Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалася на те вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна №98.01-119 від 12 січня 1998 року. Відповідач, [PERSON], котра діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] - донька та онука позивачки, [PERSON] та [PERSON] проживають окремо. У 2012 році [PERSON] переїхала до свого цивільного чоловіка разом з донькою, тобто створила нову сім'ю. Перебування [PERSON] та [PERSON] на реєстраційному обліку в належній їй на праві власності квартирі, перешкоджає позивачці у здійсненні права власності, крім того. вона несе додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Позивачка вважає, що не проживаючи на спірній жилій площі, не маючи ніякого відношення до неї, не несучи ніяких витрат на утримання жилої площі, відповідач разом із неповнолітньою [PERSON] втратили право користування нею. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в порядку, встановленому законом за місцем реєстрації місця проживання. (а.с. 16, 21,22). Представник Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. (а.с. 17, 23). Вислухавши представника позивача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Як вбачається із договору купівлі-продажу нерухомого майна №98.01-119 від 12 січня 1998 року, [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 6,7). У вказаній квартирі значаться зареєстрованими, як донька та онука позивачки - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою керівника Комунального підприємства "Житлово - комунальний сервіс "Пересипський" від 20 березня 2014 року. (а.с. № 08). [PERSON], котра діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON], на спірній жилій площі в квартирі за адресою: [ADDRESS], не проживає з січня 2012 року по теперішній час. Ніякі витрати на утримання квартири не несуть. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В силу ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий дім, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель та ін.) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], котра діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON], в квартирі котра розташована за адресою: [ADDRESS], що належить позивачці, відсутні понад два роки. Відповідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" - громадянин України, а також іноземець чи особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язанні протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. На підставі вищезазначеного, суд вважає можливим задовольнити позов повністю, визнавши [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житлом за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved