Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Перечинського районного суду з вищезазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 19 вересня 2008 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання спільного сина - [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. 00 коп. Однак, відповідач не дбає належним чином про матеріальне забезпечення дитини, не сплачує належної кількості коштів на її утримання, не цікавиться її долею та здоров»ям, не бере участі у її вихованні та не несе жодних додаткових витрат, пов»язаних з утриманням сина. Тому, з урахуванням викладеного, а також того, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів у позивача змінився матеріальний стан, та того, що збільшився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до моменту досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася, однак в позовній заяві просить розглянути справу без її участі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з"явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд розглянув справу за його відсутності, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що за рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 19 вересня 2008 року з [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS] на користь [PERSON], [INFO], мешканки [ADDRESS] стягнуто аліменти на утримання синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн.00 коп. щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 01 вересня 2008 року, а також стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. 00 коп. щомісячно і до досягнення сином [PERSON] трьох років, починаючи з 01 вересня 2008 року. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно роз'яснень, які містяться у п.23 Постанови Пленуму ВСУ України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Отже, зміна розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, можлива за наявності певних підстав. Разом з цим, відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, в порушення вищезазначених вимог закону позивачкою [PERSON] не надано суду жодного належного та допустимого доказу того, що у когось із сторін змінився матеріальний чи сімейний стан, погіршилося здоров'я тощо. Посилання ж позивачки у позовній заяві на те, що на сьогоднішній день збільшився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, який з 01 грудня 2013 року складає 1197 грн.00коп., а тому з відповідача підлягає стягненню половина даної суми, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки виходячи з положень ч.3 ст.184 СК України, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлений позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів є безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню. Судовий збір підлягає стягненню з позивачки, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved