Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач ПАТ «Акцент - Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 06 грудня 2007 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № АВСАRX04180122, відповідно до якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 10 610,38 гривень зі сплатою 12 % річних. Вказує на те, що, відповідачка порушила умови кредитного договору і станом на 01 березня 2013 року розмір заборгованості за кредитним договором складає 102 874,90 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 10 610,40 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 1 485,33 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 8 907,44 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язано за договором - 76 496,73 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (фіксована складова) - 4 875,00 грн. А тому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача Українець Олександр Петрович в судове засідання не з'явився, проте надіслав до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити, справу розглянути у його відсутності. Вiдповiдач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала повністю, вказувала, що вказаний договір вона не укладала. Заслухавши пояснення відповідачки та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Акцент - Банк» підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного. Згiдно ст.526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки грошове зобов'язання виконано боржником не було, то мало місце порушення вимог ст. 1054 ЦК України, за якою позичальник зобов'язаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. Стаття 612 ЦК України вказує, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 06 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № АВСАRX04180122, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 10 610,38 гривень зі сплатою 12 % річних, з кінцевим строком погашення 05 грудня 2009 року на споживчі потреби. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № АВСАRX04180122 станом на 01 березня 2013 року розмір заборгованості за кредитним договором складає 102 874,90 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 10 610,40 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 1 485,33 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 8 907,44 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язано за договором - 76 496,73 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (фіксована складова) - 4 875,00 грн. Вказані розміри заборгованості виникли на підставі умов, передбачених кредитним договором та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. Однак, суд вважає, що розмір пені, який просить стягнути позивач із відповідача необхідно зменшити, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф, пеня - це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, тобто ця сума є неустойкою. Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому закон дозволяє сторонами домовитись про зміну розміру неустойки у бік її зменшення або збільшення, крім випадків, передбачених законом. Частина 3 цієї ж статті надає суду право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через не співмірність з розміром основного зобов'язання. Матеріали справи свідчать, що розмір боргу за кредитним договором становить 102 874,90 гривень з яких розмір пені 76 496,73 гривень, а заборгованість за кредитом - 10 610,40 грн. Тобто розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. При цьому суд бере до уваги роз'яснення Конституційного Суду України висловлені в рішенні щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», від 11 липня 2013 року (Справа N 1-12/2013), в якому зазначалось, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Матеріалами справи доведено, що відповідачка ніде не працює, доглядає за дитиною до 3-х років, має на утриманні семеро неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Крім того, встановлено, що чоловік відповідачки [PERSON] є інвалідом ІІ групи, ніде не працює, матеріальний стан сім'ї на даний час важкий. Враховуючи, що пеня значно перевищує розмір основної заборгованості, суд вважає за можливе, застосувавши ст.549, ч.3 ст. 551 ЦК України, зменшити суму пені до 10 610,40 гривень, тобто до суми заборгованості за кредитом. На думку суду підлягає зменшенню і сума штрафу (процентна складова), оскільки, відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту розмір процентної складової штрафу складає 5% від суми заборгованості. Враховуючи те, що зменшується сума пені, то і зменшується сума заборгованості до 31 613,57 гривень. Тому, сума штрафу має бути 1 580,68 (10610,40х2+1485,33+8907,44)х5%). А відтак, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню із відповідача дорівнює 33 694,25 гривень (31613,57+500+1580,68). Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. А тому суд відхиляє доводи відповідачки, що вона не отримувала кредиту, ніяких договір із позивачем не укладала, оскільки вони нічим не підтверджені. Договір між сторонами є укладеним з моменту передання грошей (ч. 2 ст. 1046 ЦК України) і є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). У відповідності до вимог ст. ст.88 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На пiдставi викладеного, ст.ст. 509, 524-526, 530, 532, 533, 536, 546, 612, 1050, ЦК України,

Outcome: partial