Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, посилаючись на те, що вона разом є своїм чоловіком [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. 16.09.2006 року у вказаній квартирі була прописана відповідач [PERSON]. Однак, з січня 2008 року [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, її точне місцезнаходження невідоме, не виключає, що могла поїхати на територію Російської Федерації. Оскільки відповідач [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації в квартирі [ADDRESS], у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг та необхідністю оформлення субсидії, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом та просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS], та зобов'язати Новоукраїнський РС УДМС в Кіровоградській області примусово зняти [PERSON] з реєстраційного обліку у вказаній квартирі, підтримавши в судовому засіданні позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи була повідомлена шляхом оголошення в газеті «Народне слово» від 26 лютого 2015 року № 9 (3187), своїх заперечень не надала. Представник Новоукраїнського РС УДМС в Кіровоградській області в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи був повідомлений судовою повісткою. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просить задовольнити позовні вимоги позивачки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що добре знала відповідачку, так як проживають із позивачкою по сусудству та спілкувалися на протязі 1.6 року, але остання майже 5-7 років, як поїхала і місце її перебування нікому не відоме. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи [PERSON], показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 02 листопада 1994 року, виданого АТ «Новоукраїнський цукровий завод», згідно з розпорядженням (наказом) від 02 листопада 1994 року., позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] являються власниками квартири [ADDRESS]. 16 вересня 2006 року у вказаній квартирі була прописана відповідач [PERSON]. Однак, з січня 2008 року [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, засоби зв'язку з нею та її місцезнаходження невідоме. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Крім того, згідно ч. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до змісту ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а також у випадках поважності причин пропуску цього строку або у випадках прямо визначених Законом. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі без поважної причини з січня 2008 року, спроб вселитися до неї не робила, ніхто не перешкоджав проживанню або вселенню її до спірного житла. Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст. 71 ЖК України, збереження за відповідачем спірного жилого приміщення судом не встановлено. Відсутність особи понад встановлений ст. 71 ЖК України строк є підставою для визнання відсутньої особи такою, що втратила право на жиле приміщення. Таким чином, відповідач [PERSON], яка не є членом родини позивачки втратила право користування квартирою [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved