Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

У березні 2013 року ПАТ «ОТП Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позову зазначало, що відповідно до умов Статуту АТ «ОТП Банк» (погодженого Національним Банком України 18.06.2009 року, реєстровий № 273, державну реєстрацію змін до установчих документів проведено Голосіївською районною у місті Києві державною адміністрацією 30.06.2009 року) Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», згідно з рішенням Загальних Зборів Акціонерів Протокол №53 від 23.04.2009 року змінив назву на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк». Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» є правонаступником всіх прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником всіх прав та обов'язків Акціонерного комерційного банку «Райффайзенбанк Україна». 19 червня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №СМ-8МЕ202/287/2008, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 360 000 доларів США шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок позичальника, з датою остаточного повернення 18 червня 2023 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 20.06.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступника якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено договір іпотеки № PM-SME202/287/2008/1, згідно якого, остання надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення, загальною площею 74,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить відповідачу на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу від 19.06.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міськнотокругу [PERSON] за реєстровим №2016. Згідно п.6.1 Договору іпотеки, за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель може задовольнити боргові зобов'язання, не сплачені іпотекодавцем, і вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням іпотекодавцем його зобов'язань за цим договором, а також всіх фактичних витрат, понесених іпотекодержателем у зв'язку із реалізацією його прав за цим договором. Відповідно до п.6.2 Іпотекодавець має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги після виникнення будь-якої із таких обставин: - несплати Боржником Іпотекодержателю будь-якої суми, як встановлено в Кредитному договорі; - порушення іпотекодавцем будь-якого із його зобов'язань за ст.5 Договором Іпотеки; - інших обставин, передбачених чинним законодавством України, Кредитним договором та Договором іпотеки. 07.06.2012 року, в зв'язку із невиконанням позичальником умов договору щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків ПАТ «ОТП Банк» звернувся до Жовтневого районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2012 року по справі №2/0808/1567/2012 за позовом АТ «ОТП Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № СМ-8МЕ202/287/2008, було затверджено мирову угоду, здійснено конвертацію валюти кредиту з Доларів США на Українську гривню та встановлено загальний розмір кредитної заборгованості, що підлягає погашенню [PERSON], [PERSON], [PERSON] в сумі 3 117 280 гривень, встановлено графік платежів щомісяця рівними частками на протязі 120 календарних місяців по 25 977,25 грн. починаючи з 08.01.2013 року. Згідно п. 2.2 Мирової угоди боржники зобов'язані своєчасно погашати суму заборгованості за Мировою угодою у строки, визначені в Графіку, що є невід'ємною частиною Мирової угоди. Згідно п.8.1 Мирової угоди, у випадку прострочення виконання зобов'язань за Мировою угодою понад 90 (дев'яносто) календарних днів Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань за Кредитним договором № СМ-ЗМЕ202/287/2008 від 19.06.2008 року у повному обсязі. На підставі п.1.9 Кредитного договору, п.8.1 Мирової угоди Банком було надіслано на адресу відповідача вимогу про дострокове виконання Відповідачем зобов'язань за Кредитним договором, Мировою угодою в повному обсязі. Однак на даний час заборгованість відповідачами не погашена, сума заборгованості не сплачена. Станом на 12.07.2013 року заборгованість Відповідача за Кредитним договором №СМ-5МЕ202/287/2008 від 19.06.2008 року за Мировою угодою, затвердженою ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 05.12.2012 року, складає 3 039 331,93 гривень. Посилаючись на зазначені обставини, також на те, що в зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором та невиконанням зобов'язань за Договором іпотеки для задоволення вимог за Кредитним договором Банк набув право звернення стягнення на предмет іпотеки, представник ПАТ «ОТП Банк» просив суд звернути стягнення на нежиле приміщення загальною площею 74,6 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності, для погашення заборгованості останньої перед Банком за Кредитним договором №СМ-ЗМЕ202/287/2008 від 19.06.2008 року в сумі 3 039 331,93 гривень, а також просить стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач не з'явилась, причину неявки суду не повідомила, про день та час слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку, про що свідчить наявний в матеріалах справи поштовий конверт з відміткою «адресат за отриманням не з'явився», заперечень до позовної заяви не надала, тому, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними і підлягаючими задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 19 червня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», та [PERSON] укладено Кредитний договір №СМ-8МЕ202/287/2008, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 360 000 доларів США шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок позичальника, з датою остаточного повернення 18 червня 2023 року. 07.06.2012 року, в зв'язку із невиконанням позичальником умов договору щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків ПАТ «ОТП Банк» звернувся до Жовтневого районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2012 року по справі №2/0808/1567/2012 за позовом АТ «ОТП Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № СМ-8МЕ202/287/2008, було затверджено мирову угоду, здійснено конвертацію валюти кредиту з Доларів США на Українську гривню та встановлено загальний розмір кредитної заборгованості, що підлягає погашенню [PERSON], [PERSON], [PERSON] в сумі 3 117 280 гривень, встановлено графік платежів щомісяця рівними частками на протязі 120 календарних місяців по 25 977,25 грн. починаючи з 08.01.2013 року. Згідно п. 2.2 Мирової угоди боржники зобов'язані своєчасно погашати суму заборгованості за Мировою угодою у строки, визначені в Графіку, що є невід'ємною частиною Мирової угоди. Згідно п.8.1 Мирової угоди, у випадку прострочення виконання зобов'язань за Мировою угодою понад 90 (дев'яносто) календарних днів Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань за Кредитним договором № СМ-ЗМЕ202/287/2008 від 19.06.2008 року у повному обсязі. На підставі п.1.9 Кредитного договору, п.8.1 Мирової угоди Банком було надіслано на адресу відповідача вимогу про дострокове виконання Відповідачем зобов'язань за Кредитним договором, Мировою угодою в повному обсязі. Так, на адресу Відповідача банком було направлено Досудову вимогу №200-14- 4-6/1247 від 16.07.2013 року про погашення заборгованості за Кредитним договором, Мировою угодою в строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дати відправлення Банком відповідної Вимоги. Також, на адресу [PERSON] направлено Досудову вимогу (іпотечне повідомлення) №200-12-4-7/494 від 17.03.2014 року про погашення заборгованості за Кредитним договором, Мировою угодою в строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дати відправлення Банком відповідної Вимоги. Однак на даний час заборгованість відповідачами не погашена, сума заборгованості не сплачена. Станом на 12.07.2013 року заборгованість Відповідача за Кредитним договором №СМ-5МЕ202/287/2008 від 19.06.2008 року за Мировою угодою, затвердженою ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2012 року, складає 3 039 331,93 гривень. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 20.06.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступника якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] було укладено договір іпотеки № PM-SME202/287/2008/1, згідно якого, остання надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення, загальною площею 74,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить відповідачу на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу від 19.06.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №2016. Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 1 535 873 грн. Згідно п. 6.1 Договору іпотеки, за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель може задовольнити боргові зобов'язання, не сплачені іпотекодавцем, і вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням іпотекодавцем його зобов'язань за цим договором, а також всіх фактичних витрат, понесених іпотекодержателем у зв'язку із реалізацією його прав за цим договором. Відповідно до п.6.2 Іпотекодавець має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги після виникнення будь-якої із таких обставин: - несплати Боржником Іпотекодержателю будь-якої суми, як встановлено в Кредитному договорі; - порушення іпотекодавцем будь-якого із його зобов'язань за ст.5 Договором Іпотеки; інших обставин, передбачених чинним законодавством України, Кредитним договором та Договором іпотеки. Згідно п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до п. 11 умов Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває право стягнення на предмет іпотеки у будь-якому з наступних випадків: у випадку невиконання Боржником основного зобов'язання; у випадку невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем умов Іпотечного договору; у інших випадках, передбачених законодавством. У разі порушення Боржником основного Кредитного договору та/або порушення Іпотекодавцем умов Іпотечного договору, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю та/або Боржнику письмову вимогу про усунення порушення Основного зобов'язання за Кредитним договором та/або зобов'язань, передбачених Іпотечним договором, у тридцяти денний строк, та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до умов Іпотечного договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено Іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, шляхом позасудового врегулювання, яким вважатиметься застереження, що міститься у п.п. 12.3, 12.3.1 та 12.3.2 Іпотечного договору або на підставі окремого договору, який може бути укладений між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем з урахуванням вимог чинного законодавства України. На виконання умов Кредитного договору та Іпотечного договору, відповідачу було направлено вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки, яке залишено без задоволення. У зв'язку з чим, позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею з останнього, за рахунок предмету іпотеки. Спеціальним законом, яким визначено підстави та порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки є Закон України «Про іпотеку». Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення Боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно із ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За змістом Розділу V Закону звернення стягнення на предмет іпотеки може відбуватись або у спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки або шляхом проведення прилюдних торгів або шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України „Про іпотеку". Аналіз фактичних обставин свідчить про те, що у зв'язку із невиконанням умов кредитного договору, мирової угоди позивальником і не бажанням останньої вживати будь-які дії для погашення кредиту, банк має право задовольнити свої вимоги за рахунок реалізації предмета іпотеки у один із способів передбачених Законом України «Про іпотеку». На підставі викладеного суд вважає за можливе з урахуванням роз'яснення, що містяться в п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, встановити початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Крім того, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати понесені позивачем по сплаті судових витрат.

Outcome: approved