Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № DNAORK24185264 від 29 серпня 2013 року [PERSON] отримав кредит 16924,47 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 %на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач підтвердив, свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у Заяві. Відповідно до умов Договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв»язку з зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором Відповідач станом на 15 січня 2015 року має заборгованість - 11995,31 грн., яка складається з наступного: - 10185,83 грн. - заборгованість за кредитом; - 8,55 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 753,53 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 547,40 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. З огляду на викладене, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 11995,31 грн., яка складається з наступного: - 10185,83 грн. - заборгованість за кредитом; - 8,55 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 753,53 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 547,40 грн. - штраф (процентна складова). Також, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. У судове засідання представник позивача Мошнєгуц Л.В., яка діє на підставі Довіреності № 8183-К-О від 17 жовтня 2014 року (а.с.28) не з'явилася, надала до суду Заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.27). Відповідач [PERSON], повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого йому законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду представника позивача вважає можливим відповідно до правил ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, відповідно до укладеного договору № DNAORK24185264 від 29 серпня 2013 року [PERSON] отримав кредит 16924,47 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 %на рік на суму залишку заборгованості. Як вбачається з Договору строк кредиту 24 місяці з 29 серпня 2013 року по 28 серпня 2015 включно. Відповідно до умов Договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який береться період з «25» по «29» число кожного місяця, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у розмірі 706,08 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідно до п. 2.4.5.1 Умов надання споживчого кредиту «Розстрочка» у випадку несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом, включаючи заборгованість , яка виникла у відповідності з п. 2.4.3.6, 2.4.5.2, 2.4.5.3 Умов та правил Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту, у відповідності з п. 2.4.3.6, 2.4.5.2, 2.4.5.3 Умов та правил за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні. Пунктом 2.4.5.5 Умов та правил при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більше ніж на 90 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Відповідач підтвердив, свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у Заяві. У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України «Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору…» У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України «Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту». У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України «Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ст. ст. 549, 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У зв»язку з зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором Відповідач станом на 15 січня 2015 року має заборгованість - 11995,31 грн., яка складається з наступного: - 10185,83 грн. - заборгованість за кредитом; - 8,55 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 753,53 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 547,40 грн. - штраф (процентна складова). У відповідності до Висновків Верховного Суду України, викладених в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за 2 півріччя 2013 року від 01.02.2014 року « У разі встановлення в договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов одночасне застосування таких заходів відповідальності не свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення ( Постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13)». Таким чином суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № DNAORK24185264 від 29 серпня 2013 року в сумі 11995,31 грн., задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі. Згідно із частиною 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України „ Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати ". У відповідності до п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати». Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (з відповідними змінами) з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-V111 мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2015 року складала 1 218 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.1). Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з [PERSON]. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved