Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Шоста київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина, і до числа спадкового майна входить, в тому числі земельна ділянка площею 0,149 га, розташована на території с. Гнатівка, Києво-Святошинського району, Київської області за адресою [ADDRESS] . Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,149 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на території Гореницької сільської ради, Києво - Святошинського району, Київської області. У судове засідання позивач і представник позивача не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, суду надана заява представника позивача, у якій він просив розглянути справу у його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити. У судове засідання представник відповідача Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника відповідача. У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Шостої київської державна нотаріальної контори не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 10 січня 2017 року. Після її смерті відкрилась спадщина, і 13 січня 2017 року [PERSON] звернулась із заявою до Шостої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті своєї племінниці [PERSON] в порядку спадкування за законом. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 січня 2018 року державним нотаріусом Шостої київської державної нотаріальної контори Дашко Ю.О. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії-видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що належала [PERSON] , оскільки право власності спадкодавця на земельну ділянку не зареєстровано належним чином. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 28/2017 до майна померлої [INFO] [PERSON] , наданої Шостою київською державною нотаріальною конторою. З наявних матеріалів справи вбачається, що за життя [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 грудня 2004 року державним нотаріусом Шостої київської державної нотаріальної контори Прудь Н.В., відповідно до якого спадкоємцем майна [PERSON] , померлого [INFO] , є дочка померлого [PERSON] , і спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,149 га, яка розташована на території с. Гнатівка, Києво-Святошинського району, Київської області, яку передано для будівництва і обслуговування житлового будинку-0.149 га, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії КВ , виданого Гореницькою сільською радою народних депутатів 25 липня 1996 року на підставі рішення Гореницької сільської ради від 12 травня 1995 року за № 14/10 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 385/231. Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, і слід визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: на території с . Гнатівка, Києво-Святошинського району, Київської області, яку передано для будівництва і обслуговування житлового будинку-0,149 га, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 грудня 2004 року, виданого державним нотаріусом Шостої київської державної нотаріальної контори Прудь Н.В. [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved