Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду від 07.10.2014 року вона є опікуном недієздатної [PERSON] . Останній належали грошові кошти у розмірі 68 000 грн., які перебували на депозитному рахунку в Коломийському відділенні АТ «Ідея Банк». 11.02.2019 року позивачу стало відомо, що недієздатна [PERSON] отримала всі грошові кошти з вказаного рахунку та передала їх відповідачу без погодження з опікуном, не маючи на це визначеного законом обсягу дієздатності. Отримавши вказані кошти, відповідач вклав їх на депозитний рахунок, відкритий вже на його ім`я у цьому ж банку. Вказані обставини встановлені рішенням Коломийського міськрайонного суду від 16.03.2020 року, яким стягнуто з відповідача на користь позивача вказані незаконно отримані кошти. На виконання вказаного судового рішення відкрито виконавче провадження, в якому з інформації, наданої відділенням АТ «Ідея Банк», позивач довідалася, що на поточному рахунку відповідача за період з 09.11.2018 року щомісячно нараховувалися проценти, сума яких до виплати станом на 18.11.2020 року становила 15 444 грн. 75 коп. Проценти в розмірі 1 434 грн. оримані [PERSON] . Отже, сума, процентиів, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 14 010, 75 грн. Оскільки вирішити в добровільному порядку з відповідачем питання щодо повернення процентів, належних недієздатній [PERSON] , не вдалося, позивач просить стягнути з відповідача цей дохід від безпідставно набутого ним майна, в зазначеному розмірі . Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник, адвокат Волошанська О.І. 01.04.2021 року подала до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її та позивача відсутності (а.с. 29). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.). Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви. Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.10.2014 року [PERSON] визнано недієздатною, а позивача призначено її опікуном (а.с. 3). Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду від 16.03.2020 року, яке набрало законної сили 07.08.2020 року, стягнуто з відповідача на користь позивача отримані за нікчемним договором дарування кошти в розмірі 68 000 грн. та 3000 грн. відшкодування моральної шкоди (а.с.4,5). Згідно з відповіді відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 21.01.2021 року за № 20.17-20/4077 від ПАТ «Ідея Банк» 18.11.2020 року отримано відповідь про те, що на рахунках боржника є кошти у сумі 15 444,75 грн. та 68 000 грн. (а.с. 10). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 2 ст. 1214 ЦК у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (ст. 536 цього Кодексу). Відповідно до статті 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 3 ст. 226 ЦК України дієздатна сторона зобов`язана повернути опікунові недієздатної фізичної особи все одержане нею за цим правочином, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість майна за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ч. 4 вказаної статті дієздатна сторона зобов`язана відшкодувати опікунові недієздатної фізичної особи або членам її сім`ї моральну шкоду, якщо буде встановлено, що вона знала про психічний розлад або недоумство другої сторони або могла припустити такий її стан. Отже, як племінник [PERSON] відповідач, якому було достовірно відомо її про психічний розлад, в своїх особистих цілях набув права на майно недієздатної особи без належних на те правових підстав. Тому суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Отже, з відповідача слід стягнути незаконно отримані ним на підставі нікчемного договору дарування відсотки. Оскільки проценти в розмірі 1 434 грн. вже оримані [PERSON] , про що вказано в її опікуном в позовній заяві, то сума, процентів, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 14 010, 75 грн. На підставі наведеного, ст.536, 1214 ЦК України, ч.2 ст. 247, ст.ст. 263 - 265, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України,-

Outcome: approved