Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Великокопанської сільської ради, треті особи без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус [PERSON] про встановлення права власності на спадкове майно. Вимоги позову мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] є рідними братом та сестрою та дітьми [PERSON], яка померла, 30.04.2013р., що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І - ФМ №153892, видане 04.05.2013р., та [PERSON], який помер, 05.01.2014р., що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І - ФМ №164346, видане 05.01.2014р. Доказом того, що позивачі, є дітьми померлих [PERSON] та [PERSON] є свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON], а також свідоцтво про одруження [PERSON], серії І - ФМ №062174, видане 21.06.2003р. Заповіту ані [PERSON], ані [PERSON] при житті не залишили. Після смерті матері, [PERSON], спадкова справа була заведена у Виноградівській державній нотаріальній конторі, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті померлої [PERSON], було відмовлено, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів, та рекомендовано звернутися до суду, що підтверджується листом від 15.03.2016р. за №84/01-16. Після смерті батька, [PERSON], спадкова справа була заведена, 27.06.2014р., у приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу - [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27.06.2014р. Однак, через втрату правовстановлюючих документів, в тому числі й державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЗК №052622, виданого 17.05.2004р., видати свідоцтво про право на спадщину, нотаріус відмовилась. Втрата правовстановлюючого документу підтверджується оголошенням в газеті «Новини Виноградівщини» за 09.01.2016р. Разом із тим, помилка, яка була наявна у кадастровому номері на дану земельну ділянку, була усунута, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Спадкова маса складається із: - житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: с. Велика Копаня, вул. Борканюка, 15, який на праві власності належав [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 31.12.2003р., Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно - вказаний будинок з надвірними спорудами від 31.12.2003р., Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.01.2004р., технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду; вартість житлового будинку з надвірними спорудами - 216 146, 00 грн. - земельної ділянки, площею 1,0000 га, що розташована на території Великокопанської сільської ради, цільове призначення якої: «для ведення фермерського господарства», кадастровий номер: 2121281501:01:001:0001, яка на праві приватної власності належала [PERSON], що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЗК №052622, виданий 17.05.2004р., Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.02.2016р.; вартість земельної ділянки - 1 222, 89 грн. Таким чином, оскільки до нотаріальної контори позивачі звернулися у встановлений законом строк, однак через втрату правовстановлюючих документів нотаріус видати свідоцтва про право на спадщину не може, позивачі вимушені звернутися до суду із даним позовом за захистом своїх прав. Позивачі [PERSON], [PERSON],про день, час і місце розгляду справи будучи належним чином повідомлені в судове засідання не з"явилися, однак подали до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримують повністю та просять суд такі задоволити. Відповідач-представник Великокопанської сільської ради, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлена належним чином своєчасно, в судове засідання не зявився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що не заперечує проти задоволення заявленого до неї позову. Представники третіх осіб-Виноградівської державної нотаріальної контори та приватний нотаріус [PERSON] про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлена належним чином своєчасно, в судове засідання не зявилися. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необовязковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачкою позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків. Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів. При здійсненні правосуддя (ст.4 ЦПК) у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Завданнями цивільного судочинства (ст.1 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.10,11,59,60,61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] є рідними братом та сестрою та дітьми [PERSON], яка померла, 30.04.2013р., що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І - ФМ №153892, видане 04.05.2013р., та [PERSON], який помер, 05.01.2014р., що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І - ФМ №164346, видане 05.01.2014р. Доказом того, що позивачі, є дітьми померлих [PERSON] та [PERSON] є свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON], а також свідоцтво про одруження [PERSON], серії І - ФМ №062174, видане 21.06.2003р. Заповіту ані [PERSON], ані [PERSON] при житті не залишили. Після смерті матері, [PERSON], спадкова справа була заведена у Виноградівській державній нотаріальній конторі, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті померлої [PERSON], було відмовлено, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів, та рекомендовано звернутися до суду, що підтверджується листом від 15.03.2016р. за №84/01-16. Після смерті батька, [PERSON], спадкова справа була заведена, 27.06.2014р., у приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу - [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27.06.2014р. Однак, через втрату правовстановлюючих документів, в тому числі й державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЗК №052622, виданого 17.05.2004р., видати свідоцтво про право на спадщину, нотаріус відмовилась. Втрата правовстановлюючого документу підтверджується оголошенням в газеті «Новини Виноградівщини» за 09.01.2016р. Разом із тим, помилка, яка була наявна у кадастровому номері на дану земельну ділянку, була усунута, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Спадкова маса складається із: - житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: с. Велика Копаня, вул. Борканюка, 15, який на праві власності належав [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 31.12.2003р., Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно - вказаний будинок з надвірними спорудами від 31.12.2003р., Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.01.2004р., технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду; вартість житлового будинку з надвірними спорудами - 216 146, 00 грн. - земельної ділянки, площею 1,0000 га, що розташована на території Великокопанської сільської ради, цільове призначення якої: «для ведення фермерського господарства», кадастровий номер: 2121281501:01:001:0001, яка на праві приватної власності належала [PERSON], що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЗК №052622, виданий 17.05.2004р., Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.02.2016р.; вартість земельної ділянки - 1 222, 89 грн. Таким чином, оскільки до нотаріальної контори позивачі звернулися у встановлений законом строк, однак через втрату правовстановлюючих документів нотаріус видати свідоцтва про право на спадщину не може, позивачі вимушені звернутися до суду із даним позовом за захистом своїх прав. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як роз»яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, враховуючи те, що позивачі протягом встановленого законом строку прийняли спадщину, однак у них існують перешкоди в оформленні права на спадщину у нотаріальному порядку, позивачі звернулися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Outcome: approved