Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті мати [PERSON], яка відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР 1963 року прийняла спадщину після смерті батька. 07.05.1993 року склала заповіт, яким все своє майно заповіла дочці [PERSON]. Мати [PERSON] померла [INFO]. [PERSON] померла [INFO] і спадщину так і не прийняла. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, що знаходиться в [ADDRESS]). Вона звернулася до нотаріуса про прийняття спадшини і дізналася, що ніхто спадщину не прийняв, однак нотаріусом повідомлено, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вважає, що пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вважала, що заповіт складений на сестру [PERSON] і не знала, що сестра не прийняла спадщину та проживає далеко від місця відкриття спадщини. Просить відповідно до ст.ст. 1270, 1272 ЦК України визначити додатковий двохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті матері, яка померла [INFO] . У судове засідання позивачка не з'явилася, хоч була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи відповідно до закону по місцю реєстрації на проживання, що підтверджується поштовим відправленням з врученням . У судовому засіданні представник позивачки згідно довіреності [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на ті ж обставини і докази, які зазаначені в позовній заяві і дала пояснення. Не заперечує відносно винесення заочного рішення по справі. У судове засідання представник відповідача Турківської міської ради Львівської області не з"явився без поважних причин, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до закону, що підтверджується розпискою про вручення від 21.04.2017 року. У судовому засіданні треті особи [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнали повністю і дали пояснення про те, що згідні, щоб позивачка прийняла спадщину. Заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON], третіх осіб, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Турківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 27.12.2016 року. [PERSON], яка разом проживала з померлим 07.05.1993 року склала заповіт, яким все своє майно заповіла дочці [PERSON], що підтверджується заповітом складеним у Турківській державній нотаріальній конторі від 07.05.1993 року. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Турківським відділом реєстрації актів цивільного стану управління юстиції у Львівській області від 13.02.2009 року. Після смерті [PERSON], яка померла [INFO] відкрилась спадщина на спадкове майно. Позивачка звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини і дізналася, що ніхто спадщину не прийняв, однак нотаріусом повідомлено, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. З 1 січня 2004 року набрав чинності новий Цивільний Кодекс України . Відповідно до п.п.4,5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс УРСР -1963р. Згідно з ч.1 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно з ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст.550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна. Згідно статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим- день, зазначений у статті 21 цього Кодексу. Станом на день смерті спадкодавця [PERSON] яка померла [INFO] діяв Цивільний кодекс УРСР 1963 року та статтею 549 визначено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Із позовної заяви позивача вбачається, що остання звернулася в суд на підставі нового ЦК України 2004 року, посилаючись на норми статтей 1270,1272 із вимогами визначити її додатковий строк для прийняття спадщини, а не продовжити строк прийняття спадщини, як це було передбачено статтею 550 у дійочому Кодексі на день відкриття спадщини. Вказані позивачем причини пропуску строку не можна визнати поважними, а також тією обставиною, що позивачкою не представлено свідоцтва про народження з метою встановлення родинних відносин, а тому відповідно до ст.1272 ч. 3 ЦК України, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення за недоведенністю позовних вимог .

Outcome: dismissed