Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач ПАТ Банк «Меркурій» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в АТ Банку «Меркурій» Куліша Віктора Миколайовича звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 1248127,77 грн. Та судовий збір. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 01.02.2008 року між сторонами укладено договір №18-06П-16 про надання споживчого кредиту в іноземній валюті, з додатковими угодами (далі за текстом - Кредитний договір), згідно якого позивач надав відповідачу в тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового використання грошові кошти в сумі 57700,00 доларів США зі сплатою 15 % річних та кінцевим терміном погашення основної заборгованості 31.01.2013 року. На виконання своїх зобов'язань позивач надав відповідачу кредит в сумі 57500,00 доларів США. Видача банком кредиту відповідачу відбулась шляхом видачі готівки через касу банку за заявою на видачу готівки від 01.02.2008 року №СА2_472777. Відповідач частково виконав свої зобов»язання за договором. За період з 01.02.2008 року по 03.08.2015 року відповідачем частково погашено кредит в сумі 6956,17 доларів США та сплачені нараховані відсотки в сумі 1000,00 доларів США. Відповідно до п.2.2.1, п. 2.2.2 кредитного договору відповідач узяв на себе зобов»язання забезпечувати повернення кредиту, процентів за його використання. Відповідно до п. 2.2.1 кредитного договору відповідач зобов'язується повернути кредит 31.01.2013 року шляхом внесення суми готівкою на рахунок позивача. Відповідно до п.2.2.2 кредитного договору відповідач зобов»язувався щомісячно не пізніше 20-го числа наступного місяця сплачувати проценти за користування кредитом у готівковій формі в доларах США, проценти за останній місяць користування кредитом - одночасно з поверненням 31.01.2013 року. На даний час відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконує, тому станом на 03.08.2015 року має заборгованість в розмірі 59078,17 доларів США, яка складається з наступного: 50543,83 дол. США - заборгованість за кредитом; 8534,34 дол. США - прострочена заборгованість по процентам. Офіційний курс гривні до долара США, що встановлений НБУ, станом на 03.08.2015 року становить 21,126666 за 1 долар США. Таким чином розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача станом на 03.08.2015 року становить 1248127,77 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечував, просив в задоволенні позову відмовити, оспорюючи факт отримання грошових коштів та наявність боргу. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 01.02.2008 року між сторонами укладено договір №18-06П-16 про надання споживчого кредиту в іноземній валюті, з додатковими угодами (далі за текстом - Кредитний договір), згідно якого позивач надав відповідачу в тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового використання грошові кошти в сумі 57700,00 доларів США зі сплатою 15 % річних та кінцевим терміном погашення основної заборгованості 31.01.2013 року. На виконання своїх зобов'язань позивач надав відповідачу кредит в сумі 57500,00 доларів США. Видача банком кредиту відповідачу відбулась шляхом видачі готівки через касу банку за заявою на видачу готівки від 01.02.2008 року №СА2_472777. Відповідач частково виконав свої зобов»язання за договором. За період з 01.02.2008 року по 03.08.2015 року відповідачем частково погашено кредит в сумі 6956,17 доларів США та сплачені нараховані відсотки в сумі 1000,00 доларів США. Відповідно до п.2.2.1, п. 2.2.2 кредитного договору відповідач узяв на себе зобов»язання забезпечувати повернення кредиту, процентів за його використання. Відповідно до п. 2.2.1 кредитного договору відповідач зобов'язується повернути кредит 31.01.2013 року шляхом внесення суми готівкою на рахунок позивача. Відповідно до п.2.2.2 кредитного договору відповідач зобов»язувався щомісячно не пізніше 20-го числа наступного місяця сплачувати проценти за користування кредитом у готівковій формі в доларах США, проценти за останній місяць користування кредитом - одночасно з поверненням 31.01.2013 року. На даний час відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконує, тому станом на 03.08.2015 року має заборгованість в розмірі 59078,17 доларів США, яка складається з наступного: 50543,83 дол. США - заборгованість за кредитом; 8534,34 дол. США - прострочена заборгованість по процентам. Офіційний курс гривні до долара США, що встановлений НБУ, станом на 03.08.2015 року становить 21,126666 за 1 долар США. Таким чином розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача станом на 03.08.2015 року становить 1248127,77 грн. Вищевказані обставини підтверджуються договором, іншими документами вказаними в додатках до позовної заяви. Крім того, рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.05.2015 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до ПАТ Банк «Меркурій» про визнання договору недійсним, яке набрало законної сили, в позові [PERSON] до ПАТ Банк «Меркурій» відмовлено. Судом за клопотанням представника відповідача, який оспорював факт отримання грошових коштів [PERSON] було призначена судова почеркознавча експертиза. Вказана експертиза проведена не була, оскльки до експертної установи не було надано об"єкти дослідження та порівняльний матеріал з боку відповідача [PERSON] Таким чином відповідачем [PERSON] та її представником не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ч.1 ст.625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В ст.1050 ЦК України встановлені наслідки порушення договору позичальником, зокрема за частиною 2: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved