Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача в користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 11953 грн. 67 коп., з яких: 4842 грн. 62 коп. заборгованість за кредитом, 1377 грн. 98 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 4648 грн. 80 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 1084 грн. 27 коп. штраф, а також понесені судові витрати, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві. В судове засідання представник позивача не з"явився, однак в матеріалах справи є його заява про слухання справи у його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але не повідомив суд про причини своєї неявки, відзиву не подавав. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне: 08 грудня 2016 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 4842 грн. 60 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за кредитом у розмірі 13.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Розрахунок заборгованості за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н укладеною 08 грудня 2016 року, свідчить про те, що [PERSON] має заборгованість перед позивачем АТ КБ «Приватбанк» 11953 грн. 67 коп., з яких: 4842 грн. 62 коп. заборгованість за кредитом, 1377 грн. 98 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 4648 грн. 80 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 1084 грн. 27 коп. штраф. У добровільному порядку заявлену позивачем суму заборгованості відповідач не погасив. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Так, умовами Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт передбачено застосування пені, як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за інші правопорушення: один із них - несвоєчасне повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Однак, згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України \~розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, розмір пені за несвоєчасне\~ виконання зобовязань за кредитним договором становить 4648 грн. 80 коп., не є співрозмірною із сумою 4842 грн. 62 коп. - заборгованість за основною сумою кредиту, а тому суд вважає стягнути з відповідача 500 грн. 00 коп. - пені за несвоєчасне\~ виконання зобовязань за кредитним договором. Так, відповідно до\~ ст.. 529 ЦК України кредитор має право не приймати від боржника виконання його обов'язку частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. На підставі викладеного суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши із відповідача [PERSON] в користь позивача АТ «ПриватБанк» заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 08 грудня 2016 року, у розмірі 6720 грн. 60 коп., з яких: 4842 грн. 62 коп. заборгованість за кредитом, 1377 грн. 98 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею. У решті позову слід відмовити у зв'язку з безпідставністю позовних вимог. Понесені позивачем судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved