Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до відповідача, обґрунтувавши його тим, що між ним та [PERSON] було укладено договір безпроцентної цільової позики від 01 липня 2011 року, відповідно до якого [PERSON] передала [PERSON] грошову позику в розмірі 180000 грн., що підтверджується розпискою від 01 липня 2011 року зі строком повернення до 15 червня 2013 року. Таким чином, між позивачем та відповідачем було фактично укладено договір позики. Зазначила, що до теперішнього часу відповідач взяті на себе зобов'язання щодо повернення отриманих коштів не виконала. На неодноразові звернення до відповідача остання не реагує та кошти не повертає. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь борг в сумі 180000 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та посилаючись на обставини викладені в позові просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, пояснивши, що дійсно 01 липня 2011 року уклала з позивачем договір безпроцентної цільової позики на суму 180000 грн., кошти станом на сьогоднішній день не повернула в зв'язку з скрутним матеріальним становищем. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір безпроцентної цільової позики від 01 липня 2011 року, відповідно до якого позивач [PERSON] передала відповідачу [PERSON] грошову позику в розмірі 180000 грн. зі строком повернення до 15 червня 2013 року. На підтвердження цього остання надала розписку (а.с.3). Виходячи з викладеного, між сторонами мають місце договірні правовідносини, що походять з договору позики, нормативне регулювання яких визначене параграфом 1 глави 71 Цивільного кодексу України. Розписка на яку посилається позивач, як на доказ своїх вимог, підписана позичальником [PERSON], в якій остання також зазначила, що кошти зобов»язується повернути до 15 червня 2013 року (а.с.24). Згідно із ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач повинна була повернути позику до 15 червня 2013 року, проте до цього часу свого зобов»язання не виконала. Згідно з ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір являється обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з п. 5.1 договору безстрокової цільової позики, строк повернення позики позичальником становить 15 червня 2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі вищевикладеного, суд визнає обставини укладення між сторонами договору безстрокової цільової позики від 01 липня 2013 року, отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 180000 грн., та складання останньою на підтвердження цього розписки. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики в сумі 180000 грн. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в зв"язку з чим, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1800 грн.

Outcome: approved