Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивачка, 23 лютого 2015 року звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій посилається на те, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем до 23 листопада 2010 року. Від спільного проживання в них народилася дочка - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Відповідач матеріально сім'ю не забезпечує, не займається вихованням дитини та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідач має нерегулярний мінливий дохід, оскільки має доходи від нерегулярних заробітків, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дають можливість сплачувати аліменти, оскільки інших дітей та непрацездатних членів сім'ї у відповідача немає, а тому вона просить стягувати з нього аліменти в розмірі по 643 грн. щомісячно на дитину до досягнення дитиною повноліття. Крім того, вказала, що вона за період після розірвання шлюбу витратила на дитину 50000 грн. додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, на її навчання, оздоровлення, лікування, заняття танцями. Просить суд стягнути з відповідача половину вищевказаних витрат, а саме- 25000 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить позов задоволити. Відповідач -в судовому засіданні позов визнав частково і вказав, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів, однак суму більше 400 грн. в місяць він сплачувати не може, оскільки ніде не працює. Що стосується додаткових витрат, то вказану позовну вимогу заперечив в повному обсязі та пояснив, що наведені позивачкою додаткові витрати не є додатковими витратами у розумінні статті 185 СК України, а крім того вони не підтверджені жодними доказами. З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], однак кошти на її утримання добровільно не надає. Встановлено, що відповідач офіційно не працює. Згідно ст.. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Інших неповнолітніх дітей, чи непрацездатних членів сім'ї яких він зобов'язаний утримувати у відповідача немає, а тому згідно ст.180 СК України, він зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 550 грн. щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини і платника аліментів. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача 25000 грн. додаткових витрат на дитину, то суд приходуть до висновку, що в її задоволенні слід відвовити виходячи з наступного. Відповідно до ст.. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог ст.ст. 60, 61 ЦПК України, сторони зобов'язані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовуються їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду. Однак позивачка в судовому не надала жодного доказу на підтвердження того, що при вихованні дитини були викликані особливі обставини на які нею були понесені додаткові витрати. Також не надано жодного доказу на підтвердження сум вказаних позивачкою витрат. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 185, 191 СК України та

Outcome: partial