Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свій позов обґрунтовує тим, що мати [PERSON] відмовилась забрати свого новонародженого сина з пологового відділення Васильківської центральної лікарні. Що підтверджується її заявою від 03.01.2017 року та актом, складеним представниками Васильківської ЦРЛ, Васильківського відділу національної поліції та служби у справах дітей та сім»ї Васильківської міської ради від 03.01.2017 року. Батько дитини записаний у Свідоцтві про народження відповідно до ч. 2 ст. 135 СК України. 09.02.2017 року малолітній [PERSON] був переданий до Комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» та до цього часу перебуває там. За час перебування дитини в дитячому будинку мати дитиною не цікавилась, будь-якого батьківського піклування не виявляла, а тому вважає за доцільне позбавити її батьківських прав. Позивач, представник Служби у справах дітей та сім»ї Васильківської міської ради в судове засідання не з'явився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити, проти винесення судом заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином. Відповідач, в силу абзацу 4 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи до суду не з'явився,письмових заперечень не надсилав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. З огляду положень ст.ст.141, 153 та 157 СК України вбачається, що батьки мають рівні права щодо дитини, батьки та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Інший з батьків, з ким проживає дитина, не має перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. У відповідності до положень ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона,він не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Як вбачається з положень ст.ст.3, 9 і 18 Європейської конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України „Про міжнародні договори України" є частиною національного законодавства, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини, а саме, коли батьки не піклуються про неї. Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття та ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Заявою батьків (матері або батька), інших родичів або законного представника про відмову забрати дитину з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров'я [PERSON] від 03.01.2017 року підтверджується відмова останньої від малолітнього [PERSON] (а.с. 9). Васильківською ЦРЛ було складено відповідний Акт про відмову забрати дитину з пологового будинку (а.с. 10-11). Розпорядженням виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 18.01.2017 року Васильківському міськрайонному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Київській області провести реєстрацію народження дитини, залишеної в пологовому відділенні Васильківської ЦРЛ 03.01.2017 року (а.с. 12). Згідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 07 лютого 2017 року Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, [INFO] народився [PERSON] та його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України №00017633908 від 07 лютого 2017 року, батько дитини [PERSON] записаний в свідоцтві про народження відповідно до ч. 2 ст. 135 СК України [PERSON] (а.с. 8). Актом про факт передачі дитини виданого Васильківською ЦРЛ від 09.02.2017 року [PERSON] було направлено до Комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» (а.с. 13). Рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області № 77 від 28.02.2017 року [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 14). Та Рішенням № 78 від 28.02.2017 року по досягненню повноліття взяти на квартирний облік [PERSON], як дитину, позбавлену батьківського піклування (а.с. 15). Згідно Довідки КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» № 335 від 27.06.2017 року, з 09.02.2017 року [PERSON] перебуває в даному закладі на повному державному утриманні, за час перебування дитини в закладі, мати [PERSON] жодного разу не відвідала дитину та не цікавилась її здоров'ям та життям (а.с. 16). Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.09.2015 року справа №362/5438/15-ц [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] (а.с. 17-18). Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] ухиляється від належного виконання своїх обов'язків по вихованню, утриманню дитини, не піклується про її фізичний, духовний та моральний розвиток, нею порушуються права дитини на належне батьківське виховання, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] та таке рішення буде відповідати найкращим інтересам останнього. На підставі викладеного та

Outcome: approved