overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просить розірвати шлюб, який було зареєстровано 28.11.2009 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. При цьому посилається на те, що 28.11.2009 р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу народилося двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, втрати почуття поваги і любові. Шлюбні відносини вони не підтримують. Спір щодо визначення місця проживання дітей та майновий спір відсутні. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за її відсутністю. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище „[PERSON]". Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про те, що позов визнає та просить розглянути справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюбу 28.11.2009 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений актовий запис № 1653. Від шлюбу сторони мають двох дітей, а саме: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується наданим свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим 23.02.2011 року Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №173 та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 04.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №4796. Суд вважає, що оскільки сім'я фактично розпалась, та існує формально, тому надання строку для примирення є безпідставним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з нього на свою користь боргові зобов'язання в розмірі 23 967 гривень. При цьому посилається на те, що відповідач впродовж трьох років проживав в неї як співмешканець за місцем її проживання. На протязі цього часу відповідач не працював так як мав тяжке захворювання та по пів - року лікувався. В квітні 2012 року, відповідач, знаючи що в неї є грошові заощадження, попросив її звернутися до банківської установи та отримати гроші в розмірі 5 000 тисяч доларів США для придбання ним для них легкового автомобілю. 28.04.2012 року вона вказану суму зняла з рахунку в банку. Гроші були в них вдома. Скориставшись її відсутністю та взявши гроші вдома, відповідач за довіреністю придбав автомобіль марки «Нісан - Альмеро» державний реєстраційний номер [NUMBER] у власника [PERSON]. Автомобіль як на себе, так і на неї, відповідач не переоформив, пояснивши, що він буде в їхньому користуванні, а в подальшому вони його продадуть та придбають новіший. При цьому відповідач використовував автомобіль тільки в своїх інтересах. Наприкінці травня - початку червня 2013 року відповідач заявив що він не бажає з нею проживати, та має намір повернутися проживати в Одесу. На її вимогу передати автомобіль, або повернути витрачені на нього гроші, відповідач заявив що автомобіль він продав, та передав їй в якості компенсації гроші у сумі 2 000 доларів США, повернути 3 000 доларів США відповідач відмовився. В зв'язку з чим вона звернулася до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно заяви на видачу готівки № 15 від 28.04.2012 р. [PERSON] отримала з поточного рахунку в Регіональному відділенні в м.Миколаїв Публічного акціонерного товариства „ОТП Банк" грошові кошти в розмірі 5 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 39 949,50 гривень. Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно ч. 3 ст. 208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу належить вчиняти у письмовій формі. Будь-яких доказів того, що відповідач отримав від позивачки грошові кошти суду не надано. Надана суду ксерокопія розписки від 01.09.2013 р., згідно якої [PERSON] отримала від [PERSON] 16 000 гривень не свідчить про те, що відповідач має боргові зобов'язання перед позивачкою в розмірі 23 967 гривень. Таким чином, оскільки позивачкою не надано суду доказів того, що відповідач отримав від неї грошові кошти, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] вказуючи на те, що вона є власником будинку та земельної ділянки [ADDRESS] що підтверджується дозволом №1077 та Державним актом про право власності на земельну ділянку серія ЯГ№877094 від 01.02.2008 року. Відповідно до домової книги у вказаному житловому будинку, окрім заявниці зареєстрована 22.10.2010 року член сім"ї - [PERSON]. На даний час відповідачка не проживає у [ADDRESS] понад 4 років, не користується ним, не проявляє інтересу до нього, речі відповідачки в цьому приміщенні відсутні.Факт реєстрації відповідачки в її будинку спричиняє незручності та порушує її права, як законного власника нерухомого майна, тому повинна бути визнана такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник підтримали заявлені вимоги та просили визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Відповідачка [PERSON] в судове засідання по даній справі не з'явилася, хоча про день та час судового засідання була належним чином повідомлена за місцем її реєстрації, про що засвідчує поштова розписка. Від неї не надійшло повідомлень про причини неявки, а тому суд вважає можливим вирішити по суті дану справу на підставі наявних у справі даних про права та взаємовідносини сторін, відповідно до вимог ст.ст.169ч.4, 224ч.1 ЦПК України, суд ухвалив проведення заочного розгляду даної справи. Вислухавши пояснення позивачки, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов, з таких підстав: Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] сусіди позивачки, підтвердили факт, що [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає понад 4 років. Факт належності позивачці [PERSON] житлового будинку та земельної ділянки [ADDRESS] підтверджується копією дозволу №1077 та Державним актом про право власності на земельну ділянку серія ЯГ№877094 від 01.02.2008 року ( а.с.5,11) Згідно копії акту про фактичне проживання (не проживання) та реєстрацію особі у житловому приміщенні, комітету самоорганізації населення №5 від 26.01.2015 року 024/5-09 №144 вбачається, що [PERSON], [INFO] не проживає за адресою [ADDRESS], на протязі останніх чотирьох років( а.с.12). Таким чином, судом встановлено, що відповідачка відсутня в житловому приміщенні з жовтня 2010 року, тобто понад встановленого законом шестимісячного строку без поважних причин, отже, згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленість між ним і власником житла. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки та просить усунути перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні квартирою [ADDRESS] з боку [PERSON] шляхом зняття з реєстраційного обліку по вказаній квартирі. При цьому посилається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрована [PERSON], яка була зареєстрована в Росії, а працювала в м.Одесі, тому знайомий її чоловіка просив здійснити її реєстрацію. В даний час [PERSON] виїхала за межи України і в зазначеній квартирі не проживає з жовтня 2014 року. Факт реєстрації відповідачки в її квартирі не відповідає її інтересам, так як вона не може певною мірою скористуватися своїми правами в розпорядженні нерухомим майном та суперечить нормам Закону України „Про свободу пересування та вільній вибір місця проживання в Україні", відповідно до ст.ст. 3 та 6 якого здійснюється реєстрація осіб за місцем проживання, проте відповідачка, не проживає за вказаною адресою понад шість місяців на рік, як того вимагає Закон, що робить її реєстрацію за даною адресою - не законною. В зв'язку з чим вона звернулася до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити. Представник позивачки в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за її відсутністю. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачка в судове засіданні не з'явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди представника позивачки, розглянути позов за відсутністю відповідачки та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна № 7599 від 08.06.1995 року, що укладений на Одеській товарній біржі [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Як вбачається з довідки-витягу з домової книги від 17.11.2016 р. в квартирі [ADDRESS] з 12.03.2013 року значиться зареєстрованою піднаймач [PERSON]. Згідно акту мешканців будинків [ADDRESS] [PERSON] не мешкає в квартирі [ADDRESS] з жовтня 2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином суд вважає, що слід усунути позивачці перешкоди в користуванні її власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку у квартирі [ADDRESS] [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідоча про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 26.09.1998р. сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у районному відділі ДРАЦС Доманівського РУЮ Миколаївської області, актовий запис №46, який фактично розпався з причини постійних сварок і скандалів в присутності дітей. Просить шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище. В судове засідання позивачка з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання двічі не з"явився, заяву про розгляд справи без його участі не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 26.09.1998р., зареєстрованому у відділі ДРАЦС Доманівського РУЮ Миколаївської області, а/з №46. Позивачка мотивує свої позовні вимоги тим, що шлюб з відповідачем виявися невдалим у зв'язку з постійними сварками та скандалами з ініціативи відповідача, що негативно впливає на неповнолітніх дітей. Намірів на поновлення сімейних стосунків позивачка не має. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та двох неповнолітніх дітей, а тому суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства Лебединський машинобудівний дослідно-експериментальний завод „Темп" про стягнення заборгованості по утриманим аліментам, вказуючи на те, що згідно рішення Бахмацького районного суду від 14.09.2001 року з [PERSON] на її користь були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян. [PERSON] до червня 2014 року працював у ПАТ Лебединський машинобудівний дослідно-експериментальний завод „Темп", куди державним виконавцем був направлений виконавчий лист для виконання. Аліменти підприємством перераховувались не в повному обсязі, внаслідок чого сума заборгованості підприємства по аліментах склала 2219,07 грн. Просить стягнути із відповідача на її користь вказану суму. У судове засідання позивачка не з`явилась, надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, за повідомленням поштового відділення за зазначеною адресою не проживає. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав : Як встановлено в судовому засіданні, згідно рішення Бахмацького районного суду від 14.09.2001 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Згідно довідок ПАТ Лебединський машинобудівний дослідно-експериментальний завод „Темп" № 444 від 17.06.2014 року та № 714 від 21.10.2014 року [PERSON], який сплачував аліменти на користь [PERSON], звільнився за угодою сторін з 02.06.2014 року. Аліменти утримувались по 02.06.2014 року, заборгованість за заводом склала 2219,07 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України "Про виконавче провадження" підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти стягувачу у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а якщо такий строк не встановлено - до десятого числа кожного місяця, наступного за звітним. Отже, аліменти на утримання дитини перераховувались відповідачем на користь позивачки не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість 2219,07 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до територіальної громади м. Прилуки в особі Прилуцької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Заявлені вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно в тому числі і на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS]. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину на будинок вона не змогла, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, та вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з"вився, проте надіслав заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу без участі його представника. Від третьої особи надійшла до суду заява в якій вона просить розгляну справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.10). З копії домової книги та довідки виданої комітетом самоорганізації населення № 7 мікрорайону 273 кварталу від 10.03.2015 року № 024/7-09 № 801 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.02.2015 року, позивачка [PERSON] прийняла у спадщину 2/3 частини будинку з належною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті чоловіка [PERSON] (а.с.7). У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на 1/3 частину спірного будинку позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.02.2015 року № 129/02-31 (а.с.5). Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO], яка прийняла після нього спадщину, а тому має право на визнання за нею права власності на 1/3 частину будинку з належною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 328, 1261, 1268 ч. 3, 1269, 1270 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до територіальної громади м. Прилуки в особі Прилуцької міськради про визнання права власності на 1/10 частину квартири в порядку спадкування за законом. Мотивує свої вимоги тим, що вона є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], та прийняла після останнього спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована за адресою : [ADDRESS]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі й на 1/10 частину квартири, однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не має можливості, оскільки [PERSON] за життя не оформив право власності на належну йому частину квартири. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву в якій просить суд розглянути справу за її відсутності та вказала що позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача у судове засідання не з"вився, проте надіслав заяву, згідно якої відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу без участі його представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], вбачається, що позивачка є дочкою [PERSON] (а. с. 9). З копії свідоцтва про смерть [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 7). Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло від 22 грудня 1998 року, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності громадянам: [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках (а.с.5). Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 серпня 2005 року, [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] 1/5 частини квартири [ADDRESS] (а.с.8). Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 422/02-31 від 22.11.2014, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/10 частину квартири по [ADDRESS] (а.с.14). Повідомленням № 447/01-16 від 01.12.2014 приватного нотаріуса [PERSON] надано суду інформацію що після померлого [INFO] [PERSON] на підставі заяви [PERSON] № 66 від 20 листопада 2014 року про прийняття спадщини заведено спадкову справу № 26/2014. Інших спадкоємців, передбачених законом немає (а.с.19). Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], на момент смерті спадкодавця проживала разом з ним, а також вчасно подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а тому має право на визнання за нею права власності в порядку спадкування на 1/10 частину квартири яка належала спадкодавцю. На підставі ст.ст. 328, 1261, 1268 ч. 3, 1269, 1270 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до територіальної громади м.Прилуки в особі Прилуцької міськради про визнання права власності на квартиру. Мотивує свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 29.01.1997 року Прилуцьким міськвиконкомом, їй та [PERSON] на підставі спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS]. На даний час оригінал свідоцтва втрачено, а співвласник квартири [PERSON] помер. За таких обставин позивачка і звернулася в суд з вищевказаним позовом. У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з"вився, проте надіслав заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу без участі його представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про право власності на житло від 29 січня 1997 року, вбачається, що квартира яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно з копією актового запису про смерть № 99 від 07.02.2006 року, [PERSON] помер [INFO] року (а.с.10). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02грудня 2014 року (провадження № 2/742/169/14), встановлено факт проживання [PERSON], [INFO] та [PERSON], який помер [INFO] року, однією сім'єю без реєстрації шлюбу, в період з 14 травня 1997 року по час його смерті [INFO] року (а.с.12). Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову. На підставі ст.ст. 328, 1261, 1268 ч. 3, 1269, 1270 ЦК України, та

Outcome: approved