overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що з 08 листопада 2008 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося. Шлюбні відносини припинені з березня 2012 року. Подальше сімейне життя неможливе. Позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка подала заяву про розгляд справи в заочному порядку у її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 листопада 2008 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. (а.с.6). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з березня 2012 року, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сімї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі 14 листопада 1984 року у Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зареєстрували шлюб. Подружнє життя сторін не склалося, вони перестали розуміти один одного, збереження їх шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Тому просить розірвати їх з відповідачем шлюб, зареєстрований 14 листопада 1984 року у Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції , актовий запис за № 1178 та стягнути з відповідача понесені судові витрати по справі. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала із наведених в позовній заяві підстав, після розірвання шлюбу просить присвоїти їй родове прізвище -[PERSON]. В судове засідання відповідач [PERSON] не з"явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає. Заслухавши пояснення позивачки, розглянувши заяву відповідача, дослідивши матеріали справи, суд уважає позов обгрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На обгрунтування позову [PERSON] зазначила, що у сторін різні погляди на сімейне життя, вони перестали розуміти один одного, збереження їх шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. З урахуванням установлених обставин суд не знаходить підстав для надання сторонам строку на примирення, а подальше перебування їх у шлюбі суперечать інтересам кожного. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги мотивує тим, що в зв`язку з розбіжностями у\~ прізвищ в паспорті та свідоцтві про одруження не може скористатись своїм законним правом оформити пільгову пенсію\~ за чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] У свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] їй було присвоєне прізвище за чоловіком « [PERSON] » та згідно\~ паспорту вона\~ - « [PERSON] ». Протягом життя з чоловіком використовувала прізвище\~ за паспортом « [PERSON] ». Просить встановити юридичний факт, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. Заявниця [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник [INFO] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.\~ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку\~ про необхідність відмовити в задоволенні вимог [PERSON] виходячи із слідуючого. Статтею 256 ЦПК України визначений перелік справ про встановлення фактів, що мають\~ юридичне значення, які розглядаються судом.\~\~ В п.12\~Постанови Пленуму Верховного Суду №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зазначено, що судами також не встановлюється тотожність особи, належності правовстановлюючих документів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

У квітні 2015 року орган опіки та піклування Червоноармійської райдержадміністрації звернувся до суду в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON], із зазначеним позовом до відповідача, мотивуючи його тим, що [PERSON] будучи батьком двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], був засуджений до 5 років позбавлення волі в м. Житомирі та відбував покарання у вигляді позбавлення волі 3 роки 9 місяців у виправній колонії № 108. На даний час проживає в будинку своєї матері [PERSON], так як свого особистого житла не має. Рішенням Червоноармійського районного суду від 14.05.2013 року справа № 2-124/13 було позбавлено батьківських прав матір дітей [PERSON] Розпорядженнями голови Червоноармійської РДА від 19.06.2013 року № 170 та від 25.06.2013 року малолітнім [PERSON] та [PERSON] було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування та встановлено над ними опіку їх бабусею [PERSON] Відповідач вихованням дітей не займається, не створює належних умов для їх проживання, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, на даний час ніде не працює, власного житла не має. З метою врегулювання ситуації [PERSON] було надано додатково 2 місяці, проте у визначений час ситуація не змінилася. Враховуючи наведене, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], як такого, що навмисно ухиляється від виконання батьківських обов'язків та стягнути з відповідача аліменти на користь дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а розпорядником коштів буде заклад ( сім"я, особа), де будуть виховуватись діти і хто буде представляти їх інтереси В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав і просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Прокурор в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому вважає ухвалити рішення про його задоволення. При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору, тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує його з відповідача в сумі 243 грн. 60 коп. з позовних вимог про позбавлення батьківських прав та у розмірі 243 грн. 60 коп. з позовних вимог про стягнення аліментів на користь Червоноармійського районного суду Житомирської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку № 126 по вулиці Гагаріна в м. Миколаєві. В обґрунтування свого позову позивач вказала, що вона є власницею житлового будинку № 126 по вулиці Гагаріна в м. Миколаєві. Відповідач по справі [PERSON] є її рідним сином, який з 2002 року за місцем своєї реєстрації не проживає, його речей у будинку немає, він не користується житловим приміщенням без поважних причин більше одного року, не проводить оплату житлово-комунальних послуг та не займається благоустроєм будинку. З 2002 року відповідач винаймає будинок за адресою м. Миколаїв, вул. М. Ульянової, № 10. Посилаючись на викладене, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання неодноразово не зявлявся, був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, будь-яких заяв від нього до суду не надходило, причина його неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши надані суду письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Житловий будинок № 126 по вулиці Гагаріна в м. Миколаєві належить позивачу по даній справі - [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на нерухоме майно від 10.04.2009 року (а.с.8-9). Згідно довідки КП "ДЄЗ "Океан" № 1034 від 26.03.2015 року (а.с.14) у житловому будинку зареєстровані позивачка та її син, відповідач по даній справі. Судовим розглядом встановлено, що починаючи з 2002 року відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації, що підтверджується актами про непроживання (а.с.25-26). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як надані позивачем докази у своїй сукупності вказують на те, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, оскільки він більше одного року без поважних причин не користується вказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 20 серпня 2005 року. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, в результаті чого почали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. На даний момент ведення між позивачем та відповідачем спільного господарства та сумісне проживання припинено. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримала та просить його задовольнити, просить після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечував, підтвердив, що шлюб має формальний характер, унього утворилась нова сім"я, а тому не доцільно зберігати даний шлюб. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 серпня 2005 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане виконавчим комітетом Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 8. Від сімейного проживання позивач і відповідач мають двох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливими, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

У квітні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначала, що 20.06.2009 року в відділі РАЦС Кобеляцького РУЮ у Полтавської області, актовий запис № 48, зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є те, що між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, внаслідок чого вони втратили почуття любові і поваги один до одного. Позивачка прохала суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що з 01 вересня 2014 року припинили шлюбні відносини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.06.2009 року ( а.с.5). Мають дитину дочку [PERSON], [INFO] ( а.с.6). Спільне проживання припинили у вересні 2014 року по тій причині, що між ними виникали сварки, непорозуміння.. Суд , з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, вважає їх подальше спільне життя неможливим. Тому відповідно до ст.112 СК України шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати з позивачкою, спір про місце проживання дитини між сторонами відсутній. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

У квітні 2015 р. публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Соцком банк" (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором від 02 квітня 2008 р. в сумі 5836,10 грн., посилаючись на порушення відповідачем зобов'язань за договором. В судовому засідання позивач не з'явився, в позові зазначив про слухання справи у його відсутність, підтримку позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, з вимогами про стягнення пені не погодився. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини. 02 квітня 2008 р. між товариством з обмеженою відповідальністю комерційний банк "Соцком Банк", правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений договір згідно якого Банк відкриває клієнту картковий рахунок та видає йому банківську платіжну картку, яка відповідно до п. 3.1. обслуговується в режимі функціонування поточного рахунку, у разі обслуговування картрахунку за кредитною схемою укладається додаткова угода, яка регламентує порядок відкриття кредитної лінії до картрахунку та умови її використання (а.с.10-11). Згідно додаткової угоди №1 до зазначеного договору від 02 квітня 2008 р., сторони передбачили умови надання овердрафту лімітом 1100,00 грн., з платою за користування 36% річних, платою за користування несанкціонованим овердрафтом 108% річних, пеня за порушення обов'язкового щомісячного платежу за нарахованими відсотками 0,5% за кожен день прострочки, пеня за несвоєчасне остаточне погашення овердрафту 0,5% за кожен день простачки, термін дії ліміту овердрафту дорівнює терміну дії картки, який зазначається на самій картці (п. 13.1. основного договору), остаточне погашення овердрафту відноситься на момент закінчення терміну дії ліміту овердрафт. У відповідності до п. 13.2. основного договору перевипуск платіжної кратки здійснюється автоматично при закінченні терміну її дії при наявності на рахунку грошових коштів, достатніх для сплати банку комісійної винагороди за річне розрахункове обслуговування картки, оплати за пере випуск карти та здійснення інших платежів передбачених Тарифами Банку. Відповідно до розрахунку заборгованості заборгованість відповідача за картковим рахунком складає 791 грн., за нарахованими несплаченими 1273,99 грн., пеня 3770,45 грн.. З врахуванням ст. 1046-1050, 1054 ЦК України та визнання в цій частині позову відповідачем, суд вважає доведеним вимоги банку про стягнення заборгованості за картковим рахунком в розмірі 791 грн. і нарахованими несплаченими відсотками 1273,99 грн. Що стосується стягнення пені, то згідно розрахунку заборгованості, розмір заборгованості з пені в сумі 3770,45 грн. значно перевищує суму заборгованості за кредитом. За такого, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 5 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі: 2070,65 грн. Тому позов слід задовольнити частково. Згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір пропорційно частині задоволених позовних вимог (35,4%) з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір 86,23 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що з відповідачем по справі [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 1997 року по 11 серпня 2000 року. Від даного шлюбу народився 01 квітня 1998 року син [PERSON], який є студентом Харківського національного університету внутрішніх справ з денною формою навчання, та потребує матеріальної допомоги. Усі витрати, повязані з утриманням сина, несе позивачка сама. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає. У звязку з наведеним позивачі просять позов задовольнити. Позивачі в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач у судове засідання не з"явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, згоден на стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку у звязку з тим, що в нього є ще одна дитина [PERSON], [INFO]. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 1997 року по 11 серпня 2000 року. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. (а.с.10). Відповідач проживає окремо від сім'ї. [PERSON] є повнолітнім. Він навчається в Харківському національному університеті внутрішніх справ, строк навчання до червня 2019 року, що підтверджується довідкою (а.с.12) і потребує додаткових коштів. У відповідності ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 31.10.1987 перебуває з відповідачкою у шлюбі. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини між ними припинені після народження дитини. Близько 16 років він проживає однією сім'єю з іншою жінкою, з якою має намір зареєструвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, до суду направили заяви з проханням справу слухати за їх відсутності. Позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала. Дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено, що 31 жовтня 1987 року Виконавчим комітетом Великонизгірецької сільської ради зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 5, 7). Відповідно до довідки МК ВЖРЕП № 7 [PERSON] з 2000 року проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] Згідно частини першої статті 24 СК України шлюбґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що сторони не бажають зберігати шлюб, про що свідчать їх письмові заяви, суд доходить висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і відновлена бути не може, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. А тому шлюб слід розірвати. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивач звільнений, відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 ЗУ „Про судовий збір", слід стягнути з відповідачки в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що 02 червня 2007 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 25. Від шлюбу дітей не мають. На протязі останніх років спільно не проживають. Відповідачка проживає в с. Андріївка, Червоноармійського району, Житомирської області та має іншу сім"ю. Він також має іншу сім"ю. Сторони ніяких стосунків не підтримують, тому подальше збереження шлюбу та спільне подружнє життя не можливе. Відповідачка розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану відмовляється. Враховуючи наведене, просить суд розірвати шлюб з [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав суду письмову заву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату та час його проведення належним чином повідомлена, надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області, сторони уклали шлюб 02.06.2007 року, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено запис за № 25. Відповідно до довідки № 912 від 11.04.2016 року, виданої виконавчим комітетом Брусилівської сільської ради, [PERSON] дійсно зареєстрований та проживає в [ADDRESS]. Судом встановлено, що протягом останніх років сторони проживають окремо, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено, від шлюбу діти відсутні. На даний час сторони мають інші сім"ї, тому суд вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", тому відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує його з відповідачки в сумі 551 грн. 20 коп. на користь Червоноармійського районного суду Житомирської області.

Outcome: approved