overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом та стверджує, що 12.06.2006 року в Дусанівській сільській раді Перемишлянського району Львівської області, актовий запис №2 між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як стверджує позивач одруження з відповідачем виявилося невдалим, між ними постійно виниками сварки, непорозуміння, відповідач не цікавиться інтересами сім»ї, зловживає алкоголем, коштів на утримання дітей не дає. Протягом тривалого часу сторони не проживають разом і не ведуть спільне господарство, їх сім"я розпалась і перспектив на її поновлення немає. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов пітримала та просить його задоволити. Дала пояснення аналогічні заявленому позову. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позову не визнав, на розірвання шлюбу не згідний, аліменти сплачутави не має можливості, оскільки ніде не працює. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав: Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 цього ж Кодексу -суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище як дітей так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення, а тому вважає, що аліменти необхідно визначити у твердій грошовій сумі, яка відповідно до закону підлягатиме індексації. Стаття 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, а тому суд вважає за можливе розірвати шлюб подружжя. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом та стверджує, що 13.11.1999 року в Дусанівській сільській раді Пероемишлянського району Львівської області, актовий запис № 7 між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу у сторін народилось шість дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Як стверджує позивач - одруження з відповідачем виявилося невдалим, між ними постійно виниками сварки, непорозуміння, Протягом тривалого часу сторони не проживають разом і не ведуть спільне господарство, їх сім"я розпалась і перспектив на її поновлення немає. Позивач до суду не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить його задоволити, на примирення не не згідна. Відповідач до суду не з»явився, про час і місце розгляду справи повідлявся належним чином, що стверджується рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, тому суд ухвалює заочне рішення не підставі ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав: Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 цього ж Кодексу -суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище як дітей так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення, а тому вважає, що аліменти необхідно визначити у твердій грошовій сумі, яка відповідно до закону підлягатиме індексації. Стаття 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, а тому суд вважає за можливе розірвати шлюб подружжя. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом та стверджує, що 16.04.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Перемишлянського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 22 між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу у сторін народилаль дитина [PERSON], [INFO]. Як стверджує позивач одруження з відповідачем виявилося невдалим, між ними постійно виниками сварки, непорозуміння, Протягом тривалого часу сторони не проживають разом і не ведуть спільне господарство, їх сім"я розпалась і перспектив на її поновлення немає. Позивач до суду не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягувати з відповідча аліменти на утримання їх дочки в розмірі 450грн. Відповідач до суду не з»явився, про час і місце розгляду справи повідлявся належним чином, що стверджується рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, тому суд ухвалює заочне рішення не підставі ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав: Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 цього ж Кодексу -суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище як дітей так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення, а тому вважає, що аліменти необхідно визначити у твердій грошовій сумі, яка відповідно до закону підлягатиме індексації. Стаття 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, термін, що надавався сторонам для примирення результату не дав, а тому суд вважає за можливе розірвати шлюб подружжя. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом та стверджує, що 17.05.2013 року в Бібрській міській раді Перемишлянського району Львівської області, актовий запис №8 між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Як стверджує позивач - одруження з відповідачем виявилося невдалим, між ними постійно виниками сварки, непорозуміння, відповідач не цікавиться інтересами сім»ї, коштів на утримання дитини не дає. Протягом трьох років сторони не проживають разом і не ведуть спільне господарство, їх сім"я розпалась і перспектив на її поновлення немає. Позивач до суду не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить його задоволити, на примирення не не згідна. Відповідач до суду не з»явився, про час і місце розгляду справи повідлявся належним чином, що стверджується рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, тому суд ухвалює заочне рішення не підставі ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав: Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 цього ж Кодексу -суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Стаття 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, а тому суд вважає за можливе розірвати шлюб подружжя. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом та стверджує, що 20.06.2015року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції , актовий запис № 1263 між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу у сторін народилаль дитина [PERSON], [INFO]. Як стверджує позивач одруження з відповідачем виявилося невдалим, між ними постійно виниками сварки, непорозуміння. Більше шести місяців сторони не проживають разом і не ведуть спільне господарство, їх сім"я розпалась і перспектив на її поновлення немає. Позивач до суду не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить його задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач до суду не з»явився, до суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Суд ухвалює заочне рішення не підставі ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав: Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 цього ж Кодексу -суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Стаття 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, а тому суд вважає за можливе розірвати шлюб подружжя. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом та стверджує, що 24.07.1992 року у Перемишлянському відділі ЗАГС Львівської області, актовий запис № 37 між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як стверджує позивач - одруження з відповідачем виявилося невдалим, між ними постійно виниками сварки, непорозуміння. Протягом тривалого часу сторони не підтримують подружніх відносин і не ведуть спільне господарство, їх сім"я розпалась і перспектив на її поновлення немає. Позивач до суду не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить його задоволити. За термін, що надавався на примирення вони не помирились. Відповідач до суду не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав: Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 цього ж Кодексу -суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище як дітей так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення, а тому вважає, що аліменти необхідно визначити у твердій грошовій сумі, яка відповідно до закону підлягатиме індексації. Стаття 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, а тому суд вважає за можливе розірвати шлюб подружжя. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом та стверджує, що 25.12.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м.Перемишляни Львівської області, актовий запис № 105 між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як стверджує позивач - одруження з відповідачем виявилося невдалим, між ними постійно виниками сварки, непорозуміння, відповідач не цікавиться інтересами сім»ї,зловживає алкоголем, коштів на утримання дітей не дає. Протягом тривалого часу сторони не проживають разом і не ведуть спільне господарство, їх сім"я розпалась і перспектив на її поновлення немає. Позивач до суду не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить його задоволити, на примирення не не згідна. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду не з»явився, про час і місце розгляду справи повідлявся належним чином, що стверджується рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, тому суд ухвалює заочне рішення не підставі ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав: Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 цього ж Кодексу -суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище як дітей так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення, а тому вважає, що аліменти необхідно визначити у твердій грошовій сумі, яка відповідно до закону підлягатиме індексації. Стаття 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, а тому суд вважає за можливе розірвати шлюб подружжя. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною заявою і зазначає, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], по смерті якого відкрилась спадщина на житлові будинки № [ADDRESS] з відповідними господарськими прибудовами. Позивач, є єдиним спадкоємцем майна померлого, з відповідною заявою до нотаріальної про прийняття спадщини не звертався,однак фактично спадок прийняла, розпорядилась майном померлого. За життя померла не отримала правовстановлюючих документів на це майно, тому позивач не може отримати свідоцтво про право на спадок в нотаріальній конторі. Просить встановити факт прийняття нею вказаного спадку та визнати право на спадкове майно. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав (л.с.40). Відповідач проти позову не заперечив (л.с.29,30). Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини пов"язані з встановленням юридичного факту, які врегульовано Законом і передбачені ст.256 ЦПК та правом отримання спадщини, які врегульовано ст.ст. 527-529 ЦК України в ред. 1964 року, які суд застосовує за часом виникнення спірних правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] року помер чоловік позивача - [PERSON] (л.с.7), по смерті якого відкрилась спадщина на житлові будинки № [ADDRESS] з відповідними господарськими прибудовами (л.с.10). Позивач, по смерті чоловіка, фактично вступила в управління спадщиною, розпорядилась нею, оскільки проживає в будинку №16, обслуговує будинок № 18 і до цього часу користується майном померлого. За правилами ст.ст.527,529 ЦК України в ред. 1963 року, які суд застосовує за часом виникнення спірних правовідносин, позивач вважається таким, що прийняв цю спадщину. Успадковані будинки зареєстровано за померлим (л.с.10-13,18,32), однак нотаріус не може видати відповідний документ позивачці через відсутність реєстрації будинку [ADDRESS] Ці вимоги позивача підтверджено: свідоцтвом про шлюб між позивачем і спадкодавцем (л.с.9), свідоцтвом про смерть спадкодавця (л.с.7), довідкою Коростенського МБТІ (л.с.14), технічними документами на житлові будинки, тому вимоги позову є обгрунтованими і суд їх задовольняє. Інші спадкоємці майна померлого - відсутні. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною заявою, якою просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07 жовтня 2006 року Виконкомом Вереміївської сільської ради Чорнобіївського району Черкаської області, актовий запис № 4, посилаючись на те, що від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], подружнє життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з березня 2014 року. Мають різні характери, мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім"ю. Шлюбні відносини припинені з березня 2015 року. В судовому засіданні позивач підтримав позов, посилаючись на мотиви, викладені у заяві. Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, з обставинами викладеними позивачем погоджується. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 07 жовтня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Виконкомом Вереміївської сільської ради Чорнобіївського району Черкаської області, актовий запис № 4, згідно свідоцтва про шлюб. (а.с. 6). Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved