Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 31439,48 грн., мотивуючи тим, що 11 жовтня 2010 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк „ПриватБанк" та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач, отримавши у кредит грошові кошти, зобов`язання за вказаним договором щодо їх повернення належним чином не виконав, в результаті чого і виникла вищевказана заборгованість. Ухвалою суду від 11 лютого 2021 року відкрите спрощене провадження у даній справі, яку було направлено учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. Ухвалою від 20.04.2021 року по справі вирішено перейти від розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Сторони про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в заявах просять справу розглядати без їх участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідач щодо вирішення позову покладається на погляд суду, відзив не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що 11 жовтня 2010 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк „ ПриватБанк " та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, про що свідчать анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, довідка про умови кредитування, копія довідок про видачу кредитних карток, про зміну умов кредитування, довідки про умов кредитування, виписки за договором. З копії статуту Акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк", погодженого Національним Банком України 11 червня 2018 року вбачається, що згідно рішення Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року №519 було змінено тип банку з публічного та приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний Банк „ПриватБанк", яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного Акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк". У розрахунку заборгованості за договором позивач зазначив, що заборгованість відповідача станом на 30 листопада 2020 року становить 33591 гривень 86 копійок, в тому числі: 31439 гривень 48 копійок - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2152 гривень 38 копійок - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625. Перевіряючи законність та обґрунтованість вимог позивача, суд зважає на наступне. Згідно пункту 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. З матеріалів справи слідує, що Банком на підтвердження обґрунтування позову, крім розрахунку заборгованості, надано виписку по рахунку, яка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5. Зазначена виписка є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, яка відповідачем не спростована (а.с.26-38). Суду не надано доказів того, що відповідач повернув фактично отримані ним кредитні кошти. Також до позовної заяви була надана довідка про встановлення кредитних лімітів в максимальному розмірі 24000 грн. (а.с.39) та довідка про видачу кредитних карток за договором, строк дії останньої до 30 листопада 2021 року (а.с.40). Крім того, суд звернув увагу на те, що прострочене тіло кредиту це частина використаного кредитного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту, що на конкретну дату мало бути погашено відповідачем, але не погашено або погашено не в повному обсязі. Відповідно до наданого Банком розрахунку, відповідач допускав прострочення повернення суми використаного ліміту на конкретну дату, у зв`язку з чим сума неповернутого тіла кредиту перейшла у прострочене тіло кредиту. В обґрунтування позову Банк зазначав і це вбачається із довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, що максимальний кредитний ліміт було встановлено на рівні 24000 грн. (а.с. 39). Отже, враховуючи вищенаведене, а також ті обставини, що належним чином відповідач не виконував умови кредитного договору, фактично отримані та використані кошти в добровільному порядку банку не повернув, а також з урахуванням частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення прав банку, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, що становить 24000 грн. (фактично встановлений кредитний ліміт). Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача лише заборгованість за простроченим тілом кредиту, однак, вимогу про стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 не заявляє, а тому суд справу вирішує в межах заявлених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2270 грн., а тому, в порядку статті 141 ЦПК України, вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на суму 1732 гривні 92 копійок (2270.00 гривні (сплачений судовий збір)х76,34 % (розмір задоволених вимог - 24000х100:31439,48):100).

Outcome: partial