Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом та просить постановити судове рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав відносно їх спільної доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач на протязі тривалого часу без поважних причин не опікується дитиною, фактично самоусунувшись від виховання та утримання доньки, переклавши цей обовязок на неї. Позивач, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, направивши свого представника. У судовому засіданні представник позивач підтримала позов у повному обсязі, дала суду пояснення у його підтримку, а пізніше просила закінчити розгляд справи у її відсутності. Представник органу опіки та піклування у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пізніше звернувся до суду з заявою, в якій просив закінчувати розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи йому було повідомлено у встановленому законом порядку. У матеріалах справи міститься заява від [PERSON], в якій він просить справу розглядати за його відсутності, при цьому, проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника органу опіки та піклування, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Закон ст. 164 Сімейного Кодексу України встановив, що : - Батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав у тому разі, якщо вони ухиляються від виконання від своїх обовязків по вихованню дітей. Обовязки батьків по вихованню та розвитку дитини закріплені у ч. 1-4 ст. 150 Сімейного кодексу України. Зокрема, ця норма закону передбачає, що батьки зобовязані виховувати своїх дітей...., турбуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готовити її до самостійного життя, а також поважати дитину. Частина 5 ст. 150 та ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України також установили, що передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї та що ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Закон, ст. 180 Сімейного кодексу України, встановив також обовязок матері та батька утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, із аналізу вище процитованих норм закону необхідно зробити висновок що, у разі ухилення батьків від утримання та виховання своїх дітей, на них може бути покладена відповідальність у вигляді позбавлення батьківських прав. У судовому засіданні судом встановлено наступне. Сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 22 липня 2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.(а.с.9) Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 08 квітня 2009 року. /а.с.10/ Актовий запис в Книзі реєстрації розірвань шлюбів № 143 від 01 жовтня 2008 року було зроблено відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. /а.с.10/ Згідно із копією свідоцтва про народження батьками [PERSON], яка народилась 05.02.2007 року є [PERSON] та [PERSON] /а.с.8/. Актовий запис в Книзі реєстрації народжень № 27 від 27.02.2007 року про народження [PERSON] зроблено відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. /а.с.8/ Як встановлено судом із пояснень представника позивача 22.07.2006 року сторони уклали шлюб, від якого 13.02.2007 року народилась їх спільна донька [PERSON]. Через півроку після народження дитини через байдужість батька до піклування та розвитку новонародженої дитини сторони припинили сімейні стосунки і почали проживати окремо. У вересні 2008 року рішенням Жовтоводського міського суду шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір"ю. Відповіач спочатку надавав позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини, але згодом перестав це робити і не робить цього до тепер. Дитина ніколи не бачила батька та не знає його. За весь період перебування дитини в ДНЗ №18 та навчання дитини в ЗОШ №3 батько жодного разу не відвідував навчальні заклади, не цікавився її розвитком та життям. Представник позивача також пояснила, що саме позивач та вона опікуються малолітньою [PERSON], слідкують за станом її здоровя, займаються її розвитком, відвідують навчальні заклади де навчається дитина, тобто вирішують всі нагальні проблеми повязані із дитиною. Обставини, на які посилається позивач, як на підставу свого позову, а саме фактичне самоусунення відповідача від виховання та утримання своєї дитини, знайшли своє обєктивне підтвердження поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] вчительки початкових класів в СШ №3, яку відвідує дитина, [PERSON] і [PERSON] Так, свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] відвідує СШ № 3 та закінчила 3-й клас. В школу дитину привела мати, а батька дитини вона ніколи не бачила. Хоча матері було скрутно матеріально, вона сплачувала всі внески до фондів школи та класу, забезпечувала дитину необхідним шкільним приладдям, належним чином її одягала, контролювала її навчання. Свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що тривалий час знають позивача та можуть стверджувати, що доньку позивач виховує сама. Батько до дитини не приходить, до себе дитину не забирає, матеріальної участі у її утриманні не приймає. Позивачу матеріально допомагає лише бабуся [PERSON]. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради просив позов задовольнити та пояснив, що відповідач двічі був попереджений про наслідки невиконання батьківських обовязків службою у справах дітей, але так і не змінив свого байдужого ставлення до долі своєї дитини. Відповідач веде безвідповідальний спосіб життя, ніде не працює, знаходить на повному утриманні своїх батьків. Перелічені пояснення позивача, свідків та особиста безвідповідальна позиція відповідача щодо виконання свого законного обовязку щодо матеріального утримання своєї малолітньої доньки, на переконання суду, свідчить про те, що судом встановлена одна з підстав покладання на нього відповідальності, оскільки він не виконує вимог ст. 180 Сімейного кодексу України. Із повідомлення «Спеціалізованої медико-санітарна частина №9 МОЗ України» вбачається, що мати [PERSON] фактично здійснює догляд за нею, відвідує поліклініку разом з дитиною та виконує всі призначення лікаря. /а.с.16/ Із попередження служби у справах дітей виконавчого комітету Жовтоводської міської ради вбачається, що [PERSON] попереджався про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обовязків. /а.с.14-15/ Таким чином, суд встановив, що відповідач фактично не бачив свою доньку з восьмимісячного віку, а тому, відповідно, він не приймав будь-якої участі у вихованні дитини. Тому є і друга підстава для покладання на нього відповідальності за невиконання своїх батьківських обовязків. Згідно із рішенням № 328 від 18.06.2015 року виконавчого комітету Жовтоводської міської ради останній клопоче перед судом про позбавлення відповідача батьківських прав. Це рішення було підтримано в судовому засіданні і представником органу опіки та піклування. За таких умов, суд вважає, що відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав щодо своєї доньки [PERSON] і саме таке рішення буде відповідати інтересам малолітньої дитини. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved