Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

позивачка звернулася до відповідача з даним позовом. Позивачка в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі та зменшення позовних вимог, а саме, просить стягувати з відповідача аліменти на користь [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 888,50 грн. та на користь [PERSON] - в розмірі 713 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. Із позовних вимог вбачається, що в шлюбі з відповідачем у них народилося троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними розірвано. Неповнолітні діти знаходяться на повному утриманні та вихованні позивачки. В 2016 році Косівським районним судом було винесено рішення про стягнення з відповідача на утримання дітей аліментів на утримання дочок [PERSON], 2000 .р.н та [PERSON], [INFO] в розмірі по 500 грн. на кожну дитину та на утримання сина [PERSON], [INFO] - 600 грн. щомісячно. На даний час цих коштів на утримання дітей не вистачає, а тому просить збільшити розмір аліментів, оскільки добровільно відповідач не займається і не цікавиться їх розвитком та вихованням, і будь-якої матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Оскільки, відповідач не має постійного місця роботи, просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі на користь [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 888,50 грн. та на користь [PERSON] - в розмірі 713 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не подавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленим і доведеним факт обовязку відповідача, як батька неповнолітніх дітей, надавати кошти для їх утримання, а тому, позов слід задоволити із наступних підстав. Як передбачено ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно копії свідоцтв про народження: серії І-НМ № 028965 від 28.04.2000 року, [PERSON] народилася 20.04.2000 року (а.с.5), серії 1-НМ № 192280 від 26.09.2003 року, [PERSON] народився 03.09.2003 року (а.с.6), серії І-НМ № 253369 від 18.02.2014 рок, [PERSON] народилася 06.02.2014 року (а.с.7), а їхнім батьком записаний [PERSON], що стверджує факт обовязку відповідача як батька дітей, надавати кошти для їх утримання. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з копії рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 10.05.2016 року (а.с.4), суд вирішив стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON]О, [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі по 500 грн., а на кожну дитину до досягнення ними повноліття та на утримання [PERSON], [INFO] - 600 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивачка скористалась своїм правом та звернулася до суду із позовом про збільшення розміру аліментів, мотивуючи його тим, що на забезпечення дітей необхідні значні кошти, оскільки донька [PERSON] [INFO] з 01.09. 2017 року навчається у м. Тернополі в Національному педагогічному університеті ім. В.Гнатюка (а.с.10), а син [PERSON] [INFO] являється дитиною-інвалідом, що стверджується копією медичного висновку № 118/16 (а.с.9). Як зазначено в п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Беручи до уваги вищенаведене, розмір прожиткового мінімуму в Україні для дітей відповідного віку встановлений на 2017 рік, а також зважаючи на те, що позивачка підтримує позовні вимоги частково, а відповідач в судове засідання не з"явився та свою думку з цього приводу не висловив, суд вважає, що позов слід задоволити частково, в розмірі, що відповідатиме вимогам ч.2 ст. 182 СК України. Крім того, враховуючи приписи ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі ст.ст. 182,184,192 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved