Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів , стягнутих рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова з відповідача на користь позивача у розмірі ј частини від його заробітку , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний 17 березня 2013 року . Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] ,який знаходиться на утриманні позивача. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2013 року з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання сина у розмірі ј частини від його заробітку , але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 15.10.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Валківським ВДВС ГТУЮ у Харківській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №641/12726/13-ц від 05.05.2014 року . Матеріальний стан позивача дуже складний . Відповідач аліменти в повному обсязі не сплачує. У зв,язку із змінами , внесеними у СК України , визначений рішенням суду розмір аліментів на теперішній час є нижчим , ніж встановлено законом. Ухвалою судді від 01 жовтня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено у підготовче засідання в порядку загального позовного провадження. 30 жовтня 2018 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду. В судове засіданні позивач не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності , позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно дост.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано , про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №162 від 17.02.20177 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO]. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2013 року ,з [PERSON], [INFO] , на користь [PERSON], аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючі з 15 листопада 2013 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання , дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України , за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності зі ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Враховуючи зміст ст. ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених уст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Отже, на час звернення позивача до суду з позовом про зміну розміру аліментів 03.09.2018 року та на час розгляду справи мінімальний розмір аліментів на дитину має становити 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що перевищує розмір аліментів, визначених рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2013 року. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів є справедливим, так як при визначеному розмірі аліментів дотримується принцип рівності обов'язків батька та матері утримувати дітей до повноліття, а також визначений судом розмір аліментів і сприятиме фізичному, духовному і моральному розвитку дитини. Згідно ст.430 ЦПК України, рішення суду не підлягає негайному виконанню, оскільки вирішення даного спору не пов'язане зі стягненням аліментів, судом вирішувався спір щодо зміни розміру стягуваних аліментів. При вирішенні питання щодо зміни розміру аліментів, визначених рішенням суду, змінений розмір аліментів стягується від дня набрання відповідним судовим рішенням законної сили. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved