Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], та просить стягнути з неї 1196,25 грн. основного боргу; 84,91 грн. 3% річних; 375,82 грн. інфляційних втрат та сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що ухвалою Стрийського міськрайонного суду від 22.07.2015 року їм було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу, за заявою ПАТ «Львівгаз» до [PERSON], про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Відповідач, який є споживачем природного газу за місцем свого проживання використовував для побутових потреб газ, який надавався позивачем. Постачання природного газу здійснювалось відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ №2246 від 09.12.1999 року. ПАТ «Львівгаз» виконало свої зобов'язання та надавало відповідачу послуги, однак відповідач не виконав взятих на себе зобовёязань та не оплачував повністю вартість спожитого газу. Заборгованість за спожитий газ станом на 10.04.2015 року становила 1196,25 грн. Відповідач не звертався у їхнє Товариство із заявами про припинення подачі газу, а фактично користувався послугами із газопостачання, визнаючи таким чином наявність правовідносин. А тому звернулися з даним позовом до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав до суду заяву згідно якої просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги задоволити та не заперечує проти прийняття заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив суду причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. З довідки Укрпошти, форма20, вказано причину повернення судової повістки «За закінченням терміну зберігання». Однак, з довідки ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, вбачається, що [PERSON], зареєстрована: [ADDRESS]. Згідно абзацу третього ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене відповідачу належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам вважає, що позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], проживає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП «Надія» з місця проживання №3368 від 06.11.2014 року. Відповідно до Правила надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року №2246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12.04.2004р. № 476) ПАТ „Львівгаз" зобов'язаний надавати споживачу послуги з газопостачання до його квартири, а споживач несе обов'язок по своєчасній оплаті вартості спожитого природного газу. Заборгованість за спожитий природний газ за вказаною адресою станом на 10.04.2015 року складає 1196,25 грн. Відповідно до ч. 1 п. 17 цих Правил плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. У відповідності до положень п. 29 Правил споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Пунктом 10 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені. Відповідно до положення статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія ч. 2 статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в пункті 10 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині 2 статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача заборгованості в сумі пред'явленого позову Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відтак, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідачів слід стягнути в користь позивача 1378,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved