Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди мотивуючи тим, що 25 жовтня 2017 року о 08 год. 45 хв. по вул. Б.Хмельницького, що в м.Чигирині Черкаської області, [PERSON], керуючи власним мопедом VIPER д/н 21090, не дотрималася безпечної дистанції руху та допустила зіткнення з автомобілем HYUNDAI TUCSON, реєстраційний номер [NUMBER], під її керуванням, що що рухався попереду у попутному напрямку, скоївши ДТП, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а відповідача визнано винуватою згідно постанови Чигиринського районного суду Черкаської області від 02.11.2017 року. У результаті ДТП позивачу були спричиненні матеріальні збитки, а саме пошкоджено транспортний засіб HYUNDAI TUCSON, реєстраційний номер [NUMBER] відновлюваний ремонт якого, згідно Звіту про оцінку колісного транспортного засобу, становить 23447,28 грн, за проведення якого вона витратила 950 гривень. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені нею збитки, які полягають у витратах на пальне у сумі 136 гривень для привезення оцінювача до пошкодженого автомобіля та у сумі 665,01 гривень для переїзду з місця проживання позивача до сервісного центру м. Черкаси де перебував на сервісному обслуговуванні автомобіль та у зв"язку з викликом відповідача для участі разом з позивачем у проведення огляду аварійно-пошкодженого автомобіля в сумі 8 гривень. Крім матеріальних збитків, позивач просить стягнути 4000 гривень моральної шкоди, яка полягає у завданні їй негативних наслідків у результаті ДТП як при безпосередньо під час вчинення адмімістративного правопорушення так і після нього. Також просила суд стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд їх задовольнити посилаючись на обґрунтування, викладені у позові, виключивши п.5 позовних вимог як помилково включений, оскільки дана вимога зазначена у п.2. даних вимог, а тому уточнивши позов зазначила, що моральну шкоду, завданої протиправними діями відповідача слід вважати у сумі 2000 гривень, яку просить стягнути з відповідача на її користь. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала частково в частині відшкодування позивачу матеріального збитку, заподіяного позивачу внаслідок ДТП від 25.10.2017 року в сумі 23447,28 гривень, що підтверджується Звітом про оцінку колісного транспортного засобу,де у задоволенні інших позовних вимог просила суд відмовити за їх недоведеністю. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог шодо предмета спору на стороні позивача, у судове засвдання не з"яаилась, надавши суду заяву про розглсд справи без їх участі. Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, а саме з постанови Чигиринського районного суду Черкаської області від 02.11.2017 року, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки вона, 25 жовтня 2017 року о 08 год. 45 хв. по вул. Б.Хмельницького, що в м.Чигирині Черкаської області, керуючи власним мопедом VIPER д/н 21090, не дотрималася безпечної дистанції руху та допустила зіткнення з автомобілем HYUNDAI TUCSON, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], яка володіє ним на праві спільної сумісної власності подружжя, що що рухався попереду у попутному напрямку, скоївши ДТП, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п. 13.1 ПДР України (а.с.8-11,18,73). Згідно полісу №АМ/0293837 від 01.07.2017 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, автомобільHYUNDAI TUCSON, 2016 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], застрахований на момент вчинення ДТП у третьої особи ПрАТ "Українська пожежно-страхувальна компанія" (а.с.20). Як встановлено судом і даний факт жодною зі сторін не оспорювався, мопед відповідача застрахований не був. Згідно Звіту №74-11-17 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля HYUNDAI TUCSON, 2016 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу внаслідок ДТП від 25.10.2017 року, становить 23447,28 гривень. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються сторонами, Зі змісту правової позиції судової палати у цивільних справах Верховного Суду України по справі 6-2808 цс 15 від 20 січня 2016 року вбачається, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Отже, за загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Отже, позивач правомірно звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, оскільки з вини останньої сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої позивачу спричинена матеріальна шкода. Згідно з ч. 1ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За ч.2ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкоди, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Судом також встановлено, що позивач також понесла витрати та витрати за проведення оцінки транспортного засобу у розмірі 950 грн., що підтверджується квитанцією від 25.11..2017 року, а тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити (а.с.17). У той же час суд вважає, що позивачем не було доведено факт витрат на пальне у сумі 136 гривень для привезення оцінювача до пошкодженого автомобіля та у сумі 665,01 гривень для переїзду з місця проживання позивача до сервісного центру м. Черкаси де перебував на сервісному обслуговуванні автомобіль. У доданій до матеріалів справи чеки, від 25.11.2017 року та від 30.10.2017 року, вказуються витрати на бензин у сумі 136 грн. та у сумі 665,01, але ніякого підтвердження, що ці чеки видані саме позивачу, а також плану маршруту, розрахунку відстані та витрат пального, для визначення кількості бензину необхідної для того, щоб дістатися до місця привезення оцінювача до пошкодженого автомобіля, місця проведення експертного дослідження автомобіля не має. (а.с.19) . Крім того, неявка відповідача для участі разом з позивачем у проведення огляду аварійно-пошкодженого автомобіля не є підставою для стягнення з неї 8 гривень у з"язку з її викликом. Оскільки, позивачем не доведено зв'язок цих витрат з протиправними діями відповідача, отже не відноситься до матеріальних збитків, завданих джерелом підвищеної небезпеки, як наслідок, відшкодуванню вищезазначені суми не підлягають. Щодо відшкодування моральної шкоди то позивачу слід відмовити з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як передбачено п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов'язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування. У свою чергу, завдання моральної шкоди позивачу, не підтверджується жодними належними та допустими доказами, а тому у стягненні моральної шкоди з відповідача, на користь позивача слід відмовити. На підставі вищенаведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 619 гривень 46 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial