overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 800 гривень в місяць з часу подачі заяви до суду і до досягнення ним повноліття. Рішення суду допустити до негайного виконання. Судові витрати покласти на відповідача. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя у них з відповідачем не склалося. Відповідач є батьком її неповнолітнього сина і зобов'язаний приймати участь у його утримуванні. Однак добровільно кошти на утримування дитини він не дає. Дитина повністю перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, а тому вона змушена звернутися в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просить розглянути у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з»явився, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів визнав частково, згідний на стягнення з нього аліментів в розмірі 300 гривень щомісячно, справу просить розглянути у його відсутності. За таких обставин, суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5) підтверджено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Актом обстеженням матеріально-побутових умов позивачки та довідкою №2461/02-24 виданими виконкомом Перегінської селищної ради 03 липня 2014 року (а.с.7,8) підтверджено, що позивачка проживає у задовільних умовах, та має на утриманні дитину. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з"ясуванню обставин справи, сприяє здійсненню прав сторін. Аналізуючи надані сторонами на підтвердження та заперечення позову докази, суд приходить до переконання, що відповідач за станом свого матеріального становища може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 600 гривень. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст.180-184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

у своїй позовній заяві позивачка просить суд, постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її корить додаткові витрати на навчання сина [PERSON] в сумі 11110 гривень (одинадцять тисяч сто одинадцять) гривень. Витрати по справі покласти на відповідача. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що відповідач відповідно до рішення суду сплачував аліменти в її користь на утримання сина до його повноліття. На даний час їхній син досяг повноліття, однак навчається на 1-ому курсі денної форми навчання Львівського національного медичного університету, у зв»язку з навчанням потребує матеріальної підтримки. У звязку з навчанням сина вона несе додаткові витрати, відповідач не бере участі в здійсненні оплати на навчання сина.Нею оплачено вартість освітньої послуги за перший курс в сумі 22221 гривня. Вважає, що з відповідача необхідно стягнути в її користь половину даних витрат. У судове засідання позивачка не прибула, її представник [PERSON], направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обємі, справу просить розглянути у його відсутності не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоч про час розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності, та постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. З копії свідоцтва про народження дитини (а.с.11) видно, що сторони мають сина [PERSON], [INFO].. Відповідно до копії договору від 11 серпня 2015 року (а.с.5), копії додаткової угоди (а.с.6) та довідки №783 від 23 листопада 2015 року (а.с.8) [PERSON] навчається на 1-ому курсі денної форми навчання Львівського національного медичного університету. На навчання сина, позивачка витратила 22221 гривню, що підтверджується копією квитанції (а.с.10). За змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. За змістом ч.1 ст.141 СК України, батьки мають рівні права та обов"язки щодо дитини. У звязку з чим, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивачки, стягнути з відповідача на її користь половину суми сплаченої за навчання сина, тобто 11110 гривень. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст.141, 185, 201 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить суд, постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її корить аліменти на утримування дочки у розмірі 1200 гривень щомісячно до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що відповідач відповідно до рішення суду сплачував аліменти на її користь на утримання дочки до її повноліття. На даний час дочка досягла повноліття, однак вона вступила на навчання до Прикарпатського національного університету імені В.Стефаника. Оскільки їхня з відповідачем дочка є студентом, продовжила навчання то вона потребує матеріальної підтримки. ЇЇ, позивачки, матеріальне становище незадовільне. В той час як в відповідача матеріально-побутові умови проживання задовільні. Відповідач отримує високі доходи, а тому може надавати допомогу по утриманню дитини. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, справу просить розглянути у її відсутності не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоч про час розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності, та постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. З копії свідоцтва про народження дитини (а.с.5) видно, що сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка згідно довідки №276 від 13 березня 2014 року (а.с.7) проживає з позивачкою. Відповідно до довідки №28 від 20 лютого 2014 року (а.с.8) [PERSON], є студенткою першого курсу денної форми навчання Прикарпатського національного університету імені В.Стефаника. За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з"ясуванню обставин справи, сприяє здійсненню прав сторін. Аналізуючи надані сторонами на підтвердження та заперечення позову докази, суд приходить до переконання, що відповідач за станом свого матеріального становища може сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої дочки, яка навчається у розмірі 700 гривень. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст. 182, 199 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

у своїй позовній заяві позивачка просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом в належному їй житловому будинку, який знаходиться в [ADDRESS]. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що вона є власником житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS]. ЇЇ дочка [PERSON], перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, однак спільне життя в них не склалося шлюб між ними розірвано 08 листопада 2013 року. Ще до моменту розірвання шлюбу, тривалий час відповідач не проживає у належному їй будинку. Добровільно виписатись відповідач відмовляється, що порушує її, позивачки, право на володіння, користування та розпорядження належним їй житловим приміщенням, тому вона змушена звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності та постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи суд, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка є власником будинку, який знаходиться в [ADDRESS] (а.с.6-7). Актом від 04 квітня 2016 року виданим виконкомом Верхньострутинської сільської ради (а.с.8) підтверджено, що [PERSON], зареєстрований але не проживає у будинку позивачки з 2006 року. Досліджені судом докази підтверджують, що відповідач не проживає в будинку, який знаходиться в [ADDRESS]. За змістом ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Доказів про те, що відповідач не проживає в спірному житлі понад один рік з поважних причин судом не встановлено. За таких обставин, вимога про визнання [PERSON] таким, що втратив право на житло є підставною. На підставі викладеного, ст.ст.15,16,319,405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

у своїй позовній заяві позивачка просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідачку та її неповнолітню дитину такими, що втратили право на користування житлом в належному їй житловому будинку, який знаходиться в с.Закреничне по вул.Шевченка,33 Рожнятівського району Івано-Франківської області. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що вона є власником житлового будинку, який знаходиться с.Закреничне по вул.Шевченка,33 Рожнятівського району Івано-Франківської області. Її син [PERSON], перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі. Від шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Сімя її сина користувалася житлом, яке належить їй на праві приватної власності. Однак, у 2015 році у судовому порядку, шлюб між її сином та невісткою розірвано. Дочку залишено на виховання відповідачці. З березня місяця 2015 року, відповідачка разом з дитиною не проживає у належному їй будинку. Добровільно виписатись відповідачка відмовляється, що порушує її, позивачки, право на володіння, користування та розпорядження належним їй житловим приміщенням, тому вона змушена звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі. Відповідачка у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи судом повідомлялася у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у її відсутності та постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи суд, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.8) підтверджено, що позивачка є власником будинку, який знаходиться в с.Закреничне по вул.Шевченка,33 Рожнятівського району Івано-Франківської області. Актом виданим від 08 червня 2016 року (а.с.9) підтверджено, що [PERSON], зареєстрована але не проживає у будинку позивачки більше одного року. Згідно копії рішення Рожнятівського районного суду від 08 жовтня 2015 року (а.с.11) шлюб між [PERSON], та [PERSON] розірвано, неповнолітню дитину залишено на проживання з матірю. Досліджені судом докази підтверджують, що відповідачка та її неповнолітня дитина не проживають в будинку, який знаходиться в с.Закреничне по вул.Шевченка,33 Рожнятівського району Івано-Франківської області з березня 2015 року. За змістом ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вимога про визнання [PERSON], та її дитини такими, що втратили право на житло є підставною. На підставі викладеного ст.ст. 319, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS] В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що [INFO], помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS]. Вона, як дружина, та відповідачі, як діти, є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] ЇЇ дочки не претендують на частину спадкового будинковолодіння. На момент смерті чоловіка вона проживала разом з ним подала заяву про прийняття спадщини, таким шляхом прийняла спадщину. Бажаючи скористатися своїм правом на спадкування за законом, вона звернулася в нотаріальну контору, однак нотаріус відмовив їй в оформленні спадщини, мотивуючи тим, що відсутній документ про право власності на будинковолодіння на спадкодавця. При таких обставинах, вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушена звернутися в суд за захистом своїх законних прав та інтересів. Сторони у судове засідання не з"явилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, відповідачі позов визнають у повному об'ємі, а позивачка підтримує. За таких обставин, суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Копією свідоцтва про одруження (а.с.15) підтвержено, що позивачка доводилася дружиною [PERSON],який помер [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про смерть (а.с.14). Копією будівельного паспорта (а.с.16-18) підтверджено, що [PERSON], був власником будинку, який знаходиться в [ADDRESS] Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом не залежно від черги. Постановою нотаріуса від 03 лютого 2015 року № 102/02-14 (а.с.13) підтверджено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці відмовлено, у зв'язку з відсутністю документа власності на спадкове домоволодіння. Отже, судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка, а відповідачі на спадкове майно не претендують, тому за позивачкою слід визнати право на спадщину. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 1223, 1261, 1268, 1274 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS]. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, яке знаходиться в [ADDRESS]. Вона, її сестра та мама є спадкоємцями першої черги за законом. Згідно складеного батьком заповіту вона є спадкоємцем всього його майна. Вона звернувся в нотаріальну контору, однак нотаріус відмовив їй в оформленні спадщини, мотивуючи тим, що відсутній документ про право власності на будинковолодіння на спадкодавця. При таких обставинах, вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушена звернутися в суд за захистом своїх законних прав та інтересів. Сторони у судове засідання не з"явилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, відповідачі позов визнають у повному об'ємі, а позивачка підтримує. За таких обставин суд вважає необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Копією свідоцтва про смерть (а.с.10) підтверджено, що [PERSON], помер [INFO]. Згідно заповіту (а.с.8) позивачка є спадкоємцем всього майна [PERSON] Довідкою №234 виданою виконкомом Петранківської сільської ради від 02 лютого 2015 року (а.с.12) підтверджено, що будинковолодіння, яке знаходиться [ADDRESS] належало померлому [PERSON] Постановою нотаріуса від 04 лютого 2015 року № 36/02-14 (а.с.11) підтверджено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачці відмовлено, у зв'язку з відсутністю документа власності на спадкове домоволодіння. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Отже судом встановлено, що [PERSON], на день смерті був власником будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS], позивачка є спадкоємцем по заповіту, подала заяву про прийняття спадщини і таким чином прийняла спадщину, тому за позивачкою слід визнати право на спадщину. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 1218, 1223 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS]. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], який після смерті своєї дружини, був власником будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина на вказане спадкове майно. Вона, її сестра відповідачка по справі є спадкоємцями першої черги за законом. Вона постійно проживала разом із спадкодавцем і таким шляхом прийняла спадщину. Відповідачка не претендує на спадкове майно, відмовилася від своєї частки у спадщині, проте не оформила таку відмову нотаріально. Вона звернувся в нотаріальну контору, однак нотаріус відмовив їй в оформленні спадщини, мотивуючи тим, що відсутній документ про право власності на будинковолодіння на спадкодавця. При таких обставинах, вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушена звернутися в суд за захистом своїх законних прав та інтересів. Сторони у судове засідання не з"явилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, відповідачка позов визнала у повному об'ємі, а позивачка підтримує. За таких обставин суд вважає необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Копією свідоцтва про смерть (а.с.14) підтверджено, що [PERSON], помер [INFO]. Згідно копії свідоцтва про народження позивачки (а.с.9) та копії свідоцтва про одруження (а.с.11) вона доводиться дочкою [PERSON] Копією проекту та копією акту (а.с.18,19) підтверджено, що [PERSON], був власником будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] Рожнятівського району. Постановою нотаріуса від 15 грудня 2014 року № 1177/01-14 (а.с.5) підтверджено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці відмовлено, у зв'язку з відсутністю документа власності на спадкове домоволодіння. Отже судом встановлено, що [PERSON], на день смерті був власником будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] області, його дочка [PERSON], позивачка по справі, постійно проживала разом із спадкодавцем, таким чином прийняла спадщину, відповідачка на спадкове майно не претендує, тому за позивачкою слід визнати право на спадщину. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 1218, 1261 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS]. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалався на те, що [INFO] в с.Нижній Струтин померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на домоволодіння яке знаходиться в [ADDRESS]. Вона та її сестра є спадкоємцями першої черги. ЇЇ сестра не претендує на спадкове майно. Бажаючи скористатися своїм правом на спадкування за законом, вона звернувся в нотаріальну контору, однак нотаріус відмовив в оформленні спадщини, мотивуючи тим, що відсутній документ про право власності на будинковолодіння на спадкодавця. При таких обставинах, вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушена звернутися в суд за захистом своїх законних прав та інтересів. Сторони у судове засідання не з"явилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, відповідачка позов визнала у повному об'ємі, а позивачка підтримує. За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.8) [PERSON], померла [INFO]. Копіями свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження (а.с.6,7) підтверджено, що позивачка доводиться дочкою [PERSON] Довідко виданою виконком Нижньострутинської сільської ради (а.с.16, 17), підтверджено, що [PERSON], була власником житлового будинку в [ADDRESS] до дня її смерті з нею проживала позивачка. Після смерті матері позивачки ([INFO]) відкрилася спадщина і відповідно до ст. 1261 ЦК України сторони є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідно до ч.2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом не залежно від черги. Постановою нотаріуса від 21 березня 2014 року № 207/02-14 (а.с.9) підтверджено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці відмовлено, у зв'язку з відсутністю документа власності на спадкове домоволодіння. Судом встановлено, що [PERSON], була власником житлового будинку в [ADDRESS], позивачка прийняла спадщину після смерті матері, а відповідачка на спадкове майно не претендує, тому за позивачкою слід визнати право на спадщину. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 1218, 1261, 1268, 1274 ЦК України,

Outcome: approved