Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

У лютому 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], мотивуючи позовні вимоги тим, що 01.09.2009 року уклала із ним шлюб, який зареєстрували у Ходорівській міській раді Жидачівського району Львівської області, актовий запис №47. Від шлюбу у них [INFO] народилась дочка [PERSON], яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Спочатку сімейне життя складалось нормально, однак після народження дочки відповідач став зловживавати спиртними напоями та на підставі цього між ними виникали сварки та суперечки. Така ситуація тривала до середини жовтня 2014 року, коли після чергового скандалу після вживанння спиртних напоїв, вони із відповідачем стали проживати окремо. За цей час ніхто із них не робив спроб відновити шлюбні стосунки. Вважає, що шлюб існує формально і його слід розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, додатково зазначивши, що відповідач перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, про що надала відповідну довідку, а також, що з приводу його неправомірної поведінки вона зверталася у міліцію. Бажає зберегти набуте у шлюбі прізвище та спільну дитину залишити проживати разом із нею. Відповідач, будучи у встановленому порядку повідомленим про час та місце судового розгляду, вдруге до суду не з"явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності не подав, у зв"язку з чим, суд, за згодою позивача, ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], яке видано Ходорівською міською радою Жидачівського району Львівської області 01.09.2009 року, цього дня уклали шлюб [PERSON] та [PERSON], якій реєстрації після шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.7). Із свідоцтва про народження серія [NUMBER], яке видано Ходоівською міською радою радою 09.03.2010 року вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] та її батьками є сторони по справі [PERSON] та [PERSON](а.с.6). Відповідно до ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому ч.3 та ч.4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до збереження шлюбних стосунків чи їх припинення є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що відносини між сторонами не склалися, вони не спілкуються, не підтримують ніяких відносин, на протязі чотирьох місяців не проживають спільно, фактично сімейні відносини між сторонами відсутні. Позивач не має бажання зберегти сім'ю та перебувати у шлюбі надалі через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, пияцтво відповідача, втрату почуттів. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 СК України, є недоцільним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст.55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю у позивача відсутнє, що є підставою для розірвання шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК України, для цього не встановлено. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище та у позовній заяві вказала, що бажає після розірвання шлюбу залишити набуте у шлюбі прізвище, тому вона вправі надалі іменуватись цим прізвищем. Ст.161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Дитина сторін, яка є малолітньою, проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS]. Оскільки відповідач у судове засідання не з"явився та через це з"ясувати його позицію щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу нема змоги, тому суд приходить до висновку, що місце проживання малолітньої [PERSON], 2010 р.н. слід визначити разом із матір"ю - позивачем по справі.

Outcome: approved