Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

У липні 2020 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мій-Дім» про стягнення коштів в якій з просить стягнути з ОСББ «МІЙ-ДІМ» користь позивача 21 691,00 гривень матеріальної шкоди та 8000,00 гривень моральної шкоди - разом 29691,00 грн. та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, 29 червня 2018 року у приміщенні електрощитової житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в якому позивач є співвласником ОСББ, виникла пожежа, гасіння котрої відбувалось силами органів Державної служби з надзвичайних ситуацій, про що складено акт ЄО 54149. Пожежа відбулася у будинку, що на момент її виникнення, близько 3 років обслуговувався силами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - ОСББ «МІЙ-ДІМ». У результаті цієї пожежі було пошкоджено електросиловий ящик з кабелями та обладнанням, що живлять електроенергією нежитлове приміщення № 58 позивача, власником якого він є. Вказане приміщення на тривалий час було відімкнене від послуги безперебійного енергопостачання, при цьому заміна пошкоджених елементів енергоживлення нежитлового приміщення № 58 з боку та силами відповідача не проводилась. Позивач зазначає, що вдповідач є особою, що здійснює технічне обслуговування інженерного обладнання житлового будинку по [ADDRESS] , в якому знаходиться нежитлове приміщення Позивача. ГРЩ (електрощитова) будинку знаходиться на балансі Відповідача, про що свідчить копія акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, укладеного між ПАТ „КИЇВЕНЕРГО" та Відповідачем (в додатках). Вказує, що нежитлове приміщення залишалося без живлення електроенергією, а роботи по усуненню пошкоджень відповідачем не проводяться, позивач, засобом телефонного зв`язку повідомивши відповідача про те що буде змушений відновлювати енергопостачання самостійно, самостійно звернувся до ФОП [PERSON] , що мав персонал, який відповідав вимогам вищеуказаних Правил та міг проводити роботи з відновлення пошкодженого обладнання з проханням поновити схему підключення Позивача до електромереж житлового будинку [ADDRESS] . У зв`язку із цим було складено локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 у сумі 21 691, погоджено договірну ціну та укладено договір на виконання робіт № 30\\18 від 04 вересня 2018 року. Роботи бузи повністю оплачені позивачем 05 вересня 2018 року через додаток «Приват 24», виконані підрядником, про що сторони підписали акт приймання виконаних робіт за вересень 2018 року. В цілому на виконання робіт з поновлення електропостачання нежитлового приміщення [ADDRESS] позивачем витрачено 21691 грн. власних коштів, проте ці ремонтні роботи повинні були бути виконані відповідачем. Крім того, позивач вказує, що позивачем докладено зусиль до позасудового врегулювання спору: 26 вересня 2019 року у офісі за місцезнаходженням відповідача написано заяву з проханням зарахувати витрачені кошти в суми внесків, які відповідач вважає обов`язковими до сплати позивачем. Проте відповідач, перекрутивши зміст вказаної заяви, виніс її на голосування на загальні збори співвласників від 27.02.2020, поставивши питання не про списання або зарахування суми, витраченої Позивачем на проведення робіт, як того вимагає ч. З ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», а про компенсацію коштів Позивачеві за рахунок встановлення додаткових внесків. При цьому, зазначає, що витрачений час, порушені стосунки з найближчими людьми, неможливість продовження активного громадського та ділового життя, порушення звичного графіку позивача, спричинені страждання через відчуття несправедливості і неможливості її побороти позивач оцінює у 8000 грн. З урахуванням вищевикладеного, позивач просить суд позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Шевченківського районного суду від 20.07.2020 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків. Ухвалою суду від 26.08.2020 року прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістив. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечують, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, а також оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Так, згідно п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Позивач, звертаючись до суду із позовом, зазначає, що 29 червня 2018 року у приміщенні електрощитової житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в якому позивач є співвласником ОСББ, виникла пожежа, гасіння котрої відбувалось силами органів Державної служби з надзвичайних ситуацій, про що складено акт ЄО 54149, який складений у складі головного інспектора ВЗНС Шевченківського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві майором служби цивільного захисту Святкова Максима Андрійовича, заступника голови правління ОСББ «МІЙ-ДІМ» та члена правління ОСББ « МІЙ-ДІМ», в акті зазначено, що власником є ОСББ «МІЙ-ДІМ» (а.с.8). Відповідно до ч. 2 ст. 176 Житлового кодексу України Капітальний ремонт жилих будинків, технічне обслуговування їх інженерного обладнання, а також поточний ремонт жилих приміщень, що його зобов`язаний провадити наймодавець (житлово-будівельний кооператив), здійснюються відповідно до правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території, правил і норм технічної експлуатації житлового фонду. З огляду на акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін за адресою житловий будинок по [ADDRESS] , між споживачем ОСББ «МІЙ ДІМ» в особі голови правління Крилова О.В. та постачальника ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» вбачається, що балансоутримувачем ТП 1300 (електрощитова де сталась пожежа) - ОСББ «МІМ ДІМ» (а.с. 31). Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов`язане: забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам; забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна; Відповідно до ст. 20-21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. Спори щодо визначення частки співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку вирішуються в судовому порядку. Кошти об`єднання складаються з:залишків коштів на утримання і ремонт багатоквартирного будинку на рахунках особи, що здійснювала управління таким будинком до створення об`єднання; внесків і платежів співвласників; коштів, отриманих об`єднанням у результаті здавання в оренду допоміжних приміщень та іншого спільного майна багатоквартирного будинку; коштів, отриманих об`єднанням як відшкодування за надані окремим категоріям громадян пільги на оплату житлово-комунальних послуг та призначені житлові субсидії; коштів та майна, що надходять для забезпечення потреб основної діяльності об`єднання; добровільних майнових, у тому числі грошових, внесків фізичних та юридичних осіб; коштів, залучених на умовах кредиту або позики; коштів державного та/або місцевого бюджетів, отриманих на підставі спільного фінансування для утримання, реконструкції, реставрації, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення багатоквартирного будинку; пасивних доходів; доходів від діяльності заснованих об`єднанням юридичних осіб, що спрямовуються на виконання статутних цілей об`єднання; коштів, отриманих з інших джерел, що спрямовуються на виконання статутних цілей об`єднання. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання. Крім того, у листі відповіді на заяву від 26.09.2019 року [PERSON] та [PERSON] - ОСББ «МІЙ-ДІМ» фактично визнало, що зарахування шляхом взаємозаліку боргу по внеску на ремонт електрощитової відноситься до фінансових питань ОСББ «МІЙ ДІМ». (а.с. 33) Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» в редакції Закону України від 11.06.2017, що діяла на дату виникнення пожежі в електрощитовій житлового будинку [ADDRESS] споживачі енергії - суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Як споживач, Відповідач, відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст.26 вказаного Закону був зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та безпечно експлуатувати електричні установки та утримувати їх у належному технічному стані. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» електрощитова житлового будинку є електроустановкою, тобто комплексом взаємопов`язаних устаткування і споруд, що призначаються для виробництва або перетворення, передачі, розподілу чи споживання електричної енергії. З огляду на вищевикладене, балансоутримувачем електрощитової ТП 1300, яка знаходиться в житловому будинку №36, по вул. Бульварно-Кудрявська, м. Київ є ОСББ «МІЙ_ДІМ. Згідно ч. 1 ст. 1160 ЦК України особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, має право вимагати від цієї особи відшкодування фактично зроблених витрат, якщо вони були виправдані обставинами, за яких були вчинені дії. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з матеріалів справи позивачем, були виконані роботи з відновлення пошкодженого обладнання. Як вбачається Договору №30/18 на виконання робіт, було виконано роботи: аварійно-відновлювальні роботи в Головному розподільчому щитку після пожежі в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , загальна вартість робіт становить 21 691,00 грн. (а.с. 15). Як вбачається із акту приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2018 року аварійно-відновлювальні роботи в ГРЩ після пожежі в житловому будинку за адресою [ADDRESS] були виконані ФОП [PERSON] та прийняті замовником ФОП [PERSON] (а.с. 22-24). Відповідно до платіжного доручення №138 позивач оплатив на рахунок ФОП [PERSON] грошові кошти в сумі 21 691,00 грн. з призначенням платежу: «за договором №30/18 від 04.09.2018 року про аварійно-відновлювальні роботи в ГРЩ» (а.с. 25). Таким чином, матеріальна шкода нанесена позивачу становить 21691,00 грн. Так, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Надані позивачем докази на підтвердження обставин завдання матеріальної шкоди є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування. Дослідивши зазначені письмові докази, суд приходить до висновку, що позивачем були виконані роботи щодо відновлення пошкоджених 29.06.2018 року аварійно-відновлювальні роботи в Головному розподільчому щитку після пожежі в житловому будинку за адресою: вул. Бульварно-Кудрявська, 36, вартість відновлювальних робіт становить 21 691 грн. Таким чином, судом встановлено, Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що позивачу була спричинена матеріальна шкода в розмірі 21 691,00 грн., вартість відновлювальних робіт становить 21 691 грн.,суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача. матеріальної шкоди в розмірі 21691,00 грн, є обґрунтованими і такими, що ґрунтуються на вимогах закону. Щодо позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд прийшов до висновків про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом 2 даної статті визначено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Однак, в порушення вищенаведених вимог процесуального законодавства позивачем не подано жодного доказу на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди, внаслідок невиконання умов договору. Отже, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягаюсь. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, що внаслідок бездіяльності балансоутримувача ОСББ «МІЙ-ДІМ» позивачу було заподіяно матеріальну шкоду, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial