Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до Московського районного суду м. Харкова з позовом (з урахуванням уточнень від 12.06.2018 року) до [PERSON], [PERSON], Юридичної особи «Орган самоорганізації населення «Будинковий комітет «[ADDRESS]», Харківської міської ради, Регіонального відділення фонду державного майна України по Харківській області, 3-тя особа - ПАТ «Трест Південзахіденергобуд» про визнання незаконним та скасування записів про державну реєстрацію прав власності, визнання права власності на кімнати у порядку безоплатної приватизації . В обґрунтування уточнених позовних вимог позивачі посилаються на те, що 14.11.1985 року [PERSON] була прийнята на роботу до підприємства «Південзахіденергобуд» на посаду старшого інженера. У 1986 році згідно рішення адміністрації та профспілкового комітету позивачу [PERSON] та її сину [PERSON], [INFO], була надана кімната [ADDRESS] [INFO] в позивачки народився син, [PERSON]. У 1989 р. для покращення житлових умов сім*ї їм була надана розташована поруч кімната [ADDRESS] площею 17,0 кв.м. [INFO] у позивачки народилась дочка [PERSON], яка стала проживати разом з родиною позивачки. Житлові приміщення [ADDRESS] та [ADDRESS] загальною житловою площею 29.8 кв.м знаходяться на 7 поверху у 9-ти поверховій будівлі, як адреса проживання значились під єдиним номером [ADDRESS] Правові підстави вселення позивача та проживання її з дітьми у кімнатах [ADDRESS] підтверджуються листом № 12 від 22.02.17 ПАТ «Трест «Південзахіденергобуд» та ксерокопією паспорту [NUMBER], виданого 06.06.96р., де вказана прописка позивача та вписані троє дітей. На початку червня 2017 року до позивачів з'явився [PERSON], який займає кімнату [ADDRESS] ( дійсна, стара нумерація), та нібито його батько. У формі погроз вони стверджували, що займана позивачем кімната [ADDRESS] є часткою квартири [ADDRESS] (нова нумерація), яка належить [PERSON] на праві власності. Наприкінці 2017 року позивачами були отримані інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за№ 92242316,.№ 92291203 . З цих довідок вбачається, що 2-кімнатна квартира [ADDRESS] у будинку готельного типу, яка розташована [ADDRESS], як об'єкт житлової нерухомості загальною площею 34.2 (кв.м), житлова площа 24.9(кв.м) 19.01.2017 на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 02.06.2011 була зареєстрована на им*я [PERSON], форма власності приватна, частка 1, а 30.12.2011 прийнято рішення про державну реєстрацію та була зареєстрована як об*ект нерухомого майна на ім*я [PERSON] квартира [ADDRESS], форма власності пририватна 1/1 . (додаток 12) Підставою виникнення права власності значиться рішення Московського районного суду м. Харкова 02.06.2011 , справа №\2-4707/11. Таким чином, у 2017 році позивачам стало відомо, що займані ними протягом 30 років кімната [ADDRESS] зареєстрована на ім*я [PERSON] (нумерація по недійсному паспорту [ADDRESS] ),- а кімната [ADDRESS] - на ім*я [PERSON] ( нумерація по недійсному паспорту [ADDRESS]). Позивач [PERSON] звернувся з апеляційною скаргою до Апеляційного суду Харківської області про скасування рішення Московського районного суду м. Харкова від 02.06.2011 року в частині визнання права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Постановою від 23 травня 2018 року по справі № 2-4707/11, провадження № 22- ц/790/635/18 рішення Московського районного суду м. Харкова від 02.06.2011 року змінено, в частині визнання права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] загальною площею 34,17 кв.м. скасовано та відмовлено в задоволенні позовних вимог в цій частині. Кімнати [ADDRESS] постійне та єдине місце проживання позивачів. Факт їх тривалого проживання підтверджується копіями паспортів на їм*я [PERSON], [PERSON], [PERSON] та довідками про місце проживання особи . На позивачів поширюється дія Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» (ВВР,2008р., № 46 ст. 323 із наступними змінами),тому вони мають право на приватизацію жилих приміщень, у яких фактично проживають тривалий час. Незаконна реєстрація права власності на на ім'я [PERSON] на кімнату [ADDRESS] (нумерація по недійсному паспорту [ADDRESS]), на ім'я [PERSON] на кімнату [ADDRESS] (нумерація по недійсному паспорту [ADDRESS]) перешкоджає нам реалізувати це право. На момент винесення рішення Московського районного суду від 02.06.2011р.) ні [PERSON], ні [PERSON] не мали юридичного права на приватизацію житла, тому що ніколи не проживали у займаних позивачами кімнатах. Вони не були зареєстровані у гуртожитку, про що свідчать копії їх паспортів. Відповідно до рішення Господарського суду Харківської області від 31.10.2016 квартирна нумерація в [ADDRESS] скасована, в наслідок чого кварирти [ADDRESS] в зазначеному секторі та поверху будинку відсутні, отже у реєстрі прав власності на нерухоме майно стосовно [PERSON] та [PERSON] на ці квартири не відповідає дійсності. Позивачі зазаначють ,що також не дійсна підстава реєстрації права приватної власності на імя [PERSON] квартири [ADDRESS], на ім'я [PERSON] квартири [ADDRESS] за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02.06.2011 року. Незаконність набуття ними права власності встановлена судом та скасовано рішенням апеляційного суду Харківської області від 07.07.14 р у частині визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] та Постановою Апеляційного суду Харківської області від 23.05.2018 року у частині визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] . Позивачі не мають власного житла, не використовували право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах вселені у гуртожиток по вул, [ADDRESS] Харкова та фактично проживають у кімнатах [ADDRESS] протягом тривалого часу. У зв'зяку з чим позивачі звернулись до суду та просять суд визнати недійсним та скасувати запис державної реєстрації прав у реєстрі прав власності на нерухоме майно, яка була внесена 30.12.2011р., про об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 35717629, розташований за адресою" [ADDRESS], власником якої значиться [PERSON] , номер запису: 132289 в книзі: 1. Визнати недійсним та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності номер 18812465 про об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 1161374963101, розташований [ADDRESS], загальна площа 34.2кв.м, житлова площа 24.9 кв.м., власником якого значиться [PERSON], дата державної регістрації 19.01.2017. Визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності у порядку безоплатної приватизацій на кімнати [ADDRESS] житловою площею 29,8 кв.м, загальною площею 46 кв.м у будинку [ADDRESS] та стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] , [PERSON], [PERSON] судові витрати у розмірі 3840 гривен. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], юридична особп «Орган самоорганізації населення «Будинковий комітет «Вулиця Гвардійців Широнінців, 39-Б »,Харківська міська рада, Регіональне відділення фонду державного майна України по Харківській області в судове засідання не з'явились, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 3-тя особа - ПАТ «Трест Південзахіденергобуд» в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 14.11.1985 року [PERSON] була прийнята на роботу на підприємство «Південзахіденергобуд » на посаду старшого інженера, що підтверджується копією трудової книжки . У 1986 році згідно рішення адміністрації та профспілкового комітету [PERSON] та її сину [PERSON], [INFO], була надана кімната [ADDRESS] [INFO] у [PERSON] народився син - [PERSON]. У 1989 році для покращення житлових умов сім'ї позивачці була надана розташована поруч кімната [ADDRESS] площею 17,0 кв.м. [INFO] у позивачки народилась дочка- [PERSON] яка стала проживати разом з позивачкою. Житлові приміщення [ADDRESS] та [ADDRESS] загальною житловою площею 29.8 кв.м знаходяться на 7 поверху у 9-ти поверховій будівлі, як адреса проживання значились під єдиним номером [ADDRESS] Правові підстави [PERSON] на вселення та проживання з дітьми у кімнатах [ADDRESS] у гуртожитку по вул. [ADDRESS] м.Харкова підтверджуються листом № 12 від 22.02.17 ПАТ «Трест «Південзахіденергобуд» та ксерокопією о паспорту [NUMBER], виданого 06.06.1996 року, де вказана прописка позивачки та вписані троє дітей. Згідно із ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно з п.5 ст. 82 ЩІК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішеннями судів, що набрали законної сили, (рішення Московського районного суду від 02.06.2011 року, рішення апеляційного суду Харківської області від 07.07.2014 року, ухвала Вищого адміністративного суду України від 24.11.2011 року, рішення господарського суду Харківської області від 31.10.2016 року було встановлено, що при проведенні приватизації державного підприємства «Південзахіденергобуд», з вартості цілісного майнового комплексу було вилучено вартість державного майна, до складу якого входили житлові будинки та гуртожиток по [ADDRESS]. В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24.11.2011 року у справі № К- 38144/10 за позовом Органу самоорганізації населення «Будинковий комітет «Вулиця Гвардійців Широнінців, 39-Б» до Регіонального відділення Фонду державного майна України в Харківській області про визнання незаконними дій та скасування наказу було встановлено наступне В плані приватизації державного підприємства «Трест Південзахіденергобуд», затвердженого розпорядженням регіонального відділення ФДМУ по Харківській області від 08.09.1995 року № 353-Р, зазначено, що гуртожиток по [ADDRESS], який перебуває на його балансі, підлягає передачі в комунальну власність, як об'єкт державної власності. Після ліквідації у 1995 році шляхом приватизації державного підприємства Трест Південзахіденергобуд», фактично утворилось декілька самостійних юридичних осіб, одними з яких були КПЖКГ «Південзахіденергобуд» та ВАТ «Трест Південзахіденергобуд». Будівля гуртожитку за адресою: [ADDRESS] не увійшла ні до одного із статутних фондів знов створених приємств, проте була передана на баланс КП ЖКГ «Південзахіденергобуд». На підставі рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «Трест Південзахіденергобуд» від 25.03.1998 року були прийняті зміни до статуту в новій редакції стосовно виходу зі складу ВАТ структурного підрозділу № 16 «Житлово-комунальний відділ» і створення на його базі колективного підприємства. Наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області № 1474-п від 30.12.2004 року ВАТ «Трест Південзахіденергобуд» було зобов*язано відновити на балансі товариства об'єкт державної власності -гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS] за ринковою вартістю у строк до 20.01.2005 року та розпочати роботу з підготовки гуртожитку дом передачі в комунальну власність м. Харкова. Листом від 10.03.2005 року № 31 ВАТ «Трест «Південзахіденергобуд» повідомило регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області про те, що гуртожиток по [ADDRESS] м. Харкова відновлено на його балансі. Рішенням Харківської міської ради від 19.12.07 року № 1278 будинок по вул. [ADDRESS] був виключений із числа гуртожитку ВАТ «Трест Південзахіденергобуд», також дозволено останньому та Московському райвиконкому закріпити за мешканцями займану ними площу у будинку та відкрити особові рахунки в установленому законом порядку.). Проте, жодних дій учасниками, які повинні прийняти та передати державне майно, здійснено не було. Органом управління цим майном, відповідно до ЗУ «Про управління об'єктами державної власності», ЗУ «Про Фонд державного майна України»,-Положення про регіональне відділення Фонду державного майна України, є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, яке уповноважене приймати управлінські рішення. . ВАТ «Трест «Південзахіденергобуд», як балансоутримувач спірного будинку, та Регіональне відділення Фонду державного майна України, як орган управління майном, звернулись до Харківської міської ради, а останньою прийнято рішення від 12.02.2012 року № 635/12 про згоду на прийняття цього державного майна в комунальну власність територіальної громади м. Харкова. Станом на 05.09.2017 року відповідної документації та акту приймання-передачі вказаного будинку, затвердженого рішенням виконкому Харківської міської ради, до Управління комунального майна та приватизації, не находило. Прийняття будинку до комунальної власності міста не здійснювалось. Отже після ліквідації у 1995 році шляхом приватизації ДП «Трест»Південзахіденергобуд», на балансі якого знаходилася будівля відомчого гуртожитку з мешканцями за вказаною адресою не увійшла ні до одного із статутних фондів знов створених підприємств, разом з цим передана на баланс КП « Південзахіденергобуд». Згідно листа Головного управління житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури № 16/878/6 від 17.04.2009р., за інформацією Головного управління статистики в Харківській області ( звіт 1-Житловонд), встановлено, що КП ЖКГ «Південзахіденергобуд», на балансі якого перебував зазначений гуртожиток, входить до складу підприємств-банкрутів та тих, що повністю припинили діяльність станом на 01.01.2008р., і неможливо також визначити балансову вартість даної будівлі, що в подальшому не дозволить мешканцям оформити документи на приватизацію займаного майна відповідно до ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». За таких умов мешканці гуртожитку за адресою [ADDRESS] були вимушені звернутись до суду з позовом до Харківської міської ради про визнання за ними права власності на помешкання, які вони займають ( справа № 2-4707/11) Рішенням Московського районного суду від 02.06.2011 р. позов був задоволений у повному обсязі. 23.10.2008р. виконкомом Харківської міської ради була проведена державна реєстрація Органу самоорганізації населення « Будинковий комітет «Вулиця Гвардійцшв Широнінців, 39-Б». (далі ОСН « Будинковий комітет «Вулиця Гвардійців Широнінців, 39-Б»). 29 жовтня 2008 року між ОСН «Будинковий комітет «Вулиця Гвардійців Широнінців, 39-Б» та мешканкою будинку ФОП [PERSON] укладено договір, предметом якого є співпраця у сфері житлово-комунальних послуг. У 2009р. з ініціативи [PERSON] КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» на замовлення КП «Жилкомсервіс» виготовило технічний паспорт на багатоповерховий житловий будинок [ADDRESS], в якому зазначено про наявність у ньому 159 квартир, кількість житлових кімнат - 254, 18.02.2009 р. [PERSON] провела загальні збори мешканців будинку, де було прийнято рішення про зміну нумерації кімнат (256 кімнат на 159 квартир) у будинку [ADDRESS] та зміну адрес мешканців з кімнат на квартири. Списки із зміненою нумерацією були передані ОСН «Будинковий комітет «Вулиця Гвардійців Широнінців, 39-Б» до підприємств, що надають житлово- комунальні послуги. Особові рахунки при цьому не змінювались. У 2011р. під керівництвом [PERSON] значна частина мешканців дому звернулась до Московського районного суду м. Харкова з об*єднаним позовом до Харківської міської ради про визнання права власності на займані ними квартири у житловому будинку [ADDRESS] Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02.06.11р. (справа № 2- 4707/11) позов було задоволене у повному обсязі та визнано право власності за всіма позивачами . Відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 02.06.2011 року [PERSON] набув права влансоті на приміщення жилою площею 17,0 кв.м - кімнати [ADDRESS]. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 07.07.2014 року (провадження № 22-Ц/790/3536/14 справа № 2-4707/11) була частково задоволена апеляційна скарга та рішення Московського районного суду м. Харкова від 02.06.2011 року скасовано в частині визнання права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Рішенням господарського суду Харківської області від 31.10.16р. були задоволені частково позовні вимоги прокурора Московського району м. Харкова, який звернувся до суду в інтересах Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області ( справа № 922/ 4841/15). Судом було встановлено, що «... дані, вказані КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації в технічному паспорті, який виготовлено у 2009 році, не відповідають первісним технічним характеристикам гуртожитку (а саме по кімнатній нумерації житлових приміщень гуртожитку), які містяться в акті прийомки в експлуатацію державної приймальної комісії завершеної будівництвом будівлі житлово- громадського призначення від 28.12.1978 року, та паспорті гуртожитку станом на 01.10.1978 року». Суд визнав незаконними дії Органу самоорганізації населення «Будинковий комітет «Вулиця Гвардійців Широнінців, 39Б» щодо проведення перенумерації кімнат у житловому будинку по вулиці [ADDRESS] у місті Харкові та дії Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» по виготовленню 10.11.2009 технічного паспорту по вулиці [ADDRESS] Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за № 92242316,.№ 92291203 вбачається ,що 2-кімнатна квартира [ADDRESS] у будинку готельного типу, яка розташована [ADDRESS], як об'єкт житлової нерухомості загальною площею 34.2 (кв.м), житлова площа 24.9(кв.м) 19.01.2017 на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 02.06.2011 була зареєстрована на им*я [PERSON], форма власності приватна, частка 1, а 30.12.2011 прийнято рішення про державну реєстрацію та була зареєстрована як об*ект нерухомого майна на ім*я [PERSON] квартира [ADDRESS], форма власності пририватна 1/1 . Підставою виникнення права власності значиться рішення Московського районного суду м. Харкова 02.06.2011 , справа №\2-4707/11. Постановою від 23 травня 2018 року по справі № 2-4707/11, провадження № 22- ц/790/635/18 рішення Московського районного суду м. Харкова від 02.06.2011 року змінено, в частині визнання права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] загальною площею 34,17 кв.м. скасовано та відмовлено в задоволенні позовних вимог в цій частині. Судом встановлено, що кімнати [ADDRESS] постійне та єдине місце проживання позивачів , факт їх тривалого проживання підтверджується копіями паспортів на їм*я [PERSON], [PERSON], [PERSON] та довідками про місце проживання особи, згідно технічного паспорту від 11.10.2017 року житлова площа кімнат №375,376 складає 29.8 кв.м.,загальна площа 46,0 кв.м. На позивачів поширюється дія Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» (ВВР,2008р., № 46 ст. 323 із наступними змінами),тому вони мають право на приватизацію жилих приміщень, у яких фактично проживають тривалий час. Незаконна реєстрація права власності на на ім'я [PERSON] на кімнату [ADDRESS] ( нумерація по недійсному паспорту [ADDRESS] ), на ім'я [PERSON] на кімнату [ADDRESS] ( нумерація по недійсному паспорту [ADDRESS]) перешкоджає позивачам реалізувати це право. Згідно зі ст. 41 Конституції України, ст. 328 п.2 ГК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На момент винесення рішення Московського районного суду від 02.06.2011 року ні [PERSON], ні [PERSON] не мали юридичного права на приватизацію житла, тому що ніколи не проживали у кімнатах №375 ,376 , не були зареєстровані у гуртожитку, про що свідчать копії їх паспортів. Відповідно до рішення Господарського суду Харківської області від 31.10.2016 року квартирна нумерація в буд. [ADDRESS] скасована, в наслідок чого квартири [ADDRESS] в зазначеному секторі та поверху будинку відсутні, отже інформація у реєстрі прав власності на нерухоме майно стосовно [PERSON] та [PERSON] на ці квартири не відповідає дійсності. Згідно з ст. 26. п. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 № 1952-1V 9 (редакція від 04.06.2017 року ) у разі скасування на підставі рішення суду .... документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав... до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав...» Недійсна також підстава реєстрації права приватної власності на ім*я [PERSON] квартири [ADDRESS], на ім'я [PERSON] квартири [ADDRESS] відповідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 02.06.2011 року, так як рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07.07.14 року це рішення скасовано у частині визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] ( справа № 2-4707/11 і Постановою Апеляційного суду Харківської області від 23.05.2018 року у частині визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] ( справа № 2-4707/11.) Згідно з ст. 345 ЦК п.1 фізична особа може набути право власності у разі приватизаці'ї державного, майна та майна, що є в комунальній власності. Відповідно до положень ст. 3 Конституції України Людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Відповідно до ст. 47 Конституції України Кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до положень ч. 5 ст. 9 ЖК України Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Згідно ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» Приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції, що діяла на час виникненням спірних правовідносин) до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції, що діяла на час виникненням спірних правовідносин) до членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Частиною 1 ст. 8 «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції, що діяла на час виникненням спірних правовідносин) передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції, що діяла на час виникненням спірних правовідносин) передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Виходячи з аналізу змісту Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції, що діяла на час виникненням спірних правовідносин) у поєднанні з нормами ст. ст. 1, 6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності, а відтак і право на приватизацію разом з іншими членами сімї. Такми чином, судом встановлено, що позивачі, не мають власного житла, не використовували право на приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах вселені у гуртожиток по вул, [ADDRESS] Харкова та фактично проживають у кімнатах [ADDRESS] протягом тривалого часу, у зв'язку з чим позовні вимоги знайшли підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню . Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. В звязку з тим, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] , [PERSON] знайшли своє підтвердження в частині порушення їх прав з боку відповідачів [PERSON] , [PERSON] , з вказаних відповідачів в рівних частках з кожного підлягають стягненню витрати позивачів по сплаті судового збору 3840 гривен. На підставівикладеного,

Outcome: approved