Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення компенсації за втрату частини заробітної плати в сумі 363,99 грн., посилаючись на те, що вона працювала у відповідача на посаді інженера-програміста. При звільненні відповідач не виплатив її всіх коштів, а тому вона має право на компенсацію за втрату частини заробітної плати в сумі 363,99 грн., що вбачається із довідки №51 від 11.02.2015 року. Просить позов задоволити. У судове засідання позивачка не з'явилася, однак подала заяву 08.04.2015 року з якої видно, що вона просить справу заслухати у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, а тому суд вважає, що справу слід слухати у її відсутності на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення. Представник відповідач у судове засіданні не з'явився, однак подав заяву 08.04.2015 року з якої видно, що він просить справу слухати у його відсутності, проти позову не заперечує, а тому суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачка працювала в ЛНДРТІ на посаді інженера-програміста. Згідно наказу №02п від 08.01.2014 р. позивача звільнена з роботи за скороченням штату працівників за ч.1 ст.40 КЗпП України. Відповідно до ст.7 ч.4 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищене законом. Згідно ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно, в робочі дні, у строки передбачені колективним договором, але не більше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що йому належать, проводиться в день звільнення. На підставі ст.34 Закону України «Про оплату праці» та Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", підприємства здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати. Статтею 117 КЗпП України передбачено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, а саме у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, визначені ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство має сплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Кожна сторона, відповідно до ст.60 ЦПК України, зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін виникає спір. Згідно довідки №51 від 11.02.2015р., відповідачем нарахована, але не виплачена компенсація за втрату частини заробітної плати у зв'язку порушенням термінів її виплати за виплачену зарплату у розмірі 363,99 грн. Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відтак, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги про стягнення компенсації за втрату частини заробітної плати в сумі 363,99 грн. підставні та підлягають до задоволення в зазначеному розмірі. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved