Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

У березні 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», свої вимоги мотивує тим, що 02.02.2015 року між [PERSON] та відділенням №23 ПAT «Банк «Фінанси та Кредит», було укладено договір банківського строкового вкладу «Класік» №300937/9265/1-15. Відповідно до пункту 1. вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 10211,18 (десять тисяч двісті одинадцять доларів США 18 центів), на строк з 02.02.2015 року по 02.03.2015 року. Відповідно до пункту 2. за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього договору-заяви, банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 9.00% річних. Нарахування процентів здійснюється банком у порядку, визначеному п.4.1.3 основних умов. Капіталізація процентів, нарахованих на вклад, не проводиться. Нараховані проценти зараховуються вкладнику на рахунок, відкритий у банку [NUMBER]. Відповідно до пункту 3. виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється банком у день закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, у порядку та на умовах, викладених у п.п.4.2, 4.3.1 основних умов, одночасно з поверненням суми вкладу. Відповідно до пункту 6. після закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 основних умов. Відповідно до пункту 10. Договір-заява набуває чинності після його підписання вкладником та банком з дня надходження коштів на вклааний-рахунок і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором банківського вкладу. Станом на 24.03.2015 року відповідач не сплатив коштів за вказаним депозитом, а ні по тілу депозита, а ні за процентами. У зв"язку ц вищевикладеним позивач просить суд стягнути з ПAT «Банк «Фінанси та Кредит» на свою користь грошові кошти в розмірі 10435,83 доларів США 83 центи за договором банківського строкового вкладу (депозит) «Класік» №300937/9265/1-15 від 02.02.2015 року, з яких вклад у сумі 10211,18 доларів США та пеню у сумі 224,65 доларів США. В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила задовольнити позовні вимоги та провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував позивач. Врахувавши заяву позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов, підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 02.02.2015 року між [PERSON] та ПAT «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір банківського строкового вкладу «Класік» №300937/9265/1-15. Відповідно до пункту 1. вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 10211,18 (десять тисяч двісті одинадцять доларів США 18 центів), на строк з 02.02.2015 року по 02.03.2015 року. Відповідно до пункту 2. за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього договору-заяви, банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 9.00% річних. Нарахування процентів здійснюється банком у порядку, визначеному п.4.1.3 основних умов. Капіталізація процентів, нарахованих на вклад, не проводиться. Нараховані проценти зараховуються вкладнику на рахунок, відкритий у банку [NUMBER]. Відповідно до пункту 3. виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється банком у день закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, у порядку та на умовах, викладених у п.п.4.2, 4.3.1 основних умов, одночасно з поверненням суми вкладу. Відповідно до пункту 6. після закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 основних умов. Відповідно до пункту 10. Договір-заява набуває чинності після його підписання вкладником та банком з дня надходження коштів на вклааний-рахунок і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором банківського вкладу. Разом з тим, до цього часу вимоги позивача не виконані, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом за захистом порушених прав. Частиною 1 статті 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України банк зобов'язаний видати вклад на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Частиною 3 ст. 1058 ЦК України закріплено, що до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком; банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Відповідно до ч.3 ст.1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Оскільки, вимоги ч.2 ст.1060 ЦК України є однією з умов, на яких між позивачем та відповідачем укладений вищевказаний депозитний договір, суд вважає, що відповідач істотно порушив свої зобов'язання по цьому договору, фактично позбавивши його права, передбаченого Законом, на повернення вкладу, на що він розраховував при укладенні цього договору. Крім того Закон України « Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином- підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва. Згідно з п.22 ст.1 цього Закону, споживачем є фізична особа, придбуває, замовляє, використовує або має намір придбати и замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов»язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов»язків найманого працівника. За приписами ч.5 ст.10 Закону, у разі коли виконавець прострочує виконання надання послуги згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості послуги. Правову позицію з цього приводу викладено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», де у п.20 зазначено, що пеня за порушення договору нараховується і стягується у відсотковому відношенні до суми заборгованості за кожний день прострочки, в тому числі за святкові, неробочі й вихідні дні. У зазначеній постанові Пленуму також вказується. що оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово- кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом не встановлено обставин, які б обмежували право позивача на розпорядження грошовими коштами по депозитному вкладу. Станом на 24.03.20152015 року відповідач не сплатив коштів за вказаними депозитами, а ні по тілу депозита, а ні за процентами. Боржник, відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Внаслідок того, що відповідачем вчасно не було виплачено позивачу суму вкладу, утворилась пеня за період: з 03.03.2015 року по 24.03.2015 року у сумі 224 доларів США 65 центів (10211,18 х 0,1% / 100% х 22). Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином суд приходить до висновку зо позовні вимои [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь державни підлягає стягненню судовий збір в сумі 234 гривень 60 копійок, та 860 гривень 98 копійок. На підстав вищевикладеного та ст.ст.1058, 1059, 1060 ЦК Україниі

Outcome: approved