Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Позов обгрунтовує тим, що фактично сімейно-шлюбні стосунки, ведення спільного господарства з відповідачем вони припинили з грудня 2016 року. Причиною було те, що під час спільного проживання в останні два роки між ними постійно виникали сварки внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призвело до втрати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Протягом останніх двох років відповідач не брав участі в матеріальному забезпеченні сім»ї і всі фінансові витрати, пов»язані з веденням господарства та утримання дітей лягли повністю на її плечі. Відновлювати сімейно-шлюбні стосунки не бажає, оскільки подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливі, питання щодо спору про поділ майна немає, питання утримання неповнолітніх дітей в даному позові не зазначено. 19.06.2017 року ухвалою суду за клопотанням відповідача [PERSON] було надано строк для примирення сторін терміном у шість місяці, але за даний період часу подружжя не примирились. Крім того, з наданого 12.06.2017 року відповідачем заперечення на позов вбачається, що відповідач не визнає позов з тих причин, що підстави, викладені в позовній заяві не відповідають дійсності (а.с.14). Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони в судове засідання не з'явились. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю і просить суд їх задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище шлюбне [PERSON]. Відповідач [PERSON] 19.12.2017 року звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Суд ухвалив провести розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв»язку з неявкою в судове засідання всіх осіб які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що даний позов обґрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.08.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Вільховецькій сільській раді Звенигородського району Черкаської області, актовий запис №6 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Вільховецької сільської ради 17.05.2017 року №748, за адресою [ADDRESS] склад прописаних становить: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Діти проживають з батьками і знаходяться на їх утриманні. (а.с.8). Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. ч. 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Як встановлено ст.56 СК України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню через те, що сім'ю зберегти неможливо, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні стосунки, більше їх не відновлювали і відновлювати не бажають. Судом не встановлено наявності спору щодо виховання і проживання дітей. Після розірвання шлюбу неповнолітні діти сторін [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] будуть проживати разом з матір"ю [PERSON]. Питання щодо спору про поділ спільного майна подружжя та утримання неповнолітніх дітей сторонами в даному позові не зазначено. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки слід залишити шлюбне [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі ст. 104, 105, 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved