Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дізарт Плюс» про стягнення боргу за договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.04.2015 року між позивачем та відповідачкою укладено договір поворотної фінансової допомоги, відповідно до умов якого позивачка надала відповідачу безпроцентну позику, а останній зобов'язався повернути позику в розмірі 2 400 000 (два мільйони чотириста тисяч) гривень до 01.05.2015 року. Станом на 06.07.2015 року відповідач свій обов'язок щодо повернення боргу в зазначені договором строки не виконав, чим порушив умови договору. За таких обставин, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд стягнути з відповідача 2 400 000 гривень боргу. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просив позов задовольнити та стягнути з Товариства з обмеженою діяльністю «Дізарт Плюс» борг в розмірі 2 400 000 (два мільйони чотириста тисяч) гривень, а також понесені судові витрати. Представник відповідача Татаринова С.О. в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував пороти задоволення позову. при цьому, суду пояснив, що на даний час товариство немає фінансової можливості погасити заборгованість за договором, але повністю визнає наявні боргові зобов"язання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, судом втсановлені наступні обставини та відповдіні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01.04.2015 року в м. Черкаси між [PERSON] та ТОВ «Дізарт Плюс» укладено договір поворотної фінансової допомоги, відповідно до якого [PERSON] надала ТОВ «Дізарт Плюс» безпроцентну позику в сумі 2 400 000 гривень строком на 1 місяць - до 01.05.2015 року. Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру №33 від 01.04.2015 року [PERSON] внесена до каси товариства поворотна фінансова допомога згідно з договором від 01.04.2015 року в сумі 2 400 000 гривень. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (525 ЦК України). Строк (термін) виконання зобов'язання встановлений ст. 530 ЦК України, а саме якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1053 ЦК України За домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов'язанням. Заміна боргу позиковим зобов'язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу). Суд, дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи положення ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає, що позов підлягає до задоволення. На користь позивачки необхідно стягнути борг в сумі 2 400 000 (два мільйони чотириста тисяч) на підставі договору поворотної фінансової допомоги від 01.04.2015 року, відповідно до умов якого вона надала відповідачу безпроцентну позику, а останній зобов'язався повернути позику до 01.05.2015 року. Відповідач в повному обсязі прийняв на себе зобов'язання щодо виконання даного договору позики. Договір є обов'язковим до виконання, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст. 88 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового в сумі 3654,00 грн., оскільки зазначені судові витрати понесені позивачем при подачі позову, що підтверджено документально квитанцією від 08.07.2015 року.

Outcome: approved