Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач ПАТ «Кредобанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 7463 грн. 33 коп., з яких: неповернута сума кредиту - 3131 грн. 54 коп., прострочені відсотки в сумі 844 грн. 46 коп., прострочена сума комісії за адміністрування кредиту в розмірі 1391 грн. 76 коп. та заборгованість по пені - 2095 грн. 57 коп, мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами укладено кредитний договір, внаслідок невиконання відповідачем умов якого виникла зазначена заборгованість. 23.01.2018 р. ухвалою Деснянського районного суду м. Києва прийнято справу до провадження судді Саламон О.Б., ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подавалось. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та не подав до суду відзив, а також те, що позивач не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.11.2008 року між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4436 грн. у строк до 20.11.2010 року зі сплатою 19,2% річних за користування кредитними коштами. Так, згідно п.1.1 кредитного договору, банк зобов'язується надати у власність позичальникові грошові кошти (надалі - кредит) у розмірах та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до п.п.2.4, 2.5 кредитного договору, кредит видається на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Для обліку виданих кредитних коштів банк відкриває позичковий рахунок [NUMBER]. Банком зобов'язання за договором виконались, а саме відповідачу надались кредитні кошти, що підтверджується наявними в матеріалах справи меморіальними ордерами №1328825 від 20.11.2008 року та №1328826 від 20.11.2008 року. Відповідно до п.п.3.2, 3.3 кредитного договору, за користуванням кредитом позичальник сплачує банку 19,2% річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною у п.3.2 цього договору з моменту видачі кредиту до терміну, вказаного у п.2.1 цього договору. Відповідно до п.4.1 кредитного договору, повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами та комісією за управління кредитом, відповідно до цього договору, рівними сумами по 309 грн. протягом усього строку кредитування (п.2.1), не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, якщо інше не передбачено цим договором та/або додатками до нього. Відповідно до п.5.1 кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.3.2 цього Договору, але не менше однієї гривні за кожний день прострочення. Відповідно до п. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не повенув своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним вище договором не виконав. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним Договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язань і заборгованість за договором не погашає. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного Договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі й з відповідача на його користь підлягає стягненню заборгованість за договором на загальну суму 7463 грн. 33 коп. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved