Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

У вересні 2019 року позивач Моторно (транспортне) страхове бюро України\~ звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, посилаючись на наступні обставини. 07.01.2016 року о 16:30 год. в м. Біла Церква, сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю двох транспортних засобів: 1) "Mitsubishi" д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] (надалі - Відповідач); 2) Chery д.н. [NUMBER] (надалі - автомобіль [PERSON] ), яким керував [PERSON] (надалі - Потерпілий). Постановою від 02 лютого 2016 року Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/551/16-п відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність Потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АІ/3420848). Потерпілий своєчасно звернувся до Позивача із Повідомленням про ДТП від 16.05.2016 р., та Заявою про виплату страхового відшкодування від 16.05.2016 р. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 39 160,69 грн. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає: 39 681,57 грн. Позивач відшкодував завдані Відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 39 160.69 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 7152рв від 13.09.2016 року, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 520.88 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1426рв від 09.08.2016р. (Рахунок-фактура № 1426 від 11.07.2016р., акт виконаних робіт від 01.08.2016р.) Згідно з ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон), п. 41.1. Моторно (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст. 38.2 Закону, Моторно (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), після сплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином, особою, відповідальною за завдані Потерпілому збитки, у даному випадку є Відповідач. Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено відшкодування шкоди в повному обсязі. Просили суд стягнути з [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь МТСБУ (адреса: 02000, м. Київ-2, бульв. Русанівський, 8, Код ЄДРПОУ 21647131, р/р [NUMBER] в АТ «Укрексімбанк», м. Київ, МФО 322313) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 39 681,57 грн. та стягнути з [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь МТСБУ (адреса: 02000, м. Київ-2, бульв. Русанівський, 8, Код ЄДРПОУ 21647131, р/р [NUMBER] в АТ «Укрексімбанк», м. Київ, МФО 322313) сплачений судовий збір в розмірі 1921.00 грн. (а.с. 5-6). Ухвалою судді від 26 вересня 2019 року позовна заява Моторно ( транспортного ) страхового бюро України до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування була залишена без руху (а.с. 37-38). Ухвалою судді 01 листопада 2019 року постановлено прийняти до провадження зазначену цивільну справу та провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 47-48). В судове засідання представник МТСБУ не з`явився, 27.02.2020 року за вх. № 7737 судом отримано клопотання, в якій представник МТСБУ адвокат Сечко С.В. просив справу розглядати за відсутності позивача. В той же час позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та щодо прийняття заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, 03.03.2020 року за вх. № 8179 судом отримано заяву, в якій останній просив справу розглядати за його відсутності, у задоволенні позовних вимог просив відмовити, так як завдана шкода сплачена в повному обсязі. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки, в судове засіданні сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги Моторно (транспортного) страхового бюро України не підлягають\~ задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини. Встановлено, що 07.01.2016 року о 16:30 год. в м. Біла Церква, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та «Chery», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.02.2016 року у справі № 357/551/16-п особою, винною у вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді, визнано [PERSON] та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 430 гривень. З зазначеної постанови вбачається, що 07.01.2016 року близько 16 години 30 хвилин [PERSON] керуючи автомобілем марки «MITSUBISHI PAJERO», державний номерний знак [NUMBER] в м. Біла Церква по вул. Гординського, не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, виїхав на перехрестя яке регулюється світлофором вул. Гординського та вул. бульвар 50 років Перемоги на заборонений сигнал світлофора та допустив зіткнення з автомобілем «CHERY М-11», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався прямо по вул. б-р 50 річчя Перемоги. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Своїми діями [PERSON] порушив п. 2.3 б, 8.7 «Правил дорожнього руху України. Свою вину [PERSON] визнав в судовому засіданні, також його вина в порушені Правил дорожнього руху встановлена матеріалами адміністративної справи (а.с. 7). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Встановлено, що цивільно-правова відповідальність потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, яке мале місце 07.01.2016 року була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АІ/3420848) (а.с. 11). 16 травня 2016 року потерпілий\~ звернувся до позивача МТСБУ із Повідомленням про ДТП\~ ( а. с. 8 ) та з Заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 10). Згідно Звіту № МТСБУ/33399.16 від 05 червня 2016 року про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «CHERY М-11», державний номерний знак [NUMBER] від пошкоджень, які виникли внаслідок ДТП, складає 43 633,85 гривень (а.с. 16-19). Наказом МТСБУ за № 7152 від 13.09.2016 року постановлено виплатити [PERSON] 39 160,69 гривень за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 23). Згідно платіжного доручення за № 7152рв від 13.09.2016 року МТСБУ перерахувало 39 160,69\~ гривень страхового відшкодування, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 520,88 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1426рв від 09.08.2016 р та (а.с. 25). Отже, звертаючись до суду з вищевказаним позовом, позивач МТСБУ вважає, що з відповідача повинно бути стягнуто загальний розмір витрат з урахуванням витрат за послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди у розмірі\~ 39 681,57 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідальність страховика регулюється Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст. 5 цього Закону, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Статтею 22 вищезазначеного Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди. За п. 41.1 «а» ст. 41 цього Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За ст. 22 п. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як передбачено п. 38.2. ст. 38 Закону, МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 993 ЦК України\~ до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода,\~ завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка\~ її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.\~\~ Відповідно до ст. 27 Закону України ,,Про страхування" до страховика, який виплатив страхове\~ відшкодування\~ за договором\~ майнового\~ страхування,\~ в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже\~ відповідності\~ до\~ положення\~ ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності\~ власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Аналогічні положення закріплені і у ст.1191 ЦК України, згідно якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу(далі -ЦК) України. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Отже, виплативши на користь [PERSON] спричинену пошкодженням належного останньому автомобіля «CHERY М-11», державний номерний знак [NUMBER] шкоду в розмірі 39 160,69 гривень позивач набув право регресу до відповідача, з вини якого сталася вищевказана ДТП. Також, позивач має право на відшкодування витрат за послуги аварійного комісара в сумі 520,88 гривень, які були понесенні останнім. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З наданої до заяви про розгляд справи за відсутності відповідача квитанції № ПН7221 від 19 лютого 2020 року вбачається, що [PERSON] сплатив МТСБУ 41 081,70 гривень, призначення платежу регресний платіж. Частиною 5 статті 263 ЦПК України передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин,на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем, який виплатив страхове відшкодування потерпілій особі, правомірно заявлені вимоги до відповідача. Однак, так як відповідач добровільно сплатив позивачу МТСБУ суму страхового відшкодування в розмірі 41 081,70 гривень, то вимоги позивача МТСБУ до відповідача [PERSON] про стягнення страхового відшкодування у розмірі 39 160,69 гривень та витрат за послуги аварійного комісара в розмірі 520,88 гривень, загалом 39 681,57 гривень є такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки, позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині стягнення страхового відшкодування, не підлягають стягненню судові витрати, які були понесені позивачем при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed