Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

У грудні 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої пенсії за період з 01.03.2017 по 31.08.2017 у сумі 8342,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що відповідач [PERSON] , [INFO] , перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області (правонаступник Управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області, Снігурівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області) та отримував пенсію у зв`язку з втратою годувальника. На підставі заяви відповідача від 10 жовтня 2016 року йому було продовжено виплату пенсії по втраті годувальника за продовження навчання після досягнення повноліття у Миколаївському національному аграрному університеті терміном навчання з 01.09.2016 по червень 2020. Згідно довідки Миколаївського національного аграрного університету від 14.12.2017 № 15-15/1675, відповідача з 15 лютого 2017 року відраховано з навчального закладу за не виконання навчального плану, в зв"язку з чим втратив право на пенсійні виплати. Відповідач своєчасно не повідомив позивача про відрахування з навчального закладу, що призвело до надміру виплачених коштів за період з 01.03.2017 по 31.08.2017 в сумі 8342,00 грн. Листами від 27.12.2017 №4692/04, 06.02.2018 №674/04 відповідача було повідомлено про наявність переплати пенсії та про необхідність повернути на розрахунковий рахунок позивача надміру виплачену суму пенсії, однак відповідачем грошові кошти в добровільному порядку повернуто не було. Посилаючись на те, що надмірна виплата мала місце внаслідок недобросовісності з боку набувача коштів, позивач просив стягнути на його користь заявлену суму позову та понесені судові витрати. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, у якій позов підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення за місцем реєстрації судової повістки рекомендованим листом з повідомленням та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з .ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 10 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області, правонаступником є Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, із заявою про продовження пенсійних виплат по втраті годувальника після досягнення повноліття за продовженням навчання. Відповідач письмово повідомлявся, що право на отримання пенсії він матиме за умови продовження навчання в закладах I-IV рівня акредитації та професійно-технічних навчальних закладах на денній формі навчання та зобов"язався двічі на рік, а саме до 20 вересня та до 20 лютого (березня) надавати довідку з начального закладу про періоди навчання (а.с.10). Згідно довідки від 04.11.2016 №12.15/1409, [PERSON] зараховано з 01.09.2016 року на І курс до Миколаївського національного аграрного університету за напрямом підготовки «Агрономія» денної форми навчання за кошти фізичних та юридичних осіб (наказ від 12.08.2016 р. №744-Д). Термін закінчення навчання за освітнім ступенем бакалавр - червень 2020 р. (а.с. 11). Відповідно до розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області від 22 грудня 2017 року № 121728, відповідачу було поновлено виплату пенсії з 01.09.2016 року, у зв`язку із втратою годувальника (а.с.12). 15 лютого 2017 року за наказом №130-Д від 15.02.2017 р. [PERSON] було відраховано з університету за невиконання навчального плану, що підтверджується довідкою Миколаївського національного аграрного університету від 14 грудня 2017 року №15-15/1675 (а.с.13). Про наведену обставину, що є підставою припинення пенсійних виплат, відповідач управління ПФУ не повідомив, тобто діяв недобросовісно. Згідно наданого позивачем розрахунку, розмір надміру виплаченої пенсії відповідачу за період з 01.03.2017 по 31.08.2017 складає 8342,00 грн (а.с.9). Листами від 27.12.2017 №4692/04, 06.02.2018 №674/04, в порядку досудового врегулювання, позивач напрявляв на адресу претензії з вимогою про необхідність повернути на розрахунковий рахунок позивача надміру виплачену суму пенсії (а.с.14-15), однак відповідачем грошові кошти в добровільному порядку повернуто не було. Згідно ст.36 Закону України «Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. В силу ч. 1 ст. 50 Закону №1058-IV, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України визначається, що особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Статтею 1215 ЦК України встановлені випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, закон встановлює два виключення із правила неповернення безпідставно набутого майна: якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, і у разі недобросовісності з боку набувача. Суд визнає, що бездіяльність відповідача, який не повідомив орган, що призначив та виплачував пенсію, про настання обставини, за якою пенсійні виплати припиняються, за прийнятого зобов"язання такого повідомлення, є недобросовісністю з боку набувача платежів. Позовні вимоги знайшли своє підтвердження та суд ухвалює про їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті суми судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved