Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Прокурор Сквирського району Київської області в інтересах держави звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] витрат на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] У судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав до суду заяву, у якій вказав, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглядати без його участі та без фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав до суду заяву, у якій вказав, що заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглядати без його участі та без фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.06.2014 року кримінальне провадження №1201410030001328 щодо [PERSON] за ч.2 ст.125 КК України закрите в зв'язку з відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення. Дії [PERSON] кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я. З приводу отриманих з вини [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Сквирської ЦРЛ з 05.03.2014 року по 24.03.2014 року. Згідно довідки Сквирської ЦРЛ від 28.03.2014 року №01994190/222 вартість лікування за цей період становить 1419 (одна тисяча чотириста дев'ятнадцять) гривень 87 коп. Вказані обставини встановлені матеріалами справи. Відповідно до вимог статті 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання». Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та щоденної вартості його лікування. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved