Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

У липні 2016 року Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий альянс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків у порядку регресу. Свої вимоги мотивує тим, що 19 грудня 2015 року о 22.05 год. по вул. Артема, 21 сталася ДТП за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Рено» д.н.з. [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий альянс» на підставі договору страхування транспортних засобів № 39329 від 22.10.2015 року. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті дій відповідача, автомобіль «Рено» д.н.з. [NUMBER] отримав пошкодження на суму 12 406 грн. 83 коп., що підтверджується експертизою № 118/15 від 25.12.2015 року. За наслідками зазначеного ДТП ПрАТ «Європейський страховий альянс» на виконання умов договору страхування виплатив потерпілому (страхувальнику) страхове відшкодування в розмірі 12 406 грн. 83 коп. Посилаючись на те, що ПрАТ «Європейський страховий альянс» повністю виконало покладені на нього зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій стороні, беручи до уваги те, що відповідач у добровільному порядку не здійснив відшкодування шкоди, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь 12 406 грн. 83 коп. на відшкодування шкоди, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу у відсутність представника страхової компанії, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 22 жовтня 2015 року між ПрАТ «Європейський страховий альянс» та [PERSON] було укладено договір страхування транспортних засобів № 39329 (а.с. 3). Відповідно до умов даного договору об'єктом страхування є автомобіль «Рено» д.н.з. [NUMBER]. 19 грудня 2015 року о 22.05 год. по вул. Артема, 21 сталася ДТП за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Рено» д.н.з. [NUMBER]. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ( а.с. 26). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Виходячи з аналізу процесуальних норм права, преюдиційність фактів, які відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб'єктивними (ті самі особи (особа) або правонаступники) і об'єктивними (предмет спору, предмет доказування) межами, за якими сторони чи інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники, не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судом у рішенні в такій справі факти і правовідносини. Внаслідок даного ДТП автомобіль «Рено» д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження на суму 12 406 грн. 83 коп., що підтверджується експертизою № 118/15 від 25.12.2015 року ( а.с. 7-14). ПрАТ «Європейський страховий альянс» на підставі розрахунку суми страхового відшкодування ( а.с. 23 зворот) було складено страховий акт ( а.с. 24) та виплачено страхове відшкодування потерпілому у ДТП у розмірі 12 406 грн. 83 коп. (а.с. 24 зворот, 25). Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Матеріали справи свідчать, що 28 березня 2016 року позивачем на ім."я відповідача було направлено досудову вимогу ( а.с. 25 зворот). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за збитки. Отже, враховуючи вищевикладене та ст. 1191 ЦК України, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON], є винним у скоєнні ДТП, а тому у ПрАТ «Європейський страховий альянс» у межах фактичних витрат, виникло право вимоги до особи, що відповідальна за нанесення збитків, в розмірі, що був виплачений потерпілій особі, а саме 12 406 грн. 83 коп., а тому відповідач зобов'язаний відшкодувати на користь позивача збитки у розмірі 12 406 грн. 83 коп. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь ПрАТ «Європейський страховий альянс» підлягають витрати по оплаті судового збору в розмірі 1378 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved