Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду та просить стягнути з відповідача грошову компенсацію від вартості 2/3 частин автомобіля [NUMBER], що є спільною частковою власністю у розмірі 16 000 грн., припинивши її право на частку у спільній власності на вказаний автомобіль, а також судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення апеляційного суду Житомирської області від 05.03.2013 року, за нею визнано право власності на 2/3 частки автомобіля [NUMBER], загальною вартістю 24 000 грн., решта 1/3 частина вказаного автомобіля належить [PERSON] Вказаний транспортний засіб знаходиться виключно у користуванні відповідача, який жодний дій щодо врегулювання питань про встановлення порядку користування автомобілем або перереєстрації з врахуванням частки позивача не вчиняв. Просить поділити його в натурі, виплативши їй компенсацію у розмірі 16 000 грн. У зв'язку з неприязними відносинами з колишнім чоловіком даний спір в добровільному порядку вирішити не має змоги, тому змушена звернутись до суду. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пояснила, що оскільки автомобіль є неподільною річчю, то просить стягнути на свою користь компенсацію у розмірі 2/3 його вартості. Погоджується з висновком автотоварознавчої експертизи, проведеної відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позов визнав по суті, однак не погодився з зазначеною позивачем вартістю автомобіля. Погодився сплатити на користь позивача вартість 2/3 частин спірного автомобіля згідно висновку автотоварознавчого дослідження від 23.08.2014 року та просить стягнути з позивача вартість проведення вказаного дослідження відповідно до її частки у власності на автомобіль [NUMBER]. Вислухавши позивача пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та давши зібраним по справі доказам належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 05.03.2013 року в порядку поділу майна подружжя [PERSON] визнано за [PERSON] право власності на 2/3 частини автомобіля [NUMBER], а за [PERSON] - на 1/3 частку зазначеного автомобіля. Як визнав в судовому засіданні відповідач вказаний транспортний засіб знаходиться у його володінні. Жодний дій щодо врегулювання питань про встановлення порядку користування автомобілем або перереєстрації з врахуванням частки [PERSON] відповідач не вчиняв, що підтверджується копією письмової вимоги позивача. Суд вважає за можливе виділити частку з майна (автомобіля в даному випадку), що перебуває у спільній частковій власності в порядку, встановленому ч.2 ст. 364 ЦК України - якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Оскільки позивач підтвердила свою згоду на отримання компенсації вартості її частки автомобіля, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про припинення її права на частку у спільній власності на автомобіль [NUMBER] за умови стягнення грошової компенсації вартості його 2/3 частин. Однак стосовно розміру такої грошової компенсації суд не погоджується з позицією позивача, оскільки [PERSON], всупереч вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не довела суду, що вартість автомобіля [NUMBER], становить 24 000 грн. Відповідач же з власної ініціативи здійснив експертне дослідження та згідно висновку № В-406 від 26.08.2014 року дійсна вартість автомобіля [NUMBER], станом на день складення висновку складає 14 264,40 грн. (а.с. 16-26). Позивач погодилася з результатами вказаного експертного дослідження, тому суд вираховує розмір грошової компенсації виходячи з вартості автомобіля у розмірі 14 264,40 грн., що складає 9 509,60 грн. (14 264,40/3*2). Відтак, суд задовольняє вимоги позивача про отримання грошової компенсації частково. Також згідно положень ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимоги, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тобто, документально підтверджені судові витрати - судовий збір за задоволені 9 509,60 грн. компенсації у ромірі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача на корить позивача. Проте 800 грн., сплачених відповідачем за проведення автотоварознавчої експертизи, в пропорційному відношенні відповідно до часток у праві власності не підлягають стягненню з позивача на користь відповідача, оскільки відповідно до ч.1 ст.86 ЦПК України витрати, пов"язані з проведенням судових експертиз несе сторона, яка заявила зазначене клопотання. На підставі викладеного, і

Outcome: partial