Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Представник ТОВ «Південне-1» звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору оренди недійсним, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. В обґрунтування позову вказує, що ТОВ «Південне-1» з 25.07.2008 року і до теперішнього часу здійснює господарську діяльність на території Кілійської міської ради. 12.03.2012 року між [PERSON] та ТОВ «Південне-1» було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 3.99 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] , розташованої за адресою: Одеська область, Кілійський район, Кілійська міська рада, належної відповідачу на підставі державного акта серії [NUMBER] від 28.06.2003 року. За умовами вказаного договору позивач приймає у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років. Того ж дня, 12.03.2012 року, відповідач передав позивачу належну йому земельну ділянку за актом приймання-передачі. 27.10.2017 року реєстратором Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Алєксєєвою Ю.С. право оренди ТОВ «Південне-1» на земельну ділянку належну відповідачу на підставі державного акта серії [NUMBER] від 28.06.2003 року, було зареєстровано. Позивач не мав і не має наміру ініціювати дострокове припинення орендних відносин. Більш того, укладення вищезазначеного договору передувало виготовлення відповідної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, з метою її державної реєстрації в Державному земельному кадастрі та присвоєння їм кадастрових номерів, розроблення якої провадилося за кошти ТОВ «Південне-1» на підставі заяви [PERSON] За користування спірною земельною ділянкою позивач на користь [PERSON] протягом 2011-2016 років здійснював обумовлені договорами орендні платежі. Зазначена оплата за користування приймалася ним без зауважень і заперечень, та не ставиться під сумнів по теперішній час. У 2016 році [PERSON] отримав орендну плату за користування земельною ділянкою згідно договору від 12.03.2012 року за 2016 рік. Після чого восени 2016 року засіяв орендовану за цим договором земельну ділянку, таким чином виявив свої наміри обробляти її самостійно, чим спричинив ТОВ «Південне-1» перешкоди у її використанні. У 2017 році позивачу стало відомо, що спірну земельну ділянку, належну [PERSON] на підставі державного акта серії [NUMBER] від 28.06.2003 року, було 06.12.2016 року повторно зареєстровано в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером - [NUMBER] , а 28.02.2018 року [PERSON] уклав договір оренди землі з [PERSON] , який на даний час користується спірною земельною ділянкою, тим самим чинить перешкоди позивачу у користуванні земельною ділянкою. Таким чином, позивач фактично позбавлений можливості використання земельної ділянки. На підставі вказаного просить позов задовольнити. 11.01.2019 року [PERSON] до ТОВ «Південне-1», подано зустрічну позовну заяву про визнання договору оренди недійсним та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що як йому відомо з 12.03.2012 року ТОВ «Південне-1», без оформлення належним чином договору оренди, дійсно користувалося земельною ділянкою, яка належить [PERSON] на праві власності згідно акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 28.06.2003 року. Кадастровий номер на цьому акті відсутній. 09.08.2016 року, з метою отримання кадастрового номеру на вищевказану земельну ділянку, орендодавець [PERSON] уклав договір з ФОП [PERSON] про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). 06.12.2016 року, на підставі виготовленої технічної документації із землеустрою, державним кадастровим реєстратором Відділу Держгеокадастру у Кілійському районі Одеської області земельній ділянці площею 3,9928 га, розташованій на території Кілійської міської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 28.06.2003 року, присвоєно кадастровий номер [NUMBER] . 09.12.2019 року державним реєстратором речових прав Кілійської районної державної адміністрації було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З витягу вбачається, що іншого речового права, а саме договору оренди не існує, тому орендодавець, на законних підставах, як власник використовував земельну ділянку на власний розсуд, згідно до її цільового призначення. 28.02.2018 року вони з [PERSON] уклали договір оренди на земельну ділянку [NUMBER] та зареєстрували відповідно до чинного законодавства. Зазначає, що твердження ТОВ «Південне-1» про те, що право оренди на спірну земельну ділянку було зареєстровано повторно не відповідає дійсності. Реєстрація договору оренди, яка була проведена за заявою ТОВ «Південне-1» відбулася з порушенням норм чинного законодавства. Так, реєстратор речових прав Алєксєєва Ю.С. 25.10.2017 року провела спірну реєстрацію права оренди за відсутності даних про земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] в Державному земельному кадастрі. Вказаний кадастровий номер був присвоєний земельній ділянці реєстратором речових прав на підставі довідки про правовий статус, кількісні і якісні характеристики земельної ділянки, що суперечить приписам ч. 4 ст. 9 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», відповідно до якого тільки державний кадастровий реєстратор присвоює кадастрові номери земельним ділянкам та формує поземельні книги на земельні ділянки. Крім того, під час проведення реєстрації договору оренди спірна земельна ділянка вже була зареєстрована 06.12.2016 року з присвоєнням їй кадастрового номеру [NUMBER] . Також, відповідачем, ТОВ «Південне-1» не надано доказів реєстрації спірної земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] , про що свідчить відсутність витягу з Державного земельного кадастру, поземельної книги на цю земельну ділянку. Таким чином, вважає, що реєстрація земельної ділянки та права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] проведена відповідно до вимог чинного законодавства і немає ніяких підстав для її скасування. Вказав, що не чинить перешкод ТОВ «Південне-1» у користуванні земельною ділянкою [NUMBER] , а використовує земельну ділянку [NUMBER] , яку йому надав в оренду орендодавець у відповідності до норм чинного законодавства. 05.02.2019 року представником ТОВ «Південне-1», Строковою А.Г. , подано відзив на зустрічну позовну заяву, в якому з вимогами позову не погоджується. Зазначає, що 12.03.2012 року між [PERSON] та ТОВ «Південне-1» було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 3,99 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Одеська область, Кілійський район, Кілійська міська рада, належної відповідачу. За користування спірною земельною ділянкою, позивач, як добросовісний орендар, на користь відповідача [PERSON] протягом 2011-2016 років здійснював обумовлені договором орендні платежі. Зазначена оплата за користування приймалася ним без зауважень і заперечень, та не ставиться під сумнів по теперішній час, що підтверджує наявність згоди орендодавця і його волевиявлення на укладення спірного договору. Зміст спірного за зустрічним позовом правочину не суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. На момент укладення між [PERSON] та ТОВ «Південне-1» договору оренди землі належну орендодавцю на підставі державного акту серії [NUMBER] від 28.06.2003 року і по сьогоднішній день сторони, які вчинили правочин, мають необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення [PERSON] - учасника правочину було вільним і відповідало його внутрішній волі. Правочин не є фіктивним, а тому спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин не є нікчемним, оскільки недійсність договору оренди землі не встановлена законом, а навпаки врегульована ним та не є оспорюваним, оскільки немає підстав вважати його вчиненим під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини. Враховуючи вказане, позивачем за зустрічним позовом не зазначено жодної з вищевикладених підстав для задоволення його позовних вимог. Крім того, відповідно до п. 2, розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номеру. Отже, спірна земельна ділянка, належна [PERSON] є сформованою та відповідно є об`єктом цивільних прав. Об`єктом договору оренди землі від 12.03.2012 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Південне-1» є сформована земельна ділянка, а не кадастровий номер. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом. Представник ТОВ «Південне-1» у судовому засіданні підтримала позовні вимоги за первісним позовом, заперечувала проти задоволення зустрічного позову. [PERSON] , повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій заперечує проти задоволення первісного позову, зустрічну позовну заяву підтримує в повному обсязі. [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги за зустрічним позовом, заперечував проти задоволення первісного позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Кілійської районної державної адміністрації, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Одеської області, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] , виданого Кілійською районною державною адміністрацією 28.06.2003, [PERSON] належить земельна ділянка загально площею 3,99 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кілійської міської ради Одеської області. Згідно витягу № 123190831 від 08.05.2018 р. сформованого Кілійською районною державною адміністрацією Одеської області, вбачається, що з 09.12.2016 р. [PERSON] є власником 1/1 частки земельної ділянки площею 3,9928 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] . 12.03.2012 р. підписано договір оренди землі між орендарем ТОВ «Південне - 1» в особі директора Шидера Івана Івановича та орендодавцем [PERSON] , відповідно до умов якого, в строкове платне користування орендарю було надано земельну ділянку для сільськогосподарського призначення, загальною площею 3,99 га, яка розташована на території Кілійської міської ради (о. Кислицький). Договір укладено на 10 років. З витягу № 117360058 від 16.03.2018 р. сформованого Кілійською районною державною адміністрацією Одеської області, вбачається, що на підставі договору оренди землі виданого 28.02.2018 р., орендодавцем земельної ділянки площею 3,9928 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] , є [PERSON] та орендарем є [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. Як вбачається з п. 8 Договору оренди від 12.03.2012 року договір укладено на 10 років. Початком терміну дії договору є дата проведення його державної реєстрації. Згідно п. 43 Договору зазначено, що він набирає чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) передача об`єктів оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. За змістом статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. Відповідно до статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підпунктом 6 пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки. Разом з тим, цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. Таким чином, виходячи з положень ст. 638 ЦК України, статтею 125, 126 ЗК України, договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації. З витягу № 101741708 від 27.10.2017 р. сформованого державним реєстратором комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Алексєєвою Ю.С., вбачається, що державну реєстрацію права оренди на підставі договору оренди землі від 12.03.2012 р., укладеного строком на 10 років між [PERSON] та ТОВ «Південне-1», кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] , здійснено 25.10.2017 р. Так, 01.01.2013 року набрали чинності зміни, внесені Законом України від 11.02.2010 року №1878-VI "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", якими з тексту статей 182, 640, 657, 732, 745 ЦК України виключено посилання щодо державної реєстрації правочинів, а із Закону України "Про оренду землі" були виключені статті 18 та 20 про обов`язковість державної реєстрації договорів оренди землі. ТОВ «Південне-1» не виконало передбачений законом і договором обов`язок щодо проведення державної реєстрації оренди землі, а тому договір оренди землі від 12.03.2012 року не може вважатись таким, що набрав чинності. Проведення 25.10.2017 року державної реєстрації речового права на підставі вказаного договору оренди не може підмінити державну реєстрацію самого договору (державна реєстрація речового права не є державною реєстрацію договору оренди землі), а отже і не може впливати на момент набрання чинності цим договором оренди землі (постанова Верховного Суду від 16.08.2018 року у справі №696/1879/15-ц). Таким чином, враховуючи вищевикладені норми права, обставини справи, наявні в матеріалах справи належні, допустимі та достовірні докази та враховуючи той факт, що на момент виникнення спірних правовідносин діяло законодавство, яке передбачало обов`язкову державну реєстрацію, суд приходить до висновку, що первісний позов, задоволенню не підлягає, оскільки ТОВ «Південне-1» не виконало, передбачений законом і договором обов`язок щодо проведення державної реєстрації оренди землі, а тому договір оренди землі від 12.03.2012 року не може вважатися таким, що набрав чинності. У свою чергу, зустрічний позов підлягає частковому задоволенню в частині скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки від 25.10.2017 року з кадастровим номером [NUMBER] . Позовна вимога щодо визнання договору оренди недійсним задоволенню не підлягає, оскільки спірний договір від 12.03.2012 року є неукладеним. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням викладеного з ТОВ «Південне-1» на користь [PERSON] необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі ст. ст. 11, 16, 203, 210, 638, 640, 792 ЦК України, Закону України «Про оренду землі» /в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин/, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та

Outcome: partial