Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи підставність позову тим, що 11.04.2016 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі пташника №1 літ. «Л1», бетон, загальною площею 994,5 кв. м., з усіма комунікаціями, що розташована по вулиці Жовтнева, № 1, в селі Лукашкова, Липовецького району, Вінницької області. Відповідно до умов договору, ціна предмета договору сторонами була узгоджена у розмірі 49 800 гривень, які продавець отримав у повному обсязі до підписання правочину. Згідно умов Договору, продавець [PERSON] зобов'язався провести нотаріальне посвідчення договору за власні кошти протягом одного місяця з дати його підписання, тобто до 10.05.2016 року, а також узяв обовязок нести витрати за його нотаріальне посвідчення. Нерухоме майно продавець передав, а він, [PERSON], відповідно його прийняв, однак в порушення взятих на себе зобовязань продавець ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Дана обставина позбавляє його права розпорядження своїм майном, що вказує на порушення його прав як власника, тому позивач просить суд здійснити захист його порушених прав у спосіб шляхом визнання договору купівлі-продажу нежитлової будівлі - пташника № 1, літ. "Л1", бетон, загальною площею 994,5 кв. м., з усіма комунікаціями, що розташований по вулиці Жовтневій № 1, в селі Лукашова, Липовецького району, Вінницької області, укладений між ним [PERSON] та [PERSON] дійсним та визнати за ним право власності на цей обєкт нерухомості. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не зявились, однак надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали з підстав, що наведені у позовній заяві, просили позов задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в заяві яку адресував суду зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову, просив суд розгляд справи проводити за його відсутності. Ураховуючи те, що сторони не зявились в судове засідання, скориставшись своїми правами, що передбачені ч.2\~ст.158 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами, що відповідає положенням\~ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав належну оцінку, дійшов висновку про таке. 11.04.2016 року в місті Липовець, між [PERSON], як продавцем, з однієї сторони, та [PERSON], як покупцем, з іншої сторони, було укладено Договір купівлі - продажу нежитлової будівлі, відповідно до якого Продавець продав, а Покупець купив частину будинковолодіння, що розташоване в селі Лукашова, Липовецького району, Вінницької області, по вулиці Жовтневій № 1, яке складається з будівлі: пташник № 1 "Л1", бетон, загальною площею 994,5 кв. м. з усіма комунікаціями(а.с. 6). Факт належності майна продавцеві доведено Договором купівлі\~продажу від 02.04.2002 року, що міститься в матеріалах справи (а.с.8), реєстраційним посвідченням Вінницького обласного обєднаного БТІ від 16.05.2002 року (а.с.9) та технічним паспортом (Інвентаризаційна справа №262 (а.с.10-11). Відповідно п. 3 Договору купівлі - продажу, сторони дійшли згоди про ціну предмета договору в розмірі 49\~800 гривень. У п. 5 Договору, сторони узгодили, що право власності на предмет договору виникає у Покупця з моменту нотаріального посвідчення даного договору. Продавець зобов'язується провести нотаріальне посвідчення договору за власні кошти протягом одного місяця з дати його підписання, тобто до 10.05.2016 року та нести усі витрати із складання та нотаріального посвідченням правочину. В підтвердження факту виконання Покупцем п.3 Договору купівлі\~продажу від 11.04.2016 року надано розписку Продавця про отримання, обумовленої договором плати за майно в сумі 49\~800 гривень (а.с.12 ). Згідно акту приймання -\~передачі від 11.04.2016 року складеного сторонами договору (а.с.7), предмет договору - будівлю пташника № 1 літ. «Л1", загальною площею 994,5 кв. м. з усіма комунікаціями, що розташований по вулиці Жовтневій, № 1, в селі Лукашова, Липовецького району, було передано продавцем покупцеві, про що сторони засвідчили своїми підписами. Відповідно до п.1 ч.2\~ ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Згідно статтей\~526,\~527,\~530\~532 ЦК України,\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, в обумовлені у ньому строки. Статтею 328 ЦК України, передбачено, що право власності\~набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Правилами ч. 1\~ст. 657 ЦК України, визначено, що Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів», яким частину третю статті 640 ЦК викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК виключено слова «та державної реєстрації». В силу\~ ст. 334 ЦК України право власності\~у набувача\~майна\~за\~договором\~виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Правилами ч.2\~ст.220 ЦК України, визначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх\~істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його\~нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Судом встановлено, що сторони у зобовязанні домовились щодо усіх істотних умов притаманних договору купівлі\~продажу нерухомого майна, що підтверджується письмовими доказами та відбулося повне виконання такого договору. Втім продавець ухиляється від обовязку щодо нотаріального посвідчення договору та нести витрати щодо цього. Обставини щодо ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу від 11.04.2016 року сторонами спору визнавались, отож доведенню не підлягають, в силу\~ст.61 ЦПК України. Приписами ч.3 ст.334 ЦК України, передбачено, що право власності на\~майно\~за\~договором, який підлягає\~нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. З огляду на встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання дійсним договору купівлі\~продажу укладеного 11.04.2016 року між сторонами цього спору, доведені, а відтак підлягають до задоволення. Вирішуючи вимоги позивача щодо визнання права власності за ним на нерухоме майно, суд виходить з наступного. У п. 37 постанови ВССУ від 07.02.2014 за №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам надано наступні розяснення. З урахуванням положень частини першої статті\~15 та статті\~392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Оскільки позови про визнання права власності, що пред'явлені на підставі\~статті 392 ЦК, пов'язані з невизначеністю відносин права власності позивача щодо свого майна, то на ці позови не поширюються правила про позовну давність. З огляду на невизначеність відносин права власності позивача відносно правомірно набутого ним нерухомого майна у відповідача, суд вважає за доцільне здійснити захист його порушених прав у спосіб, що передбачений чинним законодавством, шляхом визнання за позивачем права власності на нерухоме майно. За наведених обставин, які були перевірені судом зібраними у справі належними та допустимими доказами, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved