Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представник позивачки [PERSON] у судове засідання не з`явилася та подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім та продовжує навчання у Чернівецькому національному університеті ім. Ю. Федьковича на факультеті фінансів, підприємства та обліку у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків. 21 серпня 2018 року [PERSON] сплатила за навчання [PERSON] у Чернівецькому національному університеті ім. Ю. Федьковича 8750 гривень. 22 січня 2019 року [PERSON] сплатила за навчання [PERSON] у Чернівецькому національному університеті ім. Ю. Федьковича 8750 гривень. з 17 серпня 2018 року по 29 березня 2019 року [PERSON] сплав за проживання 12250 гривень. 25 квітня 2019 року [PERSON] сплатив за проживання 1750 гривень. Вказані обставини стверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] виданого 14 червня 2001 року на бланку серії [NUMBER] , довідкою № 789 видою Чернівецьким національним університетом ім. Ю. Федьковича 25 квітня 2019 року, копією договору № 33/103 від 15 серпня 2018 року, копіями квитанцій та копіями квитанцій до прибуткових касових ордерів. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач не надав суду доказів, які б стверджували, що він є непрацездатним і не може надавати матеріальну допомогу своєму сину, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Відповідач [PERSON] з моменту досягнення сином повноліття матеріальної допомоги позивачці в добровільну порядку не надає. Згідно вимог ст. 199 СК України [PERSON] має право на отримання аліментів від відповідача у частці від доходу відповідача, або у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Дане право [PERSON] порушується відповідачем, оскільки останній не утримує свого повнолітнього сина, який продовжує навчання. Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки [PERSON] на утримання [PERSON] необхідно стягувати аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку, за умови, що [PERSON] буде продовжувати навчання. Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні часу з якого слід стягати аліменти суд враховує, що заява надійшла до суду 19 червня 2019 року. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] у частині стягнення аліментів слід задовольнити частково. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки 8750 гривень в рахунок половини вартості навчання [PERSON] протягом 2018-2019 навчального року. При цьому суд враховує, що такі додаткові витрати на дитину були викликані особливими обставинами - навчанням дитини і сплачені до досягнення [PERSON] повноліття. Крім того, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки 6125 гривень в рахунок половини вартості проживання [PERSON] в м. Чернівці в період з 01 вересня 2018 року по 05 квітня 2001 року, тобто до повноліття. При цьому суд враховує, що такі додаткові витрати на дитину були викликані особливими обставинами - проживанням [PERSON] в м. Чернівці під час навчання. Суд вважає, що у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки 875 гривень у якості відшкодування Ѕ частини витрат на проживання [PERSON] , які оплачені 25 квітня 2019 року слід відмовити. Суд також вважає, що вимога зобов`язати відповідача щорічно здійснювати оплату вартості навчання та проживання в м. Чернівці [PERSON] у розмірі Ѕ частини такої оплати, задоволенню не підлягає. Зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина передбачений гл. 16 СК України. У зазначеній главі не міститься норми про обов`язок батьків нести додаткові витрати. Правила та порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину, встановлений ст. 185 СК України, яка міститься у гл. 15 СК України та поширюються на правовідносини щодо обов`язків батьків по утриманню неповнолітніх дітей, а тому її правила не можуть бути розповсюджені на правовідносини, які виникли між сторонами. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд враховує, що згідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Суд також враховує, що позивачку, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, а тому судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. Мінімальний розмір судового збору за позовами майнового характеру згідно закону України „Про судовий збір" визначено в сумі 768 гривень 40 копійок. Суд також вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні докази, які б стверджували розмір заробітної плати відповідача, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1003 гривні 50 копійок. Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі ст. ст. 184, 199 СК України,

Outcome: partial