Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в Хмільницький міськрайонний суд з позовом до Рибчинецької сільської ради про визнання за ними права власності на спадкове майно - по ? частини житлового будинку № 49, виселок Гишківка в с. Рибчинці Хмільницького району, Вінницької області, вартістю 118222 гривні загальною площею 59,8 кв. м. який складається з житлового будинку літ. «А» , веранди літ «а», ганку з навісом, літня кухня літ. «Б», погреб літ. П/Б сарай літ. «В», убиральня літ. «Г», огорожа №1, ворота з хвірткою №2, криниця № 3. Позовні вимоги мотивують тим, що 24 лютого 2016 року мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно заповіту від 27 січня 2014 року посвідченого секретарем Рибчинецької сільської ради Хмільницького району [PERSON] заповіла [PERSON] та [PERSON] все своє майно. [PERSON] та [PERSON] своєчасно звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини і отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, але після виготовлення технічної документації на житловий будинок виявилось, що на житловий будинок відсутні правовстановлювальні документи і тому їм було рекомендовано звернутися до суду. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з"явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Через канцелярію суду подали заяви про розгляд та вирішення справи у їхню відсутність, позов підтримали у повному обсязі та просять його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Відповідач у справі Рибчинецька сільська рада про день, місце і час судового засідання повідомлена належним чином і через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність її представника за наявними у справі документами. Позовні вимоги визнає повністю. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. 24.02.2016 року в с. Рибчинці Хмільницького району Вінницької області померла мати позивачів у справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть про смерть серії І-АМ № 345462 від 24 лютого 2016 року (а.с. 4 ). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: земельні ділянки розташовані на території Рибчинецької сільської ради, житловий будинок № 49, виселок Гишківка в с. Рибчинці Хмільницького району Вінницької області, інвентиризаційною вартість118222 гривень, що підтверджується довідкою Рибчинецької № 142 від 03.05.2017 року, технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений 27.04.2017 року АНВП "Візит".(а.с. 13,14-19). 27 січня 2014 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Рибчинецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, в якому все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Із спадкової справи внесеної до Спадкового реєстру за № 59269778 вбачається, що 22 липня 2016 року заведено спадкову справу № 29/2016 після смерті [PERSON]. Спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Також нотаріус роз"яснила [PERSON] та [PERSON], що питання в частині права власності на житловий будинок, вони можуть вирішити в судовому порядку через відсутність правостановлюючого документу на будинок. Таким чином, так як позивачі [PERSON] та [PERSON] у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, то вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд, враховуючи те, що позивачі підтримали заявлені вимоги, відповідач у справі позов визнав, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення заявленого позову в повному обсязі, так як це не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує прав, свобод та законних інтересів інших осіб. Згідно ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого нтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи зі змісту статей 1296-1299 ЦК України, питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. За встановлених судом обставин, позивачі не можуть оформити спадщину після смерті спадкодавця у нотаріуса через відсутність правовстановлювальних документів, хоча спадщину прийняли, а тому обґрунтовано звернулися до суду. Частинами 1,2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачами доведено обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved