overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивачка звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину доньку - [PERSON] [INFO]. Спільне життя не склалось з причин суперечок та конфліктів, що у подальшому привело до неможливості умов спільного мешкання. Сторони разом не мешкають. Сторони в судове засідання з'явились. Позивач наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач заперечував проти позову, вважав, що ще є можливість зберегти сім'ю, в подальшому в судових дебатах погодився на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 03 серпня 2012 року серія [NUMBER] відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції сторони вступили в зареєстрований шлюб 03 серпня 2012 року, актовий запис 84. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають суттєве значення. Згідно ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім"ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов'язки у шлюбі та сім'ї. Вжиті заходи, щодо примирення подружжя були марними, сторони не примирились, в зв'язку з цим суд приходить до висновку, що даний шлюб повинен бути розірвано. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину доньку Марію [INFO]. Спільне життя не склалось з причин суперечок та конфліктів, що у подальшому привело до неможливості умов спільного мешкання. Сторони разом не мешкають. Сторони в судове засідання зявились. Позивач наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач заперечував проти позову, вважав, що ще є можливість зберегти сімю Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 30 серпня 2002 року серія 1-ВЛ № 166542 міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції сторони вступили в зареєстрований шлюб 30 серпня 2002 року, актовий запис 1456. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають суттєве значення. Згідно ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім"ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов'язки у шлюбі та сімї. Вжиті заходи, щодо примирення подружжя були марними, сторони не примирились, в зв'язку з цим суд приходить до висновку, що даний шлюб повинен бути розірвано. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивачка звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO]. Спільне життя не склалось з причин суперечок та конфліктів, що у подальшому привело до неможливості умов спільного мешкання. Сторони разом не мешкають. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач наполягала на задоволенні позовних вимог, надала заяву, де просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач не заперечував проти позову, надав заяву де зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 14 червня 2016 року серія 1-ВЛ № 286991 Дзержинським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області сторони вступили в зареєстрований шлюб 14 червня 2016 року, актовий запис 344. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають суттєве значення. Згідно ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім"ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов'язки у шлюбі та сімї. Вжиті заходи, щодо примирення подружжя були марними, сторони не примирились, в зв'язку з цим суд приходить до висновку, що даний шлюб повинен бути розірвано. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивачка звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину сина- [PERSON] [INFO]. Спільне життя не склалось з причин суперечок та конфліктів, що у подальшому привело до неможливості умов спільного мешкання. Сторони разом не мешкають. Сторони в судове засідання не з'явились. Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача заперечував проти позову, вважав, що ще є можливість зберегти сім'ю Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 29 жовтня 2011 року серія [NUMBER] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції у Луганській області сторони вступили в зареєстрований шлюб 29 жовтня 2011 року, актовий запис 292. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають суттєве значення. Згідно ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім"ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов'язки у шлюбі та сім'ї. Вжиті заходи, щодо примирення подружжя були марними, сторони не примирились, в зв'язку з цим суд приходить до висновку, що даний шлюб повинен бути розірвано. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивачка звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалось з причин суперечок та конфліктів, що у подальшому привело до неможливості умов спільного мешкання. Сторони разом не мешкають. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач наполягала на задоволенні позовних вимог, надала заяву, де просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач не заперечував проти позову, надав заяву де зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 16 серпня 2013 року серія 1-ВЛ № 211694 Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції сторони вступили в зареєстрований шлюб 16 серпня 2013 року, актовий запис 653. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають суттєве значення. Згідно ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім"ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов'язки у шлюбі та сімї. Вжиті заходи, щодо примирення подружжя були марними, сторони не примирились, в зв'язку з цим суд приходить до висновку, що даний шлюб повинен бути розірвано. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

позивачка звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким стягувати із [PERSON] в її користь аліменти на своє утримання в розмірі 500 грн щомісячно, до досягнення їх сином трьохрічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває в зареєструваному шлюбі з відповідачем по справі з 05 лютого 2016 року. Від спільного подружнього проживання у них народився син [PERSON], 12 квітня 2016 року. В даний час вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Відповідач працює у м. Львові, до неї та сина не навідується, матеріально не допомагає, вона фактично перебуває на утриманні своїх батьків. Їй важко одній матеріально забезпечити всі її потреби, тому вона змушена звертатися до суду із позовом про стягнення з відповідача в її користь аліментів на своє утримання. \~\~\~ \~Позивачка подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю. Просить справу розглядати у її відсутності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, хоч належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про шлюб серія І-СГ № 272613 від 05 лютого 2016 року, виданого Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського МУЮ, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 лютого 2016 року. Згідно свідоцтва про народження серії І-СГ № 498647 від 21 квітня 2016 року, [PERSON] народився 12 квітня 2016 року, і його батьком являється [PERSON] та мати [PERSON]. \~\~\~\~ Згідно довідки № 2111 від 24.06.2016 р., виданої Жидачівським МВ УКГ Жидачівської міської ради Львівської області, [PERSON] зареєстрована в [INFO] і з нею проживає син [PERSON]. У відповідності до\~ст. 84 Сімейного кодексу України\~, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини аліменти до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. \~\~\~\~\~\~\~ \~ Враховуючи принцип розумності та справедливості, наявність права позивача на отримання аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох річного віку, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги на її користь аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі, в розмірі 500 щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, а саме: з 13 липня 2016 року і до дня досягнення малолітнім [PERSON], [INFO], трирічного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

позивачка звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким стягувати із [PERSON] в її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого у них народилася одна дитина: син [PERSON] [INFO], який після розірвання шлюбу, повністю перебуває на її утриманні, але коштів, які вона отримує, не вистачає для задоволення потреб дитини. Відповідач як батько дитини, її матеріальним забезпеченням не цікавиться, тому вона змушена звертатися до суду із позовом про стягнення в її користь аліментів на утримання дитини. Позивачка подала заяву, в якій позовні вимоги уточнила, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов просить задоволити в повному обсязі та розгляд справи проводити у її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, хоч належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії рішення Жидачівського районного суду від 07 жовтня 2015 року, розірвано шлюб, зареєстрований 14 січня 2015 року між [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-СГ № 456717 від 20 травня 2015 року, [PERSON], народився 14 травня 2015 року і його батьком являється [PERSON]. Згідно довідки № 3587 від 09.08.2016 р., виданої виконавчим комітетом Ходорівської міської ради, Жидачівського району Львівської області, [PERSON] проживає в [INFO], разом з сином [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Таким чином, перевіривши та оцінивши докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач, являючись батьком своєї дитини, зобов'язаний її утримувати до досягнення нею повноліття, а відтак уточнені позовні вимоги слід задоволити, та стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, з 11 серпня 2016 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

позивачка звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким стягувати із [PERSON] в її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона проживала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, від якого у них народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO], який повністю перебуває на її утриманні, але коштів, які вона отримує, не вистачає для задоволення потреб сина. Відповідач як батько дитини, його матеріальним забезпеченням не цікавиться, тому вона змушена звертатися до суду із позовом про стягнення в її користь аліментів на утримання дитини. Позивачка подала заяву, в якій позовні вимоги уточнила, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов просить задоволити в повному обсязі та розгляд справи проводити у її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, хоч належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 15 січня 2013 року, [PERSON], народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки № 4272 від 02.11.2016 р., виданої Жидачівським МВ УКГ Жидачівської міської ради Львівської області, [PERSON], 1996 р.н., зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом із сином [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Таким чином, перевіривши та оцінивши докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач, являючись батьком своєї дитини, зобов'язаний її утримувати до досягнення нею повноліття, а відтак уточнені позовні вимоги слід задоволити, та стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, з 02 листопада 2016 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

позивачка звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким стягувати із [PERSON] в її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 17 травня 2013 року вони розірвали шлюб, зареєстрований з відповідачем, від якого у них народилася одна дитина: дочка [PERSON], [INFO], яка повністю перебуває на її утриманні, але коштів, які вона отримує, не вистачає для задоволення потреб дочки. Відповідач як батько дитини, її матеріальним забезпеченням не цікавиться, тому вона змушена звертатися до суду із позовом про стягнення в її користь аліментів на утримання дитини. Позивачка подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала. Позов просить задоволити в повному обсязі та розгляд справи проводити у її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, хоч належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Рішення Жидачівського районного суду від 17 травня 2013 року, розірвано шлюб, зареєстрований 15 листопада 2005 року між [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-НМ № 031604 від 06 лютого 2006 року, [PERSON], народилася 19 січня 2006 року і її батьком являється [PERSON]. Згідно довідки № 760 від 28.09.2017 р., виданої виконавчим комітетом Ходорівської міської ради, Жидачівського району Львівської області, [PERSON], одинока мати, зареєстрована і проживає в [INFO], та має на утриманні двоє дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Таким чином, перевіривши та оцінивши докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач, являючись батьком своєї дитини, зобов'язаний її утримувати до досягнення нею повноліття, а відтак позовні вимоги слід задоволити, та стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, з 28 вересня 2017 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved