Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами про визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування належним йому на праві власності жилим будинком № 89 по вул. Маршала Рибалко в м.Первомайську Миколаївської області. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідачі з 2014 року не проживають за місцем реєстрації по вул. Маршала Рибалко, 89 в м.Первомайську Миколаївської області. Реєстрація відповідачів у будинку є перешкодою у розпорядженні позивачем своїм майном. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі . Відповідачі в судові засідання не зявлялися, хоча відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України були своєчасно та належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 жовтня 2018 року, що наявне в матеріалах справи. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Відповідно до ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить жилий будинок № 89 по вул. Маршала Рибалко в м.Первомайську Миколаївської області. На підтвердження вказаного позивачем надано копію договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 22.05.2015 року зареєстрованого у реєстрі за № 267. Реєстрація відповідачів за адресою: вул. Маршала Рибалко, 89 в м.Первомайську Миколаївської області підтверджується копією домової книги, адресними довідками: №6232/03.01-26 від 09.08.2018 року відносно [PERSON]; № 6232/03.01-26 від 09.08.2018 року відносно [PERSON]. Актом голови квартального комітету № 42 [PERSON], підтверджено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] за місцем реєстрації по вул. Маршала Рибалко, 89 в м.Первомайську Миколаївської області не проживають. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно постанови Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі №6-57цс11, суд дійшов висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно правової позиції ВСУ у справі №6-2931цс16, право особи на користування чужим майном (спірним житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України, якщо така особа не являється членом сім"ї власника. В порядку ч.2 ст.406 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. У ході судового розгляду підтверджено обставини щодо права власності позивача на жилий будинок № 89 по вул. Маршала Рибалко в м.Первомайську Миколаївської області, погодження позивача на реєстрацію у вказаному житлі місця проживання відповідачів, їх відсутність за зареєстрованим місцем проживання понад один рік, а саме з 2014 року, не беруть участі у витратах, повязаних з утриманням майна. Реєстрація відповідачів у будинку створює перешкоди і позбавляє позивача можливості в повній мірі використовувати об'єкт права власності. Доказів поважності причин відсутності відповідача за місцем реєстрації судом не встановлено, так само як і наявності домовленості між сторонами про інший строк збереження права на проживання у будинку. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимога позивача про визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню. Позивач просив понесені судові витрати по сплаті судового збору залишии за ним.

Outcome: approved