overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, після розірвання шлюбу прізвище відповідачці залишити за її вибором. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 11 лютого 2008 року. Від спільного проживання дітей немає. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість. Крім того, у них з відповідачкою різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем, що і призвело до розпаду сімї. З 2011 року вони жодних сімейних стосунків не підтримують. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить його інтересам, оскільки він на даний час створив нову сім"ю і бажає зареєструвати новий шлюб, а тому наполягає на розірванні даного. Сторони у судове засідання не зявилися, позивач просить про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідачка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сімї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що відповідачка не повідомила суд, яке прізвище їй залишити, суд приходить до висновку, що при реєстрації розірвання шлюбу їй слід залишити теперішнє прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 10 червня 2014 року. Від спільного проживання дітей немає. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість. Крім того, у них з відповідачкою різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем, що і призвело до розпаду сім'ї. На даний час вони не спілкуються та жодних сімейних стосунків не підтримують. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить його інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Сторони у судове засідання не з'явилися, позивач направив суду заяви про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує,проти постановлення заочного рішення не заперечує. Належним чином повідомлена про час розгляду справи відповідачка у судове засідання не з"явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім'ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення яким розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 23 жовтня 2001 року. Від спільного проживання дітей немає. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідачки, яка, нехтуючи сімейними цінностями, зловживала спиртними напоями та неодноразово зраджувала йому у подружній вірності. З 2011 року вони з відповідачкою проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують. Крім того, на даний час він проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою, з якою в них є дочка [PERSON], [INFO]. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить його інтересам, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Позивач у судове засідання не з"явився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Відповідачка у судове засідання не з»явилася, про час та день розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку шляхом повідомлення в газеті «Галичина». За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Відповідач має дочку [PERSON], [INFO], матір»ю якої є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 5). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім'ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 24 лютого 1983 року. Від спільного проживання мають троє дітей, які на даний час повнолітні. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість. Крім того, у них з відповідачкою різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем, що і призвело до розпаду сімї. У січні 2005 року він покинув сімю та перейшов проживати до своїх батьків. З того часу вони жодних сімейних стосунків не підтримують. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить його інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Позивач у судове засідання не зявився, направ суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Відповідачка позов визнала повністю, на розірвання шлюбу згідна та пояснила, що спільно з позивачем не живуть більше 11 років. Чоловік має іншу сім"ю - дружину та дитину. А тому збереження шлюбу є неможливим. Вислухавши відповідачку та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). Позивач змінив своє прізвище з Янків на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені (а. с. 6). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сімї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що відповідачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що така її вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

у своїй позовній заяві позивач просить суд постановити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом в належному їй житловому будинку, який знаходиться в [ADDRESS]. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що вона є власником житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться в [ADDRESS]. Вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, однак спільне життя в них не склалося і 28 березня 2012 року рішенням Рожнятівського районного суду шлюб між нами розірвано, як такий що носив формальний характер. Ще в 1998 році відповідач на завжди покинув сім»ю, і з того часу жодного разу не з'являвся у належному їй будинку. Добровільно виписатись відповідач відмовляється, що порушує її, позивачки, право на володіння, користування та розпорядження належним їй житловим приміщенням, тому вона змушена звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності та постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи суд, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Копією свідоцтва про право на спадщину (а.с.7) підтверджено, що позивачка є власником будинку, який знаходиться в [ADDRESS]. Актом від 14 березня 2016 року виданим виконкомом Перегінської селищної ради (а.с.6) підтверджено, що [PERSON], зареєстрований але не проживає у будинку позивачки. Досліджені судом докази підтверджують, що відповідач не проживає в будинку, який знаходиться в [ADDRESS]. За змістом ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, вимога про визнання [PERSON], таким, що втратив право на житло є підставною. На підставі викладеного, ст.ст.15,16,319,405 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

у своїй позовній заяві позивач просить суд постановити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом в належному їй житловому будинку, який знаходиться в [ADDRESS]. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що вона є власником житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться в [ADDRESS]. ЇЇ дочка [PERSON], перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, однак спільне життя в них не склалося і в 1994 році шлюб між ними розірвано 30 січня 1996 року. З моменту розірвання шлюбу відповідач не проживає у належному їй будинку. Добровільно виписатись відповідач відмовляється, що порушує її, позивачки, право на володіння, користування та розпорядження належним їй житловим приміщенням, тому вона змушена звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. У судове засідання позивачка не прибула, її представник направив до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності та постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи суд, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Копією свідоцтва про право власності (а.с.5) підтверджено, що позивачка є власником будинку, який знаходиться в [ADDRESS]. Актом від 01 жовтня 2015 року виданим виконкомом Креховицької сільської ради (а.с.7) підтверджено, що [PERSON], зареєстрований але не проживає у будинку позивачки. Досліджені судом докази підтверджують, що відповідач не проживає в будинку, який знаходиться в [ADDRESS]. За змістом ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, вимога про визнання [PERSON], таким, що втратив право на житло є підставною. На підставі викладеного, ст.ст.15,16,319,405 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

у своїй позовній заяві позивач просить суд постановити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом в належному їй житловому будинку, який знаходиться в с.Петранка, вул.Сьомака-Гонти,160 Рожнятівського району Івано-Франківської області. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що вона є власником житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться в с.Петранка, вул.Сьомака-Гонти,160 Рожнятівського району Івано-Франківської області. Дочка її племінниці [PERSON], перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, однак спільне життя в них не склалося і з 2013 року відповідач не проживає у належному їй будинку. Добровільно виписатись відповідач відмовляється, що порушує її, позивачки, право на володіння, користування та розпорядження належним їй житловим приміщенням, тому вона змушена звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. У судове засідання позивачка не прибула, її представниця по дорученню Коструб»як О.Р., направила до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності та постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи суд, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Копією свідоцтва про право власності (а.с.7) підтверджено, що позивачка є власником будинку, який знаходиться в с.Петранка, вул.Сьомака-Гонти,160 Рожнятівського району Івано-Франківської області. Актом від 10 листопада 2015 року виданим виконкомом Петранківської сільської ради (а.с.9) підтверджено, що [PERSON], зареєстрований але не проживає у будинку позивачки з січня 2013 року. Досліджені судом докази підтверджують, що відповідач не проживає в будинку, який знаходиться в с.Петранка, вул.Сьомака-Гонти,160 Рожнятівського району Івано-Франківської області. За змістом ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, вимога про визнання [PERSON], таким, що втратив право на житло є підставною. На підставі викладеного, ст.ст.15,16,319,405 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

у своїй позовній заяві позивач просить суд постановити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом в належному йому житловому будинку, який знаходиться в [ADDRESS]. В основу своїх позовних вимог позивач зіслалася на те, що він є власником житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться в [ADDRESS]. Його дочка [PERSON], перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, однак спільне життя в них не склалося і протягом шести років вони спільно не проживають. З 2005 року, відповідач не проживає у належному йому будинку. Добровільно виписатись відповідач відмовляється, що порушує його, позивача, право на володіння, користування та розпорядження належним йому житловим приміщенням, тому він змушена звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. У судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи судом повідомлялася у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності та постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи суд, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Довідкою №660 від 15 вересня 2014 року (а.с.6) підтверджено, що позивач є власником будинку, який знаходиться в [ADDRESS]. Довідкою №650 від 11 вересня 2014 року та актом виданим 15 вересня 2014 року виконкомом Нижньострутинської сільської ради (а.с.7,8) підтверджено, що [PERSON], зареєстрований але не проживає у будинку позивача з 2005 року. Досліджені судом докази підтверджують, що відповідач не проживає в будинку, який знаходиться в [ADDRESS] з 2006 року. За змістом ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, вимога про визнання [PERSON], таким, що втратив право на житло є підставною. На підставі викладеного, ст.ст.15,16,319,405 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

у своїй позовній заяві позивач просить суд постановити рішення, яким визнати відповідачкою такою, що втратила право на користування житлом в належному їй житловому будинку, який знаходиться в [ADDRESS]. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що вона є власником житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться в [ADDRESS]. ЇЇ дочка [PERSON], відповідачка по справі, не проживає у належному їй будинку з моменту реєстрації. Добровільно виписатись відповідачка відмовляється, що порушує її, позивачки, право на володіння, користування та розпорядження належним їй житловим приміщенням, тому вона змушена звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Відповідачка у судове засідання не з"явилася, про час розгляду справи судом повідомлялася у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у її відсутності та постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи суд, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.6) підтверджено, що позивачка є власником будинку, який знаходиться в [ADDRESS]. Довідкою №626 від 27 серпня 2014 року виданою виконкомом Нижньострутинської сільської ради (а.с.9) підтверджено, що [PERSON], зареєстрована але не проживає у будинку позивачки. Досліджені судом докази підтверджують, що відповідачка не проживає в будинку, який знаходиться в [ADDRESS]. За змістом ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, вимога про визнання [PERSON], такою, що втратила право на житло є підставною. На підставі викладеного, ст.ст.15,16,319,405 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

у своїй позовній заяві позивач просить суд постановити рішення, яким визнати відповідачкою такою, що втратила право на користування житлом в належному йому житловому будинку, який знаходиться в [ADDRESS] В основу своїх позовних вимог позивач зіслалася на те, що він є власником житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] Його племінниця [PERSON], відповідачка по справі, не проживає у належному йому будинку з моменту реєстрації. Добровільно виписатись відмовляється, що порушує його, позивача, право на володіння, користування та розпорядження належним йому житловим приміщенням, тому він змушений звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. У судове засідання позивач не прибув, направив до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Відповідачка у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи судом повідомлялася у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у її відсутності та постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи суд, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.9) підтверджено, що позивач є власником будинку, який знаходиться в [ADDRESS] Актом обстеження матеріально-побутових умов виданим 12 грудня 2014 року виконкомом Перегінської селищної ради (а.с.5) підтверджено, що [PERSON], зареєстрована але не проживає у будинку позивача з 2012 року. Досліджені судом докази підтверджують, що відповідачка не проживає в будинку, який знаходиться в [ADDRESS] з 2012 року. За змістом ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, вимога про визнання [PERSON], такою, що втратила право на житло є підставною. На підставі викладеного, ст.ст.15,16,319,405 ЖК України,

Outcome: approved