Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому вказує, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності згідно Свідоцтва про право власності на житло №3733 від 24.12.1993 року, виданого Виконавчим комітетом Ленінської районної Ради народних депутатів м. Запоріжжя належала йому - [PERSON] та його матері [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, і після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частину вказаної квартири. Після смерті [PERSON] позивач залишився проживати у вказаній квартирі, але звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що право власності спадкодавця на підставі Свідоцтва про право власності на житло №37333 від 24.12.1993 року не зареєстровано. Позивач просить суд визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги і просив їх задовольнити. Представник відповідача у с удове засідання не з'явився, заперечень на позов не надав. Представник Другої Запорізької держнотконтори просить розглянути справу без його участі. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Оскільки правовідносини виникли на час дії Цивільного кодексу України у редакції 1963 року, то при вирішенні справи суд керується нормами саме цього закону. Відповідно до ст. 549 ЦК України строк для прийняття спадщини складає 6 місяців. В цей період спадкоємець або фактично вступає в управління або володіння спадковим майном, або звертається до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Судом установлено, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності згідно Свідоцтва про право власності на житло №3733 від 24.12.1993 року, виданого Виконавчим комітетом Ленінської районної Ради народних депутатів м. Запоріжжя належала позивачу - [PERSON] та його матері [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, і після її смерті відкрилася спадщина на частину вказаної квартири. Відповідно до ст.. 524 ЦК України спадкування здійснюється я на підставі закону і за заповітом. Судом установлено, що [PERSON] заповіту не залишала, тому спадкування здійснюється за законом. Згідно ст. 529 ЦК України при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги у рівних частках є діти, один з подружжя, батьки померлого. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її син - [PERSON], який був постійно зареєстрованим і проживав у вказаній квартирі як за життя [PERSON], так залишився бути там зареєстрованим та проживати і після її смерті. Ст.. 548 ЦК України передбачає, що для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. 10.12.2013 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено, у зв"язку з тим, що право власності [PERSON] за правовстановлюючим документом - Свідоцтвом про право власності на житло №3733 від 24.12.1993 року, виданого Виконавчим комітетом Ленінської районної Ради народних депутатів м. Запоріжжя, не зареєстровано. Згідно ст. 86 ЦК України та ст. 48 Закону України «Про власність», який діяв на момент виникнення права власності на вказане майно, є непорушним. Таким чином, зважаючи на викладене, суд вважає, що заявлені вимоги є законними та обгрнутованими, і тому підлягають задоволенню у повному обсязі, а отже, за позивачем необхідно визнати право власності на ? частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка належала останній на підставі Свідоцтва про право власності на житло №3733 від 24.12.1993 року, виданого Виконавчим комітетом Ленінської районної Ради народних депутатів м. Запоріжжя.

Outcome: approved