Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 17.02.2018 року по 24.12.2020 року позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося і рішенням Виноградівського районного суду від 24.12.2020 року шлюб між ними розірвано. Відповідач належним чином дитину не утримує та не бере участі у її вихованні. Позивачка вказує, що відповідач працевлаштований, працює у ПП "Браєр", має постійний дохід у розмірі 15 000 грн щомісячно та просить стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідач будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання також не з`явився, проте подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позовних вимог. У відповідності до порядку, встановленого ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що з 17.02.2018 року по 24.12.2020 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилася одна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя у сторін не склалося і рішенням Виноградівського районного суду від 24.12.2020 року по справі № 299/3189/20 шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу дитина сторін проживає разом з матір`ю, позивачкою по справі. Між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання дочки. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов"язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. За вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи встановлено, що відповідач є працездатного віку, має постійне місце роботи - працює у ПП "Браєр" та отримує стабільний дохід, інших дітей та утриманців, крім спільної з позивачкою дитини не має, а тому суд вважає, що він як батько зобов`язаний брати участь в утриманні дочки. Проаналізувавши обставини, що мають значення при визначенні розміру аліментів, суд приходить до висновку, що з відповідача належить стягувати аліменти на утримання дитини у частці з усіх видів його заробітку (доходу) . Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачка звільнена від сплати судового збору за звернення до суду із позовною вимогою про стягнення аліментів, відтак із відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved