Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 09.10.2018 року мотивуючи тим, що вона є наймачем квартири [ADDRESS] ( Комсомольська) в місті Біла Церква Київської області. Разом із нею у вказаній квартирі зареєстровано 5 осіб, а фактично проживає двоє: вона та її онук [PERSON]. Відповідачі були зареєстровані у вказаному житловому приміщенні, як члени сімї, однак вже три роки вони у квартирі не проживають, житлом не цікавляться, витрат по утриманню житла не несуть. У 2015 році відповідачі без будь яких поважних причин забрали свої речі та залишили квартиру, однак не знялись з реєстраційного обліку. Будь які домовленості з відповідачами про збереження за ними житлового приміщення понад 6 місяців відсутні. Факт їх реєстрації створює ряд незручностей, а саме: за них сплачуються комунальні послуги та неможливо оформити субсидію на сплату комунальних послуг. В добровільному порядку вирішити спір неможливо, оскільки фактичне місце проживання відповідачі не повідомили, тому просила визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщення квартири [ADDRESS] ( Комсомольська) в місті Біла Церква Київської області. 07.11.2018 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та залучено у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради ЖЕК № 7. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON]\~ такими, що втратили право користування квартирою № 243 в будинку № 45 по вулиці Героїв Крут ( Комсомольська) в місті Біла Церква Київської області. Представник позивача, адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та зазначила, що між позивачем та КП БМР ЖЕК № 7 укладено договір найму житлового приміщення, відповідачі, діти позивача, тому були зареєстровані у квартирі як члени сімї, однак не проживають у житловому приміщенні більше 6 місяців, житлом не цікавляться, участі в його утриманні не приймають, перешкод їм ніхто не чинить і вони не подавали заяви про збереження за ними житлового приміщення більше як 6 місяців. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади. Третя особа: Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради ЖЕК № 7 в судове засідання свого представника не направила, причини неявки суд не повідомила. Враховуючи, що відповідачі відповідно до ст. 130 ЦПК України вважаються таким, що повідомлені про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності чи про відкладення розгляду справи до суду не надали та не подали відзив на позовну заяву, а також враховуючи, що позивач не заперечує проти проголошення у справі заочного рішення суду, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши учасників справи, покази свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. В ч. 1 ст. 61 ЖК України встановлено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], РНОКПП: [NUMBER], зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], 22.01.2015 року між нею та КП БМР ЖЕК № 7 було укладено договір\~ найму житлового приміщення, разом із позивачем зареєстрований та проживає її онук - [PERSON], [INFO]. Також, у вказаній квартирі з 02.11.1994 року зареєстровані діти позивача, відповідачі у справі: [PERSON], 10.07.1989 рік народження, РНОКПП: [NUMBER], [PERSON], [INFO], РНОКПП: [NUMBER], [PERSON], 14.10.1982 рік народження, РНОКПП: [NUMBER], що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 5-16). За змістом положень ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року « Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" роз'яснив, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Виходячи з наведеного, наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням (квартирою) у будинках державного і громадського житлового фонду, у разі їх відсутності у жилому приміщенні без поважних причин понад шість місяців. При вирішенні питання про втрату наймачем або членами його сім'ї права користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін їх відсутності та поважність причини такої відсутності. Як вбачається з акту № 206 від 24.09.2018 року, складеного та посвідченого КП БМР ЖЕК № 7\~ (а.с.9) [PERSON] не проживає у вказаній квартирі з 19.01.2014 року, [PERSON] з\~ 10.12.2015 року та\~ [PERSON] з 22.05.2014 року, що узгоджується з показами свідків, які також вказали на те, що відповідачі є дітьми позивача, у вказаній квартирі їх особистих речей не має, вони житлом не цікавляться, участі в утриманні житла не приймають, будь яких перешкод їм ніхто не чинить, а позивач не має можливості оформити субсидію на сплату комунальних послуг. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи, що факт відсутності відповідачів за зареєстрованим місцем проживання більше шести місяців знайшов своє підтвердження, доказів щодо поважності причин відсутності членів сімї наймача у житловому приміщенні до суду не надано, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, виходячи зі змісту зазначеної норми закону, прийняте рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, а відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до ст.\~ 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір»,\~ враховуючи, що позивач була звільнена від сплати судового збору, суд стягує судовий збір в дохід держави з відповідачів в розмірі по 704,80 грн. з кожного.

Outcome: approved