Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Рішенням Косівського районного суду від 06.03.2014 року вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. окремо на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Проте, на даний час діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, а тому, просить змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1100 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Просить позов задоволити. Позивачка подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явився будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи по суті . Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. А тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З матеріалів справи вбачається, що за час перебування сторін в шлюбі у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], підтвердженням чого є копії свідоцтв про народження дітей (а.с. 5-6) , батьком яких являється саме відповідач в справі [PERSON]. Рішенням Косівського районного суду від 06.03.2014 року (а.с.7) вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. окремо на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. А згідно зі ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як встановлено в судовому засіданні неповнолітні діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] знаходиться повністю на утриманні матері, позивачки в справі. Частинами 1,2 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи наведені обставини та з врахуванням матеріального становища платника аліментів, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1100 грн. окремо на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Щодо вимоги позивачки в зарахуванні стягуваних аліментів на відповідні карткові рахунки вказані нею, то в цій частині вимога [PERSON] підлягає вирішенню в порядку звернення рішення суду до виконання. На підставі наведеного, ст.ст.141, 180-185, 192 СК України та

Outcome: approved