Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом у якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на користування будинком [ADDRESS] в місті Знам'янка Кіровоградської області та знати його з реєстраційного обліку. Свої вимоги обґрунтував тим, що вінє власником будинку [ADDRESS] в місті Знам'янка Кіровоградської області на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] видане комітетом Знам'янської міської ради Кіровоградської області від 18.12.2009 року на підставі рішення виконавчого комітету Знам'янської міської ради Кіровоградської області від 11.12.2009 року № 474, замість втраченого договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою під забудову житлового будинку. У вказаному будинку зареєстрований з 1998 року, однак з січня 2014 року не проживає відповідач [PERSON] В добровільному порядку відповідач знятися з реєстрації не бажає, не звертався до власника із пропозицією укладення договору найму житлового приміщення. Реєстрація відповідача створює перешкоди в користування та розпорядження майном позивача, тому позивач звернувся з даним позовом до суду. Позивач, у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У матеріалах справи міститься заява позивача, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи йому повідомлено у встановленому законом порядку, причини неявки невідомі. Згідно ухвали Знам'янського міськрайонного суду від 28 квітня 2015 року розгляд справи проводиться заочно. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд встановив, що відповідно до свідоцтва про право власності № [NUMBER] видане комітетом Знам'янської міської ради Кіровоградської області від 18.12.2009 року на підставі рішення виконавчого комітету Знам'янської міської ради Кіровоградської області від 11.12.2009 року № 474, замість втраченого договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою під забудову житлового будинку посвідченого державним нотаріусом Знам'янської державної нотаріальної контори Кіровоградської області 26.02.1965 р. р №651, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] в місті Знам'янка Кіровоградської області (а.с.6,7). Довідка голови квартального комітету (а.с.8) свідчить про те, що [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS], однак за вказаною адресою не проживає з 01.09.2014 року. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном, частина 1 статті 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Відповідно до ст.41 Конституції України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Права власника визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України і передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позовної заяви щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] в місті Знам'янка Кіровоградської області є обґрунтованими, базується на чинному законодавстві, а тому підлягає задоволенню. Що стосується вимоги про зняття з реєстрації відповідача, то вона задоволенню не підлягає, оскільки стаття 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть. Тобто рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації місця проживання і додаткового підтвердження рішенням суду цієї обставини не потребує. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.317, 319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст.64, 71, 72, 156 ч.4, ЖК України та

Outcome: partial