Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником 1/6 частини будинку за адресою - [ADDRESS] Відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва будинок поділено в натурі. Зазначив, що з 23.12.2008 року він зареєстрував на своїй частині будинку свого товариша [PERSON], який на той час проживав в Україні. Посилаючись на те, що відповідач з 2009 року виїхав до Росії та не проживає у вищевказаному будинку, не бере участь в його утриманні, позивач просив визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS] У судове засідання позивач та його представник не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, від представника позивача надійшла заява, у якій він просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти постановлення заочного розгляду справи ( а.с. 38). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність (а.с. 36). Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні позивач є власником 1/6 частини будинку за адресою - [ADDRESS]. Відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва будинок поділено в натурі ( а.с. 9-12). У позовній заяві позивач вказує, що з 23.12.2008 року він зареєстрував на своїй частині будинку свого товариша [PERSON], який на той час проживав в Україні (а.с. 5). У позовній заяві позивач зазначав, що відповідач з 2009 року виїхав до Росії та не проживає у вищевказаному будинку, не бере участь в його утриманні. Факт не проживання відповідача в будинку за адресою - [ADDRESS] підтверджується актами від 03.06.2016 року та 10 липня 2015 року, затверджені начальником ЖЕД по обслуговуванню приватного сектору Подільського району (а.с. 2-3). Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ч. 1 ст. 321 ЦК України вказано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ст. 406 ЦК України право користування чужим майном припиняється у разі припинення обставин, які були підставою для встановлення такого права. Не проживаючи у спірному будинку, відповідач втратив підставу для встановлення йому права на користування житлом як це передбачено ст. 406 ЦК України, а відтак позивач підставно ініціює питання про визнання відповідача таким, що втратив право користуватися квартирою. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи, що реєстрація відповідача порушує права позивача вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а [PERSON] потрібно визнати таким, що втратив право користування житлом - будинком [ADDRESS] На підставі наведеного,

Outcome: approved