overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 12 червня 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Верхньовербізькій сільській раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейні відносини не склалися, вони з відповідачем люди різних характерів\~та поглядів на життя. Позивач зазначає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище "Кочкіна", неповнолітню дитину просить залишити проживати з нею. Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи в її\~відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач\~в судове засідання повторно не зявився, хоча про дату та час розгляду справи повідомлявся в передбаченому законом порядку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки. Відповідно до\~ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 червня 2011 року сторони уклали шлюб у Верхньовербізькій сільській раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5 (а.с. 3). Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, дитину [PERSON], [INFO], слід залишити проживати з матірю, після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище "Кочкіна". На підставі ст. ст.\~104,\~110,\~112,\~113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 13.07.2018 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №250. Від шлюбу у них народився син: [PERSON] , [INFO] . Вказує, що з початку спільного проживання у них були нормальні сімейні відносини, однак на протязі останнього року сімейне життя між ними погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. З відповідачем спільно не проживають, шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Зазначає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер тому просить суд шлюб розірвати, дитину залишити з нею, прізвище залишити шлюбне. В судове засідання позивач не з`явилася, однак від позивачки надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання без поважних причин не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був належно повідомлений. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.07.2018 року сторони зареєстрували шлюб у Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №250 (а.с. 5). У сторін є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім`я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, позивачці залишити шлюбне прізвище, малолітню дитину слід залишити проживати з позивачкою. На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 13 листопада 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Молодятинській сільській раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №7. Зазначає, що від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, з самого початку подружнього життя у них склалися хороші сімейні відносини, однак з часом відносини погіршилися. Почали виникати непорозуміння та конфлікти. Виявилось, що вони з відповідачем люди різних характерів та поглядів на життя. Позивач зазначає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище "Андріїшин", судові витрати покласти на неї. Позивач в судове засідання не з»явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, однак його представник, адвокат [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності відповідача та представника, позовні вимоги визнали у повному обсязі та просили позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 листопада 2009 року сторони уклали шлюб у селі Молодятин Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №7 (а.с. 3). У сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, неповнолітніх дітей слід залишити проживати з позивачем, позивачу залишити прізвище "Андріїшин". На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 13 серпня 2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 294. Від шлюбу у них народився син: [PERSON] , [INFO] . Вказує, що подружнє життя у них не склалося, вони не змогли створити міцної сім`ї, між ними часто виникали непорозуміння і конфлікти. Протягом останнього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Зазначає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер тому просить суд шлюб розірвати, прізвище залишити шлюбне, малолітнього сина залишити проживати з нею. В судове засідання позивач не з`явилася, однак від позивачки надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 серпня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 294 (а.с.8). У сторін народився син: [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім`я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, позивачці залишити шлюбне прізвище, неповнолітню дитину слід залишити проживати з позивачкою. На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 16 липня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 886. Від шлюбу дітей немає. Вказує, що подружнє життя у них не склалося, вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя. Зазначає, що з відповідачем проживають окремо, сімейні відносини не підтримують. Зазначає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи в її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила проти заочного розгляду справи. Крім того, представник позивача, адвокат Васютин Я.В. подав до суду заяву про розгляд справи в його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Тому суд ухвалив розглядати справу у заочному порядку. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 липня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 886 (а.с.3). Від шлюбу дітей немає. Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивачки, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім`я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати. На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 16 листопада 2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем у с. Коршів Коломийського району, актовий запис №20. Зазначає, що від шлюбу у них народилася дочка, [PERSON], [INFO]. Вказує, що вони з відповідачем люди різних характерів та поглядів на життя. Позивач зазначає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати, неповнолітню дочку залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище "[PERSON]" та стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу в розмірі 500 гривень. Відповідач до суду подав заперечення на позов, в якому він просить надати термін для примирення сторін строком 3 місяці, та просить відмовити [PERSON] в задоволенні позовної вимоги, тобто не визначати місце проживання неповнолітньої дочки [PERSON]. Позивач в судове засідання не з»явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала, зазначила, що сім'я розпалась, і примирення між ними неможливе. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча неодноразово належним чином повідомлявся про дату та час судового розгляду. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 листопада 2001 року сторони уклали шлюб у с. Коршів Коломийського району, актовий запис №20 (а.с. 4). У сторін народилася дочка, [PERSON], [INFO] (а.с.5). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, також, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд вважає необхідним визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON], з матір»ю [PERSON], позивачу слід залишити прізвище "[PERSON]", судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача. На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113, 161 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 16 лютого 2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Гвіздецькій селищній раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №2. Зазначає, що від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказує,що з самого початку подружнього життя у сторін склалися хороші сімейні відносини, однак, з часом відносини погіршилися. Почали виникати непорозуміння та конфлікти. Виявилось, що вони з відповідачем люди різних характерів та поглядів на життя. Позивач зазначає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище "[PERSON]". Позивач в судове засідання не з»явилася, однак, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, зокрема судовою повісткою. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 лютого 2008 року сторони уклали шлюб у Гвіздецькій селищній раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №2 (а.с.3). У сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.8, 9). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, неповнолітніх дітей слід залишити проживати з позивачем, позивачу залишити прізвище "[PERSON]". На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 18 травня 2017 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Тернопільському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 687. Від шлюбу є неповнолітня дитина: [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. На протязі тривалого часу між ними виникали суперечки, скандали, що призводили до неможливості спільного проживання. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Проживають окремо, сімейні стосунки між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Зазначає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер тому просить суд шлюб розірвати, залишити прізвище « [PERSON] », малолітню дочку залишити проживати з нею. В судове засідання позивач не з`явилася, однак від представника позивачки адвоката Гринів Я.В. надійшла письмова заява про розгляд справи без позивачки та її участі, позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла письмова заява відповідача про розгляд справи без його участі, позов визнає та просить розірвати шлюб. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 травня 2017 року сторони зареєстрували шлюб у Тернопільському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 687 (.а.с. 4). У сторін є малолітня дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім`я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, позивачці залишити шлюбне прізвище, малолітню дочку залишити проживати з матір`ю. На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved