Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення переплати пенсії в сумі 4193грн.43 коп. В судовому засіданні представник позивача-управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області-Поп»юк І.Д. позов підтримала з мотивів, викладений в позовній заяві та просить стягнути з [PERSON] переплату пенсії в сумі 4193 грн. 43 коп. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула, про день та час слухання справи була повідомлена завчасно і належним чином в установленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення, про причини неявки чи про слухання справи в її відсутність суд не проінформувала. Сторони, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. З письмової згоди представника позивача, суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту ст. 60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а також доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню всіх обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. А відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] 23.10.1995 року звернулася із заявою про призначення їй пенсії за віком, відповідно до п.»а» ст.13 З-ну України «Про пенсійне забезпечення». З пояснень представника позивача вбачається, що згідно поданих документів [PERSON] народилася 26.09.1948 року, однак у зв'язку з помилкою програмного забезпечення, дата її народження зафіксована 26.09.1940 року. Внаслідок помилки програмного забезпечення [PERSON] виплачувалось підвищення до пенсії як дитині війни, відповідно до ст. 6 З-ну України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2008 року. Також представник позивача зазначила, що 13.01.2014 року УПФ України в Надвірнянському районі надіслано запит №205/03 до УПФ України в м.Івано-Франківську про проведення перевірки гр. [PERSON], яка працювала в УМГ «Прикарпаттятрансгаз». Як відповідь на запит надіслано акт перевірки від 04.02.2014 року, де підтверджено, право [PERSON] на пільгове пенсійне забезпечення, оскільки вона працювала повний робочий день в УМГ «Прикарпаттятрансгаз» в період з 01.09.1969 року по 12.01.1976 року. Але у зв'язку з помилкою програмного забезпечення [PERSON] виплачено зайві кошти в сумі 4193 грн. 43 коп. за період з 01.01.2008 року по 30.06.2013 року. Однак, з пояснень представника УПФ України в Надвірнянському районі та матеріалів справи не вбачається, що з боку відповідача по справі - [PERSON] в нарахуванні їй пенсії були зловживання чи подання недостовірних даних. Діючим законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для стягнення надмірно сплачених коштів з одержувача. Відповідно до ст.50 ч.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до п.2 «Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року №6-4-визначено, що переплатою пенсій та грошової допомоги є сума пенсій та грошової допомоги, виплачена з різних причин понад розмір визначений законодавством. Згідно п.3 даного Порядку передбачено, що повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім'ї тощо. Частиною 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонеру внаслідок зловживань з його боку(в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї тощо) стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відповідно до ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим пошкодженням здоров"я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Оскільки представником позивача не надано достовірних доказів про зловживання або недобросовісність з боку відповідача по справі [PERSON] щодо питань призначення пенсії і встановлення її розміру, підстав для задоволення позову немає. А тому, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову УПФ України в Надвірнянському районі, оскільки пенсія [PERSON] нараховувалася та виплачувалася правомірно згідно вимог чинного законодавства. На підставі ст.1215 ЦК України,

Outcome: dismissed