Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та побудовами [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Мотивуючи свої вимоги представник позивача вказує, що [INFO] помер [PERSON] , який був дідом позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] і батьком відповідачу [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими забудовами та спорудами в [ADDRESS] . Ніхто зі спадкоємців спадщину не прийняв та спадкове майно не оформив. Батько позивача [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, тому вважається особою, що прийняла спадщину. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті спадщину ніхто зі спадкоємців не оформив, тому позивач має право на визнання за ним права власності на належне батькові майно. Відповідачі у справі також є спадкоємцями майна покійного, однак спадщину вони не прийняли та будь-яких претензій з приводу спадкового майна до позивача не мають. Ухвалою суду від 14 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 18.02.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] помер спадкодавець [PERSON] , [INFO] [INFO] помер спадкодавець [PERSON] . Вирішуючи даний спір, суд виходить з положень п. 4\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України\~в якому встановлено, що\~Цивільний кодекс України\~застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 01.01.2004 року. Відповідно до п. 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7\~відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила\~ЦК Української РСР\~1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, яка відкрилася до набрання чинності\~ЦК України\~і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Стаття 525 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року\~визначено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Враховуючи те, що днем смерті спадкодавців є 02 серпня 1990 року та 09 жовтня 1993 року, як зазначено в копіях свідоцтва про смерть, то саме ці дата є днем відкриття спадщини. Таким чином, до даних спірних правовідносин слід застосовувати положення\~Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до\~ст. 527 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року\~спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. \~ Відповідно\~до ст.\~529\~Цивільного\~кодексу Української\~РСР 1963\~року спадкоємцями за законом першої черги є, зокрема, діти спадкодавця. Судом встановлено, [INFO] помер [PERSON] , який був дідом позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] і батьком відповідачу [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими забудовами та спорудами в [ADDRESS] . Ніхто зі спадкоємців спадщину не прийняв та спадкове майно не оформив. Батько позивача [PERSON] фактично вступивв в управління та володіння спадковим майном, тому вважається особою, що прийняла спадщину. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті спадщину ніхто зі спадкоємців не оформив, тому позивач, як спадкоємець першої черги має право на спадкове майно. У силу\~статті 549 ЦК УРСР\~(1963 року) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 551 ЦК УРСР якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Це право померлого спадкоємця може бути здійснене його спадкоємцями на загальних підставах протягом строку, що залишився для прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно ст. 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Відповідачі у справі також є спадкоємцями майна покійного, однак спадщину вони не прийняли та будь-яких претензій з приводу спадкового майна до позивача не мають. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об`єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження Являючись сином померлого та спадкоємцем першої черги, позивач належним чином не може оформити свої спадкові права. Так, 24 листопада 2018 року державним нотаріусом Каланчацької державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Зазначене підтверджує ту обставину, що позивач не має змоги оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. Оскільки у даному випадку питання про право позивача на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування за законом. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач, як спадкоємець після смерті спадкодавця свого батька, має законне право на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved