Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Представник Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 27.04.2015 року у розмірі 16597,20 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 27.04.2015 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода), згідно з умовами якої відповідач отримав кредит у розмірі 7070,52 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним і Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача в заяві. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у Клієнта, зважаючи на невиконані зобов`язання перед Банком. У порушення ст.ст. 526,527,530 ЦК України та умов Генеральної угоди, відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаною Генеральною угодою належним чином не виконав, своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до Умов Договору не надав. Станом на 28.05.2019 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 16597,20 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 4738,94 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1844,12грн., заборгованість за пенею та комісією 8150,20 грн., штраф за п.2.2. Генеральної угоди 1863,94 грн. Представник позивача Гребенюк О.С. подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб та про розгляд справи у відсутності позивача та не заперечує у разі неявки відповідача проти ухвалення заочного рішення. Ухвалою суду від 03 липня 2019 року судом визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачеві, зокрема, в 15-денний строк подати відзив на позов. Відповідачу [PERSON] направлялася ухвала суду про відкриття провадження та позовна заява з додатками, із зазначенням строку для подання відзиву на позов. У зазначений судом строк відповідач [PERSON] відзив до суду не подав. Суд, виконуючи вимоги ст.280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з"ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 27.04.2015 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода), згідно з умовами якої відповідач отримав кредит у розмірі 7070,52 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Своїм підписом відповідач підтвердив згоду на те, що підписана ним Генеральна угода з запропонованими Умовами та правилами, Тарифами, складають між ним та банком кредитний договір. Згідно пункту 2.2. Генеральної угоди при порушенні строків погашення заборгованості, зазначених у Генеральній угоді, Умовах та правилах, більш ніж на 31 день, по обов`язкам, строк яких не настав, сторони узгодили, що строк повернення кредиту рахується 32-тим днем з моменту настання порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32 дня порушення є простроченою. Боржник сплачує Банку штраф у розмірі 1863,94 грн. Внаслідок несвоєчасного та неповного виконання відповідачем зобов`язань за вказаним договором станом на 28.05.2019 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором склала 16597,20 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 4738,94 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1844,12грн., заборгованість за пенею та комісією 8150,20 грн., штраф за п.2.2. Генеральної угоди 1863,94 грн. Вказана заборгованість за згаданою генеральною угодою на даний час відповідачем не погашена. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухилення від сплати заборгованості за кредитом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до умов кредитного договору та вимог частини другої статті 1050, частини другої статті 1054 ЦК України, у разі порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини кредиту позивач, як позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини суми кредиту, що залишилася, а також сплати належних процентів. За таких підстав, враховуючи, що за відповідачем рахується заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4738,94 грн та за відсотками за користування кредитом в розмірі 1844,12 грн, суд приходить до висновку, що вказані суми підлягають до стягнення з відповідача. Позивач у своїх позовних вимог також просив стягнути з відповідача пеню та штрафи. Разом з тим, суд визнає неправомірним одночасне нарахування відповідачу пені та штрафів за порушення зобов`язань за кредитним договором. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язківяк заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові уразі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому суд визнає позовні вимоги в частині стягнення штрафів відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, в розмірі 1863,94 грн безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню. Також суд, зауважує, що позивачем заявлено вимогу про стягнення пені в розмірі 8150,20 грн. Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях ч.6 ст. 81 ЦПК України. Відповідно до ст.81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність чи відсутність обставин, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Знаданих позивачем доказів на підтвердження заборгованості [PERSON] не вбачається, у відповідності до яких вимог Умов та Правил надання банківських послуг було здійснено розрахунок пені та за який період позивач просить її стягнути. Суд приходить до переконання, що позивачем не дотримано вимог ст.81 ЦПК України та не надано належним та допустимих доказів, які б підтверджували поза обґрунтованим сумнівом, наявність заборгованості за пенею, саме у зазначеному вище розмірі. Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності обставин, що мають істотне значення. Враховуючи, що заявлена вимога про стягнення пені значно перевищує розмір збитків, а також приймаючи до уваги загальні засади цивільного законодавства, такі, як справедливість, добросовісність та розумність, суд вважає необхідним зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню, до 1000,00 грн. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 7583,06 грн заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 4738,94 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 1844,12 грн та заборгованості за пенею в сумі 1000 грн. Судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого ПАТ КБ « Приватбанк» за подання позовної заяви, в сумі 1921,00 грн. Оскільки позов задоволено в частково, їх слід стягнути з відповідача пропорційно до задоволеної частини відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України , що становить 877,68грн. (1921,00*7583,06/16597,20). На підставі викладеного,

Outcome: approved