Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

У грудні 2015 року до суду Жовтневого району міста Харкова звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] та просив ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ними. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб з відповідачем зареєстровано 14 червня 2000 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ємільчинського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №14. Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, на протязі останніх років відносини поступово погіршувалися, відповідач більшу частину часу проживала у своїх батьків, що поступово призвело до втрати почуттів один до одного та фактичного припинення шлюбних відносин, кожен із них має діаметрально протилежні погляди на спільне життя. Шлюбно-сімейні стосунки припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. З питань щодо утримання дітей та їх виховання взаємної згоди не дійшли. Спір про майно відсутній. Родина існує формально, тому він звернувся до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання з'явився, однак надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду 04.02.2016 року надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, проти позову не заперечує, просить задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 14 червня 2000 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ємільчинського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №24, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Шлюбно-сімейні стосунки припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спір про майно відсутній. Сторони вважають, що сім"я розпалася та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, пояснення позивача та згода на це відповідача свідчать про те, що вони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не мають намір відновлювати сім'ю, згоди щодо усіх питань, пов'язаних з розірванням шлюбу, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний.

Outcome: approved