Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Процедура (рух справи) : 1. 03 березня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 14 листопада 2015 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Світловодську Світловодського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №213. Крім того, просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімума на дитину відповідного віку щомісяця з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. 2. Відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 17 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 3. Позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 4. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову, не заперечував проти задоволення, судовий розгляд справи просив провести за його відсутності. 5. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. 6. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Аргументи позивача, [PERSON] : 7. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що дійсно між нею та відповідачем 14 листопада 2015 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Світловодську Світловодського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №213, зареєстровано шлюб. Подружнє їх життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, шлюбні відносини між ними фактично припинені, проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Крім того, просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімума на дитину щомісяця з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. 8. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач, [PERSON] , надала суду такі докази: - копію свого паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; - копію свідоцтва про шлюб від 04.08.2007 р.; - копію рішення суду про розірвання шлюбу від 03.10.2013 р.; - копію свідоцтва про шлюб; - копії свідоцтв про народження дітей; - копії довідки про реєстрацію місця проживання особи. Аргументи відповідача, [PERSON] : 9. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову, не заперечував проти його задоволення. 10. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов [PERSON] слід задовольнити, з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: 11. Позивачка, [PERSON] , та відповідач, [PERSON] , уклали шлюб, який зареєстровано 14 листопада 2015 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Світловодську Світловодського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №213. 12. З позову [PERSON] слідує, що подружнє життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, шлюбні відносини між ними фактично припинені, вони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. 13. Батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] . 14. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову, не заперечував проти його задоволення. Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами, та не спростовані. Оцінка суду, джерела права: 15. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. 16. Ухвалою суду від 17 березня 2021 року сторонам було роз`яснено право на примирення, проте, у визначений строк сторони не примирилися, а зі змісту поданих сторонами заяв вбачається, що вони наполягають на розірванні шлюбу. 17. У відповідності до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. 18. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 19. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. 20. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. 21. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. 22. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. 23. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. 24. В силу ст.112 СК України, - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Висновок суду: 25. Позивачка, [PERSON] , звернулася до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач, [PERSON] позов визнав. Суд зазначає, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. 26. Проте, з письмової заяви сторін вбачається, що сторони не мають наміру зберегти шлюб та сім`ю, яка фактично розпалася. 27. Встановлені у судовому розгляді фактичні обставини справи, переконують суд у тому, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що мають істотне значення, сім`ю зберегти сторони не бажають, вжити судом заходи виявилися безрезультативними, отже, сім`я та шлюб фактично розпалися, а тому позов належить задовольнити, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Оцінка суду джерела права: 28. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 29. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Отже, предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. 30. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 31. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. 32. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і виплачуються щомісячно. 33. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 34. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно до ст. 184 СК України не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 35. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Висновок суду: 36. Суд зауважує, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 37. Відповідач є батьком дітей [PERSON] та [PERSON] , а тому зобов"язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття шляхом щомісячної сплати аліментів на користь позивачки. 38. Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому їх слід задовольнити, та стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімума на дитину відповідного віку щомісяця з дня подачі позову до суду, тобто з 03 березня 2021 року, і до досягнення повноліття [PERSON] , тобто [INFO] . Починаючи з 08.02.2026 року стягувати з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімума на дитину у віці від 6 до 18 років щомісяця і до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] . 39. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір стягнути з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору сплаченого при поданні позовної заяви про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved