Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» звернулося до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19.08.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11385168000. Згідно до п.1.1. кредитного договору банк зобов»язується надати позичальнику, а позичальник зобов»язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти в сумі 47888,00 доларів США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 231926,37 грн. за курсом НБУ на день укладання договору. П.2.1. кредитного договору передбачено, що у забезпечення виконання усіх грошових зобов»язань в повному обсязі позичальника за договором надається порука [PERSON] згідно договору поруки № 224367 від 19.08.2008 року, а також позичальник передає у заставу, а банк приймає наступне рухоме майно - транспортний засіб марки Mitsubishi, модель Pajero, 2008 року випуску, шасі [NUMBER], державний номер [NUMBER]. Позивач зазначає, що 20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» відповідно до чинного законодавствам України був укладений договір факторингу № 05/12.11.06.2012 року укладено договір про внесення змін до договору факторингу №05/12, згідно якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 11385168000 від 19.08.2008 року, що був укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON]. Згідно договору факторингу ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло право кредитора до [PERSON]. В зв»язку з тим, що позичальник належним чином не виконував умови кредитного договору, сума заборгованості перед позивачем складає 320343,13 грн., з яких: 304810,89 грн. основного боргу, 15532,24 грн. відсотків. Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 320343,13 грн. та понесені витрати по справі. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що відповідно до п.1.1. Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11385168000 від 19.08.2008 року банк зобов»язувався надати, а позичальник зобов»язувався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти в сумі 47888,00 доларів США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 231926,37 грн. за курсом НБУ на день укладання договору. Проте, зазначені кредитні кошти ПАТ «УкрСиббанк» йому не надав, натомість перерахував для цільового використання - на купівлю автомобіля суму в 220289,00 грн. Відповідно до п.1.5. договору кредит надається шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] у банку для подальшого використання за цільовим призначенням. Згідно договору та додаткової угоди №1 вказаний рахунок був відкритий на ім.»я [PERSON] у національній валюті (гривні) та не є мультивалютним. Такий спосіб укладання договору йому було рекомендовано працівниками відповідача, які роз»яснили, що таким чином він буде сплачувати менші відсотки, при цьому вони усвідомлювали той факт, що розрахунки по договору купівлі-продажу автомобіля будуть проводитися в українській гривні. Не зважаючи на те, що він не подавав заяву чи розпорядження банку про перерахунок кредитних коштів на користь автосалону, 19.08.2008 року з його рахунку було перераховано на користь автосалону кошти в сумі 220 289,00 грн. Позивач за зустрічним позовом вважає, що банк, знаючи, що кредит є споживчим, з метою отримання надприбутків ввів його в оману щодо форми укладання та розміру, вартості та порядку розрахунків по кредитному договору, оскільки штучно склав заяву на видачу йому готівки (валюти), хоча він жодної суми у доларах США на виконання договору від банку не отримував і ніяких документів про отримання валюти не підписував; банк начебто провів продаж не зрозуміло якої валюти на міжбанківській біржі, а виручену суму гривні зарахував на його рахунок № [NUMBER], тому у його розпорядження потрапила саме гривня, а не долари США. Він 19.08.2008 року не звертався до банку з заявою або дорученням про продаж іноземної валюти від його імені банком і валюту, начебто отриману, банку не надавав. Позивач по зустрічному позову зазначає, що банк приховав від нього реальну суму кредиту, необхідність сплачувати безпідставно нараховані відсотки на недоотриману суму кредитних коштів, реальну відсоткову ставку по кредиту. Під час підписання кредитного договору банк приховав від нього повну та об»активну інформацію щодо умов кредитного договору, штучно підробив заяву про видачу валюти, на свій розсуд перерахував кредитні кошти до автосалону, привласнив частину кредитних коштів (суму курсової різниці) та незаконно нараховував на неї відсотки, не вказав сукупної вартості кредиту, вказав у договорі занижені значення показників суттєвих умов договору. Зазначені незаконні дії банку завдали йому збитки - видавши кредитні кошти у гривневому еквіваленті у меншому розмірі, ніж зазначено у договорі споживчого кредиту на 11637,37 грн. із посиланням на курсові різниці при начебто виконанні його доручення про продаж іноземної валюти, банк ввів його в оману, завдавши збитків на вказану суму. Посилаючись на зазначене, [PERSON] просить визнати недійсним Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11385168000 від 19.08.2008 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON], стягнути з ТОВ «Кредекс Фінанс» на свою користь збитки у розмірі 23274,74 грн. як з правонаступника ПАТ «УкрСиббанк» та витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Кредекс Фінанс» свої позовні вимоги підтримав, зустрічний позов не визнав, посилаючись на його необґрунтованість. В дане судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. [PERSON], який також є представником [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги ТОВ «Кредекс Фінанс» не визнав, посилаючись на їх необґрунтованість, зустрічні позовні вимоги підтримав. В дане судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що первісні позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають, зважаючи на наступне. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.15 ЦК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов»язків підставами виникнення цивільних прав та обов»язків є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересі передбачені ч.2 ст. 16 ЦК України. Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. У відповідності до ст.627 цього Кодексу відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов"язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суду позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати про центів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.2, 3 цієї статті - порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно до ч.2, 3 ст. 554 ЦК України - поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно до ч.3, 4, 5, 6 цієї ж статті волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, має вчинятися у формі, встановленій законом та бути спрямованим на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних дітей. Згідно до ч.1, 3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 19.08.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11385168000. Згідно до п.1.1., 1.2.2. кредитного договору банк зобов»язується надати позичальнику, а позичальник зобов»язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти в сумі 47888,00 доларів США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 231926,37 грн. за курсом НБУ на день укладання договору. Позичальник зобов»язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни і в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту не пізніше 18.08.2015 року. П.2.1. кредитного договору передбачено, що у забезпечення виконання усіх грошових зобов»язань в повному обсязі позичальника за договором надається порука [PERSON] згідно договору поруки № 224367 від 19.08.2008 року, а також позичальник передає у заставу, а банк приймає наступне рухоме майно - транспортний засіб марки Mitsubishi, модель Pajero, 2008 року випуску, шасі [NUMBER], державний номер [NUMBER]. 19.08.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], відповідно до умов якого [PERSON] зобов»язується перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] усіх його зобов»язань перед кредитором, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11385168000 від 19.08.2008 року, існуючих в теперішній час, і тих, що можуть виникнути в майбутньому. 20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» був укладений договір факторингу № 05/12, 11.06.2012 року укладено договір про внесення змін до договору факторингу №05/12, згідно якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 11385168000 від 19.08.2008 року, що був укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON]. Згідно договору факторингу ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло право кредитора до [PERSON] Як вбачається з позову, ТОВ «Кредекс Фінанс» в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на невиконання позичальником [PERSON] умов Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11385168000 від 19.08.2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] та створення в зв»язку з цим заборгованості перед ним в сумі 320343,13 грн., з яких: 304810,89 грн. основного боргу, 15532,24 грн. відсотків. Разом з цим, судом встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2013 року, ухваленим у цивільній справі за позовом [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «Кредекс Фінанс» про визнання договору недійсним, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.09.2015 року, визнано недійсним вищевказаний Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11385168000 від 19.08.2008 року з моменту укладення і відповідно до ст.61 ЦПК України встановлені даним рішенням обставини недійсності договору не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи. Таким чином, оскільки вказаним судовим рішенням визнано недійсним вказаний Договір, в зв»язку з невиконанням умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» у даній справі заявлено позов про стягнення заборгованості з відповідачів, позовні вимоги ТОВ «Кредекс Фінанс» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають. Із вказаних обставин не підлягають задоволенню і зустрічні позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Кредекс Фінанс», ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту та заставу, стягнення збитків, оскільки зазначеним рішенням суду від 30.01.2013 року, яке вступило в законну силу, поновлені права позивача, на порушення яких він посилався у даній справі, а відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, ст.15 ЦК України поновленню судом підлягають порушені права чи інтереси позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України витрати по справі необхідно віднести за рахунок позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed