overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та відновлення дошлюбного прізвища, посилаючись на те, що з відповідачем сімейно-шлюбних стосунків не підтримує тривалий час, їх сім"я фактично розпалась через сварки та відсутність взаєморозуміння, тому подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. За таких обставин, справа підлягає вирішенню на підставі наявних доказів з ухваленням заочного рішення, згідно із ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК. Позивач під час судового засідання просила позов задоволити і дала наступні пояснення. Сторони не проживають разом з квітня 2015 року і сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, неповнолітня дочка сторін проживає разом з нею, примирення з відповідачем вважає неможливим. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши у сукупності докази по справі,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та в позовній заяві вказала, що 10 серпня 2002 року Сокальським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та відповідачем по справі [PERSON]. Після одруження позивач змінила своє дівоче прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]». Від спільного подружнього життя в них народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Подружні відносини з відповідачем не склалися. Через різні погляди на життя між ними часто виникали сварки та непорозуміння, які привели до того, що вони втратили один до одного почуття поваги та любові. Два роки назад вони остаточно припинили подружні відносини і стали проживати окремо. Примирення є неможливим. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Позивач в судове засідання не прибула, надала суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Зокрема, відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Відповідно до свідоцтва про шлюб вбачається що сторони уклали шлюб 10.08.2002 року про що зроблено відповідний актовий запис №118 та видано свідоцтво серії [NUMBER]. Згідно до свідоцтва про народження вбачається, що у сторін на утриманні є двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідні актові записи №211 та №29 та видано свідоцтва серій [NUMBER] та [NUMBER]. В судовому засіданні встановлено, що сторони примирюватись не бажають, втратили взаємні подружні почуття, між ними виникли відносини які не сприяють збереженню їх сім"ї, обоє не бажають зберігати шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, також просить відновити дошлюбне прізвище. В позові посилається на те, що відповідач не приділяє належної уваги сім»ї, їх сім"я фактично розпалась, сторони не проживають разом через постійні сварки та непорозуміння. В судовому засіданні представник позивача просив шлюб розірвати з підстав, вказаних в позові. Відповідач позов визнав частково, просив шлюб розірвати, судові витрати покласти на позивача, також пояснив, що шлюб з позивачем фактично припинено в листопаді 2015, примирення сторін вважає неможливим. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши наявні докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, також просить відновити дошлюбне прізвище. В позові посилається на те, що відповідач не приділяє належної уваги сім»ї, їх сім"я фактично розпалась у квітні 2013 року і сторони не проживають разом, через сварки та непорозуміння між подружжям. В судовому засіданні позивач просила шлюб розірвати, їх з відповідачем дитину залишити проживати з нею. Також пояснила, що сімейно-шлюбних стосунків з відповідачем не підтримує тривалий час, примирення з відповідачем вважає неможливим, подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову не подав. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши у сукупності наявні в справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивує тим, що з 14.06.2014 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось і вони перестали вести спільне господарство і проживати однією сім»єю. Примирення вважає не можливим, спори вирішеними, просить шлюб розірвати, в зв»язку з тим, що дитина проживає з нею просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття та залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON], понесені витрати залишити за нею. В судове засідання позивач не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, причини неявки суду не сповістив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 14.06.2014 року між сторонами укладений шлюб. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач і який проживає з позивачкою. Враховуючи те, що подружжя проживає окремо, шлюбні відносини припинені, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вимогами статті 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позовні вимоги в частині залишення позивачці дошлюбного прізвища «[PERSON]» підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення статті 182 Сімейного Кодексу України та те, що відповідач працездатна особа, не має виплат по іншим виконавчим документам, позовні вимоги в частині стягнення аліментів також підлягають задоволенню. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати в сумі 704,80 грн. в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів. На підставі викладеного і ст.ст. 112, 113, 180, 181 - 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Позов мотивує тим, що з 28.10.2005 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось і вони перестали вести спільне господарство і проживати однією сім»єю з серпня 2017 року. Примирення вважає не можливим, спори вирішеними, просить шлюб розірвати, в зв»язку з тим, що діти проживають з нею просить стягнути з відповідача аліменти на їх утримання в розмірі ? частини доходу відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття, а також стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по справі. В судове засідання позивач не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 28.10.2005 року між сторонами укладений шлюб. Сторони мають дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач і які проживають з позивачкою. Враховуючи те, що подружжя проживає окремо, шлюбні відносини припинені з серпня 2017 року, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері або батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення статті 182 Сімейного Кодексу України та те, що відповідач працездатна особа, не має виплат по іншим виконавчим документам, місце роботи відповідача не відоме. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в розмірі 704,80 грн. щодо вимог позову в частині розірвання шлюбу та на користь держави в сумі 704,80 грн. в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів. На підставі викладеного і ст.ст. 112, 180, 181 - 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та у позовній заяві вказала, що 28.07.2007 року було укладено шлюб між нею та [PERSON] (відповідачем по справі), про що Сокальським відділом РАЦС Сокальського району Львівської області було зроблено відповідний актовий запис №151 та видано свідоцтво серії І-СГ № 058478. Від подружнього життя у них народився син [PERSON] [INFO]. Зі слів позивача сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен з них має різні погляди на шлюб та сімю. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, з ініціативи відповідача часто виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитина, що впливає на психологічний стан його та позивача. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, а тому позивач вважає що подальшого підтримування сімейних відносин буде не доцільним. Позивач в судове засідання не прибула, надала суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без його участі. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.. Зокрема, відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Відповідно до свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони уклали шлюб 28.07.2007 року про що Сокальським відділом РАЦС Сокальського району Львівської області було зроблено відповідний актовий запис №151 та видано свідоцтво серії І-СГ № 058478. Згідно до свідоцтва про народження вбачається, що у сторін на утриманні є син [PERSON] [INFO] про що зроблено відповідний актовий запис №155 та видано свідоцтво серії І-СГ №453516. В судовому засіданні встановлено, що сторони примирюватись не бажають, втратили взаємні подружні почуття, між ними виникли відносини які не сприяють збереженню їх сім"ї, обоє не бажають зберігати шлюб, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та у позовній заяві вказала, що одружилась з ним 06.11.2010 року про що у відділі РАЦСу Сокальського РУЮ Львівської області було зроблено відповідний актовий запис №194. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Причиною звернення позивача до суду з даним позовом стали неналежні відносини між ними, різні погляди на життя та обовязки, відповідач не бажає підтримувати нормальні подружні стосунки. На даний момент відповідач перебуває в місцях позбавлення волі. Вважає, що подальше перебування у шлюбі з відповідачем на шкоду інтересам її сімї, а розірвання шлюбу припинить негативні відносини, образи та інші негативні прояви. Просить суд не надавати час на примирення, так як це суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не прибула, надала суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, однак в суд надійшов лист в якому відповідач згідний з позовом та просить шлюб розірвати. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Зокрема, відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Відповідно до свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони уклали шлюб 06.11.2010 року про що у відділі РАЦСу Сокальського РУЮ Львівської області було зроблено відповідний актовий запис №194 та видано свідоцтво серії І-СГ №153008. Згідно до свідоцтва про народження вбачається, що у сторін на утриманні є син [PERSON], [INFO] про що зроблено відповідний актовий запис №122 та видано свідоцтво серії І-СГ №422970. В судовому засіданні встановлено, що сторони примирюватись не бажають, втратили взаємні подружні почуття, між ними виникли відносини які не сприяють збереженню їх сім"ї, обоє не бажають зберігати шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, у позовній заяві вказала, що з 26 серпня 2011 року уклала шлюб з відповідачем який зареєстрований у Смиківській сільській раді Сокальського району Львіської області. Спільне життя з відповідачем не склалось, тому що у них різні погляди на життя та обовязки. Вони стали зовсім чужими людьми. Їхні стосунки поступово погіршувались, почастішали конфлікти, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Шлюб виявився невдалим, кожен з них має протилежні погляди на сімю та життя. Майнових спорів між ними не має. Просить суд не надавати час на примирення. Позивач в судове засідання не прибула, надала суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Зокрема, відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Відповідно до свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони уклали шлюб 26.08.2011 року про що Смиківській сільській раді Сокальського району Львіської області було зроблено відповідний актовий запис №04 та видано свідоцтво серії І-СГ №171310. Згідно до Свідоцтв про народження вбачається, що у сторін на утриманні є двоє дітей син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] про що зроблено відповідні актові записи №1 та №30 та видано свідоцтва серій І-СГ №423162 та І-СГ №363206. В судовому засіданні встановлено, що сторони примирюватись не бажають, втратили взаємні подружні почуття, між ними виникли відносини які не сприяють збереженню їх сім"ї, обоє не бажають зберігати шлюб, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача, про стягнення аліментів на своє утримання, посилаючись на те, що з 19.09.2009 року перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого в них в 2012 році народилась дитина, яка проживає з матір'ю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не дає. Крім того позивачка ніде не працює, не має власного заробітку чи будь-яких інших доходів, оскільки здійснює догляд за дитиною до досягнення нею 3-ох років, тобто є в даний час по суті непрацездатною та потребує матеріальної допомоги, а тому просить стягувати аліменти в розмірі ? частини щомісячно з усіх видів заробітку відповідача на її користь до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на її утримання та на утримання дитини не надає. В судове засідання позивачка подала заяву про слухання справи за її відсутності, та позовні вимоги підтримала і просить позовну заяву задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача на розгляд справи у відсутність відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Вивчивши заяву відповідача, матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, оскільки згідно ч.4 ст.75 СК України право на утримання одного з подружжя виникає, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. На даний час у позивачки на утриманні дійсно знаходиться малолітня дитина, тому вона не працює в зв"язку із доглядом за дитиною. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною 3-ох років, однак враховуючи те, що доходи відповідача є незначними, суд вважає за неможливе задоволити позов в розмірі, що просить позивач. В судовому засіданні встановлено, що відповідач матеріально не підтримує свою дружину, з якою проживає їх дитина, а відповідно до вимог ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача, про стягнення аліментів на своє утримання, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого в них в 2013 році народилась дитина, яка проживає з матір'ю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не дає. Крім того позивачка ніде не працює, не має власного заробітку чи будь-яких інших доходів, оскільки здійснює догляд за дитиною до досягнення нею 3-ох років, тобто є в даний час по суті непрацездатною та потребує матеріальної допомоги, а тому просить стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів заробітку відповідача на її користь до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. В судове засідання позивачка подала заяву про слухання справи за її відсутності, та позовні вимоги підтримала і просить позовну заяву задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, а подав заяву про часткове задоволення позовних вимог, та просить слухати справи без його участі. Вивчивши заяву відповідача, матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, оскільки згідно ч.4 ст.75 СК України право на утримання одного з подружжя виникає, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. На даний час у позивачки на утриманні дійсно знаходиться малолітня дитина, тому вона не працює в зв"язку із доглядом за дитиною. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною 3-ох років, однак враховуючи те, що доходи відповідача є незначними, суд вважає за неможливе задоволити позов в розмірі, що просить позивач. В судовому засіданні встановлено, що відповідач матеріально не підтримує свою дружину, з якою проживає їх дитина, а відповідно до вимог ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Outcome: partial