Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 07 жовтня 1998 року. Від шлюбу у них є повнолітня донька [PERSON], [INFO] та навчається на 3 курсі денного відділення юридичного коледжу Національного університету «Одеська юридична академія», стипендію не отримує. Позивачка вказує, що донька проживає разом з нею і знаходиться повністю на її утриманні. Навчання вимагає значних витрат - оплата контракту у сумі 15760 грн. щороку, проїзд до місця навчання - 30 грн. щодня, матеріали для навчання - книги, канцтовари та витрати на повноцінне харчування. Між матір'ю відповідача та позивачкою була усна домовленість про допомогу з оплатою контракту та додаткових витрат у період навчання, але після її раптової смерті в жовтні 2012 року, всі обов'язки щодо утримання дочки лягли на позивачку. У зв'язку з цим позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі 2000 гривень щомісяця, починаючи з дня подання заяви до суду та досягнення дитиною двадцяти трьох років. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.24). Відповідач був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, надав до суду письмову заяву про те, що він просить розглядати справу без його участі та заперечує проти задоволення позову, мотивуючи тим, що він наразі не працевлаштований, має збиткове приватне підприємство та у нього була домовленість з позивачкою, що він залишає їй квартиру, а вона не має до нього претензій. Третя особа [PERSON] була належним чином повідомлена про судовий розгляд справи, однак в судове засідання не з'явилася та надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 07 жовтня 1998 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка проживає разом з матір'ю (а.с.11) та навчається на 3 курсі денної форми навчання (контракт) юридичного коледжу Національного університету «Одеська юридична академія» (а.с.10). Згідно копії індивідуального договору №ЮКд5-11-0269 про підготовку фахівця (а.с.13), предметом цього договору є надання Університетом за кошти Платника платних послуг із здобуттям останнім освітньо-кваліфікаційного рівня [PERSON] молодшого спеціаліста за спеціальністю «Правознавство» в Юридичному коледжі НА «ОЮА». Відповідно до ст.ст.199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. У п.20 Постанови Пленуму від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За положенням ч.2 ст.51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. Згідно ст.180 СК України батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей, зокрема обов'язком батьків є матеріальне утримання дітей. Разом з тим, у главі 16 СК України міститься ст.199 СК України, якою передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Виходячи із законодавчо закріпленого обов'язку обох батьків утримувати повнолітніх дітей на період навчання, а також з принципу розумності, справедливості, суд вважає, що повнолітня донька, яка продовжує навчання, проживає з матір'ю та знаходиться лише на утриманні останньої, потребує матеріальної допомоги. Суд приймає до уваги те, що відповідач не має регулярного доходу, тому приходить до висновку про визначення розміру аліментів, які підлагають стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі 1000 грн., щомісячно, на період навчання доньки, починаючи з 27 листопада 2013 року та до закінчення нею навчання в юридичному коледжі Національного університету «Одеська юридична академія". У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Позивачка не надала належних та допустимих доказів того, що відповідач має заробітну плату та доходи, які надавали б можливість йому сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. на навчання доньки щомісячно. Крім іншого, відсутність достатнього заробітку у відповідача, який на час розгляду справи є здоровою та працездатною особою не є підставою для звільнення його від сплати аліментів, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. В решті вимог необхідно відмовити. У відповідності до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial