Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги мотивує тим, що уклала шлюб з [PERSON] 22 жовтня 1995 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 2627. У шлюбі народились діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] Вказала, що на даний час сторони проживають окремо. Діти проживають з нею. Відповідач протягом останніх кількох місяців перестав добровільно надавати кошти на утримання неповнолітніх дітей. Таким чином, діти повністю перебувають на утриманні позивача. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. на кожну дитину зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви до досягнення ними повноліття. Позивач в підготовче засідання не з`явилась, не повідомив про причини неявки, хоч належно повідомлялась про час та місце слухання справи. Представник позивача в підготовче засідання не з`явилась. Подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності. Винести рішення, яким позов задоволити. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій позов визнав, просив справу розглядати без його участі. Щодо задоволення позову не заперечив. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 22 жовтня 1995 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 2627. Від перебування у шлюбі сторони мають дітей доньку [PERSON] , [INFO] , що стверджено актом про народження № 2260/2004, виданим 20.04.2004 року, та сина [PERSON] , [INFO] , що стверджено актом про народження № 4295/2007, виданим 04.07.2007 року, які проживають з матір`ю-позивачем по справі. Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з вимогами\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог\~ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11. 1989 року (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 року) - "Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України, яка кореспондує з ч. 1\~ст. 180 СК України, встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до\~ст.141 Сімейного кодексу України\~мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Положеннями\~статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано\~Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною третьою\~ст.199 СК України\~передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною першою\~ст. 183 Сімейного кодексу України\~встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1\~ст. 191 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України,суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову до суду простягнення аліментів, то суд на підставі ч. 2 ст.\~133, ч. 1,2,6\~ст.\~141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача на користь держави. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved