Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Прокурор міста Мукачево який представляє інтереси малолітніх [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про накладення заборони на відчуження житла. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], та неповнолітнього [PERSON], [INFO], про що стверджується свідоцтвами про народження дітей. Відомості про батька дітей [PERSON] внесено відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері, згідно з витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00001430340 та №00008926734, реєстрація [PERSON] та [PERSON] проведена відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 13.11.2012 за позовом прокурора міста Мукачево громадянку [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно неповнолітнього [PERSON]. 27.11.2012 року виконавчим комітетом Мукачівської міської ради прийнято рішення №280, яким [PERSON] надано статус дитини, позбавленого батьківського піклування. Відповідно до рішення Мукачівського міськвиконкому №23 від 26.02.2013 неповнолітнього влаштовано у прийомну сім'ю [PERSON]. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 17.04.2013 року за позовом органу опіки і піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради громадянку [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно малолітнього [PERSON]. 28.05.2013 року виконавчим комітетом Мукачівської міської ради прийнято рішення №89, яким [PERSON] надано статус дитини, позбавленого батьківського піклування. Відповідно до рішення Мукачівського міськвиконкому №90 від 28.05.2013 року малолітнього влаштовано у прийомну сім'ю [PERSON]. Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, виданому по рішенню виконавчого комітету Мукачівської міської ради №102 від 12.05.1999 року, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності зареєстрована за [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до п. З ч. З ст. 71 Житлового кодексу України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно з вимогами ч. З ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. У Сімейному кодексі України (п. З ч. 1 ст. 247, п.З ч. 1 ст. 248) закріплено право дитини, над якою встановлено опіку або піклування, дитини-сироти на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей. Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст.8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Пунктом 2 частини 2 статті 19 Закону встановлено, що однією із підстав здійснення державної реєстрації обтяжень на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законної сили. Однак, 17.04.2013 та 13.11.2012 при постановленні Мукачівським міськрайонним судом рішення про позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] щодо неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], питання щодо накладання заборони на відчуження житла дітей не вирішено. Згідно ч.1 ст.20 Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення, або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Відповідно до ст.52 Конституції України виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування покладається на державу. Просить зобов'язати реєстраційну службу Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області накласти заборону на відчуження квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] до настання повноліття неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Прокурор подав до суду заяву про розгляд спарви у її відсутності, просить позов задовольнити з наведених підстав у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Представник третьої особи подала до суду заяву про розгляд спарви у її відсутності. Проти задоволенян позову не заперечує. Отже, суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача, згідно вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Враховуючи заяву позивача з якої слідує, що позивач позов підтримує, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] виданого 01 березня 2011 року та серії [NUMBER] виданого 27 березня 2012 року [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], та неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.9-10). На підставі рішень Мукачівського міськрайонного суду від 13 листопада 2012 року за №2/0707/2857/2012 та від 17 квітня 2013 року за №2/303/1228/13 [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно неповнолітнього [PERSON] та малолітнього [PERSON] (а.с.11-13). Згідно рішення Мукачівської міської ради від 28.02.2013 року за №23 та 28.05.2013 року за №90 неповнолітнього [PERSON] та малолітнього [PERSON] влаштовано у прийомну сім'ю [PERSON] (а.с.7-8). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданому по рішенню виконавчого комітету Мукачівської міської ради №102 від 12.05.1999 року, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності зареєстрована за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). На підставі п.3 ч.3 ст.71 Житлового кодексу України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно з вимогами ч.З ст.25 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім"ї. За ст.247 ч.1 п.3 та ст.248 ч.1 п.3 закріплено право дитини, над якою встановлено опіку або піклування, дитини-сироти на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. На підставі ст.17 ч.4 Закону України «Про охорону дитинства», суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Пунктом 2 частини 2 статті 19 Закону встановлено, що однією із підстав здійснення державної реєстрації обтяжень на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законної сили. Отже, за таких обставин суд, приходить до висновку, що вимоги позивача є підставними і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved