Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються із відповідача за рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01 квітня 2016 року на її користь на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частина усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи вимоги тим, що відповідач ухиляється від сплати аліментів, не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, зазначає, що її коштів не вистачає на належному рівні забезпечити доньку всім необхідним для навчання та проживання. У судове засідання позивачка не з'явилась, налдала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подання ним відзиву, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов'язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку. Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01 квітня 2016 року стягнуто з [PERSON]на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] народженняурозмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 березня 2016 року до досягнення дитиною повноліття - [INFO] (а.с.3). Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2017 року позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. За ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 17 Постанови Пленуму ВС України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів на дитину, визначений, зокрема, за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Аналогічна вимога міститься і у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року. Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд виходить з того, що у сторін після ухвалення попереднього рішення змінився матеріальний стан, що підтверджується довідкою про доходи [PERSON] від 09 січня 2018 року, що в силу ст.192 СК України є підставою для збільшення розміру аліментів. Відповіднодо ст. 183 та ст. 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей. Враховуючи те, що у зв'язку із зміною сімейного законодавства з 08 липня 2017 року в Україні визначено мінімальний розмір аліментів не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то суд приходить до висновку, що позов є обгрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] із розміру 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, на 1/4 частину від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати, відповідно ч.2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved