Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Пітушківської сільської ради Млинівського району Рівненської області, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28 липня 2015 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті\~ на території Пітушківської сільської ради Млинівського району Рівненської області відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в с.Річище вул.Польова,7 Млинівського району Рівненської області. За життя 20 жовтня 2014 року батько склав заповіт, в якому заповів йому усе своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося. Крім нього спадкоємцем є також його рідний брат - [PERSON], оскільки він є інвалідом та відповідно має право на обов»язкову частку у спадщині. При зверненні в нотаріальну контору для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, йому було відмовлено у його видачі по тій причині, що відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на ? будинковолодіння, в яке входять: житловий будинок, позначений під літерою А-1, загальною площею 52,4 м.кв., з яких 34,6 м.кв. житлова площа та 17.8 м.кв. допоміжна, веранда, позначена під літерою а, площею 7.2 м.кв., сарай, позначений під літерою Б, площею 51,0 м.кв., сарай, позначений під літерою В, площею 83,6 м.кв., погріб, позначений під літерою Г, площею 15,0 м.кв., літню кухню, позначену під літерою Д, площею 15,0 м.кв. та колодязь, позначений під літерою Д, площею 10,5 м.кв., колодязь, позначений під літерою Е, площею 7 м.п., що розташовані по вул.Польова,7 в с.Річище Млинівського району Рівненської області та залишилися після смерті його батька [PERSON], який помер 28 липня 2015 року. Під час розгляду вказаної справи 11.05.2016 року [PERSON] було подано зустрічний позов до [PERSON], Пітушківської сільської ради Млинівського району Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним [PERSON], вказав, що згідно із нормою статті 120 ЦК УРСР 1963 року, яка діяла до 16 грудня 1993 року, двір міг мати статус колгоспного за умови, якщо хто-небудь з його членів працював у колгоспі. Його покійний батько - [PERSON], до моменту виходу на пенсію, працював трактористом в колгоспі «Дружба». З 1975 по 1998 рік він також працював трактористом в колгоспі «Дружба» в с.Пітушків Млинівського району Рівненської області. Там же з 24.04.1987 року по 05.02.1991 рік працювала телятницею його дружина - [PERSON] Лук»янівна. Таким чином, головою колгоспного двору був [PERSON], а членами двору всі особи, котрі спільно проживали, вели господарство і перебували у сімейно-родинному зв'язку. Станом на 31 грудня 1990 року в спірному житловому будинку, що розташований по вул.Польова,7 в с.Річище Млинівського району Рівненської області, не менше трьох років проживали: його батько [PERSON], його мати [PERSON], він та його дружина [PERSON] Лук»янівна, їх неповнолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та відповідач [PERSON] , який на той час працював в колгоспі водієм. До моменту припинення колгоспного двору не відбулося його поділу, майно збереглося в натурі, тому кожному з членів двору належить по 1/7 (або по 2/14) частин спірного нерухомого майна. Крім того зазначив, що після смерті матері - [PERSON], яка померла 02 лютого 2014 року, її частка майна була успадкована за законом її чоловіком (їх батьком) і збільшилася до 4/14 частин. Таким чином, відповідач [PERSON] набув 2/14 частини нерухомого майна як член колгоспного двору та успадкував за заповітом після смерті батька 3/14 частини нерухомого майна (1/14 частина майна належить йому як обов»язкова частка за законом в спадщині за заповітом). Він набув права власності на 2/14 частини спірного будинку як член колгоспного двору і на 1/14 частини - як обов»язкову частку в спадщині після смерті батька. Вважає, що відповідач [PERSON] (позивач за первісним позовом) має право лише на 5/14 частин спірного житлового будинку та на 5/14 частин надвірних будівель і споруд, що розташовані по вул.Польова7 в с.Річище Млинівського району Рівненської області. Інші 9/14 частин спірного нерухомого майна належать йому (3/14 частини), його дружині (2/14 частини) та двом його дітям (по 2/14 частини кожному) як членам колгоспного двору. Просить суд визнати за ним право власності на нерухоме майно, а саме на 3/14 частини житлового будинку від загальної площі 52,4 м.кв., від житлової площі 34,6 м.кв. та на 3/14 частини надвірних будівель і споруд, що розташовані по вул..Польова,7 в с.Річище Млинівського району Рівненської області. Ухвалою Млинівського районного суду від 11.05.2016 року вимоги за зустрічним позовом про визнання права власності на нерухоме майно об"єднано в одне провадження з первісним позовом. Крім того, 30 травня 2016 року до суду надійшла позовна заява третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] Лук»янівни, [PERSON], [PERSON] до [PERSON], Пітушківської сільської ради Млинівського району Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зазначили, що позовні вимоги за первісним позовом визнають частково з підстав зазначених у зустрічному позові [PERSON]. Просять визнати за [PERSON] Лук»янівною право власності на нерухоме майно, а саме - на 2/14 частини житлового будинку від загальної площі 52,4 м.кв., від житлової площі 34,6 м.кв. та на 2/14 частини надвірних будівель і споруд, що розташовані по вул..Польова7 в с.Річище Млинівського району Рівненської області. Визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно, а саме - на 2/14 частини житлового будинку від загальної площі 52,4 м.кв від житлової площі 34,6 м.кв та на 2/14 частини надвірних будівель і споруд, що розташовані по вул.Польова, 7 в с.Річище Млинівського району Рівненської області. Визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно, а саме - на 2/14 частини житлового будинку від загальної площі 52,4 м.кв, від житлової площі 34,6 м.кв. та на 2/14 частини надвірних будівель і споруд, що розташовані по вул.Польова,7 в с.Річище Млинівського району Рівненської області. В судовому засіданні позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] не визнали вимоги за зустрічним позовом [PERSON] та вимоги за позовом третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, уточнивши заявлені позовні вимоги. Просять суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на ? будинковолодіння, яке розташоване по вул.Польова,7 в с.Річище Млинівського району Рівненської області, що належало його батьку [PERSON], який помер 28 липня 2015 року. В судовому засіданні відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом, [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві, зазначивши, що позовні вимоги за первісним позовом [PERSON] визнають частково. В судовому засіданні треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та їх представник адвокат [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві, зазначивши, що позовні вимоги за первісним позовом [PERSON] визнають частково. Представник відповідача - Пітушківської сільської ради Млинівського району в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовими заявами в яких зазначив про визнання первісного та зустрічного позовів. Просить справу розглядати за відсутності їх представника (а.с.25, 104 ). Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та оцінивши подані докази, суд приходить до висновку про те, що первісний позов [PERSON] підлягає до задоволення повністю. Зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, позов третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що спірне будинковолодіння, яке розташоване в с.Річище по вул.Польова,7 Млинівського району, відповідно до досліджених в судовому засіданні погосподарських книг по с.Пітушків Млинівського району Рівненської області та інших наданих сторонами доказів, відноситься до суспільної групи господарств «колгоспний двір». (а.с.58-61, 74-81, 93, 192-193, 200, 202) Станом на момент набрання чинності Законом України «Про власність» головою колгоспного двору був [PERSON]. Членом колгоспного двору була його дружина [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із ч.2 ст.123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до розяснень, що викладені в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Суд приходить до висновку, що відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом [PERSON] та треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору до 15 квітня 1991 року втратили право на частку в майні колгоспного двору. Даний факт підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: - будівельним паспортом на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику [PERSON] в с.Пітушків Млинівського району; - випискою із рішення виконкому Млинівської районної ради народних депутатів №85 від 19.04.1989 року про дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку [PERSON] в с.Пітушків Млинівського району на земельній ділянці площею 0,08 га, виділеній рішенням загальних зборів колгоспу «Дружба» № 8 від 10.02.1989 року; - актом про відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 03.05.1989 року; (а.с.165-166) - записами із погосподарської книги №2 за 1991-1995 роки з яких вбачається, що станом на 01.01.1991 року на ім»я [PERSON] було відкрито окремий погосподарський номер (особовий рахунок №49) ; - повідомленням Пітушківської сільської ради від 23.03.2016 року про те, що згідно запису погосподарської книги станом на 01.01.1991 року на ім»я [PERSON] було відкрито погосподарський номер, де він зареєстрований разом із своєю сім»єю в с.Пітушків по вул..Центральна,47. Станом на 01.01.1993 року на ім»я [PERSON] вже рахувався житловий будинок. (а.с.127) Доводи відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом [PERSON], третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON], [PERSON], [PERSON] та їх представника про те, що вони не втратили право на частки в майні колгоспного двору, оскільки проживали там до 1993 року, на думку суду не заслуговують на увагу та є безпідставними. Така позиція суду узгоджується із роз»ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму ВСУ від 22.12.1995 №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», де вказано, що такими, що втратили право на частку в майні колгоспного двору вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд…не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Тобто право на частку в майні колгоспного двору залежить не від самого факту проживання, а від участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Як встановлено судом, сім»я позивача за зустрічним позовом після отримання у 1989 році дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку, вкладала кошти у будівництво власного будинку. Таким чином, суд вважає, що після смерті дружини єдиним власником спірного майна був [PERSON], який помер 28 липня 2015 року. Приймаючи рішення про задоволення первісного позову, суд, окрім того, бере до уваги останню волю покійного [PERSON], який заповів усе своє майно своєму сину [PERSON] Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Копією свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №181800, виданого 02 жовтня 2015 року, підтверджується, що [PERSON] помер 28 липня 2015 року у віці 77 років, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 9 (а.с.6). \~ Згідно копії заповіту від 20.10.2014 року, посвідченого Пітушківською сільською радою 20.10.2014 року, зареєстрованого у реєстрі за №20 [PERSON] зробив розпорядження на випадок своєї смерті, заповівши все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, що буде належати йому на день смерті своєму сину - [PERSON]. (а.с.7) Згідно довідки № 117 від 18.02.2016 року виданої Пітушківською сільською радою Млинівського району Рівненської області після смерті [PERSON], яка померла 02.02.2014 року [PERSON] (зареєстроване місце проживання [INFO]) з лютого 2014 року до дня смерті постійно проживав в сім»ї сина [PERSON] без реєстрації. Син здійснював за ним догляд і поховав його за власні кошти. (а.с.10) Згідно довідки № 114 від 18.02.2016 року, виданої Пітушківською сільською радою Млинівського району Рівненської області на ім»я [PERSON] зареєстровано житловий будинок в с.Річище по вул..Польова,7 Млинівського району (запис у погосподарські книзі №3, особовий рахунок №0191-1). (а.с.11) З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 7 по вул.Польова в с.Річище Млинівського району Рівненської області вбачається, що індивідуальний житловий будинок, рахується за [PERSON], який помер 28 липня 2015 року (а.с.13-15). Про те, що інвентаризація та реєстрація житлового будинку по вул.Польова,7 в с.Річище Млинівського району не проводилась підтверджує довідка КП Рівненського ОБТІ від 26.11.2015 року. (а.с.12) Відповідно до постанови приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.02.2016 року вих.№ 55/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться по вул.Польова,7 в с.Річище Млинівського району Рівненської області, що залишилися після смерті батька [PERSON] в зв»язку з відсутністю належного правовстановлюючого документу (а.с.16). Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За приписом ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON], який помер 28.07.2015 року. (а.с.8, 63) З довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, виданої 04.05.2014 року вбачається, що [PERSON] є інвалідом І групи з 26.02.2014 року, а тому має право на обов»язкову частку у спадщині у відповідності до ст..1241 ЦК України. (а.с.36) Таким чином, [PERSON] на законних підставах набув право власності на ? частини, а [PERSON] на ? частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться по вул.Польова,7 в с.Річище Млинівського району Рівненської області на території Пітушківської сільської ради Млинівського району Рівненської області та залишилися після смерті їх батька [PERSON], який помер 28.07.2015 року. На підставі 15, 328, 392, 1217, 1223, 1241 ЦК України,

Outcome: partial