Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, вказавши, що 23.01.1998 року її мати [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з другої сторони, уклали договір міни двохкімнатної квартири, що знаходиться в [ADDRESS], належної [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться в м. Таврійськ м. Нова Каховка вул. П.Мирного,9, належний [PERSON] Даний договір міни житлового будинку на квартиру, зареєстрований 23.01.1998 року Херсонською універсальною товарною біржею «Паритет», про що зроблено запис за № 8 у журналі № 1 реєстрації біржових угод. Сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, та відбулося повне виконання договору. Згідно цього договору [PERSON] виконала всі обовязки і стала користуватися двохкімнатною квартирою [ADDRESS] м. Нова Каховка. 23.01.1998 року [PERSON] зареєструвала своє право власності на придбане нерухоме майно в КП «Каховське бюро технічної інвентаризації", про що зроблено запис в книзі № 697. 21.05.1998 року [PERSON] склала заповіт на випадок смерті, заповіла все своє майно своїй доньці [PERSON] 10.01.2008 року [PERSON] померла. Після смерті свої матері позивачка звернулася до Новокаховської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. За її заявою було заведено спадкову справу, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з тим, що договір міни нотаріально не посвідчений відповідно до ст. 227 ЦК України 1963 року. Придбавши у відповідачів квартиру за договором міни, на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», ст. 128 ЦК України 1963 року, її мати набула право власності на квартиру, проте на даний час вона не має можливості прийняти спадщину через не посвідчення договору міни в нотаріальному порядку. Просила суд визнати дійсним договір міни двохкімнатної квартири [ADDRESS] м. Нова Каховка Херсонської області на житловий будинок, по вул. П.Мирного,9 в м. Таврійськ Херсонської області, який був укладений між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], зареєстрований Херсонською універсальною товарною біржею «Паритет» 23.01.1998 року про що зроблений запис за № 8 у журналі № 1 реєстрації біржових угод. Визнати право власності за нею [PERSON] на двохкімнатну квартиру, що знаходиться [ADDRESS] м. Нова Каховка Херсонської області. В судове засідання позивачка та її представник не зявилися, просили справу розглядати в їх відсутність, позовні вимоги підтримали. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, просили справу розглядати в їх відсутність, позов визнали повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися про розгляд справи повідомлені належним чином, тому у суду є підстави розглядати справу у їх відсутність. Відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу не здійснюється у звязку з неявкою учасників справи. Суд дослідивши докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що відповідно до договору міни від 23.01.1998 року, укладеного на Універсальній товарній біржі, між сторонами [PERSON] та [PERSON], який діяв в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина [PERSON], [PERSON] та [PERSON], було здійснено обмін житлового будинку, розташованого в м. Таврійськ вул. П.Мирного,9 Херсонської області на двокімнатну квартиру, розташовану в [ADDRESS]. П.5 цього договору міни передбачено, що право власності у [PERSON] на квартиру [ADDRESS], а у [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на житловий будинок № 9 по вул. П.Мирного, в м. Таврійськ м. Нова Каховка Херсонської області виникає з моменту підписання цього договору. В подальшому право власності [PERSON] на зазначену квартиру було зареєстроване в КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» 23.01.1998 року. Зі свідоцтва про народження слідує, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] [INFO], та змінила прізвище на "Говоруха". З заповіту від 21.05.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] слідує, що [PERSON], що мешкає в [ADDRESS] заповіла все своє майно на випадок смерті своїй дочці [PERSON]. Зі свідоцтва про смерть слідує, що [PERSON] померла 10 лютого 2008 року. З відповіді Новокаховської державної нотаріальної контори вбачається, що позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] у звязку з тим, що договір міни на підставі якого спадкодавцю належало нерухоме майно не був відповідно до ст.227 ЦК України нотаріально посвідчений та рекомендовано звернутися до суду про визнання права власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 1216-1218, 1269 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 128, 153, 227, 47 ч.2 ЦК України, 1963 року, що діяв на час укладення договору міни, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов'язання доставки. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої [PERSON] народних депутатів. Нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст..15 Закону України «Про товарну біржу», що діяв на час укладення договору міни, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до п.23 Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при наявності умов для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У випадку відмови нотаріуса у оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З доказів наданих суду вбачається, що [PERSON] є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 10.02.2008 року, своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рекомендовано звернутися до суду. [PERSON] за життя придбала двохкімнатну квартиру, розташовану в [ADDRESS] на підставі договору міни від 23.01.1998 року, укладеного на товарній біржі, який в подальшому зареєстрований в КП «Каховське бюро технічної документації», тобто визнаний державою . Право власності на зазначену квартиру ніким не оспорюється, зазначений договір міни не визнавався в судовому порядку недійсним, виконаний обома сторонами договору, відповідачі жодних претензій щодо укладення та виконання договору міни до [PERSON] не мали і не мають, тому виходячи із принципу презумпції правомірності правочину, суд вважає договір міни, укладений між [PERSON] та родиною [PERSON] правомірним. За нормами ст. 128 ЦК України, до [PERSON] право власності на двохкімнатну квартиру, що була предметом договору міни, перейшло з моменту передачі їй зазначеної квартири, про що свідчить також її реєстрація та проживання в цій квартирі до часу її смерті. Враховуючи те, що [PERSON] не має можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, правомірність права власності [PERSON] не оспорюється, інших спадкоємців немає, тому у суду є підстави для визнання за позивачкою права власності на спадкове майно двохкімнатну квартиру № 1 в м. Таврійськ вул. Фрунзе, 1-а, що за життя належала [PERSON], в порядку спадкування за заповітом. Позов в частині визнання договору міни дійсним є безпідставним та не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.47 ч.2 ЦК України 1963 року для визнання договору дійсним суду необхідно встановити факт ухилення другої сторони від нотаріального посвідчення договору міни, позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження зазначеної обставини, а також на підтвердження намірів сторін нотаріально посвідчити зазначений право чин, укладений на товарній біржі відповідно до ст. 15 Закону України " Про товарну біржу".

Outcome: partial