Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, і суду пояснила, що згідно свідоцтва про право власності на житло вона є власником житлового будинку [ADDRESS] Криничанського району Дніпропетровської області. За адресою знаходження житлового будинку зареєстрований [PERSON], який фактично за вказаною адресою не проживає більше року та який не має наміру знятися з реєстраційного обліку в добровільному порядку. Позивачка вважає, що реєстрація місця проживання в будинку сторонньої особи, порушує її права як власника, тому, посилаючись на зазначені обставини позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] Дніпропетровської області, зобов'язати Божедарівську територіальну громаду Криничанського району Дніпропетровської області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за місцем реєстрації в будинку [ADDRESS] Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений належним чином. Представник третьої особи - Божедарівської територіальної громади про день слухання справи сповіщений. Свідок [PERSON] суду показав, що знає сім'ю позивачки давно, [PERSON] не проживає з нею більше року. Свідок [PERSON] суду достовірно свідчить, що знає родину позивачки, проживають в одному селі; [PERSON] не проживає з позивачкою більше року. Вислухавши позивачку, свідків, дослідивши матеріали справи, суд, встановив, що позивачка, згідно свідоцтва про право власності на житло від 29 грудня 1995 року, є власницею житлового будинку [ADDRESS]. У вищевказаному житловому будинку, зареєстрований [PERSON], який за вказаною адресою фактично не проживає більше року, що підтверджується довідкою №505 від 03 серпня 2018 року, виданою виконавчим комітетом Божедарівської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області (а.с.09). Крім того, факт не проживання [PERSON] більше року за вказаною адресою підтвердили свідки в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Згідно із ст. 7 Закону України „Про свободу пресування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Ураховуючи, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням задоволені, то відповідно до ч. 1 ст. 7 вказаного Закону це і є підставою для зняття уповноваженим органом з реєстрації місця проживання відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до статтi 41 Конституцiї України та пункту 2 частини першої статтi 3, статтi 321 ЦК нiхто не може бути позбавлений права власностi чи обмежений у його здiйсненнi, крiм випадкiв, встановлених Конституцiєю та законом. Отже, враховуючи вище викладене, норми чинного цивільного законодавства України, те, що відповідач не проживає в будинку понад один рік, жодних доказів того, що він не має змоги проживати в спірному будинку суду не надав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачів. Задоволення позову згідно ст.141 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved