Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом та просили визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилою площею у квартирі [ADDRESS], оскільки останній не проживає за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік. Позивачі зазначили, [ADDRESS] належить їм на праві спільної часткової власності по: 1/3 частини належить [PERSON] та 2/3 частини - [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 11.03.1998 р. реєстр. № 1-98-119288 та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2012 р., виданого державним нотаріусом Десятої Харківської державної нотаріальної контори Лантіновою В.В. реєстр. № 2-935, відповідно. У зазначеній квартирі разом з позивачами з 08.11.2012 року зареєстрований зять [PERSON] та чоловік [PERSON] відповідач [PERSON], який ніколи не мешкав за місцем реєстрації, так який фактично мешкав разом із [PERSON] в кв. [ADDRESS] та згодом покинув родину, переїхав на постійне місце проживання до родичів, з позивачами не спілкується та не сплачує витрати, пов'язані з утриманням квартири, в добровільному порядку з реєстраційного обліку не знімається, у зв'язку з чим останні вимушені звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] підтримала позов, посилаючись на наведені в ньому обставини та просила його задовольнити, заявивши клопотання про заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, при винесенні рішення поклався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін у відсутності відповідача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи та вважає, що позов підлягає задоволенню з урахуванням такого. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.ст.71,72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців; визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з визначенням термінів, що містяться у ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а також ст.ст.6,7 того ж Закону, місце проживання особи визначається, виходячи зі строку її проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, для чого він повинен перевищувати 6 місяців; зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, окрім іншого, на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.03.1998 р. реєстраційний № 1-98-119288, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду та свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2012 р., виданого державним нотаріусом Десятої харківської державної нотаріальної контори Лантіновою В.В. реєстраційний № 2-935, [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить відповідно по 1/3 та 2/3 частині квартири [ADDRESS], яка складається з трьох житлових кімнат, житлова площа квартири 41,0 кв.м., загальна площа 56,0 кв.м. Згідно копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 27.11.2010 р. між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис № 796. Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» в квартирі [ADDRESS] разом з позивачами [PERSON] та [PERSON] зареєстрований також [PERSON] Згідно квитанцій про сплату комунальних послуг вбачається, що їх сплату здійснює [PERSON], на яку відкрито особовий рахунок. Згідно висновку Дзержинського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області по факту сімейного конфлікту від 10.01.2013 р., 20.05.2013 р. та 20.06.2013 р. [PERSON] мешкав за адресою [ADDRESS] разом із дружиною, [PERSON] З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає понад установлені законом строки, а тому втратив право користування спірним жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved