Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], Реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції, про визнання права власності на садовий будинок в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], про що 05 березня 2014 року відділом реєстрації смерті у м. Києві видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. [PERSON] за життя 26 квітня 2013 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований у реєстрі за № 1231, відповідно до якого спадкоємцем належних померлій [PERSON] на праві власності земельних ділянок, які розташовані на території СТ «Дубки» Дмитрівської сільської ради с. Капітанівка, Києво-Святошинського району, Київської області, а також будинків і господарських споруд, що розташовані на вказаних земельних ділянках, є вона, [PERSON]. На підставі вказаного заповіту на її ім»я приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 08 вересня 2014 року за № 2270 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Згідно зазначеного свідоцтва про право на спадщину вона складається з земельної ділянки площею 0,1698 га, кадастровий номер 3222484400:10:002:0017, для ведення садівництва, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В той же час до складу спадкового майна, що перейшло їй в порядку спадкування, не було включено садовий будинок, що розташований на вказаній земельній ділянці, і належав [PERSON]. В зв»язку з вищевикладеним та з метою отримання спадкового майна вона звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, в тому числі садового будинку. Проте, оформити належним чином спадщину на вказане майно вона не має змоги, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на садовий будинок на ім»я спадкодавця, про що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 09 вересня 2014 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на садовий будинок за адресою: [ADDRESS]. Відсутність вказаного документу пояснюється тим, що [PERSON] мала намір здійснити належне оформлення зведеного будинку по закінченню всіх робіт по обладнанню будинку. У жовтні 2004 року [PERSON] почала будівництво садового будинку, про що свідчить укладений 16 вересня 2004 року між нею і [PERSON] договір на виготовлення та монтування дерев»яного будинку. У 2005 році будинок було обладнано газопостачанням, про що свідчить проект газопостачання 15 серпня 2005 року за № 6795, погоджений ДП «Києво-Святошинське управління по експлуатації газового господарства». І тільки 26 січня 2013 року був укладений договір про надання послуг з приєднання до електричних мереж, 23 вересня 2013 року за № 200932091 на користування електричною енергією № 109390061. Однак, в останні роки свого життя [PERSON] через похилий вік і поганий стан здоров»я не встигла здійснити прийняття будинку в експлуатацію і державну реєстрацію права власності на зазначений садовий будинок. Оскільки право на садовий будинок не було оформлено (зареєстровано) за [PERSON], а тому вона, [PERSON], не має можливості отримати вказаний садовий будинок у спадщину. Враховуючи викладене. позивач [PERSON] просила визнати за нею право власності на садовий будинок загальною площею 125,3 кв. м., який розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити. Представник відповідача Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання не з"явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в судове засідання не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника третьої особи. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, суду надані письмові пояснення, в яких третя особа позов підтримала і просила розглянути справу у її відсутності. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з"ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, і із заявою про прийняття якої звернулась 04 червня 2014 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON]. 04 червня 2014 року [PERSON] звернулась із заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України. Згідно довідки Київського геріатричного пансіонату від 03 квітня 2014 року № 38 [PERSON], 1925 р. н., дійсно проживала і була зареєстрована в Київському геріатричному пансіонаті з 14 листопада 2013 року по день смерті-[INFO]. За життя [PERSON] 26 квітня 2013 року склала заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробила розпорядження, в якому зазначила, що належні їй на праві власності земельні ділянки, які розташовані на території СТ «Дубки» Дмитрівської сільської ради с. Капітанівка, Києво-Святошинського району, Київської області, а також будинки та господарські споруди, що розташовані на вказаних земельних ділянках, заповіла [PERSON], [INFO], а у випадку її смерті раніше її, або неприйняття нею спадщини,-[PERSON], [INFO]. За життя [PERSON] за Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 30 вересня 2003 року придбала земельну ділянку площею 0,083 га, що знаходиться в с. Капітанівка, Києво-Святошинського району, Київської області, в садовому товаристві «Дубки», надану для ведення садівництва, зареєстровано в реєстрі за № 5693. Також за Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 30 вересня 2003 року [PERSON] придбала земельну ділянку площею 0,083 га, що знаходиться в с. Капітанівка, Києво-Святошинського району, Київської області, в садовому товаристві «Дубки», надану для ведення садівництва, зареєстровано в реєстрі за № 5691. Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 024082 від 06 жовтня 2004 року [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 0,1698 га в Київській області, Києво-Святошинському районі, Дмитрівська сільська рада, с. Капітанівка, СТ «Дубки», цільове призначення (використання) земельної ділянки-для ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки 3222484400:10:002:0017. 08 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в якому вказано, що спадкоємцем зазначеного в заповіті 26 квітня 2013 року майна [PERSON], яка померла [INFO], є [PERSON], [INFO], і спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,1698 га, кадастровий номер 3222484400:10:002:0017, для ведення садівництва, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 вересня 2014 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії-видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на її ім»я на садовий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], оскільки не було надано правовстановлюючого документу на вказаний садовий будинок. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 25/2014 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] до майна померлої [INFO] [PERSON]. Позивач [PERSON] в обгрунтування заявлених вимог додала копії договору від 06.03.2004 року, робочого проекту газопостачання житлового будинку [ADDRESS], договору про надання послуг з приєднання до електричних мереж від 26 січня 2013 року, договору № 200932091 про користування електричною енергією від 23 вересня 2013 року. Також позивачем надано копію Технічного паспорту на садовий будинок [ADDRESS], який виготовлено ТОВ «Укрбудконсалт» станом на 23 вересня 2014 року, інвентаризаційна справа № 2389, в якому вказано, що садовий будинок літ. «А» (загальна площа 125,3 кв.м.), 2006 року побудови, і господарська будівля літ «Б» збудовані самочинно та підлягають введенню в експлуатацію. З наявних матеріалів справи вбачається, що КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області в листі від 07 листопада 2014 року № 717 повідомило, що згідно матеріалів інвентаризаційних справ, а також станом на 31 грудня 2012 року право власності на садовий будинок [ADDRESS], не зареєстроване і технічна інвентаризація за вказаною адресою не проводилась. З Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні відомості про вказаний будинок. Згідно вимог ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно вимог ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно роз»яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, даних у п. 6 постанови «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) від 30 березня 2012 року № 6, право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК України та з урахуванням роз»яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Це майно не є об»єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку. Згідно роз»яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 7 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що вказаний будинок за життя спадкодавця [PERSON] не був введений в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, і спадкодавець [PERSON] не набула права власності на нього, а визнання права власності на вказаний будинок суперечитиме вимогам ст. 376 та ст. 331 ЦК України, і як наслідок, позивач [PERSON] не набула права власності на вказаний будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України позивач є таким, що прийняв спадщину. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням наведеного, суд вважає недоведеними позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання права власності на садовий будинок загальною площею 125,3 кв. м., який розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed