Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та вказав, що постановою Білоцерківського мімськрайонного суду Київської області від 29.11.2004 року з нього на користь відповідачки були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) на дочку [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття. Він є інвалідом 3 групи, внаслідок чого його працездатність обмежена, тому станом на 01.04.2015 року у нього утворилась заборгованість по аліментах у розмірі 18173 грн., яку він має сплачувати по 1235,70 грн. щомісяця. Після проведення перерахунку державним виконавцем станом на 01.06.2015 р. його заборгованість була визначена у розмірі 12390 грн. Посилаючись на те, що стягувач більше 10 років не пред"являла виконавчий лист до виконання, а він не ухилявся від сплати аліментів, позивач просив звільнити його від сплати заборгованості у повному розмірі. У судовому засіданні позивач підтримав позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, відповідач та третя особа державний виконавець МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ Київської області Гапоненко Ірина Миколаївна позов не визнали. Вислухавши сторони, представника позивача адвоката [PERSON] та третю особу, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, на підставі такого. Згідно зі ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зі свідоцтва про народження судом встановлено, що позивач є батьком дочки [PERSON], [INFO]. Як вбачається з виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2004 року, на утримання дочки [PERSON] з 19.11.2004 року з позивача на користь відповідача були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Згідно з довідкою державного виконавця, заборгованість позивача по аліментах станом на 01.06.2015 р. склала 12390 грн. З листа державного виконавця вбачається, що виконавчий лист був предявлений стягувачем 08.08.2014 р. Доказів того, що позивач ухилявся від сплати аліментів, відповідач суду не надала. Згідно з довідкою МСЕК сер. КІО-1 №211917, позивач є інвалідом 3 групи, і йому протипоказана праця зі значним фізичним навантаженням, та рекомендована праця чергового, комірника, садівника, охоронника. Згідно з довідками від 06.04.2015 р., виданими трудовим архівом Білоцерківської міської ради, позивач з 01.09.2011 р. працював прибиральником ТОВ "БЦ КОМФОРТ", і його зарплата становила у середньому 1500 грн. Відповідно до довідки ТОВ "ЕКОКЛІН" від 24.03.2015 р., з жовтня 2013 р. по 23.11.2015 р. позивач працював робітником з комплексного прибирання на зазначеному товаристві, його зарплата складала у середньому 1200 грн., з червня по день звільнення в рахунок погашення заборгованості бухгалтерією товариства утримувались аліменти в розмірі 25% від заробітної плати. Згідно з ч.ч.2,3 ст.197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення; суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непредявлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позивач довів, що заборгованість виникла з тяжкою хворобою, а виконавчий лист не був предявлений стягувачем без поважної причини, тому вважає розсудливим стягнути з нього заборгованість за останні три роки до предявлення позову, та звільнити від сплати заборгованості по аліментах, яка утворилась за період з вересня 2011 року по серпень 2012 року включно в сумі 5292 грн. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: partial