Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи із дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що 27 вересня 2014 року сторони зареєстрували шлюб в Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №810. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] яка мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дитини не приймає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі, який становить половину від прожиткового мінімуму, встановленого законом, а також зазначив, що надавав матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку шляхом переказу коштів на картку позивача, постійного регулярного доходу він не має, середньомісячний його дохід складає 2000 гривень. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27 вересня 2014 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №810, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27 вересня 2014 року. Від шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO], батьком дитини записаний відповідач по справі (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 15 квітня 2015 року). Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS], що також підтверджується довідкою Виконавчого комітету Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області №317 від 06 червня 2016 року, відповідач з сім'єю не проживає, що не заперечувалося останнім в ході судового розгляду. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст..181 Сімейного Кодексу України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Аналогічна правова позиція викладена у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як вбачається з довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» №0000000682985786 від 04 серпня 2016 року, відповідач не регулярно надає матеріальну допомогу на утримання дитини шляхом поповнення банківської картки позивача, а тому наявні підстави для стягнення з нього аліментів у судовому порядку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В ході судового розгляду з пояснень відповідача судом встановлено, що він має нерегулярний мінливий дохід, доказів щодо наявності у останнього на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину відповідачем в ході судового розгляду не надано. Будь-яких доказів на підтвердження свого матеріального стану та стану здоров'я дитини позивачем не надано, які б визначили необхідність здійснення витрат на утримання дитини розмірі, більшому ніж встановлений законом прожитковий мінімум, що позбавляє суд можливості врахувати зазначені обставини під час постановлення рішення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Враховуючи всі вищевикладені обставини, а також прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік», для дітей віком до 6 років, який станом на 01 травня 2016 року становить 1228 гривень, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 614 гривень щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми виплати за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України а саме - судовий збір у сумі 551,20 гривень суд стягує з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial