Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 11 травня 1996 року Боремельскою сільською радою Демидівського району Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 2. Крім того, просить залишити їй право надалі іменуватися прізвищем [PERSON] та судові витрати покласти на відповідача. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. В обгрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що на протязі всього сімейного життя між нею та відповідачем стосунки поступово погіршувались, що в кінцевому призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім»ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки, він байдуже та цинічно ставився до неї, що тяжким чином вплинуло на її психічний стан. Крім того, відповідач зловживає спиртним, не займається вихованням неповнолітніх дітей, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у дітей та у позивачки, не здатен нормально підтримувати нормальну атмосферу в сім»ї, піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено. Вважає, що збереження їхнього шлюбу суперечить , як її інтересам, так і інтересам дітей. Позивачка під час розгляду справи в суді позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, суду пояснила, що на сьогодні вони з відповідачем проживають роздільно, шлюбних відносин не пітримують приблизно чотири роки, втратили почуття любові та поваги одне до одного . Відповідач чотири роки сплачує аліменти на утримання двох дітей , не проживає разом, будь-які спроби помиритися та зберегти сім'ю не дали ніякого результату. В категоричрій формі просить шлюб розірвати. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до повідомлення Демидівського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Рівненській області № 5615/53, [PERSON], [INFO] знятий з реєстрації за рішенням суду 14.01.2012 року /а.с.13/. Згідно ч.9 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. У зв»язку з тим, що місце проживання (перебування) [PERSON] суду не було відоме, останнього було викликано в суд через оголошення в газеті «Вісті Рівненщини» № 8 від 27 лютого 2015 року /а.с. 21/. Отже з цього моменту він вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Незважаючи на це, відповідач на розгляд справи не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутності суду не надав.Крім того ,як пояснила позивачка вона особисто повідомляла по телефону відповідача про час та місце слухання справи про розлучення,однак він відмовився з'явитися до суду. Відповідно ч.1 до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з"явився на судовий розгляд справи і про причини неявки суд не повідомив та позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони тривалий період часу шлюбних відносин не підтримують, проживають роздільно, втратили почуття любові та поваги одне до одного. З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя стало неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, суд надає право позивачці після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки, понесені нею витрати у вигляді судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. /а.с.1-2/ . На підставі ст.ст 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved