Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому вказує, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок у [ADDRESS], відповідач з 2008 року за вищевказаною адресою не проживає , а мешкає у м. Маріуполі Донецької області,, але залишається у будинку зареєстрованим, у зв'язку з цим, відповідач порушує права позивача, як власника житла, щодо розпорядження належним ним на праві приватної власності нерухомим майном. До теперішнього часу відповідач зареєстрований за вказаною адресою. Позивач повинен сплачувати комунальні послуги за особу, яка фактично у будинку не мешкає. Крім того, позивач, як власник не може повною мірою користуватися та розпоряджуватися будинком. Просить визнати втративши право користування жилим приміщенням власним будинком за вказаною адресою відповідача [PERSON]. Ці обставини і з'явилися підставами позову. Позивач в судовому засіданні наполягав на заявлених вимогах та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснював, що [PERSON] є власником ? частини жилого будинку по [ADDRESS], а тому його не можливо визнати втративши право користування жилим приміщенням та зняти з реєстрації. Просив в позові відмовити. Представник СГІРФО Артемівського МВ(по обслуговування м. Артемівська та Артемівського району) ГУ МВС України в Донецької області у судове засідання не з"явився, але надав суду заяву, якою не заперечував проти задоволення позову та просив слухати справу за його відсутності. Суд, вислухавши сторони, свідків,дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає не підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно довідки виданої квартальним комітетом від 24.10.2011р. вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] [PERSON]. Згідно акту голови квартального комітету від 24.10.2011р. відповідач [PERSON] у будинку [ADDRESS] не мешкає з 01.01.2008року. Згідно довідки виданої БТІ м. Артемівська від 14.10.2001 року вбачається, що будинок[ADDRESS] власником є [PERSON]. Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 17.11.1997 р., вбачається що [PERSON] є власником будинку, який розташований у [ADDRESS] . Згідно рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.06.2013 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування задоволені та визнано за [PERSON] право власності у порядку спадкування на ? частину жилого будинку із господарськими спорудами , що розташований за адресою [ADDRESS](згідно ухвали апеляційного суду Донецької області від 27.08.2013року рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2013 року залишено без змін). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] на праві приватної власності належить ? частка жилого будинку, який розташований у [ADDRESS]. Згідно показань свідка [PERSON], який у судовому засіданні пояснив, що він сусідом [PERSON], йому відомо, що жінка [PERSON] та його син [PERSON] переїхали до м. Маріуполя Донецької області , оскільки жінка хворіла. Згідно показань свідка [PERSON], яка у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою [PERSON], останній не впускав свого сина [PERSON] у будинок по [ADDRESS] та казав, що впустить тільки після рішення суду, про що було складено акт. Згідно ст. 316 ч.1ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 319 ч.1ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ч.1ЦК України, право власності є непорушеним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 356 ч.1ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст.358 ч.3ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Таким чином, в судовому засіданні встановлено,що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить ? частка жилого будинку, який розташований у [ADDRESS], тобто вказаний будинок є спільною частковою власністю сторін, а тому вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням не можуть бути задоволені.

Outcome: dismissed