Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, [PERSON], зареєстрований 09 травня 1981 року в Гніздичівській селищній раді Жидачівського районного Львівської області, актовий запис № 9. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що 09 травня 1981 року вона разом з відповідачем, уклали шлюб, який зареєстрували в Гніздичівській селищній раді Жидачівського районного Львівської області , про що зроблено актовий запис № 9. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO], дочка [PERSON] [INFO]. Вважає, що спільне проживання з відповідачем стало неможливим після того як вона дізналась про те, що у відповідача є позашлюбні діти. З приводу цього в сім"ї часто виникали сварки і скандали. В зв'язку з цим вона втратила до відповідача почуття поваги та кохання, їхня сім'я розпалася та існує формально, примирення між ними неможливе. Сторони стали чужими людьми. Їхні спільні діти вже повнолітні. За таких обставин, вважає подальше спільне життя буде суперечити їхнім інтересам. Їхній шлюб остаточно розпався і зберегти його неможливо, а тому змушена звернутись до суду із даним позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак її представник- адвокат [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задоволити, покликаючись на викладені в ньому мотиви. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, що вбачається з поштового рекомендованого повідомлення Укрпошти відділення Болехівці за №8217000016339 від 05.04.2018 року про вручення судової повістки. Про причини неявки не повідомив. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, всебічно, повно та об'єктивно оцінивши кожний доказ окремо та в цілому, з'ясувавши всі фактичні обставини, які мають значення для вирішення справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 09 травня 1981 року в Гніздичівській селищній раді Жидачівського районного Львівської області, актовий запис № 9 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER]. Також встановлено, що від шлюбу в них народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO], дочка [PERSON] [INFO]. Згідно з ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, встановлено, що розлад у сім'ї є стійким, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, бажають створити нові сім'ї. Неявка сторін в судове засідання свідчить про байдуже ставлення сторін до долі шлюбу та втрату останніми почуттів любові і поваги один до одного. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позовні вимоги позивачки є підставними та підлягають до задоволення, внаслідок чого шлюб між сторонами слід розірвати, залишивши після розірвання шлюбу прізвище позивачки без змін. Крім того, відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Так, згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача в користь позивачки слід стягнути сплачений останньою судовий збір в сумі 640,00 гривень.

Outcome: approved