Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, посилаючись на наступні обставини. У 2001 році її син [PERSON] вступив у фактичні шлюбні стосу\-нки з [PERSON] . Шлюб між ними зареєстрований не був, але невдо\-взі невістка повідомила, що чекає дитину. Її син і вона дуже зраділи такій новині. Через деякий час син поскаржився, що дружина вживає наркотичні засоби. Він намагався припинити ці по\-гані звички у дружини, але його намагання не мали успіху, і вони з [PERSON] припинили спілкування. До того ж, син за вироком суду відбував покарання у вигляді позбавлення волі на два роки. Коли син відбував покарання, [INFO] року [PERSON] народила доньку [PERSON] . Відомості про батька дитини в свідоцтві про її народженні були внесені зі слів матері. Невдовзі після народження дитини її мати теж була позбавлена волі строком на три роки. Весь час, поки [PERSON] відбувала покарання, за дитиною доглядала її мати, якій зараз вже виповнилося 70 років. У 2005 році син та [PERSON] знову поновили шлюбні стосунки, стали жити ра\-зом однією родиною. З ними проживала і її онука [PERSON] . Вони проживали усі разом в квар\-тирі батьків [PERSON] по [ADDRESS] . У них, наче б то, усе налагодилось, дитина була доглянута, відносини були нормальні. Невдовзі у [PERSON] та [PERSON] народилось ще двоє доньок - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Хоча вони і жили однією родиною та вели спільне господарство, [PERSON] відмовилась вносити відомості про її сина як батька дітей в їх свідоцтві про народження. Після народження молодшої доньки син знову став помічати, що мати дітей вживає наркотики. Для їх придбання [PERSON] стала виносити і продавати речі, навіть дитячі. Син з нею знову розстався. Зимою 2012 року їй зателефонував представник Південної сільської ради та пові\-домив, що треба рятувати дітей, бо за ними нема кому доглядати. [PERSON] ними не цікавила\-ся, а її мати вже фізично не могла здійснювати за дітьми догляд. У січні 2013 року вона забрала двох молодших онучок до себе, а старша онука сама переселилась до неї, коли закінчився навчальний рік, у травні 2013 року. З цього часу усі троє онучок живуть разом з нею. Вона піклується про них, забезпечує необхідним одягом, взуттям, їжею. Їх мати ніяким чином не піклується про дітей, не телефонує і не цікавиться їх станом здоров`я. У разі необхідності усі турботи щодо дітей лежать на ній. Про те, щоб забрати дітей до себе, відповідачка навіть і не думає. Її повністю влаштовує, що діти у неї, а їй ні про що турбуватись не треба. Молодша онука розповідала, що у мами вдома відключені газ, елек\-троенергія за несплату, а водопроводні труби вона здала на металобрухт. Вода є лише у туале\-ті. Старші діти навіть і не згадуються про матір. Її називають бабусею. Дівчатка дуже люблять її, а вона, у свою чергу, оточує їх любов`ю та ласкою, яку вони не отримують від сво\-єї матері. Вона проживає у власному будинку [ADDRESS] Вони разом з чоловіком [PERSON] мають присадибну ділянку, на якій вирощують овочі, фрукти, мають домашніх птахів. Вона та її чоловік мають дохід: вона отримує пенсію в розмірі 1 374,49 грн., а чоловік працює на ПАТ «Новопавлівський гранітний кар`єр» водієм автобусу. Його дохід складає 5 200 грн. І вона, і чоловік позитивно характеризуються за місцем проживання та роботи, шкідливих звичок не мають. Діти допомагають їм по господарству. Вони відповідають їм любов`ю на турботу. Вона дуже любить онучок і бажає, щоб вони залишились з нею. У них дуже га\-рні, теплі стосунки. Вони її теж люблять та слухаються. Не уявляє життя без її улюблених онучок. Для відповідачки діти - сторонні особи, що є лише джерелом прибутку. У дітей є все необхідне для нормального розвитку. Зараз вона сама піклується про онучок, самостійно забезпечує їх усім необхідним. Мати не проявляє тієї любові та турботи, які повинна проявляти мати щодо дітей. Вона ніде не пра\-цює, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дітей. Відповідачка не від\-відує батьківські збори у школі, де навчаються молодші діти, а вчителі не знають її в обличчя. Старша онука навчається у КЗ «Нікопольський педагогічний коледж» ДОР». Її вихованням також займається лише вона, підтримує постійний зв`язок з куратором академічної групи, де на\-вчається [PERSON] . Згідно з п.2 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ма\-є особа, в сім`ї якої проживає дитина. Вона має всі необхідні для нормального виховання та проживання дітей умови. Вона пос\-тійно піклується про них, приділяє їм багато любові та турботи, якої позбавила їх власна мати. Вважає, що доцільно позбавити відповідачку батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , призначивши її їхнім опікуном. Вона може забезпечувати їх всім необхідним, має житло, все необхідне для їх нормального розвитку. Дані обставини також підтверджуються актом обстеження житлово-побутових умов неповнолітніх. Вже майже п`ять років діти постійно проживають з нею, тому вона має право звернутись до суду з позовом про позбавлення їх матері батьківських прав щодо дітей. В судове засідання сторони та представники третіх осіб не прибули. Позивачка та її представник надали заяви про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просили суд їх задовольнити. Представники третіх осіб також надали заяви про розгляд справи у свою відсутність. Проти задоволення позову не заперечували, вважали її задоволення доцільним. Відповідач до суду не прибула, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Відповідно до ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа слухалась в порядку ст.131, 223, 280 ЦПК України у відсутність відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно принципу 2 Декларації прав дитини, дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвинутись фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровою та нормальним шляхом і в умовах волі і гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням повинно бути найкраще забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини, держави-сторони забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно із ст.164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як встановлено в судовому засіданні, у 2001 році син позивачки по справі [PERSON] вступив у фактичні шлюбні стосу\-нки з [PERSON] . Шлюб між ними зареєстрований не був. Під час відбування покарання сином позивачки по справі, [INFO] року [PERSON] народила доньку [PERSON] (а.с.5). Відомості про батька дитини в свідоцтві про її народженні були внесені зі слів матері. Невдовзі після народження дитини [PERSON] теж була позбавлена волі строком на три роки. Весь час, поки відповідачка по справі відбувала покарання, за дитиною доглядала її мати, якій зараз вже виповнилося 70 років. У 2005 році син позивачки та [PERSON] знову поновили шлюбні стосунки, стали жити ра\-зом однією родиною. З ними проживала і донька Настя по [ADDRESS] Невдовзі у [PERSON] та [PERSON] народилось ще двоє доньок - [PERSON] , [INFO] (а.с.6), та [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Хоча син позивачки по справі та відповідачка і жили однією родиною та вели спільне господарство, [PERSON] відмовилась вносити відомості про справжнього батька дітей в їх свідоцтві про народження. Після народження молодшої доньки відповідачка стала виносити і продавати речі, навіть дитячі. Син позивачки з відповідачкою знову розстався. Зимою 2012 року позивачці зателефонував представник Південної сільської ради та пові\-домив, що за дітьми немає кому доглядати. У січні 2013 року позивачка забрала двох молодших онучок до себе, а старша онука сама переселилась до неї, коли закінчився навчальний рік, у травні 2013 року. З цього часу всі троє онучок живуть разом з позивачкою. Вона піклується про них, забезпечує необхідним одягом, взуттям, їжею. Відповідачка ніяким чином не піклується про дітей, не телефонує і не цікавиться їх станом здоров`я. Позивачка проживає у власному будинку [ADDRESS] (а.с.13-14), разом з чоловіком [PERSON] мають присадибну ділянку, на якій вирощують овочі, фрукти, мають домашніх птахів. Позивачка отримує пенсію в розмірі 1 374,49 грн. (а.с.10), а чоловік позивачки працює на ПАТ «Новопавлівський гранітний кар`єр» водієм автобусу. Його дохід складає 5 200 грн. (а.с.11). І позивачка, і чоловік позитивно характеризуються за місцем проживання та роботи, шкідливих звичок не мають (а.с.18-21). У них з дітьми дуже га\-рні та теплі стосунки. Для відповідачки діти - сторонні особи. У дітей є все необхідне для нормального розвитку (а.с.12). Мати дівчаток ніде не пра\-цює, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не від\-відує батьківські збори тощо. Виконавчий комітет Чкаловської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області за поданням комісії з захисту прав дитини при виконавчому комітеті надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.127-128). Виконавчий комітет Нікопольської міської ради Дніпропетровської області за поданням Служби у справах дітей надав висновок про можливість призначення опікуном неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] - позивачки по справі (а.с.107-110). Таким чином, з огляду на вищевикладене, виходячи з інтересів дітей, враховуючи думки служб у справах дітей, виконавчих комітетів, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved