Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що перебуває з відповідачем в юридичному шлюбі, який був зареєстрований 23 вересня 2003 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області за актовим записом №73. Від цього шлюбу неповнолітню дитину - сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені у жовтні 2017 року, з цього часу спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Вважає, що подальше збереження родини недоцільне, а тому просив їх шлюб розірвати. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 20 грудня 2017 року позов було залишено без руху і позивачеві надано строк для усунення недоліків тривалістю десять днів зі дня отримання копії ухвали. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 10 січня 2018 року заяву було прийнято до провадження суду і призначеного до розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні на 05 лютого 2017 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2018 року за наслідками підготовчого судового засідання справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 02 березня 2018 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 березня 2018 року сторонам надавався строк для примирення тривалістю два місяці. 07 травня 2018 року позивач надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, задовольнити позов у повному обсязі та в разі неявки відповідача у судове засідання не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з"явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавала. За таких обставин, у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність, постановивши по справі заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER], виданим 24 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 28 квітня 2004 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області (а.с.4-6). Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини у жовтні 2017 року і з цього часу мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Ухвалою суду від 02 березня 2018 року сторонам надавався строк для примирення тривалістю два місяці. Але як встановлено у судовому засіданні, за цей строк сторони не примирились. Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Згідно з вимогами ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, залишаються за ним. На підставі викладеного, ст.ст.112, 113 СК України,

Outcome: approved