Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів, щомісячно, але не менше 30% прожиточного мінімуму для дитини відповідного віку на дитину: [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред"явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували з 01.08.2009 року у зареєстрованому шлюбі. 09.09.2011 року у них народився син - [PERSON]. Рішенням суду від 27.07.2016 року року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу син проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Він працює в Бердичівському ЛВ УМВГ " Київтрансгаз", має постійний дохід, інших утриманців не має. Вона не працює. А тому хоче стягувати з нього аліменти за рішенням суду. В судове засідання позивачка не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає. В зв»язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 27.07.2016 року, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб, та рішенням суду(а.с. 4, 5). Згідно копії свідоцтв про народження дитини: [PERSON], [INFO], [PERSON] є його батьком(а.с. 8), і відповідно до вимог ст. 180 СК України, зобов'язаний утримувати його до досягнення повноліття. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою(ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, та роз'яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. А тому, суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, підлягає стягненню з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку(доходу) відповідача, щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved