Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

Представник КП «Наше місто» Запорізької міської ради звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. В обгрунтування позову позивач зазначив, що відповідач не виконує свої обов`язки по сплаті житлово-комунальних послуг, наданих у житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , внаслідок чого утворилася заборгованість за період з вересня 2016 року по березень 2020 року у загальній сумі 15 003,16 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку та стягнути на його користь понесені судові витрати. Ухвалою суду від 01.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на ім`я відповідача по справі [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] по отриманню комунальних послуг, які надаються позивачем за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 10) Згідно з рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 311 «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг» від 24.06.2016 року, КП «Наше місто» ЗМР з 01.09.2016 року є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Відповідно до ст.ст. 13, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з довідкою КП «Наше місто» ЗМР та розрахунком заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] , за період з вересня 2016 року по березень 2020 року відповідач має заборгованість по отриманим послугам з утримання будинку і споруд та прибудинкової території у загальному розмірі 15 003,16 гривень, яка складається з наступного: утримання будинку у розмірі 2 287,83 гривень, газопостачання у розмірі 3 099,14 гривень, електропостачання у розмірі 9 616,19 гривень. (а.с. 11-12) Зазначений розрахунок позивача відповідачем не спростовано, заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано даних щодо погашення заборгованості. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази невиконання відповідачем своїх обов`язків по оплаті за надані послуги, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення зазначеної заборгованості, у зв`язку з наступним. Згідно ст. 19 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" (в редакції на час виникнення правовідносин № 1875-IV) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 20 Закону № 1875-IV, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону № 1875-IV, виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Встановлено, що позивачем було підготовлено та запропоновано відповідачу належним чином оформлений договір про надання послуг. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано відповідних доказів про подання у письмовій формі відмови від укладення договору, що свідчить про прийняття пропозиції з боку відповідача на укладення договору, згідно з ч. 3 ст. 205 ЦК України, та відсутність договору не виключає підстав для стягнення зі споживача вартості наданих послуг. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за надані позивачем послуги відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, або заперечень щодо їх якості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості у розмірі 15 003,16 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 102 гривень.

Outcome: approved