Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 07.11.1992 року та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , 2006 року народження в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування вимог вказано, що відносини подружжя припинено, носять формальний характер, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить інтересам сторін, а тому позивач бажає скористатись своїм правом, передбаченим ст. 51 Сімейного кодексу України. Крім того, позивач пояснила, що [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає у зв`язку з чим, позивач просить стягувати аліменти. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 13.03.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення сторін. Копію ухвали про відкриття провадження отримано сторонами проте, заяв по суті розгляду справи як і\~ клопотань\~про продовження\~процесуального строку\~не надходило до суду не надходило. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З урахуванням викладеного, а також відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, про продовження процесуального строку для надання заяви по суті розгляду справи, у зв"язку з введенням карантину, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 07.11.1992 року Житомирським міським відділом ЗАГС про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №247 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Згідно довідки ПП «ВЖРЕП №15» ЖКК від 15.02.2020 року №179, неповнолітня дочка [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно статті 51 Конституції України та\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ ст. 55 СК України\~ дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3\~ ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Беручи до уваги викладене, те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, оскільки позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, вважає, що примирення між сторонами не можливе, а збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Статтею 27\~Конвенції про\~права дитини, яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.91 року, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Законом України\~Про внесення змін\~до деяких\~законодавчих актів\~України щодо\~посилення захисту\~права дитини\~на належне\~утримання шляхом\~вдосконалення порядкустягнення аліментів (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2017, № 25, ст.291), який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, у статті 182 СК України законодавець, з метою захисту та забезпечення права дитини на належне утримання, закріпив, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У випадку невиконання батьками обов`язку утримувати неповнолітню дитину добровільно, аліменти можуть стягуватися за рішенням суду. При злісному ухиленні батьків від сплати аліментів вони підлягають притягненню до кримінальної відповідальності, відповідно до\~ст.164 Кримінального кодексу України. За правилами ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи викладене, оскільки відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, оскільки позивач просить стягнути виключно мінімальний розмір аліментів, який визначено законодавством, з метою забезпечення права неповнолітньої дитини [PERSON] на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн в частині заявленої позовної вимоги про розірвання шлюбу та судовий збір у розмірі 840,80 грн на користь держави в частині заявленої позовної вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: approved