Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Позов мотивувала тим, що вона є наймачем квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є основним квартиронаймачем та матір'ю позивача, відповідач [PERSON] є членом сім'ї наймача та батьком позивача, [PERSON] є членом сім'ї наймача та братом позивача. Оскільки протягом тривалого часу відповідачі не проживають за вище вказаною адресою, не несуть витрат по утриманню житла та не оплачують комунальних послуг, тому позивач просить визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловою площею в квартирі [ADDRESS]. Ухвалою суду від 05 травня 2016 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено Івано-Франківську міську раду. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечили. Відповідачі в судові засідання не з`являлись, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, що підтверджується конвертами, які повернулись за закінченням терміну зберігання (а.с.40, 44, 48, 56-64, 91-108). Про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог з підстав зазначених у письмових запереченнях. В судовому засіданні 03 червня 2016 року та 27 липня 2016 року в якості свідків були допитані [PERSON] та [PERSON]. Свідок [PERSON] суду дала покази в яких вказала, що була сусідкою позивача. З позивачем перебуває у дружніх відносинах, часто буває в неї дома. Відповідачів у квартирі не бачила, позивач живе з дітьми. Свідок [PERSON] суду дала покази в яких вказала, що є рідною сестрою позивача та племінницею відповідача [PERSON] Протягом десяти років відповідачі у квартирі [ADDRESS]. Не проживають. В квартирі проживає позивач з дітьми, свідок приходить до них часто, раз або два рази на день, приймає участь у їх житті, проводить з позивачем свята. З урахуванням положень ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника третьої особи, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого [PERSON] позивається про його відновлення, шляхом визнання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. На підставі ордеру № 145 на житлову площу в гуртожитку, який було видано відповідачу [PERSON] позивач та відповідачі вселились у квартиру [ADDRESS] (а.с.6). Як вбачається із довідки № 02-02/2834 про склад сім`ї від 26 жовтня 2015 року у даній квартирі, окрім позивача та інших членів його сім`ї, також зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Факт реєстрації відповідачів у даній квартирі підтверджується також довідками Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області, яка була витребувана на запит суду в порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України. Власником квартири є Івано-Франківська міська рада. Позивач вказує, що реєстрація у квартирі відповідачів перешкоджає здійсненню не. прав на вільне користування і розпоряджання нерухомим майном.Зокрема, всі комунальні послуги оплачує позивачка, що підтверджується копіями квитанцій (а.с.7-11). Позивачка також не може оформити субсидію на житло, у зв'язку з неможливість отримати дані щодо доходів відповідачів, які не проживають у квартирі. Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК Української РСР встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Крім того згідно із ч. 2 ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідачі не проживають в квартирі [ADDRESS], не несуть витрати по утриманню житла, вказані факти підтверджуються поясненнями сторін, показами свідків, конвертами, які повертаються за закінченням терміну зберігання, а тому їх слід визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Що стосується вимоги позивача про зняття відповідачів з реєстраційного обліку то, згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, аналізуючи норми даних статей, суд вбачає, що прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням вже є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, а тому додатково зобов'язувати уповноважений на це орган знімати особу з реєстрації є передчасним. З даною вимогою сторона вправі звертатись до суду в разі відмови органом реєстрації місця проживання в знятті з реєстраційного обліку особи, яка визнана за рішенням суду такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 71, 72, 167 ЖК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України,

Outcome: partial