overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи, що шлюб фактично розпався, причина розпаду несумісність характерів сторін, втрата почуття любові та взаємоповаги. У звязку з наведеним просила шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11.06.2005р. Комсомольським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, актовий запис №143, мають неповнолітню дитину Михайло, 28.01.2008р.н.; шлюб фактично розпався, причина розпаду втрата почуття любові та взаємоповаги, сімя фактично розпалась, збереження сімї неможливе. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи, що шлюб фактично розпався, причина розпаду постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги. У звязку з наведеним просила шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.06.2000р. міським відділом реєстрації актів громадського стану м.Херсона, актовий запис №227, мають неповнолітнього сина Артема, 09.03.2001р.н.; шлюб фактично розпався, причина розпаду постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги, сімя фактично розпалась, збереження сімї неможливе. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом і просить, з врахуванням уточнених позовних вимог, розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 04 грудня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області (актовий запис № 305); також просить стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 350 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття; судові витрати просить покласти на відповідача. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2014 року вищезазначений позов було задоволено повністю. Було вирішено шлюб між сторонами розірвати та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 350 (триста п"ятдесят) гривень щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22 травня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема, суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу, та судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Поскільки в рішенні суду від 23 липня 2014 року не було зазначено про негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць, не вирішено питання про судові витрати, тому є потреба у винесенні додаткового рішення по даній справі. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 88, 367 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом і просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 06 лютого 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Переяслав-Хмельницького міськвиконкому Київської області (актовий запис № 16). Посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося із-за різних характерів та поглядів на життя, внаслідок чого сторони не можуть знайти взаєморозуміння. З березня 2014 року сторони припинили сумісне проживання у шлюбі. Відповідач має іншу жінку, з якою бажає створити сім"ю. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Судом встановлено наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 лютого 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Переяслав-Хмельницького міськвиконкому Київської області (актовий запис № 16), про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серія [NUMBER]. Від сумісного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 14 вересня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Переяслав-Хмельницького міськвиконкому Київської області). Відповідно до довідки Переяслав-Хмельницької міської ради № 764 від 27 травня 2014 року до складу сім"ї позивача входять : чоловік - [PERSON], [INFO], та донька - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося із-за різних поглядів на життя та різних характерів, внаслідок чого в сім"ї виникали непорозуміння. З березня 2014 року сторони припинили сумісне проживання у шлюбі, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремі бюджети. В даний час відповідач проживає з іншою жінкою, з якою бажає створити сім"ю. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом і просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 12 листопада 2013 року виконкомом Вовчківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (актовий запис № 01); після розірвання шлюбу просить залишити прізвище „[PERSON]"; судові витрати просить стягнути із відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Постійні суперечки, несумісність характерів, призвели до того, що стали відсутні взаєморозуміння та взаємна повага, зникло почуття любові. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з січня 2015 року, спільного господарства вони не ведуть та мають різні бюджети. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Крім того, в заяві зазначила, що судові витрати просить залишити за собою та не стягувати з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує протии розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом і просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 15 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області (актовий запис № 326).Посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося із-за зникнення взаєморозуміння, різних поглядів на головні критерії шлюбу, нехтування відповідачем сімейними цінностями, внаслідок чого в сім"ї виникають сварки. Свідком сварок стає неповнолітня дитина, що негативно впливає на її виховання та моральний стан. З липня 2014 року сторони припинили сумісне проживання у шлюбі, спільне господарство не ведуть, мають різні бюджети. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити його. Відповідач до суду двічі не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань чи заперечень проти позову не надіслав. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 326 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 15 жовтня 2011 року). Від сумісного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 02 листопада 2012 року. Згідно довідки Переяслав-Хмельницької міської ради № 3647 від 17 жовтня 2014 року позивач [PERSON], яка зареєстрована по [ADDRESS] має такий склад сім"ї : чоловік - [PERSON], 1989 року народження, донька [PERSON], 2012 року народження. З пояснень позивача вбачається, що сторони не підтримують подружні стосунки з липня 2014 року. Причинами розпаду сім"ї стало зникнення взаєморозуміння між подружжям, різних складів характеру та різного світосприйняття, протилежних поглядів на головні критерії шлюбу. Відповідач нехтує сімейними цінностями, проявляє до неї неповагу. В сім"ї часто виникають сварки, свідком яких стає малолітня донька, що негативно впливає на її виховання та моральний стан. В даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети. Миритися з відповідачем вона не бажає. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини справи, відсутність підстав для примирення сторін, суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом і просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 25 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міського управління юстиції Київської області (актовий запис № 174). Посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося із-за постійних суперечок, несумісності характерів, неповаги один до одного. Крім того сварки, негативно впливають на виховання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. З вересня 2013 року сторони однією сім"єю не проживають. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та порушує права малолітньої дитини, яка є свідком сімейних сварок. Сторони в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином. Позивач направила до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Крім того, після розірвання шлюбу просить відновити її дошлюбне прізвище [PERSON]. Судові витрати з відповідача стягувати не бажає, оскільки це питання вони вирішили в добровільному порядку. Відповідач направив до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 цього Кодексу, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом і просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 27 червня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області (актовий запис № 132).Посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося із-за зловживання відповідачем спиртними напоями, що стало причиною виникнення сварок в сім"ї Свідком сімейних сварок стає їх неповнолітня донька. З грудня 2014 року сторони перестали проживати однією сім"єю. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити його. Відповідач до суду двічі не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань чи заперечень проти позову не надіслав. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 червня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 132 (свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 27 червня 2009 року). Від сумісного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 04 листопада 2009 року. Згідно довідки Переяслав-Хмельницької міської ради № 937 від 27 червня 2014 року позивач [PERSON]., яка зареєстрована по [ADDRESS], має такий склад сім"ї : чоловік - [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. З пояснень позивача вбачається, що сторони не підтримують подружні стосунки з грудня 2013 року. Причинами розпаду сім"ї стало зловживання відповідачем спиртними напоями, виникнення сварок, неповага з боку відповідача до неї, байдужість його до родини. Свідком сімейних сварок ставала їх неповнолітня донька. В даний час відповідач проживає з іншою жінкою. Миритися з відповідачем вона не бажає. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини справи, відсутність підстав для примирення сторін, суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом і просить розірвати шлюб з відповідачкою, посилаючись на наступні обставини. З 27 липня 2013 року сторони перебувають у зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 778, шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось у зв'язку із повним непорозумінням, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача та дитині. Фактично спільне життя припинено з листопада 2015 року. Позивач заявила про можливість судового розгляду за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 27 липня 2013 року сторони перебувають у зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 778, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.4). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спільне життя не склалось у зв'язку із повним непорозумінням, що привело до розпаду сім'ї. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні об'єктивно встановлено, що подальше спільне життя сторін із збереженням шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст. 24 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст. 104 Сімейного кодексу України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинно бути розірвано. На підставі ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved