Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просить встановити факт належності [PERSON] домоволодіння [ADDRESS] та визнати за ним право власності на зазначене домоволодіння, мотивуючи тим, що домоволодіння належало померлому [INFO] року [PERSON], спадщину після смерті якого він прийняв, але оформити свідоцтво про право на спадщину не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на зазначений житловий будинок. Сторони в судове засідання не з'явились, надали суду заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, представник відповідача щодо задоволення позову не заперечує, представник третьої особи про причину неявки суду не повідомив. Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно довідки Новодорогинської сільської ради №680 від 04.12.2013 року будинок [ADDRESS] належав померлому [PERSON]. З довідки Комунального підприємства «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №107 від 30.01.2014 року, вбачається, що домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] згідно свідоцтва №185 на право власності на житловий будинок від 14.03.1989 року. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У суду немає підстав не довіряти наявним в матеріалах справи документам, а тому суд вважає факт належності померлому [PERSON] домоволодіння доведеним. [PERSON] помер [INFO] року, при житті він розпорядився належним йому майном та заповів його позивачу по справі [PERSON], про що свідчать копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.05.2013 року, заповіту від 30.01.2009 року. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач звернувся до Народицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.02.2014 року. Інші спадкоємці згідно листа Народицької державної нотаріальної контори №44/01-16 від 19.02.2014 року із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, встановити факт належності померлому [PERSON] домоволодіння та визнати за позивачем право власності на зазначене спадкове домоволодіння. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.10 ч.2 ст.5 Закону України „Про судовий збір", тому в порядку ст.88 ЦПК України судовий збір, розмір якого з урахуванням ціни позову становить 839 грн. 41 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved