Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось 16.09.2013 року до суду з позовною заявою, де просить виселити відповідачів, які зареєстровані та проживають у [ADDRESS], що є предметом іпотеки за укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] договором іпотеки від 24.12.2007 року. В обґрунтування вимог зазначено, що 20.12.2011 року судом прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. В подальшому на адресу відповідача направлено вимогу про звільнення приміщення. Посилаючись на положення ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 ЖК України, позивач просить задовольнити позовні вимоги - виселити осіб із зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з вищевикладених підстав. Відповідач [PERSON] щодо задоволення позову заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явились, про час розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник третьої особи - управління державної міграційної служби України в Житомирській області, в судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлявся. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд встановив. 20.12.2011 року Богунським районним судом м. Житомира по справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки винесено рішення про задоволення позову: у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 24.12.2007 року у розмірі 239208,46 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS]. У відповідності до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суд. Згідно ч. 3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Відтак, примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. В матеріалах справи наявна письмова вимога від 03.04.2013 року, що направлена відповідачу [PERSON], із повідомленням про наявну заборгованість по кредитному договору, попередженням про необхідність звільнити приміщення в тридцятиденний строк з дня отримання вимоги. Позивачем не надано доказів на підтвердження направлення вимог на ім»я інших відповідачів. Водночас, в судовому засіданні учасниками визнано ту обставину, що вказані як відповідачі особи дійсно проживають у спірному помешканні. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про передчасність заявлених позивачем вимог, а тому відмовляє у їх задоволенні. Суд звертає увагу, що виселення одного з відповідачів не відповідатиме положенню ст. 109 ЖК України, ст. 40 Закону України «Про іпотеку», які визначають обов»язок звільнити помешкання всіх проживаючих в ньому осіб, відтак не узгоджується із вимогами ст. 16 ЦК України щодо способів захисту цивільних прав.

Outcome: dismissed