Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1700 гривень, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 25 квітня 2012 року розірваний на підставі заочного рішення Харківського районного суду Харківської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Домовитися про те, щоб відповідач надавав матеріальну допомогу в добровільному порядку, позивачу не вдалося, у зв'язку з чим остання змушена звертатися до суду. Зазначає, що позивач має змогу утримувати дитину, оскільки непрацездатних батьків та інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, є приватним підприємцем та власником нерухомого майна та, оскільки відповідач має нерегулярний заробіток, просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, якою просить розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги в уточненій редакції у повному обсязі, а у разі неявки відповідача ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень за позовом та заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 12 червня 2009 року Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис №164 (свідоцтво про шлюбу серії [NUMBER] від 12 червня 2009 року). Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 25 квітня 2012 року шлюб між сторонами розірваний. Рішення набрало законної сили. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від [INFO], видане Мереф'янською міською радою Харківського району Харківської області), батьком дитини записаний відповідач. В ході судового розгляду судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS], що підстверджується довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою Виконавчим комітетом Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області №1395/2 від 01 грудня 2014 року та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Відповідно до ст..181 Сімейного Кодексу України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Аналогічна правова позиція викладена у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину. Разом з тим, позивачем в ході судового розгляду надані медичні довідки, а також довідка з Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №62 Харківської міської ради» на підтвердження того, що вона несе додаткові матеріальні витрати на утриманні дитини. Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. З аналізу змісту ч.1 ст.184 СК України вбачається, що аліменти у твердій грошовій сумі за заявою платника або одержувача може бути визначений, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідач має постійне місце роботи та регулярний дохід, у зв'язку з чим та, враховуючи вимоги позивача, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1700 гривень щомісячно, але не менше мінімального розміру, встановленого ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України - 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved