Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом про визнання за кожним із них права власності, як за спадкоємцями за законом, на 1/4 частину домоволодіння, розташованого в [ADDRESS]. Позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності на 1/4 частину спірного домоволодіння, яке належало його матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позивачка [PERSON] просить визнати за нею право власності на ? частину цього ж домоволодіння, яке належало її матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позивачі в обгрунтування позовних вимог посилаються на те, що при зверненні в нотаріальну контору з метою оформлення спадщини на вказане майно їм було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, виданих на ім'я спадкодавців. Позивачі зазначили, що спірне домоволодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилося до двору колгоспника і в ньому проживали вони та спадкодавці [PERSON] і [PERSON] і являлися власниками цього домоволодіння, однак, не оформили правовстановлюючих документів. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче засідання не з'явилися. В доданих до позовної заяви заявах, просять справу слухати у їх відсутності, а позовні вимоги задовольнити. Представник позивачів - адвокат [PERSON] подав до суду заяву, у якій просить справу слухати в його відсутності, позов задовольнити. Представник відповідача Іване - Пустенської сільської ради в підготовче засідання не прибув, від нього поступила письмова заява про визнання позову, в якій просить справу слухати за його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти. [INFO] в с.Іване - Пусте Борщівського району Тернопільської області померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане [INFO] Іване - Пустенською сільською радою Борщівського району Тернопільської області). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого входить ? частина будинковолодіння в [ADDRESS], яку її дочка - позивач [PERSON] прийняла, вступивши в оперативне управління її спадковим майном. Наведене підтверджується довідкою Іване - Пустенської сільської ради №524 від 26 вересня 2018 року. [INFO] в с.Іване - Пусте Борщівського району Тернопільської області померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 29 листопада 2010 року Іване - Пустенською сільською радою Борщівського району Тернопільської області). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого входить ? частина будинковолодіння в [ADDRESS], яку її син - позивач [PERSON] прийняв, вступивши в оперативне управління її спадковим майном. Наведене підтверджується довідкою Іване - Пустенської сільської ради №463 від 04 вересня 2018 року. Поряд з тим встановлено, що 19 вересня 2018 року позивачі звернулися до Борщівської державної нотаріальної контори з приводу видачі їм свідоцтв про право на спадщину за законом після померлих, зокрема позивачу [PERSON] свідоцтва на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS], як за спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], а позивачу [PERSON] свідоцтва на ? частину того ж житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, як за спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], однак у видачі позивачам свідоцтв нотаріальною конторою було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавців та через виявлені розбіжності у документах. Так, у свідоцтві про смерть серія [NUMBER], спадкодавцем є [PERSON], згідно Повного витягу з ДРАЦСГ щодо актового запису про народження позивача [PERSON] від 19 вересня 2018 року за №00017006727, спадкодавець зазначена як [PERSON]. Крім того виявлено відсутність актових записів про народження [PERSON] та [PERSON], що унеможливлює встановити родинні відносини з померлою [PERSON]. Наведене вбачається з листа Борщівської державної нотаріальної контори №728/02-14 від 19.09.2018 року. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що спірне домоволодіння [ADDRESS], відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України "Про власність") членами ? його частини були померла [PERSON], яка була головою двору та її син - позивач [PERSON], а членами іншої ? його частини були [PERSON], яка була головою двору та її дочка - позивач [PERSON], що стверджено довідкою Іване - Пустенської сільської ради №481 від 12.09.2018 року, копіями по господарських книг Іване - Пустенської сільської ради за 1991-1995 роки на ім'я [PERSON] та відповідно [PERSON]. Відповідно до норм статей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). А отже, померлі [PERSON], [PERSON] та позивачі [PERSON], [PERSON], на відповідній правовій основі набули право, кожен зокрема, на 1/4 частину будинковолодіння, розташованого по [ADDRESS]. Однак, у визначеному законом порядку, померлі за життя, не оформили своє право власності на належні їм частини будинковолодіння. Крім того встановлено, що рішенням третьої сесії двадцять третього скликання Іване - Пустенської сільської ради №21 від 18 грудня 1998 року, [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 55 для ведення особистого селянського господарства, а [PERSON], передано земельну ділянку загальною площею 0, 41 га, з них 0, 12 га - для обслуговування жилого будинку, та 0, 29 га для ведення особистого селянського господарства. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виготовленої КП Борщівське районне бюро технічної інвентаризації 21 серпня 2018 року, інвентаризаційна вартість домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] становить 121122 грн. Житловий будинок побудовано у 1966 році, господарські будівлі та прибудови побудовано у 1979 році. Крім того судом встановлено те, що померла [PERSON], яка у різних документах була зазначена як [PERSON], [PERSON] та [PERSON], є однією і тією ж особою а відтак і матір'ю позивача [PERSON]. Наведене зокрема вбачається з копій по господарських книг, де вона зазначена саме як [PERSON], а її сином є [PERSON], а також підтверджується довідкою Іване - Пустенської сільської ради №481 від 12.09.2018 року. Також те, що померла [PERSON] та позивач [PERSON] є дочками померлої [PERSON], підтверджується зокрема витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00021022797 від 19 вересня 2018 року, де мати позивача [PERSON] зазначена як [PERSON], а у графі відомості про матір зазначено [PERSON] і відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00017006727 від 18 серпня 2016 року, [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] і присвоєно їй прізвище [PERSON]. Аналогічні відомості зазначені і у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON], номер витягу 00021022838 від 19 вересня 2018 року. Інших спадкоємців, які б заявили своє право на спадкове майно померлих [PERSON] та [PERSON] немає. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об"ємі. На підставі ст.ст. 16, 25, 26, 200, 376, 392, 1218, 1223, 1233-1235 ЦК України,

Outcome: approved