Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Прокурор м.Миколаєва в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього 2315,35 грн., які були витрачені закладом охорони здоров'я на лікування потерпілого [PERSON] від злочинного діяння відповідача. Прокурор у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник Департаменту фінансів у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив, заперечень проти задоволення позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності учасників процесу в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про право та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи 30.12.2012 року [PERSON] керуючи транспортним засобом марки PEUGET-206 д.н. [NUMBER] рухався по проїжджій частині вул.Чкалова зі сторони вул.Дзержинського в напрямку вул.Садової, при проїзді пішохідного переходу, який знаходиться на проїжджій частині вул.Чкалова в районі перехрестя з вул. 1 Слобідська , який зазначений інформаційно-вказівними доріжними знаками 5.35.1 та 5.35.2, водій [PERSON] грубо порушив п.п. 2.3. «б», 12.1., 12.3, 18.1 ПДР Українивнаслідок чаго допустив наїзд на неврегульованому пішохідному переходу на пішохода [PERSON]. Внаслідок вищевказаної дорожньо транспортної пригоди пішоходу [PERSON] були завдані тілесні ушкодження у вигляді : трьохлодижечного переламу лівої голені із зміщенням, які згідно висновку судової-медічної експертизи №252 від 18.02.2013 року належать до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості по ознакам тривалості розладу здоровя на строк більш ніж 21 день. У зв'язку із зазначеним, [PERSON] перебував на стаціонарному лікувані в травматологічному відділені МЛШМ Д з 30.12.2012 по 10.01.2013 року. Згідно довідки МЛШМД від 20.03.2013 року №1 вартість лікування хворого [PERSON] складала 2315,35 грн. з яких: заробітна плата - 1446,90 грн., нарахування на з/пл.- 521,12 грн., господарчі витрати - 287,40 грн., харчування - 42,18 грн., медикаменти - 17,75 грн. Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 16.04.2013 року кримінальне провадження відносно відповідача за ч.1 ст. 286 КК України - закрито у зв'язку з примиренням із потерпілим. [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України - в зв'язку з примиренням з потерпілим. Посилаючись на те, що потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в МЛШМД, яка є бюджетною організацією та фінансується з місцевого бюджету м. Миколаєва, прокурор просив позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради витрати, які були витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] в сумі 2315,35 грн. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» №11 від 07.07.1995 року (далі Постанова), питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України 545 від 16 .07.1993 року (далі-Порядок). Зокрема, як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно вищезазначеної Постанови, в разі коли при постановленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом закладу охорони здоров'я, органу Мінфіну або прокуратури. Департамент фінансів Миколаївської міської ради діє на підставі Положення про департамент фінансів Миколаївської міської ради, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради №5/3 від 21.04.2011 року є виконавчим органом Миколаївської міської ради. Згідно ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ч.3 ст.1206 ЦК України). Тобто, виходячи з положень даної статті особа, яка вчинила злочин, крім загального обов'язку відшкодувати шкоду потерпілому від цього злочину, зобов'язана відшкодувати закладу охорони здоров'я витрати на лікування потерпілого. При цьому дана стаття має застосовуватися не тільки коли особа вчиняє злочин проти життя та здоров'я особи, але і у випадку вчинення особою будь-якого іншого злочину, що кваліфікується за іншими статтями КК, якщо вчинення такого злочину потягло за собою необхідність лікування потерпілих у закладах охорони здоров'я . За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого [PERSON], який перебував на стаціонарному лікуванні в Миколаївській лікані швидкої медичної допомоги через неправомірні дії відповідача, тому заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved