Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою, вимоги якої обґрунтовують тим, що 27 листопада 2001 р. [PERSON], як співробітнику Сумської обласної споживчої спілки, було надано ордер на житлову площу у гуртожитку по [ADDRESS], в якій його та членів його родини було постановлено на реєстраційний облік, та перебувають на обліку по даний час. Позивачі виконують всі свої обов'язки стосовно утримання житлового приміщення (сплачують житлово-комунальні послуги, беруть участь в утриманні житлового будинку, проведення його капітального та поточного ремонту). Після передачі гуртожитку до власності територіальної громади м. Суми, з метою реалізації свого права на приватизацію, позивачі у 2013 р. зверталися до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом про зобов'язання вчинити дії по приватизації, позов задоволено у повному обсязі. Після того, як позивачі почали збирати пакет необхідних документів, а саме при зверненні до КП «Сумижитло» з'ясувалося, що в даній кімнаті зареєстрований відповідач, який не є членом сім'ї наймача. Відповідач фактично не проживає та ніколи не проживав у [ADDRESS], не сплачує комунальні послуги та не несе жодних витрат стосовно утримання житла. Враховуючи викладене, позивачі просять суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування [ADDRESS]. [PERSON], [PERSON] надали суду письмову заяву, згідно якої просять справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не з'явився, заяв та клопотань не надавав. Так як відповідач на виклики до суду не прибув, тому про час і день судового засідання [PERSON] сповіщений через органи масової інформації, відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України - газету „Сумщина" і вважається такими, що належним чином повідомлений. Однак на судове засідання не прибув. Тому суд, вважає можливим розглядати справу у відсутність останнього, бо по справі зібрано достатньо доказів щодо прав та обов'язків сторін. Представники третіх осіб будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, до суду не з'явилися, заяв та клопотань не надавали. Суд вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 січня 2013 р., визнано відмову Сумської міської ради в особі Управління обліку, розподілу та приватизації житла у вчиненні по приватизації кімнати [ADDRESS] неправомірною, зобов'язано Сумську міську раду в особі Управління обліку, розподілу та приватизації житла передати у власність [PERSON], [PERSON], [PERSON] кімнату [ADDRESS], у місячний строк з дня отримання рішення суду оформити необхідні документи і видати свідоцтво про право власності /а.с.5-6/. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усуненні будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно довідки Комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської ради № 2166 від 29.11.2013 р., [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]/а.с.7/. Таким чином суд приходить до висновку, що між сторонами склались цивільні правовідносини та відповідач перешкоджає позивачу у здійсненні права як власника майна, так як більше строку встановленого в ст. 405 ЦК України, не проживає за місцем реєстрації без поважних причин. Оскільки будь-яких письмових домовленостей стосовно користування житловим приміщенням за вказаною адресою не існує, вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користуванням кімнатою [ADDRESS], підлягає задоволенню.

Outcome: approved