Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Акважитлосервіс», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в сумі 18 514,69 гривень - основного боргу, інфляційної складової боргу - 6 876,67 гривень, 3% річних - 1 057,62 гривні, судового збору - 1762,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він здійснював функції утримання та обслуговування багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS], до 01 вересня 2016 року. Разом з тим, забезпечення електричною енергією зазначеного будинку здійснюється на підставі договору укладеного Пат «Київенерго» з ТОВ «Акважитлосервіс» від 16.08.2011 року № 80701, у зв'язку з чим, ТОВ «Акважитлосервіс» несе затрати. Відповідач , яка на відповідній правовій підставі володіє і користується житловим приміщенням в будинку по [ADDRESS], відповідно отримувала житлово-комунальні послуги, що надавалися ТОВ «Акважитлосервіс». 29 грудня 2017 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем не було отримано, а конверт разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання». Позивачем копію ухвали суду про відкриття провадження було отримано 30 жовтня 2018 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідач не скористався правом подання відзиву на позовну заяву, позивачем додаткових пояснень до суду подано не було. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Частиною 4 ст. 319 Цивільного кодексу України передбачено , що власність зобов'язує. Згідно статті 322 Цивільного кодексу України , власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить , якщо інше не встановлено договором або законом. Як, вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 17.12.2013 року. Розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації ,,Про визначення балансоутримувача житлового будинку [ADDRESS] " балансоутримувачем житлового будинку [ADDRESS] до створення ОСББ було визначено ТОВ ,,Акважитлосервіс». Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 14.09.2016 року № 830 затверджено тариф на послуги з утримання будинку та прибудинкової території для багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS], згідно якого оплата послуг не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунком складає 5,95 грн. за 1 м2 загальної площі квартир першого поверху та 6,79 грн. за 1 м2 квартир крім першого поверху. ТОВ «,Акважитлосервіс» надавалися відповідачу житлово-комунальні послуги з опалення, електропостачання, холодного та гарячого водопостачання, що підтверджується укладеним договором з ПАТ «Київенерго» від 02.12.2013 року № 510341 «На постачання теплової енергії і гарячої води», від 27.06.2007 року № 80701 «На постачання електричної енергії» договором з ПАТ «Водоканал» № 39/1198-04 від 01.07.2014 року. З 01 вересня 2016 року ТОВ «Акважитлосервіс» припинило обслуговування будинку у зв'язку з створенням співвласниками ОСББ «Озерні зорі» та здійснення ним фактичного управління вказаним будинком. На даний час забезпечення електричною енергією здійснюється на підставі договору укладеного між ПАТ «Київенерго» та ТОВ «Акважитлосервіс» від 16 серпня 2011 року № 80701. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки. Згідно статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до ст. ст. 156, 162 ЖК України, власники квартир зобов'язані брати участь у витратах по утриманню квартири і придомової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Згідно зі ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим дотриманням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Отже, слід зазначити, що експлуатуюча організація житлової будівлі має законне право на звернення до суду в разі несплати особою, що проживає в даній будівлі, кошів за споживання ним житлово-комунальних послуг. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що відповідач не виконував своїх обов'язків по своєчасному внесенню плати за надані комунальні послуги, внаслідок чого станом на 25 липня 2017 року за період з грудня 2013 року по серпень 2016 року, а також у зв'язку з необхідністю відшкодування вартості затрат на електричну енергію, за період з вересня 2016 року по жовтень 2017 року утворилась заборгованість у сумі 26 448,98 грн, що складається з 18 514,69 грн. - основного боргу, 6 876,67 грн. - інфляційних нарахувань, 1 057,62 грн. - 3% річних. За правилами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень На підставі вищевикладеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ТОВ ,,Акважитлосервіс» підлягає до задоволення в повному обсязі в сумі 26 448,98 грн. (з яких: 18 514,69 грн. - основного боргу, 6 876,67 грн. - інфляційних нарахувань, 1 057,62 грн. - 3% річних) яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON]. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1600 гривень 00 копійок, що був сплачений позивачем при пред'явленні даного позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved