Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1000 гривень щомісячно, на утримання сина, [PERSON].. Як підставу позову зазначила, що з 2014 року по липень 2017 року перебувала з [PERSON] у фактично шлюбних відносинах, тобто шлюб у встановленому законом порядку не реєстрували, однак сумісно проживали, мали спільний бюджет та господарство. Від спільного проживання мають дитину, [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею в с. Петрівка Шевченківського району Харківської області та перебуває на її утриманні. З липня 2017 року з відповідачем припинили сумісне проживання та стали проживати окремо. З моменту припинення спільного проживання відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні дитини не приймає. На момент предявлення даного позову з відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Відповідач має задовільний стан здоровя, працездатний, іншої родини, дітей, непрацездатних батьків не має, аліменти нікому не сплачує, стягнення за виконавчими документами на користь третіх осіб відсутні. Місце роботи відповідача їй невідомо. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з"явились, надали заяви про розгляд справи у відсутність. Позивач позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач позов визнав повністю. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що з 2014 року по липень 2017 року сторони перебували у фактично шлюбних відносинах, однак сумісно проживали, мали спільний бюджет та господарство. Від спільного проживання мають дитину, [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Із матеріалів справи вбачається, що з липня 2017 року сторони припинили сумісне проживання, стали проживати окремо, спільний бюджет відсутній, спільне господарство не ведеться. Дитина проживає з матірю [PERSON] в с. Петрівка Шевченківського району Харківської області по вул. Шкільна-17 (а.с. 5) та перебуває на її утриманні. [PERSON] мешкає окремо від родини, має задовільний стан здоровя, працездатний, інших дітей, непрацездатних батьків не має, аліменти та будь-які кошти на користь третіх осіб за виконавчими листами не сплачує, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач в добровільному порядку не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб, наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися (аліменти на дитину), визначається судом. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, але не менше встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved