Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно на період навчання від дня пред"явлення позову і до закінчення дочкою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що дочка продовжує навчання у Київському університеті імені [PERSON] на 3 курсі денної форми навчання, тому потребує додаткової матеріальної допомоги, яку відповідач не надає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте завчасно подала до суду письмову заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання. У зв'язку з цим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку: з копії Свідоцтва про розірвання шлюбу від 25 жовтня 2006 року серії 1-ЕЛ №012564 вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу [PERSON] (а. с.5). Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серія 1-ЕЛ № 044506 [PERSON] та [PERSON] 24 червня 2009 року зареєстрували шлюб, про що був зроблений відповідний актовий запис № 172, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині «Самосюк» (а.с.7) Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії І-ЕЛ №306769 від 08 квітня 1997 року (а.с.4). З довідки №237 від 18 травня 2017 року, виданої інститутом журналістики Київського університету імені [PERSON] вбачається, що [PERSON], дійсно навчається на 3 -му курсі денної форми навчання за напрямком підготовки « Видавнича справа та редагування». Період навчання становить з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року (а. с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. За таких обставин, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що спільна дочка сторін [PERSON] досягла повноліття та продовжує навчання, і потребує матеріальної допомоги, тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до закінчення нею навчання. На підставі ст.ст. 199, 200 СК України,

Outcome: approved