Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , мешканця [ADDRESS] ; третьої особи - органу опіки та піклування Олевської міської ради Житомирської області , м.Олевськ вул. Володимирська , 2 , про надання дозволу на оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон , інших документів пов'язаних з перетинанням кордону України та на тимчасові виїзди за межі України . В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позові і просить їх задовольнити в повному обсязі . Представник третьої особи не заперечує стосовно задоволення позову , вважає , що позов поданий в інтересах дитини . Відповідач в судове засідання не з'явився , хоча був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи , не повідомив суд про поважні причини неявки в судове засідання , що стверджується відповідним поштовим повідомленням . Суд , заслухавши думку позивачки , представника приходить до висновку , що справу слід розглянути в заочному порядку . В позовній заяві зазначено , що з 18.11.2006 року по 08.10.2011 року позивачка перебувала у шлюбі з [PERSON], який було розірвано на підставі рішення Олевського районного суду Житомирської області від 08.09.2011 року у справі №2-417/11. Від шлюбу з відповідачем позивачка має дитину [PERSON], [INFO], який відповідно до вищевказаного рішення суду проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Зазначені обставини стверджуються вищевказаним рішенням суду та свідоцтвом про народження дитини, з врахуванням того, що при розірванні шлюбу позивачка змінила своє прізвище «[PERSON]» на дошлюбне «[PERSON]», а при укладенні послідуючого шлюбу - «[PERSON]» на «[PERSON]» , що в свою чергу підтверджується свідоцтвом про шлюб. Територія на якій я проживає позивачка разом з сином: м. Олевськ Житомирської області, відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Української PCP №106 від 23.07.1991 року відноситься до IV зони посиленого радіоекологічного контролю. Загальновідомою обставиною є те, що екологічні наслідки аварії на Чорнобильській АЕС негативно впливають на стан здоров'я населення. Тому, у зв'язку із проживанням на території радіоактивного забруднення, я зобов'язана приділяти велику увагу здоров'ю своєї дитини. За наявності будь-якої можливості, я роблю все для того, щоб оздоровити сина, забезпечити його перебування у екологічно чистому довкіллі. Батько позивачки - [PERSON] на даний час постійно проживає в Португальській Республіці і постійно запрошує мене і сина до себе за кордон. Та обставина , що позивачка є дочкою [PERSON] стверджується записом про батька y її свідоцтві про народження , з врахуванням того, що остання неодноразово змінювала своє прізвище , про що зазначалось вище, а обставина постійного проживання батька за кордоном - відміткою у його закордонному паспорті про перебування на консульському обліку з 07.07.2014 року по 20.11.2017 року. Позивачка має намір періодично їздити разом з дитиною до свого батька в Португалію , оскільки така подорож матиме неабияке значення для розвитку сина , вочевидь сприятиме розширенню його світогляду , добре позначиться на його духовному та інтелектуальному розвитку , як особистості , фізично та морально зміцнить його , пристосує до комунікабельност і, вивченню мов та розширить його кругозір. Також це дасть можливість оздоровити сина в океанічній кліматичній зоні, яка надзвичайно сприятливо впливає на стан здоров'я. Відповідач безпідставно не надає згоди на оформлення документів, що дають право на виїзд з України та не надає згоди на тимчасові виїзди дитини за межі України. При цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обгрунтовували його відмову, він не наводить. Така позиція колишнього чоловіка не сприяє всебічному та гармонійному розвитку дитини. Позивачка вважає , що відповідач зловживаючи своїми правами, перешкоджає реалізації охоронюваних законом прав та інтересів сина. Дані правовідносини врегульовані наступними нормативно - правовими актами , а саме : Так , відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини , прийнятою 44-сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року , підписаною Українською PCP 21.02.1990 року і ратифікованою Верховною Радою Української PCP 27.02.1991 року , закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того , здійснюються вони державними чи приватними установами , що займаються питаннями соціального забезпечення , судами , адміністративними чи законодавчими органами , першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до 2-го принципу Декларації прав дитини , прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпеченійі спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови , які дозволили б їй розвиватися фізично , розумово , морально , духовно і в соціальному відношенні , здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності , при виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. В частинах 7-8 ст.7 СК України зазначено , що дитина мас бути забезпечена можливістю здійснення її прав , установлених Конституцією України , Конвенцією про права дитини , іншими міжнародними договорами України , згода на обов 'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин мас здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Положеннями ст. 141 СК України та ст.11 ЗУ « Про охорону дитинства » передбачено , що батьки мають рівні права та обов 'язки щодо дитини. Предметом основної турботи та основним обов язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини , її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ст.155 СК України , здійснення батьківських прав та виконання обов'язків мають гуртуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частиною 3 ст.313 ЦК України передбачено, що фізична особа , яка не досягла шістнадцяти років , мас право на виїзд за межі України лише за згодою батьків , та в їхньому супроводі або в супроводі осіб , які ними уповноважені . Положеннями 4.2 ст.4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Як випливає з п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року, виїзд з України громадян , які не досягли 16-річного віку , в супроводі одного з батьків або інших осіб здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у, разі пред 'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку , без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про охорону дитинства» дитина та її батьки для возз'єднання сім'ї мають право на вільний в'їзд в Україну та виїзд з України у порядку, встановленому законом. Батьки, інші члени сім "і та родичі , зокрема ті , які проживають у різних державах , не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними , зобов 'язані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт , не допускати неправомірної зміни її місця проживання. Відповідно до ч.І ст.2 ЗУ « Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України » документами , що дають право на виїзд з України і в 'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами , зокрема. : є паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Положеннями ч.І ст.4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України » оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон провадиться громадянам України , які постійно проживають в Україні і досягли 18 - річного віку , - за особистим клопотанням про отримання паспорта або через своїх законних представників до центрального органу виконавчої влади , що реалізує державну політику у сфері громадянства. У виняткових випадках (за наявності вимог держави , до якої здійснюється виїзд , чи вимог міжнародної організації , для участі в заходах якої здійснюється виїзд , а також у разі виїзду на постійне проживання за кордон усиновленої іноземцями дитини громадянина України ) паспорт може бути оформлено до досягнення громадянином І8- річного віку. Порядок оформлення , видачі , обміну , повернення , вилучення , знищення , визнання недійсним паспорта громадянина України для виїзду за кордон визначається Кабінетом Міністрів України. Оформлення паспорта громадянам України, які не досягли 16-річного віку , провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або їх законних представників у разі потреби в самостійному виїзді таких осіб за кордон. Суд , дослідивши матеріали справи , письмові докази , заслухавши пояснення позивачки , представника органу опіки та піклування , приходить до висновку , що позовну заяву слід задовольнити в повному обсязі

Outcome: approved