Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Киретів В.В., звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги позову мотивовано тим, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в [ADDRESS] , на який в позивача відсутні правовстановлюючі документи та трьох земельних ділянок загальною площею 2,44 Га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Померлий заповіту не залишив. Позивачка вказує, що після смерті чоловіка вона прийняла спадщину, так як на час відкриття спадщини проживала зі спадкодавцем в спадковому житловому будинку. Державний нотаріус повідомила позивачку, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, належне її чоловіку [PERSON] , який помер [INFO] , державна нотаріальна контора немає можливості. По даному питанню позивачці рекомендовано звернутися до суду. Відповідачами по справі є діти позивачки та спадкодавця, які на спадщину не претендують. Інших спадкоємців немає. Позивачка та її представник в підготовче судове засідання не з`явилися, однак позивачка подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідачі будучи повідомленими про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання не з`явилися, однак подали через канцелярію суду письмові заяви, згідно яких вимоги позивача визнають, проти задоволення таких не заперечують та просять суд розглянути справу у їхню відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ними позову прийнято судом. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачами, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в [ADDRESS] , на який в позивача відсутні правовстановлюючі документи та трьох земельних ділянок загальною площею 2,44 Га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадковий будинок належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виноградівською райдержадміністрацією від 06.11.2000 року, на підставі розпорядження голови Виноградівської райдержадміністрації за № 502 від 06.11.2000 року, а земельні ділянки - на підставі державних актів на право приватної власності на землю від 26.07.2010 року серії [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] . Заповіту на випадок смерті спадкодавець [PERSON] не залишив, а тому спадкування проводиться в порядку спадкування за законом. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12.07.2018 року по справі № 299/1930/18 було встановлено той факт, що [PERSON] , який помер [INFO] в с. Олешник Виноградівського району Закарпатської області, є чоловіком [PERSON] , [INFO] , РНОК [NUMBER] , уродженки с. Олешник Виноградівського району Закарпатської області. Спадкоємцями першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті спадкодавця є дружина померлого, позивачка по справі [PERSON] , а також відповідачі по справі - діти померлого та позивачки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд констатує, що позивачка після смерті свого чоловіка прийняла спадщину в порядку, передбаченому ч.З ст.1268 ЦК України, так як на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем у спадковому житловому будинку і проживає в ньому й надалі, що підтверджується довідкою Олешницької сільської ради Виноградівського району № 02-10/536 від 14.03.2017 року. Відповідачі по справі претензій до спадкового майна не мають, що стверджується письмовими заявами відповідачів поданими до суду 09.09.2019 року. В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. У зв`язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті чоловіка позивачка звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори. Разом з тим листом державного нотаріуса за № 101/01-16 від 18.03.2017 року позивачку було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, належне її чоловіку [PERSON] , який помер [INFO] , бувший мешканець [ADDRESS] , [ADDRESS] державна нотаріальна контора немає можливості. З представлених документів вбачається, що свідоцтво про право власності, видане Виноградівською районною державною адміністрацією 06.11.2000 року на жилий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] в оригіналі відсутнє, також нею не представлено витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку землі. Також з свідоцтва про смерть вбачається, що прізвище померлого « [PERSON] », в державних актах на землю, виданих на ім`я померлого прізвище « [PERSON] », в копії свідоцтва про право власності на будинок прізвище « [PERSON] », в свідоцтві про шлюб прізвище « [PERSON] ».Позивачці роз`яснено про необхідність звернутися з даним питанням до суду. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив та батьки. Відповідно до ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро. Згідно довідки КП «Виноградівського районне БТІ» № 150 від 10.03.2017 року житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] будівництвом завершений та згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» зареєстрований за померлим [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Виноградівською райдержадміністрацією 06.11.2000 року, інвентаризаційна вартість будинку становить 116 742 грн., він був побудований в 1970 році. Земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що входять до складу спадщини, розташовані на території Олешницької сільської ради за межами населеного пункту - площами 0,5401 Га, 0,7802 Га та 1,1201 Га, грошова оцінка яких, як ріллі, згідно листів відділу у Виноградівському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області № Г-221/0-231/6-17, № Г-220/0-232/6-17, № Г-219/0-233/6-17 від 06.03.2017 року у співвідношенні до нормативної грошової оцінки 1 Га ріллі, становить відповідно 14 246,69 грн., 20 580,01 грн. та 29 545,85 грн. Згідно вище вказаних листів позивачку також було повідомлено, що нормативна грошова оцінка земель за межами населених пунктів Виноградівського району не проведена і відповідна технічна документація відсутня, тому надати витяги з технічної документації про нормативно грошову оцінку про нормативно грошову оцінку даних земельних ділянок, які входять до складу спадщини, на має можливості. В зв`язку з даною обставиною Виноградівська державна нотаріальна контора не має можливості видати спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину на дані земельні ділянки, про що й було зазначено в письмовій відповіді. Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 06.11.2000 року втрачене, в позивача є тільки його копія. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved