Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Від представника позивача до суду неодноразово надходили заяви про уточнення позовних вимог. В останній редакції позовної заяви він, посилався на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців за № 2-1033/2011 від 18 квітня 2011 року стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини сторін [PERSON], [INFO], у розмірі 800 гривень щомісячно, до повноліття дитини. Однак, з січня 2015 року відповідач не сплачує аліменти в повному обсязі. Заборгованість за період з 01 січня 2015 року по 25 листопада 2015 року становить 6400 гривень, з них сплачено 1600 гривень. Крім того, за період з 01 грудня 2015 року по 29 лютого 2016 року заборгованість становить 2400, фактично сплачено 1000 гривень. Разом з тим вважає, що за вказаний період розмір пені за прострочення аліментів за вказаний період становитиме 1882 гривень. Водночас позивач зазначає, що її матеріальний стан суттєво погіршився, так як вона не працює, є пенсіонером, отримує пенсію у розмірі 1300 гривень, яких не вистачає на найнеобхідніше. Так, як дитина сторін потребує одяг, ортопедичне взуття, ліки, належне харчування та оздоровлення. Відповідач займається підприємницькою діяльністю, має нерегулярний і мінливий дохід. Однак, з часу розлучення по даний час він ухиляється від виконання батьківських обов'язків, що проявляється у відсутності батьківської турботи про дитину, відсутності бажання займатися її вихованням, бачитися з нею, інтересу до її здоров'я, умов проживання, піклування про фізичний і духовний розвиток, водночас не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Посилаючись на зазначені обставини позивач просила суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів, за період з 01 квітня 2015 року по 29 лютого 2016 року, у розмірі 1882 гривні, збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки сторін [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 гривень, починаючи з 17 грудня 2015 року, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття та позбавити відповідача батьківських прав відносно їх спільної неповнолітньої дитини. Крім того, стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору на загальну суму 1038 гривень 40 копійок. Від відповідача до суду надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини та зменшення розміру пені за несвоєчасну виплату аліментів. В зустрічній позовній заяві посилався на те, що він вважає наданий розрахунок пені за прострочення сплати аліментів невірним та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідач зазначає, що його матеріальний стан погіршився, він не має можливості сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Крім того, в зв'язку з одруженням та народженням дочки, [PERSON], [INFO], суттєво погіршилось матеріальне становище відповідача, він не отримує дохід. Посилаючись на зазначені обставини просить суд зменшити розмір аліментів до 400 гривень щомісячно, до досягнення повноліття дитини, та зменшити розмір пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] до 500 гривень. Крім того, стягнути з [PERSON] на його користь витрати по сплаті судового збору в сумі 551 гривень 20 копійок. У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] свій позов підтримала та просила суд його задовольнити. В задоволенні зустрічного позову просила суд відмовити з причин безпідставності та необгрунтованості. У судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] зустрічний позов підтримав та просив суд його задовольнити. В задоволенні первісного позову просив суд відмовити з причин безпідставності та необгрунтованості. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ч. 1 ст. 61 ЦПК України стверджено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Чернівецької міської ради про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та позбавлення батьківських прав та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини та зменшення розміру пені за несвоєчасну виплату аліментів підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини та зменшення розміру пені за несвоєчасну виплату аліментів слід відмовити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. /а.с.10/. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців за № 2-1033/2011 від 18 квітня 2011 року позовні вимоги позивача [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та додаткових витрат на дитину, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено частково. Суд вирішив стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на дитину [PERSON], [INFO], у розмірі по 800 гривень щомісячно, починаючи з 22 березня 2011 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. /а.с.6-8/. З довідки-розрахунку ВП № 26757370 від 25 листопада 2015 року, виданою Першотравневим відділом державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, вбачається, що за період з 01 квітня 2015 року по 25 листопада 2015 року аліментний борг відповідача становить 4800 гривень. /а.с.9/. З довідки-розрахунку ВП № 26757370 від 09 березня 2016 року, виданою відділом державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, вбачається, що за період з 01 грудня 2015 року по 29 лютого 2016 року аліментний борг відповідача становить 1400 гривень. /а.с.80/. З ст. 180 СК України вбачається, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1 ст. 196 СК України стверджено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Ч. 1 ст. 2 Конвенції про права дитини (далі - Конвенція) від 20 листопада 1989 року (із змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), ратифікованою Постановою Верховної Ради за № 789-ХІІ від 27.02.1991 року стверджено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров'я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин. З ч. 1 ст. 3 Конвенції вбачається, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Ч. 1 ст. 27 Конвенції стверджено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. З ч. 2 ст. 27 Конвенції вбачається, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст. 5 протоколу N 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних сво- бод, зі змінами, внесеними протоколом N 11 стверджено, що кожен з подружжя у відноси- нах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» стверджено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. П. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» стверджено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. При розгляді справ про стягнення аліментів суд відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК повинен роз'яснювати сторонам їх відповідальність за прострочення сплати. З ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік» вбачається, що установлено у 2016 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень. При визначенні розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, що підлягає стягненню з відповідача судом враховано правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов'язань. При визначенні розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, що підлягає стягненню з відповідача суд виходив з наступного розрахунку: За 2015 рік: - квітень - 800 гривень (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 30 (кількість днів прострочення) = 240 гривень (розмір пені); - травень - 800 гривень (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 31 (кількість днів прострочення) = 248 гривень (розмір пені); - червень - 800 гривень (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 30 (кількість днів прострочення) = 240 гривень (розмір пені); - липень - 800 гривень (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 31 (кількість днів прострочення) = 248 гривень (розмір пені); - серпень - вересень - відповідачем сплачено аліменти у вересні в повному обсязі; - жовтень - 800 гривень (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 31 (кількість днів прострочення) = 248 гривень (розмір пені); - листопад - 800 (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 30 (кількість днів прострочення) = 240 гривень (розмір пені); - грудень - щомісячний розмір аліментів в сумі 800 гривень, відповідачем не сплачено позивачу, проте в січні 2016 року відповідачем сплачено 200 гривень а тому 600 (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 31 (кількість днів прострочення) = 186 гривень (розмір пені). За 2016 рік: -січень - відповідачем сплачено аліменти в повному обсязі; -лютий - 800 (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 29 (кількість днів прострочення) = 232 гривень (розмір пені). Таким чином, за період з 01 квітня 2015 року по 29 лютого 2016 року розмір пені становить 1822 гривень. Щодо інших позовних вимог суд вважає наступне. В задоволенні позовних вимог в частині збільшення розміру аліментів на утримання спільної неповнолітньої дитини сторін [PERSON], у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 гривень, починаючи з 17 грудня 2015 року, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців за № 2-1033/2011 від 18 квітня 2011 року вирішено стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на дитину [PERSON], [INFO], у розмірі по 800 гривень щомісячно, починаючи з 22 березня 2011 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. /а.с.6-8/. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Однак, судом не встановлено причини для зміни розміру стягуваних з відповідача аліментів. Так, з паспортних даних позивача вбачається, що вона народилась [INFO], є працездатною особою, незважаючи на наявність пенсійного посвідчення серії [NUMBER]. /а.с.11-13, 103/. Разом з тим, як вбачається з Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05 квітня 2012 року, відповідач знаходиться у шлюбних відносинах з [PERSON] Подружжя має спільну дочку [PERSON], [INFO], що стверджено Свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. /а.с.41-42/. Довідкою Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про доходи від підприємницької діяльності від 28 січня 2016 року за вих. № 1125/10/24-12-17-07-14 вбачається, що у 2015 році у відповідача [PERSON] відсутній дохід від підприємницької діяльності. /а.с.43/. З огляду на викладене, а також те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, житло, приймаючи до уваги існуючі життєві витрати, вік дитини,

Outcome: partial