Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

У листопаді 2016р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що між позивачем ТОВ «Порше Мобіліті» та відповідачем [PERSON] укладено Кредитний договір № 50007246 від 08.01.2013 р., відповідно до якого Позивач зобовязався надати Відповідачеві кредит у сумі 97 747,13 грн., що на дату укладання Договору становило еквівалент 12 142,50 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки WV, модель Polo Sedan, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1 598 куб. см., рік випуску 2012, а Відповідач зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути Позивачеві [PERSON] у повному обсязі. Також, 26.12.2013 р. Сторони уклали Договір про внесення змін ([PERSON] угоду №1) до Кредитного договору № 50007246 від 08.01.2013, відповідно до умов якої Позивачем було надано Відповідачу [PERSON] кредит у сумі еквівалентній 3 302,76 дол. США в українських гривнях, що на дату укладення [PERSON] угоди становило 27 066,12 грн. Цільове призначення [PERSON] кредиту: сплата страхових платежів відповідно до Договору страхування №245002/4098/0001099 від 10.01.2013 p., укладеного Відповідачем з ПрАТ «СК «Уніка». Відповідно до п. 1.3.1. Загальних умов кредитування, що становлять невідємну частину Кредитного Договору, розмір платежів, що підлягають сплаті Відповідачем у повернення [PERSON], визначено в гривні на день укладання Договору у Графіку погашення кредиту, який є невідємною частиною Договору. В подальшому Відповідач мав сплачувати платежі у повернення [PERSON] відповідно до виставлених Позивачем рахунків в гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку (ПАТ «[PERSON] [PERSON]»), зазначеного в Договорі. В п. 2.1. Договору вказано, що за використання [PERSON] у межах встановленого терміну кредитування Відповідач сплачує Позивачу проценти за процентною ставкою визначеною в Договорі. За п. 2.4. Договору нарахування процентів здійснюється щомісячно, 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається з 30 днів, при цьому умовно І в році 360 днів). Проценти нараховуються на еквівалент суми [PERSON] в іноземній валюті, яка залишається неповернутою, відповідно до Графіку погашення. З січня 2015 року Відповідач почав порушувати умови Договору щодо строків сплати щомісячних платежів відповідно до Графіку погашення кредиту. Згідно із умовами Договору, а саме п. 3.3. Відповідач зобовязаний повернути Позивачеві у повному обсязі Суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу Відповідачем. Якщо з буд-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. Далі позивач вказав, що станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем складає 330\~689 грн. 63 грн., яка складається з наступного: основної суми заборгованості за кредитом 211911 грн. 04 коп., основної заборгованості за [PERSON] кредитом 31207 грн. 68 коп., штрафу у розмірі 21149 грн. 05 коп., пені у розмірі 4059 грн. 86 коп., З % річних у розмірі 217 грн. 99 коп., інфляційних втрат у розмірі 2179 грн. 03 коп., збитків у розмірі 58964 грн. 98 коп. Позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» заборгованість за Кредитним договором від 08.01.2013р. на загальну суму 330 689, 63 грн., яка складається із основної суми заборгованості за кредитом у розмірі 211\~911 грн. 04 коп., основної заборгованості за [PERSON] кредитом у розмірі 31\~207 грн. 68 коп., штрафу у розмірі 21\~149 грн. 05 копа., пені у розмірі 4\~059 грн.86 коп.; З % річних у розмірі 217 грн. 99 коп., інфляційних втрат у розмірі 2\~179 грн. 03 коп., збитків у розмірі 58\~964 грн. 98 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повністю, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд задовольнити позов. Представник позивача позовні вимоги не визнав повністю, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в письмових запереченнях, а саме, вважає, що розрахунок заборгованості є необґрунтованим, підписаний особою, яка є лише працівником ТС "Юридична фірма Вернер" та не має жодних повноважень на здійснення розрахунків заборгованості за кредитним договором; розрахунок суми заборгованості за кредитом є необгрунтованим, не повним, суттєво завищеним на користь позивача та не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Також заперечував у повному обсязі щодо стягнення з відповідача 3% річних за прострочення виконання грошового зобовзання, стягнення інфляційних витрат та штрафних санкцій. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання боржник повинен відшкодувати збитки. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець), зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотків. Відповідно до ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Між позивачем ТОВ «Порше Мобіліті» та відповідачем [PERSON] укладено Кредитний договір № 50007246 від 08.01.2013 р., відповідно до якого Позивач зобовязався надати Відповідачеві кредит у сумі 97 747,13 грн., що на дату укладання Договору становило еквівалент 12 142,50 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки WV, модель Polo Sedan, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1 598 куб. см., рік випуску 2012, а Відповідач зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути Позивачеві [PERSON] у повному обсязі. Також, 26.12.2013 р. Сторони уклали Договір про внесення змін ([PERSON] угоду №1) до Кредитного договору № 50007246 від 08.01.2013, відповідно до умов якої Позивачем було надано Відповідачу [PERSON] кредит у сумі еквівалентній 3 302,76 дол. США в українських гривнях, що на дату укладення [PERSON] угоди становило 27 066,12 грн. Цільове призначення [PERSON] кредиту: сплата страхових платежів відповідно до Договору страхування №245002/4098/0001099 від 10.01.2013 p., укладеного Відповідачем з ПрАТ «СК «Уніка». Відповідно до п. 1.3.1. Загальних умов кредитування, що становлять невідємну частину Кредитного Договору, розмір платежів, що підлягають сплаті Відповідачем у повернення [PERSON], визначено в гривні на день укладання Договору у Графіку погашення кредиту, який є невідємною частиною Договору. В подальшому Відповідач мав сплачувати платежі у повернення [PERSON] відповідно до виставлених Позивачем рахунків в гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку (ПАТ «[PERSON] [PERSON]»), зазначеного в Договорі. В п. 2.1. Договору вказано, що за використання [PERSON] у межах встановленого терміну кредитування Відповідач сплачує Позивачу проценти за процентною ставкою визначеною в Договорі. За п. 2.4. Договору нарахування процентів здійснюється щомісячно, 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається з 30 днів, при цьому умовно І в році 360 днів). Проценти нараховуються на еквівалент суми [PERSON] в іноземній валюті, яка залишається неповернутою, відповідно до Графіку погашення. З січня 2015 року Відповідач почав порушувати умови Договору щодо строків сплати щомісячних платежів відповідно до Графіку погашення кредиту. Згідно із умовами Договору, а саме п. 3.3. Відповідач зобовязаний повернути Позивачеві у повному обсязі Суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу Відповідачем. Якщо з буд-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. Позивач вказав, що станом на дату подання позовної заяви (24.11.2016р.) заборгованість відповідача перед позивачем складає 268\~327 грн. 63 коп., яка складається з наступного: основної суми заборгованості за кредитом 211911 грн. 04 коп., основної заборгованості за [PERSON] кредитом 31207 грн. 68 коп., штрафу у розмірі 21149 грн. 05 коп., пені у розмірі 4059 грн. 86 коп., що підтверджується відповідним розрахунком, наданим позивачем. Що стосується позовних вимог про стягнення інших витрат, а саме стягнення 3% річних З % річних у розмірі 217 грн. 99 коп., інфляційних втрат у розмірі 2\~179 грн. 03 коп., збитків у розмірі 58\~964 грн. 98 коп., останні задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором Оскільки умовами кредитного договору передбачено погашення на користь позивача процентів на рівні 9,90% річних, вимоги щодо стягнення 3% річних не підлягають задоволенню, як безпідставні. Умовами кредитного договору та позовною заявою встановлено, що на позичальника було покладено обов'язок щодо повернення кредиту не в тій сумі, в якій він кредит отримав, а виходячи з еквівалентів долару США до гривні на момент повернення кредиту. Таким чином, не отримує будь-яких втрат внаслідок знецінення національної валюти, оскільки всі платежі (в тому числі за тілом кредиту) розраховує в залежності від курсу долару США. Листом Верховного суду України від 01.07.2014 р. зазначається, що. індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає (рішення Верховного Суду України від 28 березня 2012 р. у справі N 6-36736вов10). Тому норми ч. 2 ст. 625 ЦК щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене у гривні. Постановою Верховного суду України від 01.03.2017 р. №6-284цс17 також зазначається, що у випадку порушення грошового зобов'язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти. Оскільки кредитором сума заборгованості визначається як еквівалент іноземного зобов'язання (долару США), розмір інфляції якого не регулюється Законом України ""Про індексацію грошових доходів населення", такі позовні вимоги задоволенню не підлягають. Що стосується вимог позивача про стягнення збитків за надання правової допомоги, останні також задоволенню не підлягають, оскільки, відповідно до положень ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Однак, відповідно до частини другої вказаної статті збитками є: 1) втрати, яких осо зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зроби або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи.: особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Таким чином, для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільної відповідальності: 1) порушення зобов'язання; 2) збитки; 3) причинний зв'язок між порушенням зобов'язання та збитками; 4) вина. Разом з тим, заявлені до стягнення суми витрат на оплату юридичних послуг не є збитками, оскільки такі витрати не мають обов'язкового характеру та необхідних ознак збитків відповідно до приписів чинного законодавства, а факт їх наявності та розмір не знаходяться у безпосередньому причинному зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором. Дослідивши вищевказані докази, суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови кредитного договору, не здійснив у встановлені договором строки погашення відповідних платежів, в результаті чого вини кла заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 268\~327 грн. 63 коп., яка складається з наступного: основної суми заборгованості за кредитом 211911 грн. 04 коп., основної заборгованості за [PERSON] кредитом 31207 грн. 68 коп., штрафу у розмірі 21149 грн. 05 коп., пені у розмірі 4059 грн. 86 коп., та яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, позовні вимоги в іншій частині не підлягають задоволенню як безпідставні. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial