Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував таким. 11.09.1989 року помер [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті він не зробив. Позивач, будучи дружиною померлого та відповідно спадкоємцем першої черги, спадщину прийняла фактично шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інші спадкоємці першої черги за законом відсутні. До складу спадкової маси увійшов житловий будинок, що розташований по вул.. Садова, 36 (колишня вул.. Дзержинського 36а), в селі Вахнівка, Липовецького району Вінницької області, який належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння Такий обєкт нерухомості належав до суспільної групи «колгоспний двір». Реалізовуючи свої права на спадщину, позивач подала нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву відповідного змісту, за наслідками розгляду якої нотаріус виніс постанову 05.04.2016 року, якою відмовив [PERSON] у видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок, оскільки він належить до суспільної групи колгоспний двір, головою якого зазначено [PERSON], тобто є спільною сумісною власністю членів колгоспного двору, однак визначити, яка частка належала померлому неможливо. Крім цього, постанова мотивована ще й тим, що заявником пропущено встановлений законом термін щодо подання заяви на прийняття спадщини. Ураховуючи те, що спадщина належить спадкоємцям з моменту відкриття спадщини, а таке право позивача оспорюється та невизнається, позивач просить суд визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. 24.06.2016 року в порядку ст.31 ЦПК України, позивач надала до суду уточнену позовну заяву про збільшення розміру позовних вимог, яку обґрунтувала таким. Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, що розташоване по вул.. Садова, 36 (колишня вул.. Дзержинського 36А), в селі Вахнівка, Липовецького району Вінницької області, обєкт нерухомості належить до колгоспного двору, головою якого зазначено [PERSON] 11.09.1989 року [PERSON] помер. Станом на 15.04.1991 року єдиним членом цього колгоспного двору залишилась вона, [PERSON]. Проте здійснювати свої правомочності щодо житлового будинку вона позбавлена можливості, оскільки у правовстановлюючому документі, головою двору вказано її чоловіка [PERSON], тому просить суд визнати за нею право власності на цілий житловий будинок, що розташоване по вул.. Садова, 36 (колишня вул.. Дзержинського 36А), в селі Вахнівка, Липовецького району Вінницької області. В судове засідання позивач та її представник адвокат [PERSON] не зявились, в адресованій суду заяві, вказали, що позовні вимоги підтримують, просили суд позов задовольнити, а розгляд справи здійснювати у їх відсутності. Представник відповідача - Вахнівської сільської ради в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи були оповіщені належним чином, на що вказує наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи у відсутності представника сільської ради до суду не направили. Ураховуючи те, що позивач скористалась наданим їм ч.2 ст.158 ЦПК України правом заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутності, а неявку представника відповідача суд визнає неповажною, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому здійснює його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, дійшов висновку про таке. Як убачається із свідоцтва про одруження серія І-АБ №033351, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] зареєстрували шлюб 27 лютого 1971 року. Згідно Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння №39 виданого на підставі рішення виконкому Липовецької районної ради народних депутатів №131 від 30.05.1985 року та рішення виконкому Вахнівської сільської ради народних депутатів №51 від 27.12.1988 року, житловий будинок, що розташований в селі Вахнівка Липовецького району Вінницької області по вул.. Дзержинського 36 «а», відноситься до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого значиться [PERSON]. 11.09.1989 року [PERSON] помер, в підтвердженням чому є свідоцтво про смерть серія ІІ-АМ №468589. Як слідує із довідки, що видана виконавчим комітетом Вахнівської сільської ради 28.04.2016 року за №622, [PERSON] спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] 11.09.1989 року прийняла фактично шляхом спільного проживання та вчинення дій. У п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.1995, № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" зазначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Ураховуючи те, що [PERSON] помер до 01 липня 1990 року, отож застосовуються правила щодо спадкування частки члена колгоспного двору, зокрема ст.563 ЦК УРСР, яка діяла на момент виникнення правовідносин, відповідно до якої було визначено, що в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу, тобто загальні правила спадкування. Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що станом на 15.04.2016 року єдиним членом колгоспного двору, отож і його власником залишилась [PERSON]. Однак здійснювати свої правомочності стосовно житлового будинку, що розташований в селі Вахнівка Липовецького району Вінницької області по вул.. Дзержинського 36«а», позбавлена можливості, так як правовстановлюючий документ виданий на колгоспний двір, головою якого зазначено [PERSON]. З урахуванням положень\~частини першої статті 15\~та\~статті 392 ЦК\~власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини наведені нею у позовній заяві, відтак вимоги обґрунтовані, тому підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved