної інформації іпотекодержателю згідно пункту 2.1. цього договору, в тому числі при не попередженні іпотекодержателя про всі відомі іпотекодавцю права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки; у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених цим договором. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Як вбачається з вимоги направленої на адресу [PERSON] від 10.06.2014 року №28/01-19/12659/1, ПАТ «Державний ощадний банк України» філія Одеське обласне управління вимагає погасати заборгованість за кредитним договором №1706-н від 10.07.2007 року, що станом на 05.06.2014 року складає 116\~249,89 доларів США та 4\~305,64 гривень. У випадку непогашення заборгованості за кредитним договором №1706-н від 10.07.2007 року в 30-денний строк з моменту отримання цієї вимоги АТ «Ощадбанк» буде змушений в рахунок погашення зазначеного боргу звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором за №822 від 10.07.2007. Звернення стягнення на предмет іпотеки буде здійснено АТ «Ощадбанк» у спосіб, передбачений статтею 33 ЗУ «Про іпотеку» на власний вибір. Як вбачається з вимоги про звільнення житлового приміщення (житлового будинку, квартири) направленої на адресу [PERSON] від 10.06.2014 року №28/01-19/12659, ПАТ «Державний ощадний банк України» філія Одеське обласне управління просить [PERSON] та осіб, які зареєстровані та мешкають в цьому житловому приміщенні, що є предметом іпотеки та знаходиться за адресою: квартира №43, що в будинку 1/3 по вул. Прохоровській в місті Одесі, протягом одного місяця з моменту отримання цієї вимоги звільнити житлове приміщення в добровільному порядку. У разі невиконання вимоги про звільнення житлового приміщення в добровільному порядку банком буде вжито заходів до захисту порушених прав у судовому порядку з вимогами чинного законодавства України. Стороною позивача в судовому засіданні було надано звіт про оцінку трикімнатної квартири загальною площею 99,9 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] проведений 06 листопада 2014 року фізичною особою підприємцем субєкт оціночної діяльності «[PERSON]П.» свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінщиків виданого Фондом Державного майна України № 6018 від 19.11.2007 року, з якої вбачається, що оціночна вартість трикімнатної квартири загальної площі 99,9 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS], складає 921\~578,00 гривень. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.ч. 1, 3\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку»\~у\~\~разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ч.3 ст.109 ЖК України, звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, що мешкають у ньому. Всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя добровільно звільнити житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання вимоги про добровільне звільнення житлового приміщення. Якщо мешканці не звільняють квартиру у встановлений законом строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Приписами ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. 07.07.2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме майно, яке вважається предметом застави згідно із\~статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника /майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Підставою для прийняття Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» стала втрата значних коштів громадянами України внаслідок різких курсових коливань на валютному ринку України, знецінення національної валюти. У пояснювальній записці до проекту зазначеного закону вказувалося, що через знецінення національної валюти десятки тисяч людей не мають можливості обслуговувати кредитні зобов'язання за споживчими кредитами в іноземній валюті. Банки та інші фінансові установи масово звертають стягнення і примусово вилучають у таких боржників рухоме і нерухоме майно. В тому числі, викидаючи людей із неповнолітніми дітьми з житла на вулицю і забираючи засоби до існування. Це викликає гостре незадоволення у людей і напруження у суспільстві. Отже, зазначений закон\~\~було прийнято з метою підтримки громадян України, які мають невиконані зобов'язання за договорами споживчого кредиту в іноземній валюті (валютних кредитів), укладеними з фінансовими установами та банками України шляхом встановлення порядку і умов конвертації зобов'язань за кредитними договорами в іноземній валюті в національну валюту України та пропонувалося мінімалізувати негативні наслідки інфляції національної валюти для громадян України та убезпечити зазначених громадян від виникнення скрутної фінансової ситуації. Основною метою прийняття вищезазначеного Закону, як зазначалося у пояснювальній записці,\~\~є забезпечення конституційних прав громадян та відновлення довіри до банків та інших фінансових установ, вжиття оперативних заходів та мінімалізації можливих збитків громадян при виконанні своїх кредитних зобов'язань. Проаналізувавши норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» можна зробити висновок, що вони містять як норми матеріального права, так є і процесуальними нормами, які необхідно застосовувати судам на будь-якій стадії розгляду справи, враховуючи, що саме поняття «мораторій» є відстроченням виконання зобов'язань, що встановлюються\~на певний термін. За своїм змістом вказаний Закон є процесуальним, оскільки\~встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмети застави та іпотеки, а саме: визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться. Оскільки даним Законом не призупиняється дія будь-яких нормативних актів в сфері регулювання кредитних правовідносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення у судовому порядку стягнення на відповідні предмети забезпечення, його чинність на час вирішення спору сама по собі\~не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог. Таким чином, виходячи із ст. 3 вказаного Закону він носить тимчасовий характер і втрачає чинність\~\~з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості. Чинність вказаного Закону України на час ухвалення рішення є підставою, у разі задоволення позову за наявності для цього підстав, для визначення порядку його виконання, зокрема вказівка на те, що рішення не підлягає примусовому виконанню на період чинності вказаного Закону. Застосування цього Закону\~до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, можливе, з урахуванням вимог ст.217 ЦПК України, шляхом надання відстрочки виконання рішення суду. З урахуванням вимог Закону України №1304-18 від 03.06.2014 року та\~ст.217 ЦПК України\~суд вважає можливим відстрочити виконання рішення, крім рішення в частині стягнення судових витрат у розмірі 3 654 гривні, на час дії Закону України №1304-18 від 03.06.2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті"»\~\~\~\~

Outcome: approved