Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 30.03.2000 року на Універсальній товарній біржі «Сприяння», за реєстраційним номером 3003/01 була укладена угода купівлі-продажу, згідно якої [PERSON] продала [PERSON] домоволодіння [ADDRESS]. Зазначений договір було зареєстровано у Бюро технічної інвентаризації міста Маріуполя 07.04.2000 року за № 173. Зазначене домоволодіння жилою площею 33,7 м.кв., складається з житлового будинку літ. А, літньої кухні літ. Б-1, вбиральні літ. В-1, сараю літ. б, сараю літ. Г-1, споруди № 1,2,1. Сторонами було повністю виконані умови договору. Згідно діючого на час укладення угоди законодавства, нотаріальне посвідчення угоди було не обов'язково. [INFO] року [PERSON] померла, у зв'язку із чим на даний час нотаріально завірити зазначену угоду не можливо. Просила визнати дійсною угоду купівлі продажу домоволодіння [ADDRESS] Донецької області, жилою площею 33,7 м.кв., яке складається з житлового будинку літ. А, літньої кухні літ. Б-1, вбиральні літ. В-1, сараю літ. б, сараю літ. Г-1, споруди № 1,2,1, укладений на Універсальній товарній біржі «Сприяння» 30.03.2000 року за реєстраційним номером 3003/01, та визнати за нею право власності на зазначене домоволодіння. Позивач у судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши наявні у справі докази, надані в обґрунтування позовних вимог, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, судом встановлені наступні обставини. 30.03.2000 року на Універсальній товарній біржі «Сприяння», за реєстраційним номером 3003/01 була укладена угода купівлі-продажу, згідно якої [PERSON] продала [PERSON] домоволодіння [ADDRESS]. Угода сторонами виконання повністю, згідно п. 4 угоди купівля-продаж домоволодіння здійснена за 9182 грн., які покупець отримала у повному обсязі до підписання угоди. На даний час позивач звернулася до суду за захистом свого порушеного права в зв'язку з існуючими протиріччями в цивільному законодавстві України регламентованому ЦК України 1963 та 2004 років, та у зв'язку із неможливістю нотаріальної реєстрації зазначеної угоди. Згідно ст. 15 Закону України „Про товарну біржу", прийнятого Верховною Радою України від 10.12.1991 року за № 1956-XII, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 47 ч. 1 Цивільного Кодексу Української РСР, прийнятого Верховною Радою УРСР від 18.07.1963 за № 1540-VI (втратив чинності від 01.01.2004 року), визначено, що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Однак, відповідно до ст. 657 Цивільного Кодексу України (прийнятого від 16.01.2003 року), договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. У відповідності до ст.220 ЦК України угода, що підлягає нотаріальному посвідченню може бути визнана судом дійсною, якщо фактично виконана сторонами. Сторони після складення вказаного договору виконали свої обов'язки, тому суд вважає необхідним визнати угоду дійсною та визнати право власності на вищевказаний будинок за позивачкою.

Outcome: approved