Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

У жовтні 2020 року представник заявника за довіреністю [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова в порядку окремого провадження із заявою, у якій просив встановити факт, що [PERSON] народився [INFO] Новобузькому районі Миколаївської області України, та постійно проживав на території України до 24 серпня 1991 року. В судовому засіданні 25 листопада 2020 року прохальну частину заяви було уточнено та заявник просив встановити факт, що [PERSON] народився [INFO] в с. Благодатне Новобузького району Миколаївської області Української РСР, на території України. В обґрунтування заяви посилався на те, що він народився [INFO] в с. Благодатне Новобузького району Миколаївської області. Реєстрація факту його народження була здійснена лише у серпні 1944 року, оскільки у грудні 1943 року Україна була окупована німецько-фашистськими загарбниками. Його батьки та він у вказаному селі проживали до 1950 року, а потім вони переїхали до Москви. Питання про його точне місце народження в Україні в Миколаївській області ніколи до цього часу його не цікавив. Однак, зараз він планує переїхати і постійно проживати в Україні. Свідоцтво про його народження було втрачено багато років тому. Батьки давно померли. Дізнатися більше точну інформацію практично неможливо. Він направив запити про своє місце народження в різні відповідні інстанції в Миколаївській та Кіровоградської області України. Однак, отримав відповіді з трьох відділів РАЦС та двох архівів, що ніде не знайшли даних про його народження, оскільки потрібно не тільки дата його народження, але й точне місце його народження. Свого часу він отримав паспорт громадянина Російської Федерації, однак його мрією є проживання в Україні та він намагається відновити свої підстави (за фактом народження на території України), які дають йому право на переїзд та проживання в Україні. З метою отримання громадянства він звернувся до ГУ ДМС України в Харківській області. Однак, йому було відмовлено та роз`яснено, що згідно наданої ним інформації не можливо почати процес отримання ним громадянства України, тому що необхідно надати до ДМС документ, що підтверджує факт його народження на території України, який був в реєстрі актових записів. У зв`язку з чим він звернувся до суду для встановлення цього факту. Рішення суду про встановлення факту його народження на території України необхідно для отримання паспорту громадянина України в Холодногірському районному відділі ГУ ДМС України в Харківській області. Ухвалою суду від 23 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за вищевказаною заявою та призначено судове засідання. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні доводи заяви підтримав, просив її задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в уточненій заяві. Представник заінтересованої особи, діюча за довіреністю Коваленко М.В., у судовому засіданні при розгляді заяви поклалася на розсуд суду. Суд, вислухавши доводи представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши письмові документи, встановив наступне.\~\~ Згідно з частинами першою та другою\~статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік справ про встановлення фактів, що мають значення, які розглядаються судом закріплений в частині першій\~статті 315 ЦПК України, даний перелік не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга\~статті 315 ЦПК України). Тобто, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В даному випадку заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту його народження [INFO] в с. Благодатне Новобузького району Миколаївської області Української РСР, на території України. Згідно паспорта громадянина Російської Федерації на ім`я [PERSON] , [INFO] , № [NUMBER] виданого Відділом внутрішніх справ «Царіцино» м. Москви 06.03.2003, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Благодатне Новобузького району Миколаївської області (а.с. 7). Відповідно військового квитка серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в с. Благодатне Новобузького району Миколаївської області (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про шлюб № [NUMBER] від 07.09.1968 року, [PERSON] народився [INFO] в с. Благодатне Новобузького району Миколаївської області (а.с. 10). Згідно виписки з будинкової книги, [PERSON] народився [INFO] в с. Благодатне Новобузького району Миколаївської області (а.с. 5-6). Як вбачається з відповіді Холодногірського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області на адресу представника заявника\~однією з підстав набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про громадянство України»\~є народження або постійне проживання особи, або визначених цією\~статтею Закону\~кровноспоріднених родичів на території України до 24 серпня 1991р. Вказаний факт має бути доведений документально. У разі відсутності документів, що підтверджують факт народження особи до 24 серпня 1991р. на території України, подається відповідне рішення суду, та вищезазначені документи, які можуть засвідчити факт народження особи (а.с. 32). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, \~ \~ \~ \~онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися \~ \~ \~ \~або постійно \~ \~ \~ \~проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Підстави та порядок встановлення належності до громадянства, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади урегульовані Законом України "Про громадянство України" від 18.01.2001 р. № 2235-ПІ (далі закон), Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 р. № 215 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" (із змінами) (далі порядок). За положеннями ч. 1 ст. 8 Закону та п. 25. Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. У разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до\~ст.\~76,\~ч.\~1,\~2,\~3\~ст.\~77,\~79,\~80\~ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на\~підставі\~яких суд\~встановлює\~наявність\~або відсутність\~обставин\~(фактів),\~що\~обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення\~учасників\~справи,\~та\~інших\~обставин,\~які\~мають\~значення для\~вирішення\~справи. Ці\~дані\~встановлюються\~такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими\~і\~електронними доказами; 2)\~висновками\~експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1, 5, 6\~ст. 81,\~ст. 89 ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд оцінює\~докази\~за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що\~ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та\~безпосередньому дослідженні\~наявних\~у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~ Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність\~кожного\~доказу окремо,\~а\~також\~достатність і\~взаємний\~зв`язок\~доказів у\~їх\~сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно приписів п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення його особистих майнових прав, в даному випадку реалізація права на отримання громадянства України. Іншим чином (поза судовим шляхом) реалізувати своє право щодо підтвердження факту проживання заявник позбавлений. На підставі викладеного, надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт народження заявника на території України, тому заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7\~ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved