Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про зняття арешту з об'єкту нерухомого майна - квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON], тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8094055, зареєстровано: 21.10.2008 року 10:54:04 за №8094055 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області, 25015. Кіровоградська обл., м. Кіровоград, вул. В'ячеслава Чорновола, 1-Г, підстава обтяження: постанова, б/н, 24.03.2004, Державна виконавча служба Кіровоградського рай управління, попруженко вх.398, об'єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS], власник: [PERSON]. В обґрунтування позову зазначено, що Державною виконавчою службою Кіровоградського району, постановою б/н від 24 березня 2004 року накладено арешт на квартиру за адресою [ADDRESS] . Підставою для винесення даної постанови, як стало відомо з відповіді Кіровоградського районного відділу державної виконавчої служби, стало звернення ВАТ «Кіровоградобленерго» до виконання , виданий Кіровоградським райсудом виконавчого листа № 1-248 виданий 14.01.2004 року про стягнення з [PERSON] на користь стягувача 26 062,35 грн. матеріальних збитків. 24.10.2006 року виконавче провадження повернуто стягувачеві відповідно до п. 2, 5 ст. 40 Закону «Про виконавче провадження». Вказаний виконавчий лист був виданий на виконання Вироку Місцевого суду Кіровоградського району у кримінальній справі по обвинуваченню [PERSON] [INFO], уродженця [INFO] та області у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 188 КК України. Тобто, вище вказаним вироком суду, боржником у виконавчому провадженні. державним виконавцем Кіровоградського районного відділу ДВС. була зовсім інша особа, оскільки позивач , також [PERSON] однак [INFO] ніколи не притягався до кримінальної відповідальності. Державним виконавцем при накладенні арешту, не було належним чином перевірено особу - власника майна, на яке було накладено арешт. І як наслідок було порушено право власності. Через помилку державного виконавця при здійсненні виконавчих дії, в реєстрі існує обтяження майна, через що, не має можливості реалізувати в повному обсязі своє право власності. В травні минулого року, звертався до державного реєстратора для здійснення державної реєстрації свого права власності на квартиру, що розташована в [ADDRESS], проте дану заяву було залишено без розгляду. Так, як в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна містяться відомості про обтяження вказаного вище і належного майна, а тому фактично позбавлений права зареєструвати у встановленому порядку своє право на нерухоме майно, а тому просить задовольнити позов повністю. До судового засідання представником позивача надано заяву про розгляд справи без їх участі та підтримання позову повністю (а. с. 29 ). В судове засідання представник відповідача не з»явився , про час і місце розгляду справи повідомлено належним чином ( а.с. 27), поважні причини неявки суду не повідомлено. До судового засідання представником третьої особи надано заперечення проти позову з посиланням, що відповідно до п. 1 ст.4 - Закону України "Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року) заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на майно боржника. Відповідно до п. 3 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року) у виконавчому документі повинні бути зазначені найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) стягувана і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувана та боржника за його наявності (для юридичних осіб). індивідуальний ідентифікаційний номер стягувана та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші відомості, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувана та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо. На примусовому виконанні перебувало виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 1-248 виданого 14.01.2004 року Кіровоградським райсудом про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Кіровоградобленерго» 26062,35 грн. матеріальних збитків. 24.10.2006 року виконавче провадження повернуто стягувачеві відповідно до п. 2, 5 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року). Згідно розділу 9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавча служби , затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень переданих до архіву та відповідно до номенклатури справ відділу журнали реєстрації виконавчих проваджені переданих державному виконавцю становить 3 роки. Оскільки виконавче провадження повернуто стягувачу без виконання - матеріальні збитки в розмірі 26062,35 грн., виконавчий збір в розмірі 2606,23 грн. та витрати виконавчого провадження боржником не сплачені. Кіровоградським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в ході перевірки системи АСВП встановлено, що відкритих виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] на виконанні у відділі не перебуває. Згідно ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено наступні факти. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується довідкою ООБТІ від 23.03.16року . Державною виконавчою службою Кіровоградського району, постановою б/н від 24 березня 2004 року накладено арешт на квартиру за адресою [ADDRESS]. власником якої є [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник може звернутися до суду з вимогою усунення будь-яких порушень його права. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника на усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своим майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки у Кіровоградського районного відділу державної виконавчої служби на виконанні перебувало виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 1-248, виданого 14.01.2004 року Кіровоградським райсудом про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Кіровоградобленерго»- 26 062,35 грн. матеріальних збитків. 24.10.2006 року виконавче провадження повернуто стягувачеві відповідно до п. 2, 5 ст. 40 Закону «Про виконавче провадження». Вказаний виконавчий лист був виданий на виконання Вироку Місцевого суду Кіровоградського району у кримінальній справі по обвинуваченню [PERSON] а. [INFO], уродженця [INFO] та області у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 188 КК України. Тобто, боржником у виконавчому провадженні була зовсім інша особа [PERSON] [INFO], оскільки позивач також [PERSON], але він [INFO] , ніколи не притягався до кримінальної відповідальності, а тому дана заборона є безпідставною та такою, що підлягає скасуванню. Відповідно до поданої заяви представника позивача судові витрати суд вирішує залишити по їх фактичному понесенню сторонами. На підставі ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 328, ч. 2 ст. 386 ст. 392, ст.ст. ЦК України, ст. ст.11, 88, 212-218 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved