Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\2 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття та на її утримання до досягнення [PERSON] трьох років в розмірі 1\\4 частини всіх видів доходу відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що їх спільні діти проживають разом з нею, а відповідач матеріальної допомоги не надає. Сторони в судове засідання не з'явились, але просять справу розглядати без їх участі. Відповідач позов визнав в частині стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1\\3 частини доходу. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, під час якого народились діти: [PERSON], [INFO] й [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження [NUMBER] від 09.09.2009 року (а.с. 2) й [NUMBER] від 23.07.2014 року (а.с. 3). Частиною 2 ст.84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач в позовній заяві зазначила, що ніде не працює та проживає разом з неповнолітніми дітьми, на користь яких просить стягнути з відповідача аліменти, на підтвердження чого надала суду довідки Заліської сільської ради №131, №132 від 23.03.2014 року(а.с.5, 6) та УПСЗН Народицької РДА Житомирської області № 01-51\\03\\725 від 24.03.2015 року (а.с. 4) . На підставі викладеного, суд дійшов переконання, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги від відповідача, а тому, з останнього слід стягувати аліменти. Разом з тим, суд також приймає до уваги ті факти, що [PERSON] на даний час ніде не працює та проживає разом зі своїм батьком, який є інвалідом І групи й потребує стороннього догляду, що підтверджується копіями трудової книжки [NUMBER] (а.с. 19), довідки МСЕК серії ЖИА №007467 (а.с. 20), свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 45) та довідками Заліської сільської ради №134 й №135 від 24.03.2015 року (а.с. 17, 18), а тому, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Пунктом 1 ч.1 ст.367 ЦПК визначено, що рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір", тому, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір в сумі 243,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial