Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

У листопаді 2021 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Капустін В.В.,\~звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив суд вирішити питання про розподіл судових витрат за результатами вирішення справи. Заява обґрунтована тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2021 року відмовлено у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця [PERSON] (з урахуванням ухвали від 15.09.2021 року про залучення правонаступника) до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з розглядом вказаної справи відповідач поніс витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму 6 000 грн., які підлягають стягненню на користь відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. В судове засідання учасники справи не з`явились, про розгляд заяви повідомлялись належним чином, 29.12.2021 року від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. В матеріалах справи міститься клопотання представника ФОП [PERSON] - адвоката Каплі А.С., про проведення судових засідань по справі без участі позивача та його представника. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 15.11.2021 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/3755/21 відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», правонаступником якого є Фізична особи-підприємця [PERSON] , до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вказаним рішенням питання про судові витрати на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось, оскільки представником позивача подано заяву про надання доказів на підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу до закінчення справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що 15.11.2021 року у заяві за вх. № 53234 представником відповідача до закінчення розгляду справи заявлено про подання протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення заяви про відшкодування судових витрат в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Заява представника відповідача - адвоката Капустіна В.В., про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат направлена на адресу суду засобами поштового зв`язку 20.11.2021 року, що вбачається з відмітки АТ «Укрпошта» на конверті, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду від 15.11.2021 року. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано: копія договору про надання правничої (правової) допомоги № 231 від 17.06.2020 року, укладений між адвокатом Капустіним В.В. та Бессарабом С.В.; копія додатку № 1 до договору про надання правової допомоги № 231 від 17.06.2020 року, складеного 17.06.2020 року, з зазначення вартості послуг адвоката; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги № 231 від 17.06.2021 року, складений 15.11.2021 року на суму 6 000 грн.; акт приймання-передачі виконаних робіт від 15.11.2021 року згідно з договором № 231 від 17.06.2021 року; квитанція № 11 від 15.11.2021 року на суму 6 000 грн. В матеріалах справи також містяться: копія ордеру серії КС № 826287 від 05.07.2021 року про надання адвокатом Капустіним С.В. правової допомоги Бессарабу С.В. Відповідно до пункту 1.1 договору про надання правничої (правової) допомоги № 231 від 17.06.2020 року [PERSON] та адвокат Капустін В.В. домовились про надання клієнту правової допомоги з питань представництва інтересів клієнта, захисту його прав та законних інтересів. 15.09.2021 року ухвалою суду залучено до участі у цивільній справі Фізичну особу-підприємця [PERSON] в якості правонаступника позивача ТОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ». З додатку № 1 до договору про надання правової допомоги № 231 від 17.06.2020 року, складеного 17.06.2020 року із зазначення вартості послуг адвоката вбачається, що [PERSON] та адвокат Капустін В.В. дійшли згоди, що вартість надання послуг адвоката буде визначатись з розрахунку за одну послугу (роботу). З вказаного акта приймання-передачі виконаних робіт та детального опису вбачається, що кількість послуг (виконаних робіт) переданих адвокатом клієнту та прийнятих клієнтом за період з 20.06.2021 року по 15.11.2021 року становить 4 послуги на суму 6 000 грн., здійснених в рамках захисту прав та законних інтересів відповідача та полягають у консультації з вивченням документів, підготовці відзиву, участі в судових засіданнях. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Згідно з положеннями ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання, зокрема, про те як розподілити між сторонами судові витрати. В силу вимог ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18. Отже, суд розподіляючи витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази подані представником відповідача, є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, адже цей розмір доведений документально, обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ФОМ [PERSON] понесених відповідачем витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі.

Outcome: approved