Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] до Корюківської міської ради, третя особа на боці позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, та просить визнати за неповнолітнім [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями (сарай, погреб), який знаходиться за адресою: с. Тютюнниця, вул.. Б.Хмельницького, 15, Корюківського району Чернігівської області, в порядку спадкування після померлого 08.07.2017 року [PERSON]. Свої вимоги аргументує тим, що вона перебувала з [PERSON] в шлюбі, від спільного подружнього житія з яким у них є неповнолітня дитина, син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЕЛ №015482 виданим 23 червня 2000 року виконкомом Тютюнницької сільської ради Корюківського району Чернігівської області. 08 липня 2017 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ЕЛ №302709 виданим 10 липня 2017 року Корюківським районним" відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. На майно померлого, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, відкрилась спадщина. Померлий за життя не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Нещодавно вона вирішила отримати на свою неповнолітню дитину свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно його померлого батька, тому звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори, але державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок померлого, бо відсутня реєстрація права власності померлого на це нерухоме майно. Тому вона змушена звернутись до суду для вирішення даного питання. Представник позивача, адвокат [PERSON], в судовому засіданні позовну заяву підтримав і просить задовольнити. Від відповідача у судове засідання надано заяву про розгляд справи без їх представника, у рішенні покладаються на розсуд суду. Від третьої особи Корюківської районної державної нотаріальної контори у судове засідання надано заяву про розгляд справи у їх відсутності, при вирішенні питання покладаються на думку суду. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала з [PERSON] в шлюбі, від спільного подружнього житія з яким є неповнолітня дитина, син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЕЛ №015482 виданим 23 червня 2000 року виконкомом Тютюнницької сільської ради Корюківського району Чернігівської області. Під час шлюбу з вони придбали старий будинок, який знаходиться в с. Тютюнниця Корюківського району Чернігівської області по вулиці Б.Хмельницького, 15, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку посвідченого 11 вересня 1990 року секретарем виконавчого комітету Тютюнницької сільської ради Корюківського району Чернігівської області, зареєстровано в реєстрі за №49, в якому чоловік був вказаний покупцем даного житлового будинку. На місці старого будинку вони у 90-х роках минулого століття побудували новий житловий будинок з господарськими спорудами, але право власності на нього не було оформлено, у сільській раді на дану садибу був відкритий особовий рахунок, головою домогосподарства був записаний чоловік, який вважав таку реєстрацію будинку в сільській місцевості достатньою, бо згідно діючого на той час законодавства право власності на житловий будинок в сільській місцевості реєструвалось в погосподарській книзі сільської ради шляхом відкриття особового рахунку на садибу. Подружнє життя не склалось, шлюб було розірвано. 08 липня 2017 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ЕЛ №302709 виданим 10 липня 2017 року Корюківським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. На майно померлого, яке складається з вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями, відкрилась спадщина. Померлий за життя не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Нещодавно вона вирішила отримати на свою неповнолітню дитину свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно його померлого батька, тому звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори, але державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок померлого, бо відсутня реєстрація права власності померлого на це нерухоме майно. У звязку зі смертю [PERSON] у неї не має можливості провести реєстрацію права власності на спірний житловий будинок. Так як нотаріус Корюківської районної державної нотаріальної контори не може видати на дитину свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок з надвірними будівлями за відсутності державної реєстрації права власності на це нерухоме майно, вона вимушена звернутись до суду з цим позовом для визнання неповнолітньої дитини власником спадкового нерухомого майна. Згідно довідки міської ради померлий на день смерті проживав один, до нотаріальної контори ніхто не звертався із заявою про прийняття спадщини. На час відкриття спадщини дитина померлого була неповнолітньою, отже, він є спадкоємцем майна померлого батька. Той факт, що її неповнолітній син є спадкоємцем, тобто власником, спадкового житлового будинку №15 по вул. Б.Хмельницького, в с. Тютюнниця, Корюківського району, Чернігівської області підтверджується документально: довідкою КРКП «Рампа» БТІ про відсутність права власності на спірний житловий будинок та про його вартість, стан; свідоцтвом про смерть батька неповнолітньої дитини, свідоцтвом про народження дитини, довідками Корюківської міської ради Чернігівської області, технічним паспортом на будинок та іншими документами. Згідно довідки КРКП «Рампа» БТІ вартість спірного житлового будинку становить 57225,00 грн., з надвірних будівель є сарай га погреб, житловий будинок закінчений будівництвом на 100%, отримав знос 30%, загальна площа будинку становить 98,3 м.кв., житлова - 53,1 м.кв., загальна вартість садиби становить 67739,00 грн. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його появо класності, Відповідно до ч.1,2,5 ст.376 Цивільною кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право владності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст.182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Зясувавши обставини справи, вислухавши представника позивача, перевіривши їх доказами дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову. Сплачений судовий збір при зверненні з позовом до суду, слід залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved