Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позов до Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо - збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди спричиненої смертю чоловіка у зв»язку із нещасним випадком на виробництві. В обґрунтування позову зазначила те, що її чоловік [PERSON] з 1996 року працював на ПАТ «ІНГЗК» за професією машиніст насосних установок на протязі 18 років 6 місяців. 02.03.2001 року вона з [PERSON] одружилася, від їх шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак , [INFO] з її чоловіком стався нещасний випадок під час виконання трудових обов»язків, в наслідок чого він помер у віці 41рік, зазначає, що для неї це був найстрашніший день життя, перенесла неймовірні душевні потрясіння, біль, яку не можливо описати, безвихідність, що вже ніколи не зможе побачити чоловіка, а діти батька. Внаслідок втрати чоловіка, вона пережила і на теперішній час переживає нервові потрясіння, пов'язані зі смертю найріднішої людини, вона залишилась без чоловічої любові, турботи, піклування, порад. В зв'язку з вищевказаним, позивач звернулась до суду з відповідним позовом та просить у відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю чоловіка, стягнути з Відповідача Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо - збагачувальний комбінат» на її користь 150 000,00 гривень. Позивачка, яка була присутня у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 30.07.2015 р., підтримав заявлені позовні вимоги в частині, що стосується стягнення з Відповідача ПАТ «Ігнулецький гірничо - збагачувальний комбінат», при цьому посилався на обставини, вказані в позовній заяві, та просив задовольнити позов у повному обсязі. При цьому зазначив, що саме з вини підприємства - Відповідача ПАТ «Ігулецький гірничо - комбінат» Позивачка, перенесла, переносить та ще буде відчувати нервові потрясіння та душевні страждання в зв'язку зі смертю коханого чоловіка. Внаслідок смерті чоловіка сталися негативні зміни в її житті та організації йго звичного ритму. Просить суд при винесенні рішення врахувати те, що померлий чоловік був для позивачки найбільш дорогою, рідною людиною і в майбутньому вона буде переносить страждання в зв'язку з втратою чоловіка та батька двох дітей. Представник Відповідача - Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо - збагачувальний комбінат» у судові засідання, призначені на 06.08.2015 року та 14.08.2015 року не з»явився, у зв»язку з чим подальший розгляд справи був проведений за його відсутності. Раніше у судових засіданнях заперечував проти задоволення позову, оскільки вважає його не обґрунтованим. На думку представника, позивач не довела належними доказами заявлені вимоги щодо факту моральної шкоди та її розміру. Надав до суду письмові заперечення, які залучено до матеріалів цивільної справи. Ухвалою суду від 30.07.2015 року на підставі клопотання представника позивача, позовні вимоги [PERSON] до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області залишені без розгляду Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази та , оцінивши їх у сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, за наступних підстав. Як вбачається з наданих суду письмових доказів , а саме: - з копії трудової книжки на ім'я [PERSON], де зазначено, що з 1996 року по 06.11.2014 рік він працював в ВАТ «Інгулецький гірничо- збагачувальний комбінат» машиністом насосних установок рудозбагачувальної фабрики № 1 (а.с.26-27); - з акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався [INFO] про те, що [PERSON] є потерпілим в наслідок нещасного випадку, який пов»язаний з виробництвом і особами дії та бездіяльність яких призвели до настання нещасного випадку є посадові особи відповідача головний механік рудозбагачувальної фабрики № 1 [PERSON], старший майстер [PERSON], механік дільниці [PERSON], майстер основної виробничої дільниці [PERSON], які не виконали або не проконтролювали виконання вимог нормативних актів з охорони праці з боку підлеглих осіб, а також сам [PERSON], який працюючи машиністом насосних установок РЗФ-1 ПАТ « ІнГЗК», також порушив при проведенні робіт загальні вимоги безпеки та вимоги посадової Інструкції (а.с.13-18); - з акту № 4 про нещасний випадок , пов'язаний з виробництвом, затверджений 22.12.2014 року згідно якого [PERSON] отримав сполучену травму тулубу та нижніх кінцівок, не сумісних з життям (а.с.20-24); - із свідоцтва про смерть [PERSON], який помер [INFO] у віці 41 років, актовий запис № 35 від 10.11.2014 року, зареєстровано виконавчим комітетом Новомалинівської сілької ради Широківського району Дніпропетровської області . Факт родинних правовідносин між позивачем та померлим [PERSON] підтверджений свідоцтвом про шлюб від 02.03.2001 року виданого виконкомом Інгулецької міської ради Інгулецького району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 40 (а.с.9). Оцінивши докази, суд вважає їх належними, допустимими та приймає їх. Суд вважає встановленим факт наявності втрат немайнового характеру , заподіяних їй внаслідок втрати близької людини. Смертю чоловіка був порушений звичайний спосіб життя позивачки, що вимагає від неї додаткових зусиль для організації життя, оскільки померлий, за життя, був для неї найкращим другом, захисником, опорою, моральною підтримкою, чоловіком та батьком їх дітей. Позивачці постійно не вистачає спілкування із чоловіком, його любові, тепла та підтримки. Виникають складнощі у вихованні двох неповнолітніх дітей, які потребують батьківської підтримки та контролю. Відповідно до ст.ст.1,3,43, частини першої та другої ст.46 Конституції України Україна як соціальна держава, зміст і спрямованість діяльності якої визначають права і свободи людини та їх гарантії, проголосила право громадян на належні, безпечні і здорові умови праці, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника. Статтею 153 КЗпП України встановлено, що «Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган». Частина 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України визначає, що моральна шкода, нанесена фізичній особі неправомірними рішеннями, діяльністю чи бездіяльністю, відшкодовує особа котра його нанесла, при наявності його вини. Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю, тобто моральна шкода, завдана членам сім'ї та іншим особам, які мають на це право, смертю працівника згідно ч.2 ст.1162 ЦК України відшкодовується роботодавцем. Конституційний Суд України в абаці 9 п.5 Рішення №20-рп/2008 (справа про страхові виплати) зазначив, що скасування норм Закону України №1105-Х1У „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричини втрату працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди потерпілим Фондом соціального страхування від нещасних випадків, не тягне за собою порушення прав громадян на відшкодування моральної шкоди, оскільки ст.1167 ЦК України їм надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого органу (роботодавця). Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ст. 1,8, 16 Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» від 18.01.2001 року № 2245 - 111 «Шкода (в тому числі моральна), заподіяна фізичним чи юридичним особам внаслідок аварії, що сталася на об'єкті підвищеної небезпеки, незалежно від вини суб'єкта господарської діяльності, у власності або користуванні якого перебуває об'єкт підвищеної небезпеки, відшкодовується суб'єктом господарської діяльності цим особам у повному обсязі, крім випадків, коли аварія виникла внаслідок непереборної сили або з умислу потерпілого». Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про ідентифікацію та декларування безпеки об'єктів підвищеної небезпеки» підприємство - Відповідач Публічне акціонерне товариство « Інгулецький гірничо- збагачувальний комбінат» являється об'єктом підвищеної небезпеки. Заперечуючи проти позову, відповідач на підставі ст. 60 ЦПК України не надав доказів на спростування тверджень позивачки щодо відсутності у неї душевних страждань у зв»язку із смертю чоловіка . Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, та наявними в матеріалах справи доказами доведений факт заподіяння моральної шкоди позивачеві , суд вважає, що позивач має право на її відшкодування роботодавцем. Визначаючи розмір відшкодування позивачці - [PERSON] моральної шкоди, внаслідок смерті чоловіка, суд виходить із суми, яку визначила позивачка, тобто - 300 000,00 гривень, при цьому враховує, характер та об'єм її душевних, психічних страждань у зв'язку зі смертю близької людини, факт, що вона є дружиною померлого, що без батька залишилося двоє неповнолітніх дітей, обставини роботи [PERSON] на підприємстві відповідача в період 1996 року по 2014 рік, тривалість перенесених страждань, зміни в житті , які викликані смертю чоловіка, а саме: позивачка [PERSON] переживає душевні страждання, вона залишилась одна без турботи чоловіка, без голови сім»ї, близької людини, постійно потребує підтримки, як фізичної так і моральної. Між тим, суд вважає, визначений позивачкою розмір моральної шкоди завищеним і таким, що не відповідає ступеню вини Відповідача, з урахуванням наявності вини самого померлого, який також при виконанні завдання не дотримався вимог безпеки, викладених у нормативних та відомчих документах, виходячи із принципів розумності та справедливості, вважає, що компенсацію за заподіяні моральні страждання слід призначити у розмірі 75000 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які зазнає позивачка, а в задоволенні іншої частини позову Позивачці слід відмовити. Згідно із ЗУ «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial