Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню доньку [PERSON] - [INFO], якій [INFO] виповнилося 18 років і яка навчається в Прикарпатському університеті ім. В. Стефаника, Інститут туризму, на денній платній формі навчання на першому курсі.В позові вказано, що заробітної плати позивачки не вистачає на утримання дитини. Відповідач офіційно не працює, але перебуває на заробітках за кордоном, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки в твердій грошовій сумі. Просила стягувати з відповідача на утримання повнолітньої доньки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно. Позивачка просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який 10.04.2008 року було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER]. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] сторони є батьками [PERSON] -[INFO]. Згідно копії виконавчого листа від 07.11.2008 року на утримання доньки [PERSON] - [INFO] на користь позивачки з відповідача стягувались аліменти до досягнення дитиною повноліття. Згідно копії договору про підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра донька сторін [PERSON] навчається в Прикарпатському національному університеті ім. В. Стефаника, інститут туризму, на денній формі навчання. Договір чинний з 01.09.2014 року по 01.07.2018 року. Загальна вартість освітньої послуги становить 10795 грн. х 4 = 43180 грн. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до вимог ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 ,,Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідност.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач вказує, що працює, але її заробітної плати не вистачає на утримання дитини. Відповідач офіційно не працює, але перебуває заробітках за кордоном, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки в твердій грошовій сумі. Зважаючи на встановлені обставини й вимоги закону, те, що відповідачем не надано доказів неможливості надавати матеріальну допомогу доньці на період її навчання у вищому навчальному закладі, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу доньці, яка навчається та потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги. З наведеного суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позову. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд, вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 243,60 гривень судового збору в дохід держави. Відповідно до зазначеного та

Outcome: approved