Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач, НТУУ «КПІ ім. Ігоря Сікорського» 18 грудня 2017 року звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною до [PERSON] про стягнення заборгованості по цільовому пільговому державному кредиту для здобуття вищої освіти, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість по неповернутій сумі цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти у розмірі 2323,57 грн. та 1600,00 грн. сплаченого судового збору. Позовні вимоги мотивовані тим, що в провадженні Солом'янського районного суду м. Києва знаходилась справа №2609/24742/12 про стягнення з [PERSON] на користь Національного технічного університету України "Київський Політехнічний інститут» (КПІ ім. Ігоря Сікорського) заборгованості по неповернутій сумі цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти та 3 % річних за попередній період. Зокрема, за результатами розгляду вказаної справи рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 26.11.2012 року позовні вимоги КПІ ім. Ігоря Сікорського задоволено в повному обсязі та стягнено заборгованість за попередній період до 01.01.2012 року. Проте, відповідач продовжує не виконувати прийняті на себе обов'язки. Рішенням по справі № 2609/24742/12 встановлено, що 18.09.2001 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду № 29 про навчання студента, відповідно до якої одержувачу надається цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти Вказана Угода укладена у порядку та на умовах, визначених постановою КМУ від 27.05.2000 року № 844 "Про затвердження Порядку надання молодим громадянам пільгових довгострокових кредитів для здобуття освіти у вищих навчальних закладах за різними формами начання незалежно від форм власності' (Порядок №844) та за формою, затвердженою наказом Міністерства освіти і науки України від 13 червня 2000 року № 200, які діяли час укладення договору. Згідно п.1.1 Угоди кредит надається Одержувачу на його навчання у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут" відповідно до рішення вченої (педагогічної) ради вищого навчального закладу від 17.09.2001 р. № 9, у сумі 8750,00 грн. строком на 42 місяці з 01.09.2001 р. по 28.02.2005 р. із сплатою 3-х відсотків річних протягом п'ятнадцяти років, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення Одержувачем вищого навчального закладу. На виконання вищевказаної Угоди відповідач одержав кредит на навчання у КПІ ім. Ігоря Сікорського в сумі 5000,00 грн. У добровільному порядку суму наданого кредиту та три відсотки річних за користування кредитом відповідач не повертає. Сума заборгованості по цільовому пільговому державному кредиту для здобуття вищої освіти станом на 01.11.2017 року складає 2323,57 грн., з яких: сума неповернутого кредиту - 1944,42 грн., несплачені відсотки за користування кредитом - 379,15 грн. Таким чином, враховуючи, що позивач свої зобов'язання за угодою виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв'язку з чим Університет звертається до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 26 лютого 2018 року, прийнято справу за позовом Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» до [PERSON] про стягнення заборгованості по цільовому пільговому державному кредиту для здобуття вищої освіти, до провадження Солом'янського районного суду м. Києва, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.а.с. 50-51). У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, однак відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно вимог ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 26 листопада 2012 року, стягнуто з [PERSON] на користь Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» заборгованість в сумі 1833 гривні 33 копійки, 3 % річних в розмірі 566 гривень 96 копійок та судовий збір у розмірі 218 гривень 80 копійок, за період до 01.01.2012 року /а.с. 44/. Рішенням по справі № 2609/24742/12 встановлено, що 18.09.2001 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду № 29 про навчання студента, відповідно до якої одержувачу надається цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти /а.с.а.с. 37-39/. Вказана Угода укладена у порядку та на умовах, визначених постановою КМУ від 27.05.2000 року № 844 "Про затвердження Порядку надання молодим громадянам пільгових довгострокових кредитів для здобуття освіти у вищих навчальних закладах за різними формами начання незалежно від форм власності' (Порядок №844) та за формою, затвердженою наказом Міністерства освіти і науки України від 13 червня 2000 року № 200, які діяли час укладення договору. Згідно п.1.1 Угоди кредит надається Одержувачу на його навчання у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут" відповідно до рішення вченої (педагогічної) ради вищого навчального закладу від 17.09.2001 р. № 9, у сумі 8750,00 грн. строком на 42 місяці з 01.09.2001 р. по 28.02.2005 р. із сплатою 3-х відсотків річних протягом п'ятнадцяти років, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення Одержувачем вищого навчального закладу. На виконання вищевказаної Угоди відповідач одержав кредит на навчання у КПІ ім. Ігоря Сікорського в сумі 5000,00 грн., що підтверджується даними видаткового касового ордеру № 9 від 30 березня 2004 року /а.с. 40/. Пунктом 22 Порядку надання цільових пільгових кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 року № 916 та п. 1.1., 4.1 Угоди передбачено, що одержувач кредиту зобов'язаний повернути протягом 15 років всю суму наданого навчальним закладом кредиту та 3% річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з 12-го місяця, а у разі відрахування - починаючи з 3-го місяця після відрахування, шляхом внесення коштів на банківський рахунок позивача до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним. Пунктом 23 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 року № 916 передбачено, що в разі невиконання одержувачем кредиту умов угоди, ухилення від повернення кредиту, вищий навчальний заклад застосовує заходи для стягнення заборгованості відповідно до законодавства. Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як встановлено з матеріалів справи, Університет свої зобов'язання за Угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно Університету грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що має відображення у Розрахунку заборгованості за угодою /а.с. 41-43/. Таким чином, в порушення умов угоди, а також вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаною вище угодою не виконав. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов'язання за даною Угодою. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за Угодою станом на 01.11.2017 року у нього виникла заборгованість перед Університетом у розмірі 2323,57 грн., з яких: сума неповернутого кредиту - 1944,42 грн., несплачені відсотки за користування кредитом - 379,15 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язань і заборгованість за Угодою не погашає. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач до суду не з'явився, та не скористався процесуальним правом висловити свої відзив (заперечення) на позов та надати докази. Таким чином, як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеної Угоди не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги Університету підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь Університету підлягає стягненню заборгованість за Угодою на загальну суму 2323,57 грн., а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved