Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про захист честі і гідності та відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що вона разом зі своєю сім'єю - чоловіком, матір'ю, батьком та донькою, проживають за адресою: [ADDRESS]. По сусідству із ними, по [ADDRESS], проживає син відповідача -[PERSON]. Починаючи з 2013 року відповідач постійно конфліктує із нею та її родиною, висуває безпідставні претензії та вчиняє сварки, намагаючись захопити частину їхньої земельної ділянки. Така поведінка відповідача спричиняє їй та її сім'ї психологічний дискомфорт, моральні стреси, нервове перенапруження, зниження настрою та постійне хвилювання. Проте останні дії відповідача перейшли усі дозволені межі. Вона звернулась з заявою до Миколаївського РВ ГУМВС України у Львівській області, в якій повідомила про обставини, які, на її думку, могли мати ознаки злочину, передбаченого ст. 358 КК України і стосуються [PERSON] За її заявою було відкрито кримінальне провадження № 12014140250001286 від 05.11.2014р. Для встановлення об'єктивної істини по справі слідчою СВ Миколаївського РВ ГУМВС України у Львівській області [PERSON] було допитано 25 лютого 2015 року громадянина [PERSON] По суті поставлених запитань [PERSON] дав показання, які зазначені у протоколі допиту від 25.02.2015р. Серед іншого, [PERSON] заявив, що її сім'я «зробили липову приватизацію», а також, що її батько, [PERSON] «раніше судимий за вбивство, він вбив свою жінку». Такий наклеп ганьбить честь та гідність її батька.. Діючи в інтересах свого батька, має намір спростувати недостовірну інформацію, неправомірно поширену відповідачем. Тому просить визнати наклепом недостовірною інформацію відносно [PERSON], поширену [PERSON] у протоколі допиту від 25.02.2015р., що знаходиться у матеріалах кримінального провадження № 12014140250001286 від 05.11.2014р. у Миколаївському РВ ГУМВС України у Львівській області, а саме: «[PERSON] раніше судимий за вбивство, він вбив свою жінку». Зобов язати [PERSON] вибачитись публічно (при свідках) у її батька [PERSON] за розповсюдження неправдивих відомостей, що зганьбили його честь і гідність, зобов'язати [PERSON] не пізніше наступного дня від набрання рішенням у даній справі законної сили, спростувати недостовірну інформацію, шляхом направлення листа до Миколаївського РВ ГУМВС України у Львівській області. Стягнути з відповідача в користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позов підтримали, уточнили позовні вимоги просили суд стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 10000 грн. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, повторно у судове засідання не з'явився, а тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.270 ЦК України фізична особа має право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також: ділової репутації фізичної та юридичної особи», юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивачаї в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності: г) поширення інформаиії. що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам: повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідно до п. 25 Постанови спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Згідно п. 27 Постанови способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформаиії. також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Ст. 302 ЦК України встановлює обов'язок особи, яка поширює інформацію, переконатися в її достовірності. Як вбачається з копії допиту, слідчим СВ Миколаївського РВ ГУМВС України у Львівській області [PERSON] від 25.02.2015 року, громадянина [PERSON] вбачається, що такий дав пояснення де зазаначив, що сім"я [PERSON] «зробили липову приватизацію», та [PERSON] «раніше судимий за вбивство, він вбив свою жінку». Виходячи з викладеного, надавши оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність факту розповсюдження відповідачем інформації, яка не відповідає дійсності та є недостовірною, оскільки вона не підтверджена жодним доказом. При цьому, поширена інформація є доведеною до відома багатьох осіб. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, яка полягає у переживаннях позивача через безпідставні звинувачення, зниженні працездатності, порушенням сну, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 20000 грн. моральної шкоди. Крім цього, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 243,60 грн. та витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 10000 грн.

Outcome: approved