Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач), третя особа: Публічне акціонерне товариство "АКБ "Київ", про виключення з акту опису та звільнення з-під арешту майна. Позовні вимоги, які були уточнені позивачем в ході розгляду справи, обґрунтовані тим, що в ході проведення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №2-539/1/2011, виданого 13.08.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з позивача на користь третьої особи боргу в сумі 1164013,09 грн. 10.09.2012 року накладено арешт на все майно, що належить позивачу у межах суми звернення стягнення та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна в межах суми боргу. В сукупності державним виконавцем накладено арешт на майно, вартість якого в декілька разів перевищує суму, що підлягає стягненню на підставі виконавчого документу. Також між позивачем та третьою особою був укладений договір іпотеки, та при реалізації предмета іпотеки, квартири [ADDRESS], вартістю 2310000,00 грн., згідно звіту про оцінку надану позивачем, сума коштів отримана від реалізації буде в повній мірі достатньою для задоволення вимог стягувача згідно виконавчого документу, стягнення виконавчого збору та витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, що виключає потребу в проведенні опису та накладенні арешту як нерухомого так і рухомого майна. Тому позивач просив суд виключити з акту опису та звільнити з-під арешту, АГЗП що знаходиться за адресою : [ADDRESS]; виключити з акту опису та звільнити з-під арешту, апартаменти готельного комплексу [ADDRESS]; звільнити з-під арешту усе нерухоме майно, а саме: АГЗП що знаходиться за адресою: [ADDRESS], апартаменти готельного комплексу [ADDRESS] загальною площею 104,7 кв.м.; нежитлові приміщення по [ADDRESS] загальною площею 107,80 кв.м.; звільнити з-під арешту рухоме майно, а саме : автомобіль Toyota, модель Camry, 2011 року випуску, колір сірий, № кузова [NUMBER], ДНЗ [NUMBER]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та проси суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник третьої особи в судовому засіданні заперечував проти вимог позову та просив суд відмовити в їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити виходячи із таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10.02.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «АКБ «Київ» заборгованість за договором про надання кредиту №145 від 11.12.2006 року на загальну суму 1160674,10 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3219,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., а всього на загальну суму 1164013,09 грн. 14.12.2006 року між позивачем та третьою особою також було укладено іпотечний договір на забезпечення виконання основного зобов'язання за кредитним договором №145 від 11.12.2006 року, предметом якого є майнові права на отримання у власність нерухомості, яка будується, а саме : майнові права на квартиру [ADDRESS], який оцінений сторонами в 1018560,00 грн. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.03.2009 року за позивачем визнано право власності на квартиру, розташовану за адресою : [ADDRESS], загальною площею 82,9 кв.м. 30.08.2012 року державним виконавцем органу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві відкрито виконавче провадження ВП №34021431 за виконавчим листом №2-539/11 виданим 13.08.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з позивача на користь третьої особи боргу в сумі 1164013,09 грн. 10.09.2012 року державним виконавцем органу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт на все майно, що належить позивачу у межах суми звернення стягнення 1164013,09 грн. В подальшому постановою від 19.06.2013 року державним виконавцем органу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві доручено проведення перевірки наявності майна відповідача у виконавчих службах Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, Бериславського районного управління юстиції, Олександрійського міського управління юстиції, Алуштинського міського управління юстиції, за насідками якої складені акти опису й арешту майна. Відповідно до вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.3 ст.61 ЦПК України). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31.10.2013 року скаргу [PERSON] на дії державного виконавця по складанню акту опису й арешту майна неправомірними, про визнання акту опису й арешту майна неправомірним, про зобов'язання виключити майно з акту опису й арешту майна та зняття арешту - залишено без задоволення. При розгляді скарги судом встановлено, що дії державного виконавця при складанні акту опису й арешту майна у виконавчому провадженні №34021431 не суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем (ч.ч.1, 2 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження»). Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку поясненням та зібраним по справі доказам, враховуючи, що оцінка майна з залученням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, державним виконавцем не проводилась, твердження позивача, що суми коштів отриманої від реалізації квартири [ADDRESS] буде достатньо для задоволення вимог стягувача є безпідставними, а тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та в їх задоволенні необхідно відмовити.

Outcome: dismissed