Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом , в якому просила Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 06 серпня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за № 15288, за яким запропоновано звернути стягнення на квартиру [ADDRESS]. В огрунтування позовних вимог зазначила, що З метою визначення порядку добровільного врегулювання зобов'язань боржника перед банком, а саме сплати заборгованості, що виникла на підставі Кредитного договору № 0320/0708/45-021 від 01.07.2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON], 11 серпня 2009 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] було укладено Договір про погашення боргових зобов'язань за кредитним договором № 0320/0708/45-021 від 01.07.2008 року, за умовами якого сторони підтверджують, що заборгованість боржника перед банком відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України та на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16.03.2009 року державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Надтокою Зінаїдою Василівною, зареєстрованого в реєстрі за № 726, складає: заборгованість по кредиту в сумі 12858,71 доларів США та заборгованість по процентам в сумі 0,00 доларів США, а всього заборгованість боржника перед банком становить 12858,71 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 98065,67 грн. станом на 17.07.2009 року. Сторони дійшли згоди врегулювати погашення боржником заборгованості по кредиту, що виникла на підставі Кредитного договору № 0320/0708/45-021 від 01.07.2008 року перед банком відповідно до порядку та на умовах передбачених даним Договором. Строк виконання боржником грошового зобов'язання за цим Договором по 01 липня 2018 року. Згідно п.п. 3.1.1., 3.1.3. Договору про порядок погашення боргових зобов'язань за кредитним договором № 0320/0708/45-021 від 01.07.2008 року передбачено, що починаючи з 11 серпня 2009 року боржник здійснює погашення заборгованості по кредиту шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 113,79 доларів США у чітко встановлений цим Договором термін 10 числа кожного місяця. Боржник зобов'язується сплачувати ануїтетні платежі шляхом направлення коштів на рахунок [NUMBER] в АТ «Сведбанк» у м. Києві, МФО 300164 через касу банку або шляхом безготівкового перерахування щомісяця у чітко встановлений термін здійснення платежів. Відповідно до п. 9.1., 9.2. Договору про порядок погашення боргових зобов'язань за кредитним договором встановлено, що у випадку невиконання боржником будь-яких своїх зобов'язань за цим Договором, та/або у випадку порушення боржником строків платежів, встановлених п. 3.1. цього Договору, банк має право вимагати дострокового повернення заборгованості по кредиту. Вимога про дострокове повернення заборгованості по кредиту направляється боржникові у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 календарних днів з моменту її надіслання банком за адресою боржника. У якості забезпечення виконання зобов'язань за Договором «Про порядок погашення боргових зобов'язань за кредитним договором № 0320/0708/45-021 від 01 липня 2008 року» від 11 серпня 2009 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір, відповідно до умов якого на забезпечення виконання Основного зобов'язання іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно: однокімнатну квартиру [ADDRESS]. З постанови про відкриття виконавчого провадження № 52758618 від 04.10.2016 року, винесеної заступником Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Гідзулою Сергієм Олександровичем, стало відомо про те, що 06 серпня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 15288, за яким запропоновано звернути стягнення на квартиру [ADDRESS]. Згідно виконавчого напису вказано, що строк платежу за кредитним договором настав. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 01 березня 2015 року по 01 червня 2016 року, а саме, заборгованість за кредитом - 125 766,26 гривень. Загальна сума заборгованості становить 125766,26 гривень та сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису. Вважає, що виконавчий напис, вчинений 06.08.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем та зареєстрований в реєстрі за № 15288, є таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. В судове засідання представник позивача надала суду письмові пояснення та заву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача, заперечуючи проти позову в повному обсязі, наав письмові заперечення проти позову та просив проводити судове засідання без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Так, З метою визначення порядку добровільного врегулювання зобов'язань боржника перед банком, а саме сплати заборгованості, що виникла на підставі Кредитного договору № 0320/0708/45-021 від 01.07.2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON], 11 серпня 2009 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] було укладено Договір про погашення боргових зобов'язань за кредитним договором № 0320/0708/45-021 від 01.07.2008 року, за умовами якого сторони підтверджують, що заборгованість боржника перед банком відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України та на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16.03.2009 року державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Надтокою Зінаїдою Василівною, зареєстрованого в реєстрі за № 726, складає: заборгованість по кредиту в сумі 12858,71 доларів США та заборгованість по процентам в сумі 0,00 доларів США, а всього заборгованість боржника перед банком становить 12858,71 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 98065,67 грн. станом на 17.07.2009 року. Сторони дійшли згоди врегулювати погашення боржником заборгованості по кредиту, що виникла на підставі Кредитного договору № 0320/0708/45-021 від 01.07.2008 року перед банком відповідно до порядку та на умовах передбачених даним Договором. Строк виконання боржником грошового зобов'язання за цим Договором по 01 липня 2018 року. Згідно п.п. 3.1.1., 3.1.3. Договору про порядок погашення боргових зобов'язань за кредитним договором № 0320/0708/45-021 від 01.07.2008 року передбачено, що починаючи з 11 серпня 2009 року боржник здійснює погашення заборгованості по кредиту шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 113,79 доларів США у чітко встановлений цим Договором термін 10 числа кожного місяця. Боржник зобов'язується сплачувати ануїтетні платежі шляхом направлення коштів на рахунок [NUMBER] в АТ «Сведбанк» у м. Києві, МФО 300164 через касу банку або шляхом безготівкового перерахування щомісяця у чітко встановлений термін здійснення платежів. Відповідно до п. 9.1., 9.2. Договору про порядок погашення боргових зобов'язань за кредитним договором встановлено, що у випадку невиконання боржником будь-яких своїх зобов'язань за цим Договором, та/або у випадку порушення боржником строків платежів, встановлених п. 3.1. цього Договору, банк має право вимагати дострокового повернення заборгованості по кредиту. Вимога про дострокове повернення заборгованості по кредиту направляється боржникові у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 календарних днів з моменту її надіслання банком за адресою боржника. У якості забезпечення виконання зобов'язань за Договором «Про порядок погашення боргових зобов'язань за кредитним договором № 0320/0708/45-021 від 01 липня 2008 року» від 11 серпня 2009 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір, відповідно до умов якого на забезпечення виконання Основного зобов'язання іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно: однокімнатну квартиру [ADDRESS]. З постанови про відкриття виконавчого провадження № 52758618 від 04.10.2016 року, винесеної заступником Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Гідзулою Сергієм Олександровичем, стало відомо про те, що 06 серпня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 15288, за яким запропоновано звернути стягнення на квартиру [ADDRESS]. Згідно виконавчого напису вказано, що строк платежу за кредитним договором настав. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 01 березня 2015 року по 01 червня 2016 року, а саме, заборгованість за кредитом - 125 766,26 гривень. Загальна сума заборгованості становить 125766,26 гривень та сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису. Здійснення виконавчого напису нотаріусом врегульовано ст.ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також вимогами Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованого в МЮ України 22.02.2012 р. за № 282/20595. Відповідно до вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», п. 1.1. ч. 1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Пунктом 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, передбачено, що іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов'язанням до закінчення строку виконання основного зобов'язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов'язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Відповідно до п. 2.1. ч. 2, п. 2.3. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1., 3.3., 3.4. ч. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Розмір заборгованості за кредитом, який міститься на виконавчому написі нотаріуса не відповідає дійсній сумі заборгованості за кредитом, розраховано одноособово, без врахування позиції позивача, невідомо на яку дату вказана сума заборгованості - 125 766,26 грн. розрахована та з чого складається, оскільки за умовами Договору про порядок погашення боргових зобов'язань за кредитним договором заборгованість за кредитом була визначена у доларах США, а сам порядок погашення вказаної заборгованості визначався сплатою боржником фіксованих ануїтетних платежів у розмірі 113,79 доларів США. Натомість, сума заборгованості за кредитом розрахована у гривні, без вказівки на розмір заборгованості у доларах США та офіційного курсу валюти станом на дату розрахунку вказаної суми. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України право дострокового повернення коштів у кредитора виникає в разі прострочення повернення позичальником чергової частини позики. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 Цивільного кодексу України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 Цивільного кодексу України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 Цивільного кодексу України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 Цивільного кодексу України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 Цивільного кодексу України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 Цивільного кодексу України. Застосовуючи частину третю статті 254, частину п'яту статті 261, статті 256, 257, 267 Цивільного кодексу України, слід дійти висновку про те, що оскільки в кредитному договорі передбачено, що його виконання здійснюється частинами відповідно до графіка погашення кредиту, то початок перебігу позовної давності для стягнення кредиту й процентів за користування кредитом є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, однак не сплатив його, а тому загальна позовна давність застосовується до кожного щомісячного простроченого платежу. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таку правову позицію, яка відповідно до ст. 360-7 Цивільного процесуального кодексу України є обов'язковою для всіх судів, висловив Верховний Суд України Постановою у справі № 6-31цс15. Однак, з виконавчого напису нотаріуса взагалі невідомо та незрозуміло, яким чином розрахована сума заборгованості за кредитом та з чого саме складається. Якщо навіть припустити, що боржник не виконував зобов'язання з погашення кредиту за період з 01.03.2015 року по 01.06.2016 року та не сплачував кожного місяця ануїтетний платіж у розмірі 113,79 доларів США, то в будь-якому разі розмір такої заборгованості має становити значно меншу суму, ніж та, на підставі якої було запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки. За змістом п.1 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, а також п.п.284 та 286 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.ст.87 та 88 ЗУ «Про нотаріат» заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені наведеним вище Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та підтверджують безспірність заборгованості. При цьому, дії нотаріуса при вчиненні виконавчого напису мають бути спрямовані на перевірку безспірності заборгованості. Належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, могли бути первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (Закон № 996-XIV). Відповідно до п. 4, 5.3., 7.1. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України виконавчий напис має містити: дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача; найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, під яким виконавчий напис зареєстровано; дату набрання чинності виконавчим написом; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання; підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою; інші відомості, передбачені статтею 18 Закону України „Про виконавче провадження". Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Відповідно до п. 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. У відповідності до вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, у якій зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Про вчинення виконавчого напису чи про намір його вчинити позивачу нічого не було відомо. Належним чином вручене повідомлення боржника про вчинення виконавчого напису впливає на правильне вирішення справи. За таких обставин підстав для вчинення виконавчого напису не було, виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Згідно роз'яснення пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», в п. 6 зазначено, що відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Окрім цього, відповідно до вимог ч.3 ст.13-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом. Частина 1 ст.13-1 Закону встановлює, що нотаріальний округ - це територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса. Однак, при вчиненні виконавчого напису , нотаріус діяв за межами свого нотаріального округу, у порушення вимог ч.ч.1, 3 ст.13-1 Закону України «Про нотаріат» , тобто здійснював нотаріальну діяльність за межами Київського міського нотаріального округу, до якого цей нотаріус належить, оскільки майно знаходиться на території м.Павлоград Дніпропетровської області. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України встановлено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Із врахуванням викладеного суд приходить до висновку про задовлення позвних вимог.

Outcome: approved