Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд із зазначеним позовом посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.06.1978 року і за час перебування у шлюбі ними набуте майно, а саме: домоволодіння за адресою [ADDRESS] , загальною площею 233,1 кв.м.; земельну ділянку, кадастровий номер 2124081601:03:002:0150, загальною площею 0,1916 га; будинок за адресою [ADDRESS] , загальною площею, 51,1 кв.м., гараж та майстерню за вказаною адресою, загальною площею 123,2 кв.м. та будинок за адресою [ADDRESS] , загальною площею 184,8 кв.м. та земельну ділянку, кадастровий номер 2124082900:07:003:0005, площею 0,0612 га.. Дані об"єкти зареєстровані на відповідача, а тому просить суд визнати такі, об"єктами спільної сумісної власності подружжя в якому частки співвласників позивача та відповідача є рівними та скаладають по 1/2 частині та на 1/2 частину коштів, які знаходяться на банківських вкладах відкриті на [PERSON] .. В судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги, зазначивши, що житловий будинок та земельна ділянка в [ADDRESS] , до позову включені помилково. Інші вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позову. Представник відповідача пояснив, що відповідачем відчужено належний йому на праві особистої приватної власності будинок за адресою: [ADDRESS] . За отримані кошти ним, придбано спірне будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, земельна ділянка, площею 01916 га, з цільовим призначенням за адресою: [ADDRESS] , удля будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділняка), кадастровий номер 2124081601:03:002:0150 отримана відповідачем у межах норм безоплатної приватизації, є його особистою власністю і поділу не підлягає. Відповідач у судовому засіданні також ствердив, що банківські вклади у нього відсутні. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, сторони [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб [INFO] у м. Свалява райвідділом ЗАГС, після укладення шлюбу останнім присвоєно прізвище - [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до договору купівлі-продажу від 05.12.2007 року, [PERSON] придбав будинок [ADDRESS] (а.с. 32). За приписами ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. За правовим змістом згаданої норми закону набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов"язані доводи наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі. Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до статтей 70, 71 СК України у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Однак, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від згаданого положення за обставин, що мають істотне значення і за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти ... за умови, що розмір аліментів, які вони одержують не достатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Дане майно ділиться між ними в натурі, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. За статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так як представником позивача належними та допустимими доказами не доведено наявність у відповідача банківських вкладів, і таких не здобуто протягом судового розгляду справи, а тому правові підстави для задоволення даної вимоги відсутні. Водночас, належними та допустимими доказами відповідачем та його представником не підтверджено факту придбання майна в [ADDRESS] за власні кошти, зокрема за доходи від підприємницької діяльності, а тому суд вважає, що вказаний будинок з надвірними спорудами є спільною власністю подружжя. Відповідно до ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. За встановлених у справі обставин, заявлений позов належить задовольнити частково.

Outcome: partial