Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

У жовтні 2013 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначила, що з 14 вересня 2012 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 877. Від шлюбу мають дітей не має. Пояснила, що після одруження, сімейне життя між подружжям не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні відносини з ведення спільного господарства. Відповідач постійно влаштовує скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей і громадських місцях, що ображає мої честь і гідність. Відповідач постійно пред'являє мені необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним. Зазначила що від постійних суперечок і скандалів погіршилося моє самопочуття. Я перебуваю в стані постійного стресу. У позивачки погіршився сон і знизилась працездатність. Ведення подружжям спільного господарства та фактичних шлюбних відносин припинено, з березня 2013 року. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними. Збереження сім'ї не можливе і суперечить нашим інтересам. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, з викладених в ньому підстав та доповнила, що спору щодо поділу майна, набутого за час подружнього життя немає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, та зазначив що спору про поділ майна немає. Суд заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як слідує з матеріалів справи [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 14 вересня 2012 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 877. Від шлюбу мають дітей не має. З березня 2013 року позивач з відповідачем не проживають однією сім'єю, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спору щодо поділу спільного сумісного майна між подружжям не має. Позивач після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] 14 вересня 2012 року зареєстрований шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 877. Від шлюбу мають дітей не має. Позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але проживає за адресою: [ADDRESS] окремо від відповідача з березня 2013 року. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, зазначив, що подружжя дійсно проживає окремо з березня 2013 року. На час розгляду справи спору щодо розподілу майна, яке є їх спільною сумісною власністю немає. При необхідності це питання буде вирішуватися окремо. Суд вважає, що відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову, яке не суперечить закону, суд має постановити судове рішення. Відповідно до статей 51,52,54,56 Сімейного Кодексу України за кожним із подружжя закріплено право на повагу одне до одного до своєї індивідуальності, своїх уподобань та на право припинити шлюбні відносини. Досліджуючи матеріали справи, у тому числі пояснення кожної із сторін щодо можливості збереження сім"ї у подальшому, суд встановив, що між подружжям склалися відносини, за яких вони стали проживати окремо. Окреме проживання не призвело до відновлення подружніх стосунків. Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, що за обставин, які склалися на даний час між сторонами, приймаючи до уваги пояснення позивача та відповідача, дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім'я між [PERSON] та [PERSON] фактично розпалася, збереження сім'ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась, бажання підтримати подружні відносини обидва з подружжя не мають і тому поновити сім'ю не можливо. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 18, 105, 110 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved