Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 20.10.2012 року, зареєструвала шлюб з відповідачем, в якому у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що їй одній важко забезпечувати дітей, діти знаходяться на її утриманні. Усі обов"язки по вихованню та матеріальному утриманні дітей виконує вона, однак самостійно вона не може забезпечити всі потреби дітей. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалив розглядати справу у заочному порядку. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Між сторонами виник спір з приводу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. 20.10.2012 року сторони зареєстрували шлюб (а.с. 17). Згідно копій свідоцтв про народження дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей ( а.с.16, 18). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, величину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, а також те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково та щомісячно стягувати з відповідача аліменти в користь позивача на утримання малолітніх дітей в розмірі по 1800 гривень на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Стягнення аліментів слід розпочати з дня звернення до суду, тобто з 01 вересня 2020 року. Судові витрати необхідно розподілити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Тобто з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст.180,181,182,184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial