Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Згурівського районного суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно рішення Згурівського районного суду Київської області від 05 серпня 2013 року вона є власником 1/2 частини житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради від 12 грудня 2014 року № 48 відповідач відмовив їй у присвоєнні поштової адреси та рекомендував здійснити реєстрацію права власності на нерухоме майно. Постановою Згурівського районного суду Київської області від 03 лютого 2015 року її адміністративний позов до виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради задоволено повністю та відповідача зобов'язано розглянути заяву позивачки про присвоєння поштової адреси на черговому засіданні виконавчого комітету. Рішенням виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради від 27 лютого 2015 року за № 19, позивачці не надано дозвіл на присвоєння поштової адреси, при цьому підстави для відмови чітко не зазначені. Постановою Згурівського районного суду Київської області від 16 квітня 2015 року її адміністративний позов до виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради задоволено частково та рішення виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради від 27 лютого 2015 року за № 19 скасовано та відповідача зобов'язано розглянути заяву позивачки про присвоєння поштової адреси на черговому засіданні виконавчого комітету. Відповідачем виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради незаконно та протиправно відмовлено у присвоєнні поштової адреси. В результаті зазначених дій відповідача, законні права позивачки були порушені та їй заподіяна моральна шкода. Внаслідок протиправних дій відповідача позивачка була змушена витрачати час на збирання доказів, складання документів, пошуку юриста, що підірвало її життєві плани. Позивачка є людиною похилого віку, їй 77 років, у зв"язку з чим потребує соціальних послуг та є хворою через перенесену у 2013 році операцію. Позивачка була змушена нервувати з приводу ситуації щодо відмови в присвоєнні самостійної адреси, що призвело до численних стресів та погіршення душевного стану. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд: 1.Стягнути на її користь з Державного бюджету України 10000 гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради в рахунок відшкодування моральної шкоди шляхом безспірного списання цієї суми органами Державної казначейської служби з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України на відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб. 2.Судові витрати стягнути із відповідача. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилась, про дату, час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином, направила суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. В судове засідання відповідач виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради свого представника не направила, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, голова сільської ради Мельник К.В. просила проводити розгляд справи у відсутність представника відповідача, позовні вимоги не визнала повністю. Невизнання позову нічим не обґрунтовувала. Відповідач Державна казначейська служба України в судове засідання свого представника не направила, про дату, час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином, представник відповідача Карпенко Н.В. направила до суду заяву, в якій просила справу розглядати у відсутність представника Казначейства, проти задоволення позову заперечувала. Свої заперечення обґрунтовувала тим, що Державна казначейська служба України жодних протиправних дій щодо позивачки не вчиняла. Відповідач є центральним органом влади, юридичною особою та відповідає лише за виконання своїх зобов"язань та не відповідає за зобов"язаннями посадових осіб органів місцевого самоврядування. Територіальні громади відповідають за своїми зобов"язаннями своїм майном, на яке може бути звернуто стягнення. Шкода має відшкодовуватись за рахунок коштів місцевого бюджету, а не Казначейства. Суд визнав можливим розглядати справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін. Згідно ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв'язку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами вставлено, що позивачці [PERSON] згідно рішення Згурівського районного суду Київської області від 05 серпня 2013 року, належить на праві спільної сумісної власності 1/2 частина житлового будинку по [ADDRESS], частка позивачки виділена (копія рішення суду - а.с.8-10). Позивачка зверталась до виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради з питання присвоєння окремої поштової адреси ? частині будинку (копія заяви з додатками - а.с.38-45). Порядок присвоєння поштових адрес об'єктам нерухомого майна у селі Нова Олександрівка визначений рішенням виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради від 21.05.2013 року № 36 «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надаються виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради», відповідно до якого Виконавчий комітет надає адміністративну послугу у вигляді присвоєння поштової адреси об'єкта нерухомого майна (копія рішення з додатками - а.с.47-51). Відповідач виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради своїми рішеннями від 12 грудня 2014 року № 48, 27 лютого 2015 року за № 19 та 25 червня 2015 року за № 40 відмовив позивачці у присвоєнні поштової адреси (копії рішень - а.с.5,15, копія листа - а.с.13-14). Постановою Згурівського районного суду Київської області від 03 лютого 2015 року бездіяльність виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради щодо порядку здійснення розгляду заяви [PERSON] від 26 листопада 2014 року про присвоєння поштової адреси 1/2 частині житлового будинку та господарських будівель за адресою [ADDRESS], була визнана протиправною та зобов'язано виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради розглянути заяву [PERSON] на черговому засіданні виконавчого комітету (копія постанови суду - а.с.11-12). Постановою Згурівського районного суду Київської області від 16 квітня 2015 року рішення виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради від 27 лютого 2015 року «Про розгляд заяви [PERSON] щодо присвоєння поштової адреси скасовано та зобов'язано виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради розглянути заяву [PERSON] на черговому засіданні виконавчого комітету (копія постанови суду - а.с.6-7). Позивачка [PERSON] перебуває на обліку у відділенні соціальної допомоги вдома та отримує відповідні соціальні послуги (довідка Згурівського районного територіального центру соціального обслуговування - а.с.16). Позивачка має не задовільний стан здоров'я та в період з 22.10.2013 по 18.11.2013 року знаходилась на стаціонарному лікуванні (виписка з медичної карти стаціонарного хворого - а.с.18). Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу В силу ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає за необхідне в задоволенні позову [PERSON] до виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Згурівського району Київської області, Державного казначейства України про стягнення моральної шкоди відмовити повністю. В ході судового розгляду позивачкою [PERSON] не доведено наявність моральної шкоди, заподіяної внаслідок протиправних дій відповідача виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради щодо відмови позивачці у присвоєнні поштової адреси 1/2 частині житлового будинку по [ADDRESS], зокрема не підтверджено факт заподіяння позивачці моральних страждань, наявність стресів, погіршення її душевного стану. Визначаючи розмір моральної шкоди сумою 10000 гривень, позивачкою до суду не надано жодного обґрунтування визначеної суми, а саме з чого вона виходила визначаючи саме такий розмір моральної шкоди. Крім того, наявними у справі доказами не підтверджується наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вина останнього в заподіянні шкоди. Виходячи з вищевикладеного вбачається, що позивачкою не були доведені ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed