Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач звернулася із зазначеною заявою і просила суд, винести рішення, яким визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0450 га, для ведення садівництва, розташовану на території Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області в С.Т. "Соколовське", товариство "Лотос" №251-а, кадастровий номер 1822083000:07:001:0884, як за спадкоємцем за законом, після смерті матері. В судове засіданні сторони не з'явилися. До суду надійшла заява позивача про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримує повністю. Представник відповідача також надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. При винесенні рішення по справі, покладаються на розсуд суду. Судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність сторін. Судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. За життя спадкодавець [PERSON], (мати позивача) володіла вищезазначеною земельною ділянкою, про що свідчить державний акт, виданий на їм"я спадкодавця (а.с.10). Після смерті спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO] року (а.с.7), відкрилась спадщина на майно померлої, вчасності вищезазначена земельна ділянка. Позивач є донькою померлої (а.с.8), та є єдиною спадкоємицею майна спадкодавця, оскільки із свідоцтва про право на спадщину, вбачається, що позивач прийняла у спадщину вищевказану земельну ділянку, після смерті матері (а.с.12). Кадастровий план згаданої земельної ділянки, посвідчує той факт, що земельна ділянка, передана у власність позивача (а.с.11). В подальшому, при зверненні до реєстраційної служби для оформлення реєстрації прав на земельну ділянку, позивачу було відмовлено, в зв'язку з тим, що відсутнє підтвердження реєстрації земельної ділянки в ДЗК (а.с.15,16). Враховуючи вищевикладене, позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки іншим шляхом оформити документи на спадкове майно не представляється можливим. Зокрема, матеріали справи містять рішення з Державного реєстру, про відсутність обмежень на земельну ділянку на яку позивач просить визнати за нею право власності (а.с.20,21). Зазначені правовідносини врегульовані наступними нормативними актами. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 16). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)( ст. 1216 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку (ст. 153 ЗК України). Аналіз вищезазначених норм та обставин справи, приводить до висновку, що позивач є фактичним власником спірної земельної ділянки, але реєстрація земельної ділянки в ДЗК відсутня, в зв'язку з чим, оформити документи належним чином про державну реєстрацію прав, не представляється можливим, що порушує права позивача, і як наслідок, дана позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved