Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Вимоги позову обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 30 червня 2007 року було укладено шлюб. Під час шлюбу у них народились дочка [PERSON], [INFO] Внаслідок того, що спільне життя сторін не склалось, сторони припинили підтримувати сімейні стосунки та перестали спільно проживати з 2009 року. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, втратою взаєморозуміння, почуття любові один до одного. Спільне господарство не ведеться. В зв'язку з тим, що між відповідачем і нею не було досягнуто домовленості щодо способу та розміру утримання дочки з боку відповідача, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1000 грн. на утримання дочки, щомісячно, починаючи з дня подачі позову. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву та просив суд винести рішення про задоволення позову. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував щодо розірвання шлюбу, однак заперечував щодо стягнення аліментів в розмірі 1000 грн., посилаючись на те, що дані вимоги не аргументовані, незаконні, безпідставні, документально не підтверджені. Починаючи з 2009 року відповідач постійно бере участь в утриманні та вихованні дитини, періодично здійснює оплату за дошкільний заклад (дитячий садок), купує необхідні речі, ліки та продукти, проводить час з дитиною за місцем свого проживання та в інших місцях проведення дозвілля. Відповідач наголошував на тому, що він матеріально підтримує своїх батьків, сплачує кредит, який оформлений на його матір, з якою він проживає. Просив стягувати з нього аліменти в розмірі 309 грн. 60 коп., які відповідають 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 червня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, а/з № 798. Від шлюбу подружжя мають дочку - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони фактично не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки як позивач, так і відповідач не бажають. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є наявні підстави для розірвання шлюбу. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, судом встановлено наступне. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: - стан здоров"я та матеріальне становище дитини; - стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.182,183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, та за жодних обставин мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно зі ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на користь позивача на утримання дитини, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Відповідно до постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів "вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення." Суд звертає також увагу на те, що відповідач утримує дитину по мірі своєї можливості, є працездатним, інших дітей чи непрацездатних дружини, батьків на своєму утриманні не має і дійшов висновку про доцільність визначення розміру аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі з урахуванням потреб дитини і можливостей батька. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що стягненню на утримання дитини підлягають аліменти в розмірі 800 грн. Позивач не позбавлена можливості у разі зміни матеріального стану відповідача звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, а також про стягнення додаткових витрат, пов'язаних із необхідністю придбання ліків та забезпечення літнього відпочинку дитини у спеціалізованих санаторно-курортних закладах у зв'язку із станом здоров'я. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial