Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд із позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] в м.Виноградів помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок в [ADDRESS] . Заповіт спадкодавцем не складався. Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадщини за законом після смерті чоловіка, позивачці було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, належне [PERSON] , у зв`язку з цим рекомендовано звернутися у суд для визнання права власності на нерухоме майно. По справі існують інші спадкоємці, а саме донька та син померлого, відповідачі по справі, які відмовляються від своєї частки у спадковому майні на користь матері, позивачки по справі. У зв`язку з цим позивачка звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на спадковий будинок у порядку спадкування за законом. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідачі будучи повідомленим про день, час та місце проведення розгляду справи належним чином, в підготовче судове засідання не з`явилися, однак подали через канцелярію суду письмові заяви, згідно яких вимоги позивачки визнають та просять суд розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ними позову прийнято судом. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позовних вимог відповідачами, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] в м.Виноградів Закарпатської області помер чоловік позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.11.2020 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: житловий будинок в [ADDRESS] . Вказаний будинок належав спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу від 04.10.1990 року, посвідченого нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 2459. До складу домоволодіння, згідно технічного паспорту, входить житловий будинок, котельня, свинарник, корівник, вбиральня, тротуар, ворота, які оцінені Виноградівським районним БТІ на загальну суму 366151,00 грн. Заповіт спадкодавцем не складався. По справі існують інші спадкоємці, а саме донька та син померлого, відповідачі по справі, які відмовляються від своєї частки у спадковому майні на користь матері, позивачки по справі. В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадщини за законом після смерті чоловіка, позивачці було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, належне [PERSON] , у зв`язку з цим рекомендовано звернутися у суд для визнання права власності на нерухоме майно. Таким чином, позивачка не може успадкувати спадкове майно і отримати свідоцтво про право на спадкування за законом. Згідно довідки, виданої КП «Виноградівське РБТІ» від 01.09.2021 р. №863 житловий будинок з надвірними будівлями, розташований у [ADDRESS] , будівництвом завершений, його загальна площа становить 82,4 м.кв, в тому числі житлова - 47,6 м.кв. Сам факт наявності технічного паспорту на житловий будинок свідчить, що об`єкт спадщини не є самочинним будівництвом. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачкою та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачкою на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved