Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач ПАТ «Марфін Банк» звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Кобеляцького районного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. Ухвалою суду від 01 серпня 2014 року [PERSON], [PERSON] та Ленінський відділ державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції за клопотанням позивача залучені до участі у справі в якості співвідповідачів (а.с.119). В первісній позовній заяві та заяві про доповнення позовних вимог позивач посилався на те, що згідно договору від 12.06.2008 року №№00413-СР6, укладеного між ПАТ «Марфін Банк» та [PERSON], відповідач з метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором від 12.06.2008 року №00355/RP6 передав в заставу банку автомобіль Хонда Акорд, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], що належить йому на праві власності. 11 вересня 2013 року при примусовому виконанні рішення про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь [PERSON] державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Кобеляцького районного управління юстиції накладено арешт на все рухоме майно [PERSON], в тому числі і на предмет застави - вказаний вище автомобіль. Розмір боргу [PERSON] перед ПАТ «Марфін Банк» становить 220010,13 грн., в рахунок погашення якої позивач має намір звернути стягнення на заставне майно - автомобіль Хонда Акорд, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Накладений державним виконавцем арешт на вказаний автомобіль перешкоджає зверненню банком стягнення на нього. Тому позивач просив суд скасувати акт опису і арешту майна від 24 січня 2014 року, складений державним виконавцем Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ, звільнити з-під арешту, накладеного 11 вересня 2013 року постановою державного виконавця ВДВС Кобеляцького РУЮ, та постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ від 25.034.2014 року, зобов'язати Ленінський ВДВС Полтавського МУЮ виключити з державного реєстру обтяжень рухомого майна запис від 11 вересня 2013 року №13896096 про обтяження майна: автомобіля Хонда Акорд, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Судові витрати просив покласти на ВДВС Кобеляцького РУЮ та Ленінський ВДВС Полтавського МУЮ. Ухвалою суду від 16 вересня 2014 року за заявою представника позивача позовні вимоги до відділу державної виконавчої служби Кобеляцького районного управління юстиції залишені без розгляду. В судовому засіданні представник позивача Кульбачинський О.Я. позовні вимоги до Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ, [PERSON] та [PERSON] підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Позовні вимоги до ВДВС Кобеляцького РУЮ просив залишити без розгляду. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, уповноваживши [PERSON] представляти його інтереси в суді. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, пославшись на те, що виключенням спірного автомобіля з акту опису буде порушено права [PERSON], який також має намір отримати за рахунок арештованого майна виконання судового рішення про стягнення з [PERSON] на його користь боргу. Крім того, посилався на відсутність доказів того, що вартість спірного автомобіля не перевищує розмір боргу [PERSON] перед банком. Тому в задоволенні позову просив відмовити. Представник відповідача - Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності осіб, що в засідання не з'явились. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 червня 2008 року ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір №00355/RP6, згідно з яким ПАТ «Марфін Банк» надав [PERSON] кредит у розмірі 39918,00 доларів зі сплатою 12,5 % річних на строк до 11 червня 2015 року (а.с.12-14). В цей же день 12 червня 2008 року ВАТ «Морський транспортний банк» та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу №00413-СР6, згідно з яким [PERSON] з метою забезпечення свого зобов'язання перед банком за кредитним договором від 12 червня 2008 року №00355/RP6 передав в заставу банку автомобіль Хонда Акорд, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], що належить йому на праві власності (а.с.15-17). Також судом встановлено, що на підставі заяви стягувача, що надійшла до відділу 09 вересня 2013 року, 11 вересня 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Кобеляцького районного управління юстиції відкрито виконавче провадження №39708739 з примусового виконання судового рішення за виконавчим листом № 553/461/13-ц від 02.09.2013 року, виданим Ленінським районним судом м. Полтави, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 307122,77 грн. Постановою про відкриття виконавчого провадження одночасно накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] (а.с.19-20). В ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем виявлено зареєстроване за боржником майно, а саме: автотранспортні засоби SUBARU В9 TR1BECA 3.0 ЗНГ, ДНЗ [NUMBER], та HONDA ACCORD, ДНЗ [NUMBER], які не знаходилися за адресою боржника, вказаною у виконавчому документі. Державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника від 07.10.2013 року. На адресу відділу 21.01.2014 року надійшло повідомлення стягувача про те, що вищевказані автомобілі боржника знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 4 ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем 22.01.2014 року винесено постанову, якою Ленінському ВДВС Полтавського МУЮ доручено здійснення перевірки повідомленої стягувачем інформації щодо місця знаходження майна боржника та, у разі її підтвердження, проведення опису майна належного [PERSON] Актом від 24 січня 2014 року державним виконавцем Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ на підставі постанови доручення ВДВС Кобеляцького РУЮ від 22.01.2014 року здійснено опис арештованого майна - автомобіля Хонда Акорд, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] (а.с.33-34). Відповідно до ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Також даною нормою передбачено, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. ПАТ «Марфін Банк» звернувся до суду з даним позовом, вказуючи про своє право як заставодержателя на задоволення своїх вимог до [PERSON] за рахунок спірного автомобіля. Відповідно до ч.3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Аналогічну норму містить п.5.3.4. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за №865/4158. Як встановлено судом, застава спірного автомобіля виникла до накладення арешту державним виконавцем, а вартість автомобіля перевищує розмір заборгованості [PERSON] перед банком. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Марфін Банк» за кредитним договором від 12.06.2008 року №00355/RP6, його заборгованість перед банком становить: 14081,94 доларів США - всього за кредитом та відсотками; 4080,84 доларів США - пеня за не повернення основного боргу; 1904,01 доларів США - пеня за несплату відсотків, а всього: 200066,79 доларів США. Враховуючи, що НБУ на день розгляду справи судом встановлено офіційний курс гривні до доларів США встановлено в розмірі 1298,8170 грн. за 100 доларів США, розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем є значно більшим за вартість заставного майна. У зв'язку з цим суд не бере до уваги посилання представника відповідача [PERSON] на недоведеність позивачем в судовому засіданні, що борг [PERSON] є більшим за вартість автомобіля. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на вимогу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачами не надано суду доказів того, що вартість спірного автомобіля перевищує борг [PERSON] перед позивачем. Відповідно до ч.4-6 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. За рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються утримання, передбачені статтею 43 цього Закону, після чого кошти використовуються для задоволення вимог заставодержателя. У разі якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом. Діючи відповідно до вказаних вимог закону, після надходження на адресу ВДВС Кобеляцького РУЮ акту опису та арешту майна боржника, державний виконавець 12.02.2014 року направив повідомлення ПАТ «МАРФІН БАНК» про звернення стягнення на майно [PERSON], що перебуває в заставі, та роз'яснив право заставодержателя звернутися до суду з заявою про виключення майна з акту опису та його звільнення з-під арешту, що передбачено ст. 54, 60 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.64). Згодом, з'ясувавши, що спірний автомобіль знаходиться у м.Полтаві, а боржник проживає в Ленінському районі м.Полтави, державний виконавець ВДВС Кобеляцького РУЮ постановою від 12 березня 2014 року закінчив виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №553/461/13-ц (а.с.32). Таким чином, оскільки ПАТ «Марфін Банк» як заставодержатель має переважне перед іншими кредиторами [PERSON] право на задоволення своїх вимог за рахунок заставного майна, розмір боргу відповідача перед позивачем перевищує вартість автомобіля, зі спірного автомобіля необхідно зняти арешт, який було накладено постановою Державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кобеляцького районного управління юстиції від 11 вересня 2013 року у виконавчому провадженні №39708739. Будь-які докази того, що арешт на вказаний автомобіль накладено також і постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ від 25 березня 2014 року сторони суду не надали. Тому в частині зняття арешту, накладеного 25 березня 2014 року, в задоволенні позову необхідно відмовити. Крім того, суд звертає увагу на наступне. Пленум Верховного суду України в п.4 своєї Постанови від 27 серпня 1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» звернув увагу судів на те, що відповідачами в таких справах суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізовано. Таким чином належними відповідачами у даній справі про зняття арешту з майна є лише [PERSON] (боржник) та [PERSON] (особа, в інтересах якої накладено арешт). Ленінський ВДВС Полтавського МУЮ є неналежним відповідачем, у зв'язку з чим в задоволенні до нього позовних вимог необхідно відмовити. Вирішуючи позовні вимоги про скасування акту опису й арешту майна від 24 січня 2014 року та зобов'язання Ленінського ВДВС виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис від 11.09.2013 року про обтяження спірного автомобіля, суд виходить з того, що такий спосіб захисту права позивача чинним законодавством не передбачений. Захист прав заставодержателя в даному випадку здійснюється зняттям арешту з предмету застави, про що судом ухвалюється відповідне рішення. Тому в частині цих позовних вимог позов також не підлягає до задоволення. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність частково задовольнити позов ПАТ «Марфін Банк». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з вимог ст.88 ЦПК України, відповідно до якої розподіл судових витрат здійснюється пропорційно до задоволених вимог. Оскільки позивач при зверненні з позовом до суду судовий збір сплатив не в повному обсязі, а саме вимога про зняття арешту зі спірного автомобіля судовим збором у встановленому законом розмірі оплачена не була, за результатами розгляду судовий збір підлягає до стягнення в рівних частках з відповідачів, відносно яких позовні вимоги задоволені, - з [PERSON] та [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial