Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 06.11.1993 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції в Житомирській області. В обгрунтування вимог позивач пояснила, що сім"я розпалась остаточно, її збереження є неможливим і недоцільним. Від сторін надійшли заяви про проведення розгляду справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі\~ч.\~3\~ст.\~211\~ЦПК України,\~якою передбачено,\~що учасник\~справи має\~право заявити\~клопотання про\~розгляд справи\~за його\~відсутності,\~якщо таке\~клопотання заявили\~всі учасники\~справи,\~судовийрозгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06.11.1993 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис №2197. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст. 51 Конституції України\~ та\~ ст. 24 СК України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ ст. 55 СК України\~ дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3\~ ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Виходячи з викладеного та враховуючи, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, оскільки сторони не бажають зберегти шлюб, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, що становить 352,40 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Outcome: approved