Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вони з відповідачем з\~20.06.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з серпня 2017 року, через різні погляди, сварки, внаслідок чого, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам. Миритися та жити з відповідачем не бажає, у звязку з чим просить суд\~ шлюб з відповідачем, зареєстрований 20.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 135 - розірвати. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. \~ \~ \~ \~ Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та необгрунтованість. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно\~ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 135 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 30.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 402 (а.с.5). Згідно ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано\~ацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції; нормативно-правовий акт № 475/97-ВР від 17.07.1997" Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» п. 10 проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів для примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК). Судам слід використосувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При вирішенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 27.04.2017 року в цивільній справі № 425/761/17, провадження № 2/425/265/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу сторонам вже надавався строк для примирення 3 (три) місяці, а ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 06.07.2017 року зазначений позов залишено без розгляду за клопотанням позивача (а.с.23 ). Позивач в судовому засіданні підтвердила той факт, що відповідач після примирення, а саме з серпня 2017 року проживає окремо від неї з дитиною, а тому повторно миритися вона не бажає. За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому надалі є недоцільним. \~ \~ \~ \~ Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «Фень», оскільки згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до\~ч. 1 ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved