Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] втратившим право користування будинком №27 по пров. 3-й Чуднівський, у м. Житомирі. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна станом на 20.03.2018 року у її власності пребуває 1/8 частина права власності будинок №27 за пров. 3-й Чуднівський у м. Житомирі (а.с.15-16). В період з 08 серпня 2007 року по 16 листопада 2015 року Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Відповідач починаючи з 2014 року припинив проживання в будинку, речей там своїх не зберігає та не приймає участі в утриманні житла, тобто більше шести місяців без поважних причин не проживає у спірній квартирі, а тому на підставі ст.71 ЖК України втратив право користування такою. Факт припинення проживання Відповідача в будинку також підтверджується довідкою Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, згідно якої [PERSON], [INFO], перебуває у розшуку (а.с. 18), довідкою КП «ВЖРЕП №3» про склад сім'ї (а.с. 17). Представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд цивільної справи без участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Треті особи в судове засідання не з"явилися, хоча про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. За змістом ч. 1ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 2014 року у спірному будинку не проживає, своїх речей в квартирі не зберігає та не приймає участі в утриманні такої. Дане також стверджується поясненнями позовної заяви [PERSON] та доданої до неї додатків, довідкою КП «ВЖРЕП №3» про склад сім'ї (а.с.17), відповідями на адвокатські запити (а.с.19-20). Наведеними доказами також підтверджується те, що відповідач вже більше 4 (чотирьох) років не користується спірним житлом без поважних причин, оскільки перешкод в користуванні таким йому ніхто і ніколи не чинив. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до чинного житлового законодавства, а саме ст. 71 Житлового кодексу України, при відсутності без поважних причин наймача або членів його сім'ї, в тому числі колишніх, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст. 71 ЖК України, збереження за відповідачем спірного жилого приміщення судом не встановлено. У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач вже більше 4 (чотирьох) років не користується будинком №27 по пров. 3-й Чуднівський у м. Житомир без поважних причин, тобто понад визначений ст.71 ЖК України шестимісячний термін, протягом якого за ним зберігалося право на користування спірним жилим приміщенням, не виписався із такого, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати [PERSON] таким, який втратив право користування спірним житловим приміщенням. Вирішуючи вимогу позову про зняття з реєстраційного обліку відповідача, суд приходить до наступного висновку. Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, а тому його положення підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою в день звернення особи із заявою в органи реєстрації. У відповідності до п.3 Правил реєстрації місця проживання, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (далі - ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (далі - територіальний підрозділ ДМС України) у день подання особою документів (п.1.3. Порядку). Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, що передбачено п.26 вищевказаних правил. З врахуванням вищенаведеного, вимога позову про визнання відповідачку такою, що втратила право на користування житловим приміщенням по провулку 3-й Чуднівський,27 в м.Житомирі, який належить позивачці є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. В частині вимоги про зняття з реєстрації відповідача слід відмовити, оскільки така вимога, на переконання суду, окремого вирішення у даному випадку не потребує, а задоволення попередньої позовної вимоги є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстрації у спірному будинку, у порядку встановленого зазначеними Правилами та Законом. На підставі наведеного та

Outcome: partial