Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Позивач звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вони з відповідачем з 24.12.1983 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 2004 року через те, що під час спільного проживання між ними не склалися відносини, з'явилися сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Миритися та жити з відповідачем не бажає, у зв'язку з чим просить суд, шлюб, зареєстрований 24.12.1983 року Рубіжанським міським ЗАГС Ворошиловградської області, відповідний запис № 801 - розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище- [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, наполягала на задоволенні заявлених вимого, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. В судове засіданні відповідач не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 21.09.2018 року згідно ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією паспорту (а.с.3-5). [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відомостями загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області від 06.07.2018 року № 497 (а.с.11). Відповідно свідоцтва про шлюб, виданого Рубіжанським міським ЗАГС Ворошиловградської області [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.12.1983 року, про що складено відповідний запис № 801(а.с.3). Згідно ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано деклараціюКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції; нормативно-правовий акт № 475/97-ВР від 17.07.1997" Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніхвідносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому надалі є недоцільним. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище - «[PERSON]», оскільки згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ч. 1 ст. 141 та п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 704,80 грн. у зв'язку з їх документальним підтвердженням (а.с.1).

Outcome: approved