Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом і в обгрунтовування позовних вимог пояснила, що відповідач по справі її рідний батько , тривалий час з 1994року вони з батьком проживають окремо. [INFO] позивачка досягла повноліття, однак вона продовжує навчання у інституті культури і містецтв Луганського національного університету імені Тараса Шевченка на 5 курсі денного відділення факультету «декоративно-прикладне мистецтво». Форма навчання -бюджетна , строк навчання з 01.09.2009року по 30.06.2014року. У зв,язку з тим , що вона продовжує навчання вона потребує матеріальної допомоги батька , добровільно матеріальної допомоги на її утримання батько не надає, однак має можливість її надавати, тому що він працює та одержує високу заробітну плату , розмір його доходу достатній для можливості надавати їй матеріальну допомогу. Відповідач повинен надавати позивачці матеріальну допомогу у відповідності з законом. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка , син продовжують навчання і у зв,язку із чим потребують матеріальної допомоги , батьки зобов,язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони мають можливість надавати матеріальну допомогу. У зв,язку з навчанням позивачка не працює, інших джерел доходу вона не має , але вона має витрати пов,язані з придбанням навчальних приналежностей, на харчування , на придбання одягу, ліків, предметів гігієни , крім того вона має витрати , пов,язані з проїздом до навчального закладу у м. Луганськ, де вона змушена знімати житло для проживання , у зв,язку з чим має витрати по оплаті за житло у розмірі 450 грн. в місяць. Так як позивачка має ці витрати, тому потребує матеріальної допомоги відповідача. Вона перебуває на утриманні матері , однак їй важко одній її матеріально утримувати , так як у неї на утриманні ще перебуває неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Позивачка потребує матеріальної допомоги батька , тому вона змушена звернутися з дійсним позовом до суду. Позивачка просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на її утримання у зв,язку з тим, що вона продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходу ) відповідача, починаючи з моменту подачі позовної заявий до закінчення нею навчання інституті культури і містецтв Луганського національного університету імені Тараса Шевченка, а у випадку продовження навчання до досягнення нею 23 років. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі і пояснила , що вона з 1.09. 2009 року по 30.06.2014 року навчається у інституті культури і містецтв Луганського національного університету імені Тараса Шевченка, знімає квартиру в м.Луганську, платить по 450 грн. в місяць, так яку у гуртожитку немає місць, але довідку із університету , про те , що у гуртожитку немає місць вона суду надати не може , також їй потрібно постійно купувати приладдя для навчання в інституті, продукти харчування, одяг, платити за проїзд з м. Луганську додому і навпаки у розмірі по 24 грн., стипендію вона не отримує, так як погано навчається ,якщоб вона навчалась добре , то отримувала б стипендію у розмірі 690 грн, до теперішнього часу вона від батька матеріальної допомоги багато не отримувала, 4 роки він сплачував ій аліменти на навчання у розмірі 1/6 частину його доходу. Матір їй матеріально допомагає, але їй дуже важко утримувати її і меньшого братика. Відповідач працює і отримує заробітну плату, тому має можливість їй допомагати матеріально. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що він згоден сплачувати на користь позивачки аліменти у розміри 1/6 частки його доходу, так як він вже сплатив аліменти за 4 роки навчання доньки і вважає, що позивачка є працездатною людиною і може вже працювати, також вона отримує стипендію у розмрір 720грн. і третя особа по справі також працює. Він отримує заробітну плату у розмірі 5000грн., пенсіонером не є, на обліку у лікарів не знаходиться, крім заробітної плати іншого доходу не має. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі і пояснила, що відповідач 18 років не платив аліменти на утримання доньки [PERSON], а коли донька постутила до інституту вони вирішили подати позов до суду про стягнення аліментів на час навчання, так як не вистачає грошей на утримання доньки, вона отримує заробітну плату у розмірі 3000грн., на обліку у лікарів не знаходиться, 4 курса донька отримувала стипендію у розмірі 720-760грн., а коли поступила на 5 курс то стипендію не стали їй платити. Донька мешкає з нею, а в м. Луганську знімає квартиру, за яку платить 450грн. в місяць, а у гуртожитку місць немає для студентів. Донька не знаходиться на обліку у лікарів, донька не працює, на її повному матеріальному забезпеченні знаходяться двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] і син [PERSON], [INFO] від іншого шлюбу . Суд вислухавши сторони та третю особу, дослідивши матеріали справи , вважає , що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав : Згідно з ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка , син продовжують навчання і у зв,язку з цим потребують матеріальної допомоги , батьки зобов,язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови , що вони можуть надавати матеріальну допомогу .Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У відповідності до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку , сина у твердій грошовій сумі і ( або) у частці від заробітку ( доходу ) платника аліментів з урахуванням обставин , зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків , своїми дружиною , чоловіком та повнолітніми дочкою , сином. Із свідоцтва про народження ( а.с. 5) убачається , що [INFO] народилась [PERSON], у графі батько записаний [PERSON], у графі мати [PERSON], про що зроблений запис на номером 129. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу (ас-9) убачається, що 16.08.1994року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано, про що є актовий запис за № 350. На аркуші справи 8 є свідоцтво про одруження, з якого убачається, що 25.07.1998року було укладено шлюб між [PERSON] і [PERSON], якій після одруження було присвоєне прізвище [PERSON], у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Свердловська, Луганської області, про що є актовий запис № 200. Із довідки від 07.11.2013року(ас-7) убачається, що [PERSON] працює у відділі культури і туризму Свердловської міської ради на посаді викладача та отримує заробітну плату за період з травня по жовтень 2013року у розмірі 25124,96грн., а у середньому заробітна плата складає 4187,49грн. Н аркуші справи 6 є довідка № 12592 від 01.11.2013 року із якої витікає, що [PERSON] навчається на 5 курсі за державним замовленням , напрям «Декоративно-прикладне мистецтво» , денна форма навчання, в інституті культури і містецтв Державного закладу «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка» термін навчання з 1.09.2013 року по 30.06.2014 року. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд ураховує : 1)стан здоров'я і матеріальне становище дитини. 2) стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів Відповідач по справі як встановлено у судовому засіданні працює в ВП «шахта «Довжанська -Капітальна» гірником підземним і отримує заробітну плату ,розмір середньомісячної заробітної плати складає 5000грн. ,чого не заперечували у судовому засіданні сторони , тобто його доход незначно перевищує доход матері позивачки , на утриманні якої знаходиться позивачка, інших прибутків третя особа не має, також на обліку у лікарів відповідач не знаходиться, інших дітей на утриманні не має , але суд при визначенні розміру аліментів які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача враховує той факт, що позивачка після закінчення навчання в інституті культури і мистецтв Державного закладу «Луганський національний університет імені Тараса Шевченко" і отримавши ступінь бакалавра , де вона навчалась на бюджетній формі навчання і отримувала стипендію , мала змогу влаштуватись на роботу , але вона цим правом не скористалась, але продовжила навчання , також у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року зазначено , що суд повинен враховувати є потреба у позивачці у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням, суд вважає , що така потреба є але не в тому розмірі , що зазначений позивачкою у позові , так як вважає , що мати позивачки зобов,язана утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вона може надавати матеріальну допомогу, а суд приходе до висновку , що мати позивачки може надавати таку допомогу , так як вона отримує заробітну плату , розмір якої не набагато менше , чим розмір середньомісячної заробітної плати відповідача.Також позивачкою відповідно до вимог ст.. 60 ЦПК України не надано суду доказів , що ій не було надане місце у гуртожитку інституту культури і мистецтв Державного закладу «Луганський національний університет імені Тараса Шевченко « і не надано доказів того , що вона за найм житла у м.Луганську сплачує 450 грн. щомісячно , і доказів того , що вона сплачує за придбання приладів для навчання кошти і що сплачує кошти за проїзд до навчального закладу , також як встановлено у судовому засіданні відповідач сплачував аліменти на утримання доньки на продовження її навчання у навчальному закладі до 30.06.2013року ,чого сама позивачка не заперечувала у судовому засіданні , також позивачка навчається за державним замовленням у вищому навчальному закладі , на бюджетній основі і у зв,язку з тим , що погано навчається не отримує стипендії , яка також була для неї матеріальною допомогою при гарному навчанні ,що судом враховується при визначенні суми матеріальної допомоги , а відповідач працює у важких та шкідливих умовах праці на шахті гірником підземним , йому потрібно посилене харчування. З урахуванням викладеного, враховуючи принцип розумності і справедливості, закріплений ст.. 41 Конвенції про захист прав людини і основних свобод , усі надані сторонами докази в їх сукупності , суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її навчання у розмірі 1/6 частини заробітку ( доходу ) відповідача , починаючи з 13.11.2013 року і до закінчення нею навчання , тобто до 30.06.2014 року. Відносно позовних вимог позивачці про стягнення аліментів у випадку продовження навчання до досягнення 23-х років , то суд вважає вони не підлягають задоволенню, так як при продовженні навчання позивачка має змогу звернутись із позовом до суду про стягнення аліментів на навчання до досягнення нею 23-х років . У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial