Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що [INFO] помер її двоюрідний брат [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді жилого будинку [ADDRESS] який належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою 17.03.2011 року. Позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті двоюрідного брата, в зв'язку з чим звернулась до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Мостової Р.С. з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено через відсутність документу, що підтверджує родинні відносини із спадкодавцем. Просила суд встановити факт родинних відносин між нею та її двоюрідним братом [PERSON], який помер [INFO]. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги в частині встановлення факту родинних відносин визнає. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17.03.2011 року Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою, та витягу про державну реєстрацію прав встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з усіма надвірними побудовами та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] на земельній ділянці Маріупольської міської ради. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Іллічівським районним у м.Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №904. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з усіма надвірними побудовами та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] на земельній ділянці Маріупольської міської ради. В матеріалах справи мається постанова приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Мостової Р.С. від 21.12.2016 року по відмову у вчиненні нотаріальної дії, з якої встановлено, що 20.12.2016 [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало спадкодавцю [PERSON], померлому [INFO]. [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги спадкування після смерті двоюрідного брата [PERSON] Спадщину прийняла вчасно, про що подала відповідну заяву 07.11.2016 року за №48. Крім неї інших спадкоємців немає. До майна померлого [PERSON] була заведена спадкова справа за №22/2016. Однак через те, що відсутній документ, що підтверджує родинні відносини із спадкодавцем, [PERSON] відмовлено у вирлачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Так, з матеріалів справи встановлено, що позивачка є донькою [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Іллічівським відділом РАЦС м.Жданова Донецької області, актовий запис №2067. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м.Маріуполя, мати позивачки [PERSON] померла [INFO]. [PERSON] є сином [PERSON], який помер [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER], видане Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №1164), що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 12.09.1960 року Іллічівським відділом РАЦС м.Жданова Донецької області. Мати позивачки [PERSON] та батько спадкодавця [PERSON] рідні сестра та брат, батьками яких були [PERSON] та [PERSON], однак, оскільки не збереглося свідоцтво про народження [PERSON], нотаріус, розглядаючи заяву позивачки про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом не змогла встановити родинний зв"язок та відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва. Разом з цим, в матеріалах справи мається довідка з міграційної служби України в Донецькій області від 16.03.2017 року за №26-1306, відповідно до якої вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного судом встановлено, що дійсно мати позивачки [PERSON] та батько померлого [INFO] [PERSON] були рідними сестрою та братом, а відповідно позивачка [PERSON] є двоюрідною сестрою померлого [INFO] [PERSON] Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно листа Верховного суду України від 01.01.2012р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв'язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. До заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин справи, які мають значення для справи. Таким чином, судом встановлено, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту родинних відносин знайшли своє підтвердження наданими суду письмовими доказами та підлягають задоволенню.

Outcome: approved