Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньок до досягнення ними повноліття, а також на її утримання до досягнення дитиною трьох річного віку в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно. Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги в частині розміру стягнутих аліментів, просила стягнути з відповідача на дітей 1/3 частину, а на її утримання 1/6 частину, а також відмовилась від стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу. Відповідач позов визнав частково, не погодився щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини, оскільки на його утриманні знаходиться непрацездатна матір, а також його стан здоровя є незадовільним, оскільки він має форму захворювання ( хронічний гастрит), крім того він отримує мінімальний заробіток. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що сторони 27.09.2007 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу народилися дві доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].Батьком дітей згідно свідоцтв про їх народження, є відповідач. Сторони разом не проживають, діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що не заперечується сторонами по справі. Як свідчить довідка №26 від 18.06.2015 року, видана ЖБК «ТЕМП», про те, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір»ю [PERSON] (а.с. 6). Відповідач допомогу на утримання дітей добровільно не надає, хоча працює, та зобов»язаний утримувати дочок. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, суд погоджується з вимогою позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в частковому відношенні до заробітку, а саме в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та в розмірі 1/6 частини заробітку на утримання позивачки до досягнення дочкою [PERSON] трьох років. При визначені розміру аліментів, суд бере до уваги ту обставину, що відповідач проживає з матір»ю, яка є особою похилого віку, але при цьому враховує, що вона отримує пенсію за віком, тобто не перебуває на повному утриманні відповідача, і тому розмір аліментів на утримання двох дітей та дружини, що не працює не перевищує 50% його заробітної плати і він в змозі сплачувати вказаний розмір аліментів. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України, а саме не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21.04.1999 року №606-ХІV Про виконавче провадження він не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Суд не бере до уваги заперечення відповідача, стосовно того, що він має незадовільний стан здоровя та мінімальний заробіток, оскільки на підтвердження своїх заперечень він не надав жодного доказу. Крім того, що стосується заробітку то судом взята частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей та дружину, а не тверда грошова сума, яку б не зміг сплатити відповідач. Суд вважає, що відповідно до ст. ст. 58, 60 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином позивачка довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Ст. 88 ЦПК України передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно також стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Суд також вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів відповідно до ст.367 ЦПК України.

Outcome: approved