Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 19 995 грн 86 коп. за кредитним договором б/н від 29 червня 2011 року, укладеним між Банком і відповідачкою, посилаючись на те, що відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідачка при укладенні Договору надала свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку. З 21.05.2018 ПАТ КБ «Приватбанк» змінило назву на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». При укладенні кредитного договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, якою передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку» з розрахунку 360 календарних днів, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Договору. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову. Банк свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому Договором, а відповідачка не виконує свої обов`язки, внаслідок чого станом на 08.06.2020 утворилася вказана заборгованість. Ухвалою суду від 16 липня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши письмове клопотання про розгляд справи за їх відсутності, підтримку позову та згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка, належним чином повідомлена, в судове засідання не з`явилася, не подала до суду відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності, тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку. Згідно п. 2.1.1.2.1 договору договір діє протягом 5 років з моменту підписання.Якщо потягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Відповідно до п. 1.1.1.63 Договору власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Пунктами 1.1.3.2.4 Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Згідно п. 2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми не поверутого в строк кредиту, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки "Універсальна"; 84,0% - для картки "Універсальна голд" Відповідно до п.2.1.1.12.7.2 Договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати користування кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування, з розрахунку 365 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 договору. Згідно п. 2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості. Відповідно до п. 2.1.1.12.10 договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п.2.1.1.12.6.1 Договору клієнт сплачує банку пеню в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Згідно ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону і одностороння відмова від зобов`язання чи зміна його умов не допускається, а ст.1054 ЦК України передбачає обов`язок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що [PERSON] отримала за укладеним з Банком кредитним договором б/н від 29 червня 2011 року кредит. Докази на підтвердження недійсності вищезазначеного кредитного договору відсутні. Згідно з наданим Банком розрахунком заборгованість [PERSON] за вказаним договором станом на 08.06.2020 становить 19 995 грн 86 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредита - 16 672 грн 77 коп., нарахованої пені - 1894 грн 72 коп., а також штрафу відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - фіксована частина і 928 грн 37 коп. - процентна складова штрафу. За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В позові позивач просить стягнути з відповідачки одночасно заборгованість за пенею та штрафи. Вимога про стягнення на користь позивача 1894 грн 72 коп. пені не підлягає задоволенню з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність-це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення-строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідачка не надала суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням цих процесуальних дій, в цьому випадку,- ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин на користь позивача підлягають стягненню з відповідачки 16672 грн 77 коп. заборгованості за тілом кредитом, 500 грн штрафу (фіксована частина), 928 грн 37 коп. штрафу (процентна складова), а всього - 18101 грн 14 коп., у зв"язку з чим позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 19995 грн 86 коп., судом стягнуто 18101 грн 14 коп., тобто позовні вимоги задоволені на 90,52% (18101,14 х 100 : 19995,86=90,52%), що є підставою для стягнення на користь позивача з відповідачки 1 902 грн 73 коп. судового збору (2 102 х 90,52 :100 =1 902,73).

Outcome: partial