Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивачка звернулася до Трускавецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка мотивована тим, що 27.12.2010 року, рішенням Трускавецького міського суду Львівської області, шлюб між нею та відповідачем розірвано. У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім, а після розірвання шлюбу - дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від обов"язку утримувати свою неповнолітню дитину. Позивачка вирачає значні кошти на її утримання, тому просить стягувати з відповідача в її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак від неї надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належно повідомлений. Сторони в судове засідання не зявилися, тому у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], І-СГ № 358772, копія якого знаходиться в матеріалах справи, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON]. На даний час неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, зокрема те, що дитина здорова та повністю знаходяться на утриманні матері також те, що у відповідача на утриманні інших неповнолітніх дітей немає, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчих документах з відповідача не проводиться. Суд вважає, що з врахуванням вказаних обставин з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку відповідача на утримання дочки [PERSON], [INFO] , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати вимогам законності та справедливості. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об'єктивності, грунтуються на законі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як встановлено статтею 79 ЦПК України до судових витрат належить судовий збір. Оскільки позов задоволено, то з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн. у користь держави.

Outcome: approved