Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що вона є власником житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями, який знаходиться в с. Шатава по вул. Хмельницьке шосе,57 Дунаєвецького району Хмельницької області, згідно свідоцтва про право власності. З 1999 року проживала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, який з 07.05.1999р. зареєстрований у її житловому будинку. З січня 2011 року припинили фактичні шлюбні відносини і з тих пір по сьогоднішній день [PERSON] не проживає та не користується житловим будинком, забрав всі свої речі та домашнє майно і переїхав на постійне проживання до матері в с. Жуків Славутського району, де і проживає до цього часу, допомоги по сплаті платежів не надає, витрат по ремонту будинку не бере, добровільно виписатись не хоче, а тому змушена звернутись до суду. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити і пояснив, що співмешканець [PERSON]К з 2011 року не проживає в [INFO]. За цей час відповідач ніяких витрат за комунальні послуги не ніс, житлом не користувався, хоча мав ключі і міг там проживати, але добровільно виїхав з села і проживає в іншому місці. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає, в поданому запереченні зазначив, що з 1993 по 2013 рік проживав з позивачкою однією сімєю без реєстрації шлюбу, але в 2013 році вимушений був поїхати проживати в [INFO] доглядати свою матір [PERSON]К, [INFO], яка потребує стороннього догляду. Розгляд справи просить провести без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивачки, свідків, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку в с. Шатава по вулиці Хмельницьке шосе, 57, Дунаєвецького району Хмельницької області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05 січня 2015 року, придбала все нерухоме майно до стосунків з відповідачем, що підтверджується договором купівлі-продажу. За вказаною адресою зареєстровані: [PERSON], [INFO] голова двору (власник), [PERSON], [INFO] співмешканець, [PERSON], [INFO] син, [PERSON], [INFO] дочка, що підтверджується довідкою Маківської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області. З січня 2011 року відповідач не проживає в даному господарстві, що підтверджується актами комісії в складі депутата Маківської сільської ради та сусідів - жителів с. Маків від 03.03.2014 року, 18.08.2014 року та 10.12.2014 року, а також підтвердили свідки: [PERSON], [PERSON], та [PERSON] пояснили суду, що [PERSON] співмешканець [PERSON] у житловому будинку в с. Шатава по вул. Хмельницьке шосе Дунаєвецького району Хмельницької області більше року не проживає. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Тобто, дана правова норма гарантує збереження права користування жилим приміщенням в один рік лише для осіб, які є членами сімї власника житла. За чинним житловим законодавством, членами сімї власника житлового приміщення визнаються: дружина (чоловік) власника житла, їх діти, батьки, а також інші особи, якщо вони постійно проживають спільно з власником житла та ведуть спільне із ним господарство (ч.2 ст. 64 ЖК). Необхідною умовою виникнення права члена сімї власника житла на користування цим житлом (особистий сервітут), є спільне проживання членів сімї з власником житла та ведення спільного господарства. Відповідно до встановлених обставин у даній справі, відповідач не проживає разом з позивачкою - власником житла та не веде із нею спільного господарства, а тільки зареєстрований в будинку позивачки, а тому, на нього не можуть розповсюджуватись гарантії, які закріплені в статті 405 ЦК України, щодо збереження права на користування житлом протягом року. Зважуючи і на ту обставину, що відповідач переїхав на постійне місце проживання на інше місце, тому, на думку суду, в даному випадку слід вважати, що між сторонами в справі припинили свою дію правовідносини, які випливають із користування відповідачем жилим приміщенням, власником якого є позивачка. Посилання відповідача на те, що виїхав з поважної причини, яка пов"язана з хворобою матері, не узгоджується з наданими іншими доказами, оскільки мати захворіла в серпні 2014 року, що видно з медичних довідок, і сам відповідач у запереченні вказує, що виїхав два роки тому, тому суд не може їх прийняти до уваги. Відповідно до вимог ст.ст. 316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Тому позов підлягає задоволенню і відповідача [PERSON] слід визнати такими, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: с. Шатава вулиця Хмельницьке шосе, 57, Дунаєвецького району Хмельницької області

Outcome: approved