Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив суд стягнути кошти в розмірі понесених витрат 50 000,00 грн., витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 929,00 грн. та витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 14.03.2015 о 16:20 год. в м. Києві на перехресті пров. Жуковського - вул. Васильківська, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Хонда», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля «Хонда», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до їх пошкодження, чим порушила ст. 124 КУпАП. Також, позивач вказує, що дату скоєння ДТП водій [PERSON] не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 09.04.2015, винною у скоєнні ДТП, що сталася 14.03.2015, було визнано відповідача [PERSON] . Вказує, що результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Хонда», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу відповідно до звіту №1013 про оцінку автомобіля «Хонда», д.н.з. [NUMBER] , складає 52 169,71 грн. Позивач вказує, що зазначена шкода особисто відповідачем не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернулася до позивача з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/6586649 з терміном дії з 16.09.2014 до 15.09.2015. Зазначає, що у зв`язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 24.05.2016 та 27.08.2015 здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 6 525,24 грн. та 43 474,76 грн. Також, зазначає, що МТСБУ понесені витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 929,00 грн. Посилаючись на вимоги ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону, після проведення виплати [PERSON] у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] 28.04.2016 МТСБУ звернулось до [PERSON] з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, який залишено без задоволення. З огляду на викладене, позивач просив задовольнити позов. 08.09.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Лазаренко В.В. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 листопада 2017 року відкрито провадження в справі та призначено до судового розгляду. У судовому засіданні 29.03.2018 суд не виходячи до нарадчої кімнати ухвалив залучити в якості третьої особи Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія». Згідно Розпорядження в.о. керівника апарату суду від 27.02.2019 №689 було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи. 27.02.2019 згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 25.11.2019 на адресу суду від представника третьої особи ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» надійшли письмові пояснення, в яких просить позовні вимоги МТСБУ до відповідача задовольнити у повному обсязі. В своїх поясненнях представник ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» зазначає, що 18.03.2015 до ПрАТ «УТСК» звернулася [PERSON] з повідомленням щодо настання дорожньо-транспортної пригоди з яких вбачається, що 14.03.2015 по пров. Жуковського у м. Києві сталася ДТП за участю автомобіля «Хонда Аккорд», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] з автомобілем «Хонда Сівік», реєстраційний номер [NUMBER] . До повідомлення про настання ДТП, [PERSON] було додано: копію паспорту, копію ідентифікаційного коду, копію свідоцтва про реєстрацію ТЗ, копію водійського посвідчення, Оригінал первинної довідки ДАІ про ДТП, копію протоколу про адміністративне правопорушення та копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене частино 1 статті 126 КУпАП. Інших документів до повідомлення про ДТП, [PERSON] додано не було, у тому числі оригіналу Полісу, яким начебто було застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON] . Разом з тим, представник зазначає, що [PERSON] зазначила в повідомленні про ДТП, що її відповідальність забезпечена полісом АІ/4764141 укладеним з 10.03.2015. 25.10.2017 за вх. № 2760 ПрАТ «УТСК» отримало лист Управління патрульної поліції у м. Києві. У вказаному листі зазначено, що в результаті ДТП, яка мала місце 14.03.2015 відносно [PERSON] були складені протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. Посилається на те, що правопорушення передбачене статтею 124 КУпАП передбачає настання відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Згідно пункту 21.2. статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка діяла на момент ДТП), контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: Відповідними підрозділами МВС України при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Правопорушення передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП, передбачає настання відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»). Вказує, що на місці ДТП працівниками МВС України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, на момент ДТП, Державною автомобільною інспекцією складено постанову про адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП у зв`язку з відсутністю у [PERSON] поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Крім того, відсутність поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП, підтверджується також деталізованою довідкою ДАІ за № 1507100874920. Зазначає, що вказаною довідкою не зафіксовано наявність у [PERSON] поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент настання ДТП, оскільки відповідна графа: «наявний (відсутній) полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або страховий сертифікат «Зелена картка» - порожня, що свідчить про відсутність полісу на момент оформлення матеріалів ДТП працівниками ДАІ. Разом з тим, працівниками ДАІ зафіксовано наявність полісу у другого учасника ДТП та зазначено інформацію про строк дії поліса, його серію та номер у відповідній графі деталізованої довідки. Вважає, що є підтвердженим фактом відсутність полісу на момент настання ДТП у [PERSON] , про що свідчить складена відносно [PERSON] працівниками ДАІ постанова про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 226 КУпАП, а також працівниками ДАІ не вказано дату дії полісу його номер та серію у деталізованій довідці ДАІ. Крім того, ані оригіналу, ані копії полісу [PERSON] ПрАТ «УТСК» не надавала, а тому вважає, що є очевидним, що і страховий платіж за втраченим полісом не сплачувався. Посилається на те, що відповідно до пункту 21.1. статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка діяла на момент ДТП), з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Вказує, що потерпіла особа до ПрАТ «УТСК» не зверталася із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку із відсутністю у [PERSON] полісу обов`язкового страхування, а звернулася до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування. МТСБУ у свою чергу сплатило страхове відшкодування потерпілій особі у зв`язку із тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована. Після виплати страхового відшкодування МТСБУ у порядку передбаченому статтею 38 України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка діяла на момент ДТП) звернулося до винної в ДТП особи, якою є [PERSON] для відшкодування останньою виплаченого страхового відшкодування у розмірі 50 929,00 грн. Вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника МТСБУ на підставі вже поданих документів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Третя особа ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася. Представник третьої особи в письмових поясненнях, які містяться в матеріалах справи, просив позовні вимоги МТСБУ до відповідача задовольнити у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, врахувавши доводи сторін та третьої особи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 14.03.2015 о 16:20 год. в м. Києві на перехресті пров. Жуковського - вул. Васильківська, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Хонда», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля «Хонда», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , що призвело до пошкодження двох транспортних засобів Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.04.2015, винною у скоєнні ДТП, що сталася 14.03.2015, було визнано [PERSON] та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. (а.с. 8). Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Як свідчать матеріали справи внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля «Хонда», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] завдано матеріальних збитків. Згідно звіту №1013 про оцінку автомобіля «Хонда Цівік», д.н.з. [NUMBER] , від 11.05.2015 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Хонда Цівік», д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 52 169,71 грн. (а.с. 17-23). З матеріалів справи вбачається, що відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується наступним. Так, у повідомленні про настання ДТП відповідачем не було додано Полісу АІ/4764141 на який вона посилалася в підтвердження укладання договору обов"язкової цивільно-правової відповідальності, що укладено у ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" з 10.03.2015. Разом з тим, з листа від 25.10.2017 Управління патрульної поліції у м. Києві вбачається, що в результаті ДТП, яка мала місце 14.03.2015 відносно [PERSON] були складені протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. Відповідно до ст.124 КУпАП відповідальності настає за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Згідно пункту 21.2. статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка діяла на момент ДТП), контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: Відповідними підрозділами МВС України при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Правопорушення передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП, передбачає настання відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»). В листі зазначено також, що на місці ДТП працівниками МВС України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, на момент ДТП, Державною автомобільною інспекцією складено постанову про адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП у зв`язку з відсутністю у [PERSON] поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Крім того, відсутність поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП, підтверджується також деталізованою довідкою ДАІ за № 1507100874920. У вказаній довідці не зафіксовано наявність у [PERSON] поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент настання ДТП, оскільки відповідна графа: «наявний (відсутній) полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або страховий сертифікат «Зелена картка» - порожня, що свідчить про відсутність полісу на момент оформлення матеріалів ДТП працівниками ДАІ ( а.с.128,129). Оскільки відповідачем не надано суду належних та достовірних доказів того, що її цивільно -правова відповідальність була застрахована відповідно до полісу АІ/4764141 від 10.03.2015, як і не надано будь-яких доказів об"єктивного існування такого полісу та сплати відповідного страхового платежу в підтвердження його укладання , суд вважає, що доводи відповідача в цій частині є недоведеними. У зв`язку із відсутністю у відповідача договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортнів засобів, 20.05.2015 власник пошкодженого автомобіля [PERSON] звернулася до позивача із заявою про виплату відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП (а.с. 6). 06.08.2015 та 26.04.2016 МТСБУ прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 43 474,76 грн. та 6 525,24 грн. (а.с.а.с. 12, 15). Відповідно до платіжних доручень від 07.08.2015 №3979 та від 27.04.2016 №323рв МТСБУ сплачено страхове відшкодування у розмірі 43 474,76 грн. та 6 525,24 грн. (а.с.а.с. 14, 11). Доказів того, що відповідачем на користь потерпілої були відшкодовані збитки завдані внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем не надано. Частина 1 статті 1166 ЦК України визначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1187, ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, в тому числі, з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Таким чином за загальним правилом обов`язок відшкодувати майнову шкоду покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача. Зазначене правило підлягає застосуванню також у випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Поряд з цим, стаття 1191 ЦК України встановлює, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Випадки, у яких відшкодування шкоди здійснює особа відмінна від її заподіювача, передбачені, зокрема, у ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон України від 01.07.2004 №1961-IV) Згідно підпункту «а» пункту 41.1 ст. 41 Закону України від 01.07.2004 №1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 21.1 ст. 22 Закону України від 01.07.2004 №1961-IV, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до положень статті 29 Закону України від 01.07.2004 №1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Положеннями п.п. 9.1, 9.2 ст. 9 Закону України від 01.07.2004 №1961-IV передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України від 01.07.2004 №1961-IV, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Зі змісту вищевказаних правових норм вбачається, що у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках обов`язок відшкодувати шкоду у повному обсязі чи частково покладається на спеціального суб`єкта, за фактичних обставин справи - на МТСБУ. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як встановлено судом, МТСБУ відшкодовано шкоду, завдану відповідачем у результаті дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим в межах виплаченого відшкодування МТСБУ набуло право зворотної вимоги до відповідача. Таким чином, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню сплачене страхове відшкодування в розмірі 50 000,00 грн., як таке, що узгоджується з дослідженими матеріалами справи та вимогами закону. Що ж стосується заявлених Моторним (транспортним) страховим бюро України позовних вимог до [PERSON] про стягнення послуг аварійного комісара в розмірі 929,00 грн., то вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 40.3 ст. 40 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З матеріалів справи не вбачається, що МТСБУ було залучено аварійного комісара, відповідно до положень ст. 40 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та у зв`язку з чим були понесені витрати в розмірі 929,00 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 1 600,00 грн. Враховуючи вищевикладене, позов МТСБУ підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial