Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 11.02.2013 року [PERSON] засуджений за ст. 286 ч. 1 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік; ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 14.05.2013 року вирок місцевого суду змінений: виключено з вироку призначення [PERSON] додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік; в іншій частині вирок суду залишений без змін. Відповідач засуджений за те, що 20 жовтня 2012 року близько 18-30 год, керуючи в стані алкогольного сп'яніння автомобілем ВАЗ-21061, д.н.з. [NUMBER], рухаючись по вул. Фрунзе зі сторони вул. Київське Шосе у напрямку вул. Степового Фронту, в порушення п. 10.1 та п. 16.6 Правил дорожнього руху, при виконанні маневру розвороту, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з мотоциклом «Ямаха», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок зіткнення потерпілий отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я. Із-за отриманих травм позивач відчував сильний та тривалий біль, не міг вільно рухатися, змушений був тривалий час лікуватися, що порушило звичний уклад життя. Моральну шкоду оцінює у 40 000 грн. Також внаслідок ДТП була заподіяна майнова шкода [PERSON], який є власником пошкодженого мотоцикла, що полягає у вартості відновлювального ремонту у розмірі 47 762 грн. У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач та його представник позов визнав частково, обґрунтовуючи заперечення тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05.12.2011 року, укладеного між ним та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». У частині майнової шкоди позов не визнали за недоведеністю; крім того, за цією вимогою вважають належним відповідачем страхову компанію. У частині моральної шкоди позов визнали частково, вважають обґрунтованим її розмір у 5000 грн., посилаючись на те, що при розгляді кримінальної справи потерпілий заявляв про відсутність майнових претензій до [PERSON]; крім того, за цією вимогою також вважають належним відповідачем страхову компанію. Представник третьої особи при прийнятті рішення покладається на розсуд суду, та пояснив, що внаслідок зазначеної ДТП було виплачено потерпілим страхове відшкодування у розмірі 2 263,8 грн. за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю та 8 166 грн. з шкоду, заподіяну майну, з вирахуванням франшизи у сумі 500 грн. [PERSON] 08.04.2013 року відкликав свою заяву про виплату страхового відшкодування за пошкоджений мотоцикл «Ямаха», д.н.з. [NUMBER]. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що 20 жовтня 2012 року близько 18-30 год [PERSON], керуючи в стані алкогольного сп'яніння автомобілем ВАЗ-21061, д.н.з. [NUMBER], рухаючись по вул. Фрунзе зі сторони вул. Київське Шосе у напрямку вул. Степового Фронту, в порушення п. 10.1 та п. 16.6 Правил дорожнього руху, при виконанні маневру розвороту, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з мотоциклом «Ямаха», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок зіткнення потерпілий отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я. Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 11.02.2013 року [PERSON] засуджений за ст. 286 ч. 1 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік; ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 14.05.2013 року вирок місцевого суду змінений: виключено з вироку призначення [PERSON] додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік; в іншій частині вирок суду залишений без змін(а.с.4-5, …). Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт та обставини ДТП, вина у вчиненні цього злочину [PERSON], суд вважає доведеними. Згідно з п.1 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як вбачається з положень ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами „Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Судом встановлено, що [PERSON] внаслідок винних дій [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому основи першої п'ясткової кістки правої кисті зі зміщенням; рвано-скальпованої рани верхньої та середньої третини лівої гомілки; крововиливу в шкіру обличчя, саден шкіри тулуба справа та обох нижніх кінцівок, які згідно з висновком експерта №2349 від 09.11.2012 року кваліфікуються як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я (а.с.6-7). За таких обставин суд приходить до висновку про те, що внаслідок злочину, скоєного [PERSON], позивачу заподіяно моральної шкоди, оскільки це призвело до зміни способу життя і спілкування з оточуючими, інших втратах психологічного характеру, зокрема, у фізичних та моральних стражданнях внаслідок заподіяних відповідачем тілесних ушкоджень, тривалого лікування, вимушеного відриву від навчання. Разом з тим, з урахуванням обставин справи, суті позовних вимог, негативних наслідків, що настали в результаті дій відповідача, суд вважає, що розумним та обґрунтованим є розмір моральної шкоди у 25 000 грн. Згідно з Договором страхування від 05.12.2011 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», цивільно-правова відповідальність [PERSON] як власника транспортного засобу ВАЗ-21061, д.н.з. [NUMBER] була застрахована, (а.с.96). Страхове відшкодування у розмірі 2 263,8 грн. за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю та 8 166 грн. за шкоду, заподіяну майну, з вирахуванням франшизи у сумі 500 грн, було виплачене потерпілому [PERSON](а.с. 79, 96). [PERSON] 08.04.2013 року відкликав свою заяву про виплату страхового відшкодування за пошкоджений мотоцикл «Ямаха», д.н.з. [NUMBER](а.с. 93). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик ) зобов'язується у разі настання певної події ( страхового випадку ) виплатити другій стороні (страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, страхову суму ( страхову виплату ), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25 500 гривень на одного потерпілого. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 14 постанови від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із звітом №1184 про оцінку майна, станом на 13 серпня 2013 року вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження мотоцикла «Ямаха», д.н.з. [NUMBER](без ПДВ 20 %), складає 30 070 грн.(а.с.8). Як вбачається з наданих позивачем товарних чеків, вартість матеріалів та робіт мотоцикла «Ямаха», д.н.з. [NUMBER] становить 47 762 грн.(а.с.107-109). Вартість пошкодженого мотошлему становить 8 666 грн.(а.с. 89), яка відшкодована страховиком з урахуванням франшизи у сумі 500 грн.(а.с. 79, 96). З урахуванням зазначених положень чинного законодавства, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства,оцінюючи надані суду докази у межах заявлених позовних вимог, суд вважає обґрунтованим та доведеним розмір майнової шкоди внаслідок пошкодження мотоцикла «Ямаха», д.н.з. [NUMBER], у розмірі 47 762 грн. Враховуючи, що позивач не пред'являє вимог до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», різницю між розміром матеріальної шкоди та сумою відшкодування, яка має бути відшкодована страховиком, відповідно до ст. 1194 ЦК України та ст. 9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, тому сума відшкодування має бути зменшена на цю суму: 47 762 грн. - 25 500 грн. = 22 262 грн. Таким чином, стягненню з відповідача на користь [PERSON] підлягає 22 262 грн. на відшкодування заподіяної мматеріальної шкоди. Як передбачено п.22.3. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена п.1, 2 ч.2 ст. 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст. 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 ст. 9 цього Закону. Обов'язковий ліміт відповідальності страховика у 51000 гривень на одного потерпілого, згідно з п 9.3. ст. 9 Закону, встановлений за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, звідси моральна шкода, розмір якої встановлений у 5 відсотків ліміту, складає 2550,00 грн. Враховуючи, що позивач не пред'являє вимог до ПАТ«Українська пожежно-страхова компанія», різницю між розміром моральної шкоди та сумою відшкодування, яка має бути відшкодована страховиком, відповідно до ст. 1194 ЦК України та ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, тому сума відшкодування має бути зменшена на цю суму: 25 000 грн. - 2 550 грн. = 22 450 грн. Таким чином, стягненню з відповідача на користь [PERSON] підлягає 22 450 грн. на відшкодування заподіяної моральної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі. Враховуючи, що при пред'явленні позову позивачі були звільнені від сплати судового збору, тому сплачені ними кошти підлягають поверненню. На підставі викладеного,

Outcome: partial