Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, який мотивовано тим, що [INFO] позивачка народила доньку [PERSON], при цьому з відповідачем, батьком дитини, [PERSON] вона не перебувала в зареєстрованому шлюбі. За їхньою спільною заявою, поданою до органу реєстрації, відповідач визнав себе батьком дитини, однак матеріально доньку не підтримує, тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] належним чином повідомлена про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явилися, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю просить суд такі задоволити. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання також не з'явився, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, тому у відповідності до положень ст.169 ЦПК України справу розглянуто за його відсутності. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували. 11.04.2011 року позивачка [PERSON] народила доньку [PERSON], батьком якої являється відповідач [PERSON], який визнав своє батьківство і за спільною заявою сторін, поданою до виконкому Королівської селищної ради, на підставі п.1 ч.2 ст.125 Сімейного кодексу України відповідач [PERSON] записаний батьком [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.04.2011 року. Сторони проживають окремо, а дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному матеріальному утриманні, що стверджується довідкою виконавчого комітету Королівської селищної ради від 12.05.2016 року за № 1380. Відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати допомогу на утримання дитини. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені судом факти, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. У відповідності до вимог ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів на утримання дітей та дружини суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей та утриманців. Проаналізувавши обставини, що мають значення при визначенні розміру аліментів, суд приходить до висновку, що з відповідача належить стягувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача [PERSON], як аліменти на дитину сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини,

Outcome: partial