Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Прокурор м. Борислава звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі центральної міської лікарні м. Борислава про стягнення з відповідача на користь центральної міської лікарні м. Борислава 909,27 грн. витрат лікувальної установи на стаціонарне лікування від кримінального правопорушення потерпілого [PERSON] за період з 08 січня 2013 року по 25 лютого 2013 року. Позовна заява мотивована тим, що ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 20 червня 2014 року кримінальне провадження № 12013150100000559 від 04 серпня 2013 року за підозрою [PERSON] за ч.1 ст. 289 КК України закрито, звільнено його від кримінальної відповідальності в зв'язку з примиренням винного з потерпілим. Прокурор посилаючись на те, що по вині відповідача [PERSON] отримав тілесні ушкодження потерпілий [PERSON] та перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Центральної міської лікарні м. Борислава з 08 січня 2013 року по 25 лютого 2013 року із діагнозом: закритий перелом лівої стегнової кістки в середній третині і на лікування якого лікувальний заклад витратив 909,27 грн., які прокурор просить суд стягнути на користь держави в особі зазначеного лікувального закладу. Представник прокуратури м. Борислава ст. прокурор прокуратури м. Борислава Демідов Р.В., у судовому засіданні не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задоволити. В судове засідання представник центральної міської лікарні м. Борислава не з'явився, в надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно ухвали Бориславського міського суду Львівської області від 20 червня 2014 року кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289КК України закрито у зв'язку з з примиренням винного з потерпілим. Відповідно до довідки Центральної міської лікарні м. Борислава № 826/01 від 21 серпня 2014 року, де вказано, що перебування громадянина [PERSON] на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Центральної міської лікарні м. Борислава з 08 січня 2013 року по 25 лютого 2013 року із діагнозом: закритий перелом лівої стегнової кістки в середній третині, складає 9 ліжко - днів, суму витрат лікарні становить 909 грн. 27 коп. Частинами 1, 3 ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання». Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та щоденної вартості його лікування. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі. При таких встановлених в судовому засіданні обставинах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають до задоволення.

Outcome: approved