Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення, визначення порядку користування квартирою. В обґрунтування свого позову зазначили, що відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.02.2016 року за [PERSON] визнано право приватної власності на 1/ 2 частину квартири № 22 в будинку № 19 по б-ру Незалежності у м. Камянське. 15.06.2016 року [PERSON] звернулась до державного нотаріуса з заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру, право власності за якою було зареєстровано. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.02.2016 року були встановлені певні факти та правовідносини між сторонами, зокрема факт перебування [PERSON] та відповідач [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 1993 року по 09 листопаді 2004 року, в період якого було придбано спірну квартиру за договором купівлі-продажу від 24.03.2001 року. В спірній квартирі зареєстровані позивачі та відповідач. В липні 2016 року позивачі [PERSON] та [PERSON] намагались вселитись в спірне житло, яке належить [PERSON] на праві власності 1/2 частини, а [PERSON] має право користування спірною квартирою в силу його реєстрації, але відповідач змінив замки в квартирі та не пускає їх до спірної квартири. З цього приводу вони написали до житлової обслуговуючої організації ТОВ «Крона-сервіс 2» заяви від 14.07.2016 року та від 06.09.2016 року. 10 серпня 2016 року позивачі отримали від Дніпровського ВП висновок згідно якого вбачається наявність конфлікту між ними та відповідачем з приводу проживання в спірній квартирі та рекомендовано звернутись до суду. Спірна квартира складається з двох кімнат загальною площею 53,1 кв. м, житловою площею 30,5 кв. м, одна кімната має площу 11,4 кв. м., а друга - 19,5 кв. м, коридору , ванної, вбиральні, кухні, лоджії. У звязку з припиненням сімейних відносин з відповідачем та існуванням між ними неприязних стосунків, вчиненням перешкод з боку відповідача в користуванні спірним житлом, є необхідність усунення цих перешкод шляхом вселення в квартиру та визначення порядку користування спірним житлом. Вважає, що їй ,[PERSON] слід виділити в користування кімнату житловою площею 11,4 кв. м, [PERSON] та відповідачу [PERSON] - кімнату житловою площею 19,1 кв. м, а коридор , ванну, вбиральню, кухню та лоджію залишити в спільному користуванні. Надалі позивачкою було надано Договір дарувння 1/4 частки квартири , укладений 22.02.2017 року , відповідно до якого [PERSON] подарувала 1/4 частку квартири № 22 за адресою: м. Кам"янське, б-р Незалежності, буд. 19. Позивачка [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що вона та її син [PERSON] є власниками по 1/4 частки кожен житлової квартири по б-ру Незалежності ,19-22. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.02.2016 року, яке 17.05.2016 року вступило в законну силу, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, треті особи: Дніпровський РВ у м. Дніпродзержинську ГУ ДМС України у Дніпропетровській області, товаристо з обмеженою відповідальністю "Абонент ХХ1" було відмовлено.; зустрічні позовні вимоги [PERSON] [PERSON] [PERSON] про поділ майна подружжя, третя особа: [PERSON] - задоволені повністю . [PERSON] , [INFO], виділено в порядку розподілу спільного майна подружжя та визнано за нею право приватної власності на 1/2 частину двокімнатної квартири № 22 в будинку № 19 по б-ру Незалежності у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області , загальною площею 53,1 кв.м, житловою площею 30,5 кв.м . Пізніше , вона подарувала синові 1/4 частку вищевказаної квартири. Відповідач перешкоджає їх вселенню, поміням замки. Вони зверталися до міліції з цього приводу. Наполягає на задоволенні позовних вимог повністю. Позивач [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги та пояснив, що він на даний час є власником 1/4 частки житлової квартири за адресою: м. Кам'янське, б-р Незалежності, 19-22. Він бажає скористатися правом користування належною йому власністю , але відповідач [PERSON] перешкоджає йому , поміняв замки. Просить вселити його до квартири та надати в користування йому та відповідачу [PERSON] кімнату площею 19,1 кв.м., а кімнату площею 11,4 кв.м. надати в користування позивачки [PERSON], коридор, вану кімнату, вбиральну, кухню та лоджию залишити в спільному користуванні; стягнути судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача адвокат [PERSON]М, яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги та представницькі повноваження від 06.12.2016 року, підтримала вимоги позивачів, послалася на обставини, викладені в позовній заяві. Просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та вказав, що він не згодний користуватися кімнатою разом із позивачем [PERSON], просить виділити йому в користування кімнату площею 19,1 кв.м., оскільки він володіє 1/2 часткою квартири, а відповідачі у власності мають по 1/4 частці. Представник відповідача адвокат [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги 06.12.2016 року, в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову повністю, а самеп в частині вселення вважає, що власники мають право користуватися належною їм власністю, але заперечував проти виділення в користування позивачці кімнати площею 11,4 кв.м., а позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] кімнати для сумісного користутвання площею 19,1 кв.м., оскільки це обмежує відповідача як власника 1/2 частини квартири, по -друге , сама позивачка пояснила, що у позивачів з відповідачем склалися неприязливі стосунки . Суд, вислухав думку учасників процесу, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що 26.03.2001 року відповідач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири став власником квартири № 22, що знаходиться по б-ру Незалежності, буд. № 6 в м.Камянське Дніпропетровської області, загальною площею 30,5 кв.м. (а.с.13). Відповідач [PERSON] є квартиронаймачем квартири № 22 в будинку № 6 по б-ру Незалежності в м.Камянське. В зазначеній квартирі також зареєстровані: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї № 000923117 від 16.07.2016 року та особовим рахунком № 4570022 (а.с.14,18). На підставі рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.02.2016 року за [PERSON] визнано право приватної власності на 1/ 2 частину квартири № 22 в будинку № 19 по б-ру Незалежності у м.Камянське Дніпропетровської області, що підтверджується інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.6). Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.02.2016 року, яке 17.05.2016 року вступило в законну силу, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, треті особи: Дніпровський РВ у м. Дніпродзержинську ГУ ДМС України у Дніпропетровській області, товаристо з обмеженою відповідальністю "Абонент ХХ1" було відмовлено. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] [PERSON] [PERSON] про поділ майна подружжя, третя особа: [PERSON] - задоволені повністю . [PERSON] , [INFO], виділено в порядку розподілу спільного майна подружжя та визнано за нею право приватної власності на 1/2 частину двокімнатної квартири № 22 в будинку № 19 по б-ру Незалежності у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області , загальною площею 53,1 кв.м, житловою площею 30,5 кв.м.(а.с.7-10) Позивачі [PERSON] та [PERSON] зверталися до житлової обслуговуючої організації ТОВ «Крона-сервіс 2» з заявами від 14.07.2016 року та від 06.09.2016 року з проханням не складати без їх відома акти про їх не проживання, оскільки [PERSON] були змінені замки в квартирі № 22 у будинку № 6 по б-ру Незалежності в м.Камянське Дніпропетровської області. (а.с.15,16). Згідно висновку Дніпровського ВП за матеріалами ЖЄОЗПВКП від 10 серпня 2016 року вбачається наявність конфлікту між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з приводу проживання в спірній квартирі та рекомендовано звернутись до суду. (а.с.17). Відповідно до Договору дарування 1/4 частки квартири , укладеного 22.02.2017 року , [PERSON] подарувала [PERSON] 1/4 частку квартири № 22 за адресою: м. Кам'янське, б-р Незалежності, буд. 19.(а.с. 53-54) Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожна особа має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 3, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально - правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення, визнання порушених, оспорюваних прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися конкретним способом захисту свого права. Відповідно до вимог статей 11, 27, 60 ЦПК, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Крім того, за нормами міжнародного права, зокрема ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як у громадських інтересах і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Як вбачається із матеріалів справи та пояснень сторін, позивачі [PERSON] та [PERSON], як власники кожен 1,4 частини житлової квартири за адресою; Дніпропетровська область, м. Кам'янське, б-р Незалежності ,19-22 , не мають можливості користуватись належною їм власністю, оскільки відповідачем [PERSON] на вхідній двері змінені замки. Цей факт підтверджено поясненнями сторін, які надавалися суду та матеріалами справи. Тому, на думку суду, позовні вимоги [PERSON], [PERSON] в частині усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення підлягає задоволенню. У звязку із задоволенням позовних вимог про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення, на думку суду, підлягають задоволенню вимоги щодо встановлення порядку користування зазначеною квартирою. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. [PERSON] наполягала в судовому засіданні на задоволені позовних вимог щодо визнання у її користуванні кімнату житловою площею - 11,4 кв. м., у користування [PERSON] та відповідача [PERSON] - кімнату житловою площею - 19,1 кв. м, залишивши у спільному користуванні сторін - коридор , ванну, вбиральню, кухню та лоджію. Вислухавши думку сторін, суд приходить до думки ,що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування підлягають частковому задоволенню,а саме: встановити наступний порядок користування квартирою № 22 в будинку № 19 по б-ру Незалежності в м. Кам'янське Дніпропетровської області , виділивши в користування [PERSON] та [PERSON] кімнату № 2-а згідно Технічного паспорту площею 19,1 кв.м., виділити в користування [PERSON] кімнату № 1 згідно Технічного паспорту площею 11,4 кв.м., залишивши у спільному користуванні - коридор, ванну кімнату, вбиральню, кухню , лоджию. шляхом виділення оскільки вона та позивач [PERSON] є співвласником квартири. Вирішуючи питання про порядок користування, суд виходив з наступного. Позивачка [PERSON] та позивач [PERSON] мають у власності 1/4 часту квартири за вищевказаною адресою кожен, в той же час у власності відповідача знаходиться 1/2 частина квартири. Такий порядок користування спірною квартирою, на думку суду, не порушуватиме прав сторін як співвласників квартири та буде відповідати їх часткам у праві спільної власності на квартиру. За приписами ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати позивачамиу сумі 551 грн. 20 коп. на користь [PERSON] та [PERSON], які підтверджені документально. (а.с. 2,3) . Повний текст рішення викладено 20 вересня 2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial