Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

У грудні 2014 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом та просять визнати за ними право користування квартирою [ADDRESS] у м. Бердичеві, як за членами сім'ї наймача та зобов'язати ПП «Житлоремекс-2» укласти з ними договір найму житлової площі. За заявою позивачів позов, в частині зобов'язання укласти договір найму житла, залишено без розгляду. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що відповідно до рішення виконавчого комітету Бердичівської ради депутатів трудящихся від 26 січня 1967 року, № 44 сім'ї [PERSON], яка на той час складалась 4-х чоловік, в тому числі і її батькові [PERSON] була надана чотирьохкімнатна ізольована квартира за адресою: [ADDRESS]. З 1967 року її сім'я стала проживати у вказаній вище чотирьохкімнатній квартирі. З моменту свого народження, тобто з [INFO] і по даний час вона мешкає там, як член її сім'ї, з [INFO] і по 03.04.2014 року вона була зареєстрована у вказаній квартирі. 03.04.2014 року вона знялася з реєстрації у вказаній квартирі та зареєструвалась по [ADDRESS], хоча фактично разом з родиною залишилися проживати у вказаній вище квартирі. Під час проживання у вказаному помешканні вони з батьками вели спільне господарство, у них був спільний бюджет і вони разом придбавали продукти харчування та предмети домашнього вжитку, здійснювали поточний ремонт квартири. Фактично вони проживали однією сім'єю. 27.10.2001 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Після реєстрації шлюбу, зі згоди батьків, її чоловік вселився у вказану вище квартиру в якості члена нашої сім'ї. Їх діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] з моменту свого народження і по даний час проживають у вказаній вище квартирі разом з ними. [INFO] після важкої хвороби помер батько - [PERSON], а [INFO] раптово померла мати - [PERSON] Після смерті матері вони продовжують проживати у вказаній квартирі, яка для них є постійним місцем проживання. Після поховання матері вони звернулись до ПП «Житлоремекс-2» та до міського голови з проханням зареєструвати їх у вказаній квартирі, але їм було відмовлено. З урахуванням того, що вони постійно проживають у вказаній квартирі, як члени сім'ї наймача і весь час сплачували за користування житлом, квартплату та комунальні послуги вважають, що на підставі статті 65 ЖК України вони набули права користуватися цією квартирою. Позивачка [PERSON] позов підтримала з підстав вказаних у позовній заяві, пояснила, що з дня народження та до сьогоднішнього дня проживає у спірній квартирі. У 2001 році вона одружилася, у квартирі зі згоди батьків став проживати її чоловік [PERSON]. У квітні 2014 року вона знялася з реєстрації у квартирі та зареєструвалася у будинку бабусі де фактично немає умов для проживання. Однак залишилася з сім'єю проживати у квартирі, оскільки це її основне місце проживання. Позивач [PERSON] позов підтримав та пояснив, що він зареєстрований у будинку своїх батьків на території Козятинського району. Він не є власником того житла. Іншого житла на праві власності не має. Після одруження з [PERSON], з 2001 року він проживає в квартирі [ADDRESS]. Батьки [PERSON] дали згоду на його проживання. З того часу вони спільно несли витрати за комунальні послуги, разом купували продукти харчування, проживали однією сім'єю. Представник позивача позов підтримала з підстав, вказаних у позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав, мотивуючи це тим, що єдиною підставою для вселення у житло є ордер. Крім того позивачі не були зареєстровані у вказаному житлі шість місяців до смерті квартиронаймача. Доказів про те, що була згода квартиронаймача на вселення позивачів не надана. Від представника ПП „Житлоремекс" надійшла заява з проханням справу слухати за її відсутності. Проти позову не заперечила. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що підставі рішення виконавчого комітету Бердичівської ради депутатів трудящихся від 26 січня 1967 року сім'ї [PERSON] його дружині - [PERSON], синів: [PERSON], [PERSON] була надана чотирьохкімнатна ізольована квартира за адресою: [ADDRESS]. Позивачка [PERSON], дочка [PERSON], у вказаній квартирі проживає з [INFO] ( з дня народження) та була зареєстрована з [INFO] і по 03.04.2014 року. Вказане підтверджується довідкою ПП „Житлоремекс 2" від 25.12.2014 (а.с. 5, 10, 11, 14). [PERSON] помер [INFO] ( а.с. 8). Мати позивачки - [PERSON] померла [INFO] (а.с.9). З довідок ПП „Житлоремекс-2" вбачається, що день смерті [PERSON]. у квартирі [ADDRESS] вона була зареєстрована одна, з вересня 2014 року у квартирі ніхто не зареєстрований. Особовий рахунок відкрито на [PERSON] ( а.с. 14, 17,18). [PERSON] та [PERSON] 27 жовтня 2001 року зареєстрували шлюб ( а.с .10). Від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 12,13). Свідок [PERSON], тітка позивачки у судовому засіданні показала, що у 1967 році спірку квартиру отримав ще дід [PERSON]. З дня свого народження та до сьогоднішнього дня [PERSON] проживає у цій квартирі. На вселення її чоловіка була згода батьків. [PERSON] зі своєю сім'єю та її батьки жили однією родиною. Спільно готували їсти, мали спільний бюджет, жили дружно. Ніяких заперечень зі сторони батьків щодо проживання [PERSON], її чоловіка та дітей не було. Батько [PERSON] помер від онкозахворювання, а мати раптово. У цій квартирі немає зручностей. Свідок [PERSON] показав, що він з 2006 року проживає по сусідству від позивачів. [PERSON], [PERSON] та їх діти проживали однією сім'єю з батьками [PERSON], ніяких суперечок у них не було. Після смерті батьків вони проживають у тій квартирі по сьогоднішній день. Свідок [PERSON] суду показала, що з дитинства знає [PERSON] та її батьків. Батьки [PERSON] раптово померли. За життя [PERSON] з чоловіком, їх діти та батьки [PERSON] жили однією сім'єю, вели спільне господарство. У квартирі проживають до сьогоднішнього дня. [PERSON], [PERSON] батьки мали за сина. Ніяких суперечностей щодо права на проживання у квартирі не виникало. Та квартира не має зручностей. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що знала покійних батьків [PERSON]. Батьки [PERSON] та сім'я [PERSON] жили однією сім'єю, між ними не виникало суперечок. Відповідно до статті 65ЖК Українинаймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем всіма правами і несуть обов'язки, пов'язані з договором найму ( стаття 64 ЖК України). У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України"роз'яснено, що, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. У судовому засіданні встановлено, що позивачі проживають без реєстрації у квартирі [ADDRESS]. Вони вселилися туди як члени сім'ї наймача, з їх безспірної згоди, вели спільне господарство з наймачем житла, проживали там тривалий час: [PERSON] з 1976 року, [PERSON], з 2001 року, їх діти з народження. Доказів про наявність права позивачів на користування жилою площею в іншому жилому приміщенні суду не надано. Виходячи із положень Конституціїпро гарантування громадянам свободи пересування і вільного вибору місця проживання, сама по собі наявність чи відсутність реєстрації не може бути підставою як для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилася до наймача, так і для відмови в цьому. Таким чином, наявні правові підстави для визнання за позивачами права користування квартирою [ADDRESS] у м. Бердичеві. На стягненні судових витрат позивачі не наполягають.

Outcome: approved