Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

у своїй позовній заяві позивачка просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її корить додаткові витрати на навчання сина [PERSON], в сумі 10100 гривень. Рішення суду допустити до негайного виконання. Витрати по справі покласти на відповідача. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що відповідач відповідно до рішення суду сплачував аліменти на її користь на утримання сина до його повноліття. На даний час їхній син досяг повноліття, однак продовжив навчання, і є студентом юридичного інституту Прикарпатського національного університету ім. Василя Стефаника, у зв"язку з навчанням потребує матеріальної підтримки. У зв'язку з навчанням сина вона несе додаткові витрати, відповідач не бере участі в здійсненні оплати на навчання сина. Нею оплачено вартість освітньої послуги та за проживання сина в гуртожитку. Крім того, нею оплачено військову кафедру. Всього, вартість понесених нею додаткових витрат становить 20200 гривень. Вважає, що з відповідача необхідно стягнути в її користь половину даних витрат. У судовому засіданні позивачка свій позов підтримала, з підстав викладених в позовній заяві, не заперечила щодо розстрочки виконання рішення суду в частині стягнення додаткових витрат на 4 етапи. Відповідач у судове засідання не з"явився, відповідно до поданої заяви, позов визнав, згідний повернути позивачці понесені нею витрати частинами, оскільки разово виплатити таку суму він не в змозі, просив розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення додаткових витрат на 4 етапи, справу розглянути у його відсутності. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. З копії свідоцтва про народження дитини (а.с.7) видно, що сторони мають сина [PERSON], [INFO].. Відповідно до копії договору (а.с.4) [PERSON] є студентом денної форми навчання юридичного інституту Прикарпатського національного університету ім. Василя Стефаника. На навчання сина, позивачка витратила 20200 гривень, що підтверджується чеками та копіями квитанцій (а.с.5-6). За змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. За змістом ч.1 ст.141 СК України, батьки мають рівні права та обов"язки щодо дитини. У зв'язку з чим, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивачки, стягнути з відповідача на її користь половину суми сплаченої за навчання сина, тобто 10100 гривень. Що стосується позовної вимоги про допуск рішення до негайного виконання, суд вважає що вона до задоволення не підлягає, оскільки ст. 367 ЦПК України передбачає вичерпний перелік справ, у яких суд може допустити негайне виконання рішення суду. Позовна вимога позивачки не відноситься до переліку, в якій суд може допустити рішення до негайного виконання. У зв'язку з цим, суму додаткових витрат необхідно стягнути з часу набрання рішенням законної сили. Згідно положень ст.217 ЦПК України, суд вважає можливим розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення додаткових витрат у розмірі 10100 гривень шляхом розподілення її сплати у рівних частках на чотири етапи, тобто по 2525 (дві тисячі п"ятсот двадцять п"ять ) гривень. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст.141, 185, 201 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial