Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь неправомірно отримані бюджетні кошти у розмірі 11 125,98 грн. та витрати на сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн.. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 31.01.2019 [PERSON] звернулась до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради із заявою про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям. Згідно з рішенням Позивача від 08.02.2019 було призначено відповідачу допомогу з 01.01.2019 по 30.06.2019 у розмірі 2027,00 грн., щомісячно. З заяви вбачається, що відповідач не працює, не навчається, не є приватним підприємцем, не перебуває на обліку в центрі зайнятості, та не має інших офіційних доходів. Проте, згідно з довідкою ДФС про доходи гр. [PERSON] за період з липня 2018 року по грудень 2018 року отримала дохід як самозайнята особа у загальному розмірі 57750,00 грн., про які не було зазначено у заяві та декларації. Обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації, який здійснює нарахування виплат, розраховано переплату бюджетних коштів відповідачу, яка склала 11125,98 грн.. 25.09.2019 р. на адресу відповідача було направлено вимогу про повернення коштів, проте жодних дій відповідачем вчинено не було. В зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача неправомірно отримані бюджетні кошти у розмірі 11125,98 грн. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.12.2019 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження. Представник позивача Самойленко П.С. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач яка повідомлялася рекомендованими листами, направленими їй судом на адресу реєстрації, останній не вручені, відповідач не повідомила про причини неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи не подавала, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без її участі не надала, відзиву на позов не надала. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання та не подала відзиву, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив розглядати справу в заочному порядку. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем письмові докази, суд встановив наступне. 31.01.2019 року [PERSON] звернулась до УПСЗНА Немишлянського району ХМР з заявою про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям. Рішенням УПСЗНА Немишлянського району ХМР від 08.02.2019 року [PERSON] за зверненням було призначено Допомогу на період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року в розмірі 2027,00 грн. щомісячно. Згідно з поданою відповідачем Декларацією про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, до складу членів сім`ї [PERSON] входили: [PERSON] , [INFO] (донька), [PERSON] , [INFO] (син). Допомога призначена з урахуванням наявних в матеріалах справи документів, та тих відомостях, що зазначаються заявниками. Обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації, який здійснює нарахування виплат, розраховано переплату бюджетних коштів відповідачу, яка склала 11125,98 грн. На час розгляду справи вказана сума [PERSON] до Управління не повернута. 25.09.2019 року [PERSON] було направлено вимогу про повернення коштів (вимога № 592/3 від 25.09.2019). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміну у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з Законом. В заяві про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям відповідач зазначав про те, що не працює, не навчається, не перебуває на обліку в центрі зайнятості, не є приватним підприємцем, та зобов`язувалась повідомити позивача у разі зміни обставин, що впливають на призначення Допомоги. Проте, згідно з довідкою ДФС про доходи гр. [PERSON] за період з липня 2018 року по грудень 2018 року отримала дохід як самозайнята особа у загальному розмірі 57750,00 грн. Згідно положень ст.4 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», покриття витрат на виплату державної допомоги сім`ям з дітьми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів. Відповідно до ч. 1 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері, одинокі усиновителі (які не перебувають у шлюбі), якщо у свідоцтві про народження дитини відсутній запис про батька дитини або запис про батька проведено в установленому порядку за вказівкою матері дитини. Згідно ст. 18-3 зазначеного закону - допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Відповідно до п. 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім"ям з дітьми, затверджених постановою КМУ № 1751 від 27.12.2001 року, суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із Законом. Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги про стягнення з відповідача 11125,98 грн. надміру виплаченої державної допомоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved