Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON]\~\~ звернулась до\~ Фрунзенського районного суду міста Харкова\~ з позовом, в якому просила встановити факт батьківства [PERSON] В В. відносно [PERSON]; визнати [PERSON] батьком [PERSON]; зобовязати відділ реєстрації громадянського стану Фрунзенського району міста Харкова внести зміни до актового запису про народження [PERSON], зазначивши в графі «Батько» - [PERSON]. В обґрунтування позову посилалась на те, що вона народилась\~ 09.01.1998 року у м. Харкові,\~ її матірю є [PERSON],\~ батьком [PERSON] [PERSON]\~ є її біологічним батьком, проте\~ через те, що її батьки на час\~її\~ народження у зареєстрованому шлюбі не перебували,\~ дані про батька\~ в актовому записі про\~ її народження\~ були внесені зі слів матері, в\~ графі батько було зазначено\~ «Галушко\~ Дмитро\~ Валентинович».\~\~ З 1988 року по\~ березень\~ 2015 року\~\~ [PERSON] та [PERSON] мешкали\~ однією сімєю,\~\~\~\~мали спільний\~ бюджет та вели спільне господарство, спільно виховували\~ позивача. [PERSON]\~ піклувався про неї,\~\~\~ утримував матеріально, виховував.\~ 28.03.2015 року [PERSON]\~\~знайшли мертвим\~ на горище\~ будинку\~ №2 по вул. Благодатній в м. Харкові.\~ В звязку з тим, що\~ документально ступень родинних відносин\~\~ між\~ позивачем, її матірю та\~ [PERSON] доведена не була,\~ тіло останнього було кремовано, перед\~\~ цим позивачем було\~ здійснено впізнання\~ його трупу, з приводу чого складено відповідний протокол.\~ 24.07.2015 року\~ помер\~ батько\~ [PERSON]\~ та відповідно дідусь\~ позивача [PERSON], після якого відкрилася спадщина.\~\~ Встановлення факту батьківства\~ [PERSON]\~ необхідно позивачу\~ для\~\~ спадкування\~ за правом представлення\~\~ спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON]\~\~ Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 6 вересня 2016 року позов задоволено. Не погоджуючись з зазначеним рішенням [PERSON]звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить вказане рішення скасувати, постановити ухвалу, якою позовну заяву [PERSON] про встановлення батьківства залишити без розгляду. В обгрунтування скарги посилається на неповне з"ясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Судом\~всупереч ст. 121 ЦПК України\~відкрито позовне провадження за позовною заявою про встановлення батьківства, в той час коли\~за змістом вимог випливає, що спір між заявником та заінтересованими особами\~не виник, а справи про встановлення факту\~згідно ст. 234 ЦПК України\~підлягають розгляду в порядку окремого провадження.\~ Судом документально не підтверджено та\~необгрунтовано\~встановлення спільного проживання позивача з померлою особою, сумісне виховання та утримання позивача\~\~померлою особою, а експертиза підлягає перегляду.\~ Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що зявилися , обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнала, представник Фрунзенського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області заперечень проти позову не надав, відповідачі [PERSON] та [PERSON] будь-яких заперечень проти позовних вимог не надали, доказів на спростування її доводів не подали. Відповідно до висновку № 40 від\~ 31.03.2016 року судової молекулярно - генетичної експертизи [PERSON], померлий 29.03.2015 року, може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], ймовірність даної події складає 99,99997%. З таким висновком суду, судова колегія не погоджується, з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] народилася 09.01.1989 року. Відповідно до первісного змісту актового запису про її народження № 424 від 12.05.1989 року відділу запису актів громадянського стану Фрунзенської районної Ради народних депутатів м. Харкова факт народження дитини, посвідчений довідкою 4-го пологового будинку Фрунзенського району м. Харкова від 09.01.1989 року, в графі «відомості про матір» зазначено 3-тю особу « [PERSON], 01.12.1970 року.народження, 18 років, українка». Запис про батька дитини в книзі записів народжень було проведено за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записані у графі «відомості про батька» за вказівкою матері «[PERSON], українець». Відповідно до актового запису про смерть № 7276 відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції від\~ 06.05.2015 р., 29.03.2015 року у м. Харкові помер [PERSON], [INFO], причина смерті - цироз печінки. В рамках кримінального провадження № 12015220460000766 від 29.03.2015р. в приміщенні філії №2 ХОБСМЕ позивачем [PERSON] було впізнано труп невстановленого чоловіка, який загинув (помер) 28.03.2015 року на горище 1-го підїзду будинку №2А по вул. Благодатній в м. Харкові, як труп [PERSON], [INFO], з приводу чого в присутності понятих слідчим СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 01.04.2015р. складено протокол. Відповідно до висновку № 40 від 31.03.2016 року судової молекулярно-генетичної експертизи [PERSON], померлий 29.03.2015 року, може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], ймовірність даної події складає 99,99997%. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ у відношенні батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено: «Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так при розгляді справ про встановлення батьківства дитини, яка народилася до 1 січня 2004р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матірю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини». Таким чином, при встановленні факту батьківства [PERSON] по відношенню до позивача [PERSON], яка народилася до 01.01.2004 р., суд повинен керуватися ст. 53 КпШС УРСР, яка закріплює чотири юридично вагомі обставини встановлення факту визнання батьківства, кожна з яких є необхідною та достатньою для задоволення вимог: 1) сумісне проживання та ведення спільного господарства матірю дитини та чоловіком до народження дитини; 2) сумісне виховання батьками дитини; 3) сумісне утримання дитини батьками; 4) докази, що з достовірністю підтверджують визнання чоловіком батьківства. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Положеннями ч.1 ст.61 ЦПК України передбачено підстави звільнення від доказування у випадку, якщо обставини визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З п.14 актового запису про смерть [PERSON], який помер 29 березня 2015 року, вбачається, що витяг з ДРАЦСГ про смерть для отримання допомоги на поховання не видано. Паспорт та військово-облікові документи померлого не здано. Громадянство, місце народження та місце проживання документально не підтверджено (том 1 а.с.82). Матеріали справи не містять доказів, що з достовірністю документально підтверджують смерть [PERSON], [INFO] і визнання ним за життя свого батьківства відносно позивача [PERSON] В суді апеляційної інстанції позивач пояснила, що немає доказів сумісного проживання батьків, її виховання ними і утримання. Що стосується висновку молекулярно-генетичної експертизи (дослідження) №40 від 31 березня 2016 року, то в світлі діючого на час народження позивача законодавства, цьому доказу не надавалась перевага перед іншими, що зазначені в ст. 53 КпШС. Будь яких доказів на підтвердження позовних вимог в розумінні ст. 53 КпШС позивач суду першої інстанції не надала. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При розгляді справи суд першої інстанції не виконав всі вимоги цивільного судочинства, постановив рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права . З висновком суду про задоволення позову погодитись не можно, оскільки суд вважав встановленими недоведені обставини, що мають значення для справи , що є підставою для скасування рішення і ухвалення нового про відмову у задоволенні позову згідно п.2 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Outcome: partial