Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку та зобов»язання провести перебудову, посилаючись на те, що рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради № 28 від 27 грудня 2012 року їй передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,0845 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. Право власності на земельну ділянку зареєстроване за нею 07 травня 2013 року за номером запису про право власності 1071702, що посвідчується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованим 27 травня 2013 року, індексний номер витягу 3981519. У 2015 році при огляді своєї земельної ділянки вона виявила, що на суміжній земельній ділянці по [ADDRESS] збудовано зблокований житловий будинок на кілька квартир типу «таунхаус» з окремим входом для кожної квартири. При цьому найближча до її ділянки зовнішня стіна будинку знаходиться приблизно до межі сусідніх земельних ділянок. Крім того, зі сторони її ділянки збудований будинок було огороджено капітальною огорожею, і у неї виникла підозра, що ця огорожа встановлена вже за межею суміжних ділянок безпосередньо на її земельній ділянці. Від власників квартир будинку вона дізналась, що земельна ділянка під будинком була поділена на кілька менших ділянок, і таким чином під кожною квартирою таунхаусу (будинком) є окрема ділянка площею приблизно 0,02-0,03 га. Власницею суміжної з її земельною ділянкою і квартири, яка на ній знаходиться, є [PERSON]. Її будинок (квартира) розміщений на земельній ділянці площею 0,0272 га, яка має кадастровий номер [NUMBER] та межує з її земельною ділянкою. У розмові з нею відповідачка пояснила, що будинок з огорожею був збудований будівельною фірмою-забудовником, і вона особисто будівельні роботи не виконувала і тому не вважає, що порушила чиїсь права. З метою встановлення факту порушення меж власної земельної ділянки вона отримала в Управлінні Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області інформацію з координатами поворотних точок меж належної їй земельної ділянки (додаток 3) та замовила спеціалісту ФОП [PERSON], який є сертифікованим інженером-геодезистом, проведення кадастрової геодезичної зйомки, встановлення меж земельної ділянки на місцевості та прив»язку до цих меж розміщених на ділянці споруд (будинку та огорожі). У технічному звіті, підготовленому спеціалістом, зокрема, зазначається, що фактична огорожа між земельними ділянками з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER] перетинає ділянку [NUMBER] поза лінією розмежування на відстані 2,51 м від поворотної точки 1 вказаної земельної ділянки та 3,11 м від поворотної точки 2, координати яких визначені за даними Державного земельного кадастру. Своєї згоди на будівництво будинку та огорожі з порушенням меж належної їй земельної ділянки вона нікому не давала. Отже, право власності на належну їй земельну ділянку порушене, оскільки збудовані на ній об»єкти, власником яких є [PERSON], перешкоджають використанню ділянки за призначенням. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] з посиланням на вимоги ст. ст. 15, 16, ч. ч. 4, 7 ст. 376, ст. 391 ЦК України просила усунути перешкоди у здійсненні права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], для чого: знести за рахунок відповідача [PERSON] частину огорожі, встановленої навколо будинку [ADDRESS] що розміщена в межах належної позивачу [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER]; зобов»язати [PERSON] здійснити перебудову належного їй будинку (квартири) за адресою: [ADDRESS], таким чином, щоб відстань від спільної з земельною ділянкою позивача межі, яка визначається поворотними точками з координатами: (х=5580698,6 м; у=3356137,39 м) та (х=5580720,54 м; у=3356171,14 м) до найближчої зовнішньої стіни будинку, була не меншою від 1 м, а конструкції будинку, що виступають, не перетинали спільну межу; зобов»язати [PERSON] привести земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] у придатний до використання за призначенням стан шляхом вивезення за її межі залишків, належних відповідачу конструкцій будинку та огорожі, які були на ній розміщені, включаючи конструктивні елементи огорожі, що знаходяться під поверхнею грунту. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і просив його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з»явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з»ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27 травня 2013 року позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0845 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна від 03 грудня 2016 року [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 84,9 кв.м., житловою площею 31,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] Земельна ділянка місця розташування: кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області розглянув лист [PERSON] від 04 листопада 2015 року за № Ш-34/0/18-15 щодо надання координат поворотних точок меж земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], і за результатами розгляду повідомлено, що земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] обліковується в Державному земельному кадастрі. Відповідно до наданого позивачем Технічного звіту щодо кадастрової геодезичної зйомки та визначення меж земельної ділянки, розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, [ADDRESS], виконаного ФОП [PERSON], за графічним матеріалом встановлена накладка земельних ділянок [NUMBER] та [NUMBER] по лінії їх розмежування на 0,14 м, що складає 4,97 кв.м.. Крім того, аналізуючи графічний матеріал, ФОП [PERSON] дійшов висновку, що двоповерховий кам»яний житловий будинок типу «Таунхаус» [ADDRESS], збудований на кількох сусідніх земельних ділянках, у т. ч. на ділянці [NUMBER], а також огорожа, якою огороджено будинок, накладаються на земельну ділянку [NUMBER]. Зокрема, огорожа перетинає земельну ділянку [NUMBER] по лінії, утвореній двома точками, перша з яких лежить на відстані 2,51 м від поворотної точки 1 вказаної земельної ділянки, а друга на відстані 3,11 м від поворотної точки 2. Площа частини земельної ділянки [NUMBER], яку відтинає огорожа, становить 113 кв.м.. Частина двоповерхового кам»яного житлового будинку, яка належить власнику земельної ділянки [NUMBER], накладається на земельну ділянку [NUMBER] трикутником, утвореним точками перетину зовнішніх стін будинку (точки 4,5) з межею ділянки [NUMBER] по лінії 1-2, а також точкою 3, що є одним з зовнішніх кутів будинку. Відстань від точки 3 до межі ділянки [NUMBER] по лінії 1-2 становить 0,86 м. Площа трикутника, утвореного накладанням частини будинку на земельну ділянку [NUMBER], становить 4,14 кв.м.. Розміри сторін трикутника вказані у графічному матеріалі. Координати усіх поворотних точок меж земельних ділянок [NUMBER] та [NUMBER] були отримані з Державного земельного кадастру у встановленому порядку. За результатами проведених вимірювань ФОП [PERSON] було встановлено, що будинок за адресою: Києво-Святошинський район, с. Чайки, [ADDRESS], а також огорожа будинку зведені з порушенням меж земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], яка належить [PERSON]. Слід зазначити, що до даного Технічного звіту не додано документів на право зайняття відповідним видом діяльності ФОП [PERSON]. Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. У позовній заяві позивач [PERSON] просила усунути перешкоди у здійсненні права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], для чого: знести за рахунок відповідача [PERSON] частину огорожі, встановленої навколо будинку [ADDRESS] що розміщена в межах належної позивачу [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER]. Однак, зі змісту позовних вимог суду незрозуміло яку частину огорожі просила знести позивач [PERSON] за рахунок відповідача, не вказала конкретно розмір огорожі з визначенням координат земельної ділянки, яку, на думку, позивача слід знести огорожу. Крім того, слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій, сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності та користуванні громадян, і додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. В даному випадку орган місцевого самоврядування за заявою позивача мав би вирішити земельний спір, який виник між сторонами у справі, та прийняти відповідне рішення. Також позивач [PERSON] просила в позові зобов»язати [PERSON] здійснити перебудову належного їй будинку (квартири) за адресою: [ADDRESS], таким чином, щоб відстань від спільної з земельною ділянкою позивача межі, яка визначається поворотними точками з координатами: (х=5580698,6 м; у=3356137,39 м) та (х=5580720,54 м; у=3356171,14 м) до найближчої зовнішньої стіни будинку, була не меншою від 1 м, а конструкції будинку, що виступають, не перетинали спільну межу. В обгрунтування зазначених вимог позивач [PERSON] послалась в позові на вимоги ч. ч. 4, 7 ст. 376 ЦК України. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Згідно вимог ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов»язати особу, як здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов»язана відшкодувати витрати, пов»язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Позивач [PERSON] в позовній заяві зазначала, що є всі підстави вважати, що належний відповідачу будинок (квартира) є самочинним будівництвом, і вона вправі вимагати як знесення так і перебудови цього будинку. Однак, заявляючи вказані вимоги з підстав, передбачених ч. ч. 4, 7 ст. 376 ЦК України, позивачем не надано доказів, що будинок за адресою: [ADDRESS] є самочинним будівництвом, та що відповідач [PERSON] здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці [PERSON]. З наданої ж представником позивача [PERSON] Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 03 грудня 2016 року [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 84,9 кв.м., житловою площею 31,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] Підставою виникнення права власності є вже видане Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер: [NUMBER], видане 20 травня 2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області Камлик С.О.. Щодо заявлених вимог позивача [PERSON] про зобов»язання відповідача [PERSON] в майбутньому в разі задоволення позову привести земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] у придатний до використання за призначенням стан шляхом вивезення за її межі залишків, належних відповідачу конструкцій будинку та огорожі, які були на ній розміщені, включаючи конструктивні елементи огорожі, що знаходяться під поверхнею грунту, то вказані вимоги грунтуються на припущеннях і тому є необгрунтованими. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За правилами ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд вважає недоведеними позовні вимоги позивача [PERSON], а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed