Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

у своїй позовній заяві позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 60 865 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він 12.05.2015 р. позичив відповідачці [PERSON] грошові кошти в розмірі 2 200 доларів США, які вона зобов"язалася повернути через два місяці, тобто до 03.07.2015 року , а також 150 дол. США процентів за користування грошима. Одержання відповідачем вказаної суми грошей підтверджується написаною розпискою. Після настання строку повернення відповідачем грошових коштів, остання усілякими способами ігнорує вимогу повернути борг, посилаючись на відсутність в неї таких коштів. Позивач неодноразово намагався в добровільному порядку вирішити питання про повернення відповідачем грошей, але до цього часу остання борг не повернула. Тому просить суд стягнути з відповідача борг в розмірі 56 980 грн. та 3 885 грн. процентів , а всього 60865 грн. а також всі судові витрати. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з»явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити, у разі неявки у судове засідання відповідачки, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання була повідомлена своєчасно, у встановлений законодавством спосіб,про що свідчить оголошення в газуті «Галичина» №68(5318) від 19.09.2017 року, про причину неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 12 травня 2015 року між сторонами укладено договір позики, згідно якого відповідачка отримала від позивача 2200 дол. США позики, які зобов'язалася повернути до 03.07.2015 р., і ще 150 дол. США процентів, що підтверджується оригіналом письмової розписки відповідача.(а.с.12) У зазначений строк і до цього часу відповідачка не повернула позивачу борг в розмірі 56 980 грн. згідно курсу НБУ станом на 03.08.2017 р.(а.с.4) У відповідності з вимогами ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вимог ч.2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки договором встановлений розмір процентів за користування грошовими коштами, то з відповідачки, яка прострочила виконання грошового зобов»язання, слід стягнути проценти в сумі 3 885 грн., згідно курсу НБУ станом на 03.08.2017 р.. З огляду на викладене, з урахуванням правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 р. у справі № 6-63цс13, що згідно з вимогою ч.1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, відповідно до якої за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми, - суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК судові витрати по справі стягнути з відповідача. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 536, 625, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved