Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

У липні 2013 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], у якому просив відшкодувати за рахунок [PERSON] заподіяну внаслідок ДТП майнову шкоду у розмірі 14 773,24 грн., а також моральну шкоду у розмірі 2 000,00 грн. Крім того, просив стягнути судові витрати у розмірі 229,41 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29 квітня 2013 року о 15 год. 30 хв. по вулиці Довжена 7-А в м. Києві з вини [PERSON], який керував автомобілем «ГАЗ», д.н.з. [NUMBER] сталась дорожньо-транспортна пригода. Автомобілю позивача було завдано пошкоджень, вартість ремонту яких склала 14 575,24 грн. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Відповідача позов у частині стягнення з нього матеріальних збитків визнав. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи позовної заяви, вислухавши пояснення позивача і відповідача, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 29 квітня 2013 року о 15 год. 30 хв. по вулиці Довжена 7-А в м. Києві з вини [PERSON], який керував автомобілем «ГАЗ», д.н.з. [NUMBER] сталась дорожньо-транспортна пригода. Викладене вбачається із наявних у матеріалах справи копій постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 04.06.2013 року у справі про адміністративні правопорушення № 761/12121/13-п, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 6 - 8). Згідно рахунку-фактури № 0000122204 від 22.07.2013 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Шевроле» д.н. [NUMBER], що належить позивачу, складає 14 575,24 грн. (а.с. 9). Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2 статті 1187 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Так, право власності (в об'єктивному розумінні) - це сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і у своїх інтересах, а також обов'язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, сукупність яких є змістом права власності. Наведене є підставою для задоволення даного позову у частині стягнення з відповідача матеріальних збитків у розмірі 14 773,24 грн., яких зазнав [PERSON] у результаті ДТП 29 квітня 2013 року. При вирішенні даного спору у частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить із такого. Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відтак зі змісту наведених правових норм вбачається, що за загальним правилом матеріальна і моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала. Однак, враховуючи правовий режим речі, яка є джерелом підвищеної небезпеки, частиною 2 статті 1187 ЦК України законодавець закріпив положення про те, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі нею володіє. Таким чином у даному випадку законодавець не вказує на те, що носій правомочності володіння джерелом підвищеної небезпеки має відшкодувати лише заподіяну матеріальну шкоду, а зазначає про відшкодування потерпілій особі шкоди у широкому розумінні, крім матеріальної, у тому числі і шкоди немайнового характеру (моральної шкоди). У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про відшкодування моральної (немайнової шкоди )» від 31.03.1995 року № 4 вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відтак, враховуючи спеціальний режим майна, який відноситься до джерела підвищеної небезпеки, при системному тлумаченні положень частини 1 статті 1166 ЦК України, частини 1 статті 1167 ЦК України, частини 2 статті 1187 ЦК України, з урахуванням суті позовних вимог, характеру, обсягу і тривалості фізичних та моральних страждань позивача, яких він зазнав у результаті ДТП, суд вважає необхідним стягнути з відповідача 500,00 грн. у відшкодування моральної (немайнової) шкоди, частково задовольнивши позовні вимоги у цій частині. Також з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 229,40 грн., на підставі статті 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial