Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому вказали, що являються співвласниками квартири №44, яка розташована на першому поверсі п'ятиповерхового будинку [ADDRESS], підтвердженням чого є свідоцтво про право власності на житло від 13.03.1998 року, видане Виконкомом міської ради народних депутатів. Поверхом вище власником квартири №48 являється [PERSON] Вночі 12 вересня 2014 року, коли їх не було вдома, їх квартиру було затоплено водою, що надходила з квартири відповідача, чим спричинено значні збитки. За зверненням до комунального відділу Оріхівської міськради за розпорядженням міського голови було створено комісію для його розгляду. Комісією у складі представників Оріхівської міськради, спеціалістів відділу комунального господарства та благоустрою було встановлено причини затоплення квартири. Як було з'ясовано членами комісії, 12.09.2014 року, в квартирі що належить відповідачу та в якій мешкають квартиранти, відбувся розрив гнучкого шлангу мийки, в результаті чого вода залила кухню в квартирі. Висновки роботи комісії викладені в акті від 19.09.2014р. Внаслідок затоплення на кухні на шпалерах та віконних відкосах з'явились жовті водяні розводи, у зв'язку з чим вона потребує ремонту .Деформовані та пошкоджені меблі: кухонна стінка та мийка, які потребують ремонту. Об'єми відновлювальних робіт викладені в Кошторисі на ремонт квартири [ADDRESS] внаслідок затоплення, складеному спеціалістами Колективного підприємства «Оріхівсільбуд», згідно якого вартість ремонтних робіт разом з матеріалами складає 2245,00 грн. Загальний розмір майнової шкоди для відновлення квартири склав 2245,00 грн. з яких вже фактично витрачено: 357,00 грн. - на оплату виготовлення кошторису, що підтверджено квитанцією 8924.31.1 від 23.10.2014 року; 607,10 грн. - на закупівлю матеріалів для проведення ремонту, що підтверджено товарним чеком, накладною та актом закупки продукції; 1251,00 грн. - на оплату ремонтних робіт, що підтверджено актами від 21.10.2014 р. та 01.11.2014р. Крім майнової заподіяно також і моральну шкоду, яку позивачі оцінюють в 3000,00 грн., яка полягає у душевних стражданнях, яких зазнали у зв'язку із знищенням і пошкодженням свого майна та головне категоричною відмовою надати в добровільному порядку будь-яку допомогу у ремонтних роботах по його відновленню, відсутності можливості нормально користуватися своєю квартирою - особливо кухнею, адже саме на кухні [PERSON], проводить найбільше свого часу. Маючи інвалідність II групи загального захворювання вона вимушена приводити у гідний стан свою кухню. По теперішній час відповідач відмовляється добровільно відшкодувати завдану їм шкоду. Не маючи достатніх знань в галузі юриспруденції та користуючись своїм конституційним правом на правову допомогу позивачі звернулися до адвоката за отриманням правової допомоги, підтвердженням чому є квитанції до прибуткових касових ордерів від 18.11.2014 року. Прохають стягнути з [PERSON] на користь позивачів майнову шкоду в сумі 2245,00 гривень, завдану внаслідок затоплення квартири, моральну шкоду в сумі 3000 гривень та судові витрати, включаючи витрати на правову допомогу. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] на позовних вимогах наполягав, прохав їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач проти позовних вимог заперечував, прохав суд відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи згоден з позовними вимогами. Суд, заслухавши сторони по справі, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних обставин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Судом встановлено, що співвласниками квартири №44, яка розташована на першому поверсі п'ятиповерхового будинку [ADDRESS], є [PERSON], [PERSON], [PERSON]/а.с.9-11/. Власником квартири №48 являється, яка розташована в п'ятиповерховому будинку [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON]/а.с.103-107/. Відповідно до довідки № 309 від 06.04.2015 року за даною адресою [PERSON] знята з реєстрації 01.12.2009 року , а [PERSON] на теперішній час не проживає/а.с.117/. Будинок [ADDRESS] перебуває на балансі КП «Оріхівський комунальник з 1998 року/а.с.127/. Відповідно до акту розгляду звернення гр..[PERSON] від 19 вересня 2014 року, комісією у складі представників Оріхівської міськради, спеціалістів відділу комунального господарства та благоустрою було встановлено , що зі слів [PERSON] 12 вересня 2014 року її квартира [ADDRESS] була підтоплена водою з квартири №48 вказаного будинку , що належить гр..[PERSON]На час підтоплення її не було вдома. На час роботи комісії в квартирі №44 на кухні на шпалерах та віконних відкосах виявились сліди підтоплення - жовті водяні розводи, нижня частина меблів кухонної стінки та стільниця мийки деформовані. З пояснення [PERSON] в його квартирі мешкають квартиранти, підтоплення відбулося через розрив гнучкого шлангу мийки/а.с.12/. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. У судовому засіданні було з'ясовано, що акт від 19 вересня 2014 року складений без участі відповідача [PERSON], квартира відповідача не оглядалась працівниками житлових органів. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що підтоплення відбулося через розрив гнучкого шлангу мийки, його квартира не оглядалась працівниками житлових органів, оскільки він мав намір самостійно вирішити питання щодо відшкодування завданих сусідам збитків. Спочатку дане питання було врегульовано між ним та [PERSON], але на другий день вона почала кричати та пояснила, що буде подавати до суду про відшкодування збитків внаслідок залиття квартири , при цьому його постійно ображала. [PERSON] також пояснив , що розрив гнучкого шлангу можливо міг відбутися із - за подачі води з високим тиском і можливо його вини немає в залитті даної квартири. Представник третьої особи суду пояснив, що відповідно до п.16 ч.9 Договору про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення, який укладений між [PERSON] та КП « Оріхівський комунальник», вказано, що за власний рахунок споживач зобов'язаний проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів, пристроїв та обладнання , що вийшли з ладу з його вини/а.с.64зв, 96/. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ № 45 від 24.01.2006 року, власник квартири зобов'язаний, зокрема, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян. Статтею 151 ЖК України також передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку при домову територію. Тобто, власник квартири зобов'язаний забезпечувати належний контроль за станом технічного обладнання, встановленого у належній йому квартирі та запобігати можливим пошкодженням технічного обладнання, які можуть призвести до спричинення шкоди іншим власникам жилих приміщень. Свідок [PERSON], суду пояснив, що він проживає як квартирант у квартирі №48, яка розташована в п'ятиповерховому будинку [ADDRESS], власником якої є [PERSON]. Договір найма не укладався. 3 вересня 2014 року,( дату він запам'ятав, так як в цей день готував звіт по роботі) близько третьої години ночі, на кухні біля мийки розірвало гнучкий шланг, він перекрив воду у квартирі та прибрав воду яка була на підлозі, її було небагато. На наступний день повідомили господарів квартири № 44, коли він зайшов до квартири, то на кухні він побачив невеликі розводи на стіні біля вікна, він запропонував купити шпалери та оплатити роботу, але йому відповіли, що до нього ніяких претензій немає, у неї з [PERSON] «свои личные счеты». Свідки [PERSON],, [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що дійсно 19 вересня 2014 року вони входили до складу комісії, яка була створена розпорядженням міського голови № 153 від 18.09.2014 року за зверненням [PERSON] та провели обстеження квартири [ADDRESS], відповідно до якого було встановлено, що зі слів [PERSON] 12 вересня 2014 року її квартира [ADDRESS] була підтоплена водою з квартири №48 вказаного будинку , що належить гр..[PERSON]На час підтоплення її не було вдома. На час роботи комісії в квартирі №44 на кухні на шпалерах та віконних відкосах виявились сліди підтоплення - жовті водяні розводи, нижня частина меблів кухонної стінки та стільниця мийки деформовані. Пояснили суду також, що дефектний акт не складався, пошкодженні були незначні і підтвердити що саме жовті водяні розводи, нижня частина меблів кухонної стінки та стільниця мийки , які були деформовані - сталося із за залиття квартири , вони не можуть, так як не спеціалісти в даній галузі, вони лише встановили факт підтоплення. Свідок [PERSON] та [PERSON] доповнили, що пошкодження штукатурки на стінах не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дійсно квартиру її доньки [PERSON] було затоплено [PERSON], коли саме , який день вона не пам'ятає. Килим , який лежав на підлозі у кухні відповідач особисто забрав, вичисти та повернув. За правилами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт необхідних для відновлення пошкодженої речі. Суду позивачами надано ксерокопію локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1 на ремонт квартири [ADDRESS] внаслідок затоплення на кошторисну вартість у розмірі 2,245,00тисяч гривень та додані акти, чеки та накладні. При дослідженні локального кошторису судом встановлено, що в даному документі не вказано дату та рік складання кошторису, лише поточні ціни станом на 16 жовтня 2014 році. Однак, зазначений розрахунок не може бути прийнятий як доказ матеріальної шкоди, оскільки в силу ст. 1166 ЦК України відшкодуванню підлягає лише пряма шкода, а зазначений розрахунок включає витрати на заробітну плату, вартість матеріальних ресурсів, прибуток, додаткові кошти на покриття адміністративних витрат будівельно-монтажних - організацій та інше. Ці витрати не є прямою дійсною шкодою. Відповідач пояснював, що до цього залиття квартири, було ще одне залиття квартири з його вини, дане питання було влаштоване мирним шляхом./а.с.47/. Суду не доведено позивачами, так після якого залиття квартири було складено кошторис, так як не вказано дата складання. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що залиття квартири відбулося 3 вересня 2014 року, а в акті від 19 вересня 2014 року вказано що зі слів [PERSON] 12 вересня 2014 року її квартира [ADDRESS] була підтоплена водою з квартири №48 вказаного будинку , що належить гр..[PERSON] [PERSON] заперечував проти відшкодування суми матеріальної шкоди, так як спочатку [PERSON] запропонувала купити одну банку фарби та один рулон шпалер, а в кошторисі надто завищені обсяги робот. Відповідно до відповіді виконавчого комітету Оріхівської міської ради від 26.11.2014 року на заяву [PERSON] про підвищені обсяги ремонтних робіт після підтоплення квартири [PERSON] , повідомлено, що комісією міськвиконкому 19.09.2014 року було встановлено лише факт підтоплення та завдана шкода власнику квартири, інші пошкодження , які зазначені у кошторисі , що виготовлений КП « Оріхівсільбуд» в акті не значилися./а.с.45/. Надані фотокартки до матеріалів цивільної справи, на яких зафіксовано пошкодження в квартирі не можуть бути достатнім доказом визначення реальної вартості втраченого майна./а.с.77-81/. Отже, дослідивши докази по справі, судом встановлено, що залиття квартири позивачів сталося з квартири №48 і що відповідач не довів відсутність своєї вини у порушенні зобов'язань по користуванню жилим приміщенням та повинен відшкодувати завдану шкоду. Разом з тим, позивачі не довели розмір завданої їм матеріальної шкоди. Експертного висновку судової будівельно-технічної експертизи щодо вартості ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок залиття, і відновлення конструктивних елементів та їх оздоблювальних покриттів в квартири, в діючих цінах на момент проведення дослідження позивачами не надано, клопотання про призначення експертизи не заявлялось. Що стосується стягнення з відповідача моральної шкоди, то згідно з вимогами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" від 31 березня 1995 року, роз'яснив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничних стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Позивачами не доведено в судовому засіданні обґрунтованість вимог щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000,00 гривень, не надали доказів на підтвердження завдання їм моральної шкоди, а також не вказали, з чого вона виходила, визначивши розмір відшкодування моральної шкоди, також вказали, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких зазнали у зв'язку із знищенням і пошкодженням свого майна, при цьому не надали суду доказів, яке саме знищено і пошкоджено майно , внаслідок затоплення квартири В позові позивачі вказали, що відповідач категорично відмовився від надання в добровільному порядку будь-яку допомогу, в у судовому засіданні було з'ясовано, що відповідач бажав вирішити питання мирним шляхом, не відмовлявся від надання допомоги. Згідно зі ст. ст. 10,11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed