Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області шлюбі з 03.10.2015. Подружні стосунки з відповідачем були припинені, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя, ведення спільного господарства та виховання дитини. Від спільного подружнього життя мають малолітню дитину [PERSON] Амєлію, [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження вказано відповідача та яка проживає та перебуває на утриманні позивачки. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач матеріально ані позивачці, ані дитині не допомагає, участі у вихованні дитини не приймає, хоча працює у ПАТ «Лисичанськвугілля» ВП «шахта Привільнянська» та має змогу надавати матеріальну допомогу. Тому просила розірвати шлюб між сторонами, стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання доньки, [PERSON] Амєлії Олександрівни, [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути аліменти на утримання позивачки в розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною 3-х років. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, 4категорично заперечувала проти примирення з відповідачем.. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини та дружини, проте заперечував проти розірвання шлюбу, оскільки бажає зберегти сімю. У судовому засіданні досліджені докази: свідоцтво про шлюб; копія свідоцтва про народження, копія довідки КП «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора № 3». Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 жовтня 2015 р., Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 369 /а.с.4/. Подружні стосунки між сторонами були припинені через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, відновлення подружніх стосунків позивачка не бажає. Як встановлено в судовому засіданні, в строк, наданий судом для примирення, сторони не примирилися, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, мешкають сторони окремо та спільне господарство не ведуть, сім'я фактично розпалася, позивачка не бажає примиритися з відповідачем, і подальше сумісне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину [PERSON] Амєлію Олександрівну, [INFO], батьками в свідоцтві про народження якої вказано [PERSON] та [PERSON] /а.с.8/. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Згідно довідки КП «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора № 3» вбачається, що [PERSON] проживає за однією адресою разом із донькою [PERSON], [INFO] /а.с.9/. За таких обставин, враховуючи, що позивач потребує такої допомоги, відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання доньки, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, позовні вимоги підтверджено протягом судового засідання, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2\~ст.84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов"язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Доказів того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу суду відповідачем надані не були. Проте судом встановлено, що відповідач добровільно не виконує свій обов'язок по утриманню дружини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач\~\~має працездатний вік, і з цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, та враховуючи що з відповідача стягнуто аліменти на дитину в розмірі ? частини від всіх видів його доходів, суд присуджує стягувати з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів відповідача, щомісячно. На підставі викладеного, суд з урахуванням вимог ст. 182 СК України вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дружину обґрунтовані, а відтак підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial