Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що [INFO] померла її двоюрідна тітка - [PERSON], яка постійно проживала в с. Івниця, Андрушівського району. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме : житловий будинок по [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування даного житлового будинку. Позивач є спадкоємцем за законом, однак не може реалізувати своє право на оформлення спадщини, оскільки документи які підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем містять неточності, а також відсутні належні правовстановлюючі документи на майно. Позивачка просить встановити факт родинних відносин [PERSON], яка померла [INFO] та визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з зазначених вище підстав та просили його задовольнити, пояснивши при цьому, що [PERSON] не перебував у шлюбі та не вів спільного господарства з померлою, оскільки був зареєстрований за іншою адресою. Відповідач в судове засідання не зявилася, направила заяву про розгляд справи в її відсутність та письмове заперечення зазначаючи при цьому, що вона теж звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з якою батько відповідачки [PERSON] проживав довгі роки однією сім»єю, тому вважає що вона теж має право на спадкування. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Згідно актового запису про народження [PERSON] її матір»ю записана [PERSON], а батьком [PERSON], які перебували у шлюбі (а.с.9, 10). Виходячи із даних документів та відсутності заперечень в цій частині від відповідача, суд вважає, що [PERSON] була дочкою як [PERSON] так і дочкою [PERSON]. Із аналізу копій свідоцтва про народження позивачки, свідоцтва про її одруження та копій метричних книг про народжених Івницької римсько-католицької церкви підтверджується, що позивачка є внучкою [PERSON] та спадкоємцем майна померлої п»ятої черги. (а.с.7,8, 11-14). Згідно довідки Івницької сільської ради [PERSON] проживала та була зареєстрована у спадковому будинку по [ADDRESS], який належав їй згідно погосподарської книги за 2006-2010 роки, одиноко (а.с.15-16). Батько ж відповідачки, який помер [INFO], проживав у іншому дворі по [ADDRESS], що підтверджується довідкою Івницької сільської ради (а.с.39). Згідно довідки Бердичівського МБТІ правоустановлюючі документи на житловий будинок [ADDRESS] не оформлені, право власності не зареєстровано (а.с.19). Однак записами в по господарській книзі підтверджується належність житлового будинку [PERSON] Рішенням Івницької сільської ради № 6 від 30.05.1997 року [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею : 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель (а.с.17-18). Однак, як свідчить довідка вказаної сільської ради № 241 від 18.04.2014 року при фактичних вимірах площа вказаної земельної ділянки становить 0,1736 га. Таким чином до спадкового майна належить житловий будинок по [ADDRESS] та земельна ділянка фактичною площею 0.1736 га.. Згідно довідки держнотконтори, із заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася [PERSON] та [PERSON] (а.с.34-35). Виходячи із наведеного та показів свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що померла [PERSON] була дочкою [PERSON], та дочкою [PERSON], суд вважає, що факт родинних відносин позивачки зі спадкодавцем підтвердився в судовому засіданні, а також він не заперечується і відповідачем. Заперечуючи проти позову, посилаючись на те, що вона також подала заяву про прийняття спадщини, відповідачка [PERSON] не надала будь-яких доказів свого права на спадкування, належності її до кола спадкоємців. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачка як спадкоємець пятої черги, яка прийняла спадщину, має право на спадкування майна спадкодавця, однак в позасудовому порядку позбавлена можливості його оформити в зв"язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню частково, оскільки право власності на земельну ділянку суд вважає за можливе визнати у розмірах, які встановлені фактично. Не заперечувала проти цього і позивачка, яка пояснила, що межі земельної ділянки [PERSON] ніколи не змінювались.

Outcome: partial