Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким: позбавити [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . Стягнути з відповідача, [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , на її користь аліменти на неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу відповідача до досягнення повноліття дитиною. Рішення в частині стягнення суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Стягнути з відповідача на її користь витрати з надання правової допомоги адвоката. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала в шлюбі з 23 листопада 2007 року, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Немирівського РУЮ Вінницької області, про що був складений актовий запис за № 148 . У них [INFO] народився син, [PERSON] , батьком якого є [PERSON] . На підставі рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2011 року, яке набрало законної сили 18.04.2011 року, шлюб між ними, сторонами, розірваний. На даний час її прізвище [PERSON] , яке присвоєне їй після реєстрації шлюбу з [PERSON] 18 червня 2013 року. З часу розірвання шлюбу неповнолітній син [PERSON] проживає разом з нею. Після розірвання шлюбу, зокрема з 2011 року, відповідач самоусунувся від виховання їх сина, хоч ніхто відповідачу не чинить перешкод у виконанні ним свого батьківського обов`язку. Протягом всього цього часу відповідач жодного разу не приїжджав до сина, не спілкувався з ним, не цікавився і не цікавиться життям, здоров`ям дитини, фізичним розвитком сина, не бачить, як зростає [PERSON] , не має у відповідача жодної уяви про дитину, тобто доля сина відповідачу байдужа. У свою чергу син не пам`ятає батька, знає його лише з фотографії, не згадує про батька, не має ніяких родинних почуттів до нього. Виховує та утримує сина сама, їй в цьому допомагає її мама. Таким чином, відповідач без поважних причин протягом тривалого часу належним чином не виконує свій батьківський обов`язок по вихованню сина. За таких обставин вона змушена звернутися в суд з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача щодо неповнолітнього сина [PERSON] . Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідач не надає протягом тривалого часу будь-яких коштів на утримання неповнолітньої дитини, а вона самостійно не взмозі матеріально утримувати сина. Вважає, що відповідач зобов`язаний приймати участь в утриманні сина [PERSON] . Відповідач працездатний, може працювати і отримувати відповідний дохід. Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконує обов`язок по утриманні дитини, це є підставою для стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги уточнила, просила ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . Стягнути з відповідача, [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , на її користь аліменти на неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу відповідача до досягнення повноліття дитиною. Рішення в частині стягнення суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Стягнути з відповідача на її користь 840,80 грн. сплаченого судового збору, згідно квитанції. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Вiдповiдач [PERSON] , в судові засідання на неодноразові виклики не з`явився, причину своєї неявки суд не повідомив , від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце проведення судових засідань повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчать оголошення на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою : dl.if.court.gov.ua. про виклик в судове засідання (а.с. 24,30,39 ), рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання особисто (а.с.20,32,40). Відзиву на позов відповідачем не подано. Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: орган опіки та піклування Долинської РДА- Комісія в справах дітей Долинської РДА - Тисяк Л.М., ( довіреність а.с.34), в судовому засіданні пояснили, що після детального вивчення обставин справи, орган опіки та піклування Долинської РДА прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , є недоцільним . Відповідача по справі вони в телефонному режимі повідомляли про засідання комісії, однак на саме засідання [PERSON] не з"явився, повідомлень на надіслав. Висновок наданий до справи повністю підтримує, вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , стосовно його малолітньої дитини, [PERSON] , 2007 р.н. є доцільним і буде відповідати інтересам дитини. Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на сторогні відповідача, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає що позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Ч.ч. 1,3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Крім того, суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до вимог ст.165 СК України, право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачає, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема : не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.01.2008 року, [PERSON] народився [INFO] , актовий запис № 1. Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2011 року в справі №2-397/11 року, шлюб укладений 23.11.2007 року між [PERSON] , [INFO] , жителем [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , жителькою [ADDRESS] , який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Немирівського району, Вінницької області, актовий запис №148 - розірвано. Після розірвання шлюбу залишено за відповідачкою прізвище [PERSON] (а.с.6). Довідка №4703 про місце реєстрації та склад сім?ї видана Долинською міською радою 05 серпня 2020 року (а.с.9) свідчить про те, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] . Склад сім?ї (зареєстрованих) за даною адресою: [PERSON] , [INFO] - уповноважений власник; [PERSON] , [INFO] - дочка; [PERSON] , [INFO] - внук; [PERSON] , [INFO] - внук. Копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 18.06.2013р., свідчить про те, що [PERSON] , після укладення шлюбу з [PERSON] , присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.8). Характеристика здобувача освіти 7-А класу Долинського ліцею №7 [PERSON] , підтверджує, що [PERSON] , навчається в ліцеї з 1-го класу. Зарекомендував себе, як дисциплінований здобувач освіти. Має досягнення середнього і високого рівня. Навчається не в повну міру своїх можливостей. Має хорошу зорову, слухову, механічну пам`ять. Добре запам`ятовує навчальний матеріал. На уроках уважний. Систематично виконує домашнє завдання. Має добрий загальний розвиток. Навчається в музичній школі, клас гітара, гарно декламує вірші. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Бере активну участь у громадському житті ліцею та класу. Мати, [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню сина, постійно підтримує зв`язок із класним керівником та закладом освіти, систематично відвідує батьківські збори, є членом батьківського комітету класу (а.с.14). У ст. 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.ч. 2 та 4 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. П. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно висновку органу опіки та піклування Долинської районної державної адміністрації від 09.10.2020р. (а.с. 35-36) - орган опіки та піклування Долинської районної державної адміністрації прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав гр.. [PERSON] стосовно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] є доцільним та відповідає інтересам дитини. Таким чином, в судовому засіданні після детального вивчення всіх обставин справи, встановлено, що відповідач дійсно ухиляється від належного виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, утриманню сина [PERSON] , [INFO] , не відвідує його, не проявляє щодо нього батьківського піклування та турботи , не цікавиться його станом здоров`я, хоча має таку можливість, тому, з врахуванням висновку органу опіки та піклування, є підстави для позбавлення його батьківських прав відносно сина, [PERSON] , [INFO] , тому позов в цій частині підлягає до задоволення . Позов в частині стягнення аліментів також підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 СК України, передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ч.1 ст. 183 СК України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. На даний час між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї, вони проживають окремо, їх дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Позивачка у відповідності до ч.3 ст.181 СК України скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про стягнення аліментів, шляхом їх присудження у частці від доходу відповідача. Крім того, Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивачка бажає скористатися такою можливістю. Таким чином суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітньої дитини є обов`язком батьків, а відповідач [PERSON] , добровільно не надає матеріальну допомогу, хоча може її надавати, позов [PERSON] , в частині стягнення аліментів підлягає до задоволення. Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки [PERSON] , матеріальне становище відповідача [PERSON] , відсутність у нього інших утриманців, яких він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому , суд також бере до уваги, що з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину можуть стягуватися навіть у безспірному порядку (в наказному провадженні). Щодо відшкодування судових витрат, суд виходить з наступного: Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача Відповідно до ч.1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При зверненні до суду із даним позовом [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн., за подання до суду позовної заяви про позбавлення батьківських прав (а.с.5). Враховуючи те, що позовні вимоги позивачки [PERSON] , про позбавлення батьківських прав, задоволено тому з відповідача [PERSON] , підлягає стягненню на користь позивачки витрати пов`язані зі сплатою судового збору на суму 840,80 грн. Окрім цього, позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 840,80 грн., судового збору. На пiдставi ст.ст. 150, 164,165, 166 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» , Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: approved