Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07.02.2014 р. відповідач отримав кредит в сумі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому клієнт надав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і останній в будь-який момент може змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Оскільки, позичальник [PERSON] свої зобовязання по договору не виконав, станом на 02.07.2015 року у нього утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі 16\~559,21 грн. З огляду на наведене просив, стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча судом вживались всі необхідні заходи для повідомлення його про день і час розгляду справи, шляхом надіслання за його зареєстрованим місцем проживання повістки про виклик до суду. При цьому [PERSON] не надав заяву про відкладення розгляду справи, не повідомив причини неявки, в звязку з чим, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається із заяви [PERSON] від 07.02.2014 року, він ознайомився та погодився із Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які були надані йому в письмовій формі. Своїм підписом він підтвердив факт отримання інформації про умови кредитування в Приват Банку та погодився, з тим, що підписана ним заява разом із Пам"яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг (далі Умови і Правила) клієнт дає свою згоду , що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку , і дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити або анулювати) кредитний ліміт. При цьому згідно до п. 2.1.1.5.5 Умов і Правил - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. П.2.1.1.5.6. закріплено , що у разі невиконання зобовязань за договором , на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку. Водночас власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобіганню виникненню овердрафту (п.п.2.1.1.5.7, п.1.1.2.7). Положенням п.2.1.1.7.6 зазначених Умов та Правил при порушенні Позичальником строків платежів по якомусь із грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів , позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії. Також п.1.1.7.12 Умов та Правил договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується (продовжується) на той самий строк. Відповідно до п.2.1.1.12.11 Умов та Правил, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановлені банком частині в разі невиконання боржником своїх боргових та інших зобовязань за цим договором. Згідно розрахунку, наданого ПАТ КБ «ПриватБанк», станом на 02.07.2015 року заборгованість відповідача за цим договором становить: заборгованість за кредитом 5\~960,00 грн.; заборгованість по процентах за користування кредитом - 7\~884,49 грн.; заборгованість з пені та комісії 1450,00 грн.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф ( процентна складова) 764,72 грн., а разом 16\~559,21 грн. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з вимогами ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до вимог ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з вимог ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Положення ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до вимог ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ч.2 ст. 1050 та ч.2 ст. 1054 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів. З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що відповідачем було не дотримано умов укладеного договору, тобто зобовязання не були виконані належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства, тому позов підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, такі складаються з судового збору в розмірі 243,60 грн., тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягає до задоволення.

Outcome: approved