overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 05.08.2006 рокуу вони перебувають у шлюбі, їх спільне життя не склалось так, як мають різні погляди на життя і характери, в зв"язку з чим в сім"ї постійно виникають сварки, конфлікти та непорозуміння, що призвело до розпаду сім"ї. В даний час вони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, мають окремий бюджет, а шлюб існує формально. Просить шлюб розірвати, а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати в розмірі 640,00 грн.. Сторони до суду не з"явились, позивачка надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач до суду не з"явився, причини неявки не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (а.с.15,19), заперечень проти позову не подав та не скористався своїм правом на участь у розгляді справи. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 05.08.2006 року, який було зареєстровано виконавчим комітетом Новооржицької селищної ради Оржицького району Полтавської області, актовий запис №8. Від шлюбу мають неповнолітіх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між собою сторони припинили подружні стосунки, не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і шлюб носить формальний характер, а отже даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При цьому, судом не вирішується питання про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, оскільки дане питання сторонами не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу обґрунтовуючи тим, що 08.04.2017 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від подружнього життя дітей не мають. Спільне подружнє життя не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явились, однак надали до суду заяву в якій просили справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному об'ємі. Відповідач на повторний виклик в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності. Дослідивши письмові докази суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.04.2017 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб, однак подружнє життя не склалось. Спільних дітей не мають. Шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На думку суду сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу обґрунтовуючи тим, що 24.04.1999 року між ними зареєстровано шлюб, від якого мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В сім»ї почали виникати непорозуміння, сварки. Почуття поваги втрачено, подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та пояснила суду, що з відповідачем в даний час проживають окремо і подальше спільне проживання буде суперечити її інтересам та інтересам малолітньої дитини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному об'ємі та пояснив суду, що збереження їх сім"ї є неможливим. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.04.1999 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб від, якого останні мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]., Між позивачем та відповідачем склались неприязні взаємовідносини, мають різні погляди на життя. Шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На думку суду сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу обґрунтовуючи тим, що 25.07.2008 року між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Почуття поваги до відповідача втрачено, подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та пояснила суду, що з відповідачем в даний час проживають окремо. Діти проживають з нею, батько участь у вихованні дітей приймає, але не сплачує аліменти. Вважає подальше спільне проживання буде суперечити її інтересам та інтересам малолітніх дітей. Відповідач\~ в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обємі та пояснив суду, що збереження їх сім"ї є неможливим. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.07.2008 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого останні мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На думку суду сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо. \~ \~ \~ \~\~\~ Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у шлюбі з 06 листопада 2002 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], шлюбні відносини припинили шість місяців тому. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає, вважає, що невідповідність характерів, поглядів на життя робить подальше спільне проживання неможливим. Збереження та подальше існування шлюбних відносин вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам та інтересам чоловіка. Позивачка в судовн засідання не з"явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про поважність причин неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований 06 листопада 2002 року виконавчим комітетом Некрасовської сільської ради Совєтського району Автономної Республіки Крим, актовий запис № 12, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Наразі сторони не підтримують шлюбних відносин і позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ч. 2 ст. 112 СК України ухвалює рішення про розлучення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів вказуючи, що вона з 01.09.2012 року перебуває у шлюбі з відповідачем, про що в Книзі реєстрації шлюбів 01.09.2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 61. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спочатку спільне життя складалося. З часом стосунки погіршилися, на сьогодні позивачка поставила питання про розірвання шлюбу, разом не проживають. Спільної мови щодо добровільної участі чоловіка в матеріальному забезпеченні дитини з відповідачем вони знайти не змогли. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач не з'явилась у судове засідання та надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання відповідач не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відстуність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від цього шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], на підтвердження свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження дитини, де батьком записаний відповідач (а.с.4). Як вбачається з копії довідки виконкому Водянської сільської ради від 25.02.2015 року за № 283 позивачка з сином мешкає у своїх батьків (а.с.5). У відповідності зі ст.ст.180 і 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з того, що відповідач, як батько зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує обов»язок обох батьків утримувати дітей і, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу (заробітку) батька до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів , мотивуючи свої вимоги тим, що вони уклали шлюб 02.04.2013 р. , який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського РУЮ у Кіровоградській області , актовий запис № 9 ( свідоцтво сері [NUMBER] від 02.04.2013 р. ). Від шлюбу мають доньку [PERSON] - [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 04.06.2014 р.). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, відповідач добровільно не виділяє кошти на утримання доньки . Разом не проживають , шлюбні відносини не підтримують . Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала , просить стягнути аліменти з відповідача на утримання доньки та її утримання . Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Вона не працює , тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач позовні вимоги визнав , сплачувати аліменти згоден. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню . Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Так згідно ст. 181, 183 СК України утримання провадиться шляхом стягнення аліментів, частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до положень ч.2 ст.84 СК України , дружина , з якою проживає дитина , має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років . В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком дитини , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6 ) .Згоден платити аліменти .Також встановлено , що відповідач перебуває на обліку в управлінні соцзахисту населення та отримує соціальну допомогу в розмірі 949 грн. , також перебуває на обліку як безробітний в Долинському РЦЗ та отримує допомогу по безробіттю, тобто він має можливість надавати матеріальну допомогу . Стягненню з відповідача також підлягає судовий збір на користь держави відповідно до ст..88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень, в зв»язку з тим, що вона продовжує навчання на першому курсі денного відділення хімічного факультету Донецького національного університету; відповідач працює та має можливість надавати їй допомогу, однак не надає її в добровільному порядку. Позивачка в судове засідання не з»явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі (а.с.14). Відповідач в судове засідання не з»явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає у повному обсязі ( а.с.15). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 199 Сімейного Кодексу України: якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 Сімейного Кодексу України: суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і ( або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов'язок) настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним. Проживання повнолітнього окремо не звільняє від виконання цього обов'язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов'язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] навчається на першому курсі денного відділення хімічного факультету Донецького національного університету ( а.с.4), потребує матеріальної допомоги у зв»язку з навчанням у місті Донецьк, а відповідач має можливість надавати таку допомогу, та позов визнає в повному обсязі. На підставі ст.ст. 182, 198, 199, 200 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину\~вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з травня 2013 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. Це, зокрема, виявляється у тому, що він не надає ніякої матеріальної допомоги позивачці на придбання продуктів харчування та одягу, придбання ліків на лікування доньки. Позивачка сама забезпечує та утримує доньку без стороньої допомоги та допомоги зі сторони відповідача. Відповіач має можливість надавати матеріальну допомогу дитині, бо він працює. Донька проживає з позивачкою, відповідач не приділяє ніякої уваги та не виховує доньку. Як відомо позивачці, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, у шлюбі не перебуває, інших дітей у відповідача немає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач не зявилась у судове засідання та надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання відповідач не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відстуність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від цього шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], на підтвердження свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження дитини, де батьком записаний відповідач (а.с.9). Як вбачається з копії довідки виконкому Великознам»янської сільської ради від 10.08.2015 року за № 2430 донька проживає з позивачкою (а.с.10). У відповідності зі ст.ст.180 і 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з того, що відповідач, як батько зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує обов»язок обох батьків утримувати дітей і, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу (заробітку) батька до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на своє утримання, як на дитину, яка продовжує навчання в розмірі ј частини всіх видів доходів платника аліментів. В судовому засіданні позивачка просила суд задовольнити позовні вимоги, з тих підстав, що її батьком являється відповідач [PERSON] На даний час вона навчається в Україснькій інженерно педагогічній академії на ІІ курсі факультету міжнародно освітніх програм денної форми навчання на комерційній основі. Тому вона не має можливості працювати і просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку. В судовому засіданні відповідач позов не визнав з тих підстав, що не має можливості сплачувати аліменти на дитину, що продовжує навчання. Підставою для відмови в задоволенні позову просив суд врахувати те, що на даний час він офіційно не працює, про що надав копію трудової книжки, так як не має змоги працювати за станом здоровя, потребує постійного дороговартісного лікування. Всі документи на підтвердження своїх доводів надав суду. Суд, з урахуванням доказів, які надали сторони, з врахуванням пояснень позивача та відповідача у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Виходячи цієї норми, підставою для виникнення обовязку батьків щодо утримання таких повнолітніх дітей є склад ряду юридичних фактів, а саме: докази родинного звязку дитини і батьків, продовження дитиною навчання, потреба повнолітньої дитини, в звязку з навчанням в матеріальній допомозі та здатність батьків таку допомогу надавати. Постанова Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № З Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розяснює норму ст. 199 СК України, а саме що, обов'язок батьків утримувати повнолітню дитину наступає у разі, якщо батьки мають можливість надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що на даний час відповідач офіційно не працює, потребує лікування хребта, що є дуже вартісним, тому на сьогоднішній день не має можливості надавати своїй доньці матеріальну допомогу, тому суд приходить до висновку, що відповідач не може матеріально утримувати повнолітню доньку, на період її навчання

Outcome: dismissed