Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до територіальної громади с. Майдан-Гологірський в особі Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області, третіх осіб - [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . У зв`язку з його смертю відкрилася спадщина на спадкове майно. За життя батько склав заповіт, яким усе своє майно заповів йому. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину,- немає. Серед спадкового майна батька є земельна ділянка загальною площею 0,9073 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,3294 га та площею 0,5779 га, призначена для ведення сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 013047. Стверджує, що оригінал даного Державного акта втрачений, через що вона не може оформити спадщину у нотаріуса. Тому, вона звертається до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову просила задовольнити. Відповідач - Гологірська сільська рада Золочівського району Львівської області, в судове засідання не з"явилася, подала лист, в якому просить розгляд справи проводити у відсутності їх представника, вимоги позову не заперечила. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, вимоги позову визнали. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач є донькою [PERSON] , вказане підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Гологірською сільською радою Золочівського району Львівської області, підтверджено, що [PERSON] помер [INFO] . Із наявної в матеріалах справи копії заповіту, посвідченого 31.01.2005 року в Гологірській сільській раді Золочівського району Львівської області, [PERSON] заповів позивачці усе своє майно. Із Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 58498494 від 27.11.2019 р. вбачається, що інформація про Спадкову справу [PERSON] відсутня. Як вбачається з Державного акта серії ЛВ № 013047 [PERSON] належить земельна ділянка загальною площею 0,9073 га , яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Гологірської сільської ради. Оригінал Державного акта на право приватної власності на землю [PERSON] у позивачки відсутні. Згідно довідки № 738 від 26.07.2019 року Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла його донька - [PERSON] , яка проживала з ним однією сім`єю. Заборон та арештів на земельну ділянку немає. Заповіт від імені [PERSON] не змінено та не відмінено. Суд приймає надані довідки позивачем, як належний письмовий доказ. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно із ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положення ст.ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Враховуючи, що позивач не може в іншому порядку оформити право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, позовна заява про визнання права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] підлягає до задоволення.

Outcome: approved