overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивач звернулась що суду із позовом,відповідно до якого просить стягнути із відповідача на її користь на утримання повнолітньої доньки аліменти у розмірі 25% від заробітку відповідача,поскільки дитина навчається. Позивач у судове засідання не з»явилась,згідно телефонограми просить справу розглядати за її відсутності,проти проголошення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з»явився,про день та час розгляду справи повідомлявся,у зв»язку з чим суд відповідно до ст.. 224 ЦПК України проголосив по справі заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі ,вважає позов таким,що підлягає до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». У судовому засіданні встановлено,що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі із 1997р.Від шлюбу мають доньку [PERSON],24.03.1999 р.н,яка на час розгляду даної справи є повнолітньою. Також,у судовому засіданні встановлено,що Заочним рішенням Ірпінського міського суду від 14.03.2012р шлюб між сторонами було розірвано. Заочним рішенням Ірпінського міського суду від 29.06.2010р із відповідна на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON],24.03.1999р.н. Згідно довідки №3303 від 25.11.2016р [PERSON] навчається у ДВНЗ «Київський індустріальний коледж» на денній формі навчання.Закінчення навчання червень 2018р включно(а.с.5) Відповідно до ст.199 ч 1 СК України Якщо повнолітні дочка,син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги,батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років,за умови,що вони можуть надавати матеріальну допомогу.Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків,з ким проживає син,дочка,а також самі дочка,син,які продовжуютьнавчання. Відповідно до ст. 200 СК України Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку,сина у твердій грошовій сумі або чатсці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин,зазначених у ст. 182 СК України. Враховуючи викладене суд задовольняє позовні вимоги позивача та стягує із відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої доньки [PERSON],24.03.1999 р.н у розмірі 25% усіх видів заробітку щомісячно,починаючи з 24.03.2017р і до закінчення навчання дитини,а саме до 30.06.2018 р. Враховуючи,що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ст. 197 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. ст.199 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач звернулася в Костопільський районний суд з позовом, в якому просить розірвати її шлюб з відповідачем. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені у позовній заяві. В судове засідання позивач не з"явилась в поданій до суду заяві просила, позов задовільнити, та в разі неявки в судове засідання відповідача дає згоду на прийняття заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. За згодою позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 19.10.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області. Сторони не підтримують подружніх стосунків, тривалий час, спільного господарства та бюджету не ведуть. Шлюб носить формальний характер. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач звернулася в Костопільський районний суд Рівненської області з позовом, в якому просить розірвати її шлюб з відповідачем. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені у позовній заяві. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задоволити. Пояснила, що на даний час сім"я існує формально, спільне господарство не ведеться, подружні стосунки сторони не підтримують. Наміру поновлювати подружні стосунки позивач не має. У разі неявки в судове засідання відповідача, просить прийняти заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повдомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. За згодою позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обгрунтованими. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 30 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Від подружнього життя мають четверо спільних дітей. Сторони не підтримують подружніх відносин протягом тривалого часу, спільного господарства не ведуть. Позивач не має наміру поновлювати подружні відносини та наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину у твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. Сторони розірвали шлюб 20.12.2013 року, син залишився проживати з позивачкою. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча фізично здоровий, офіційно не зареєстрований як працюючий. У позивача склалося важке матеріальне становище, одній утримувати сина, а тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом та просить стягувати з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала і просила його задоволити. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином в судове засідання не з'явися без важних причин, не повідомивши суд про причини своєї неявки. За згодою позивача і відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних доказів і постановити по справі заочне рішення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 26.07.2011 року / л.с.4 /. Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] /а.с.13/, який на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча фізично здоровий, інших утриманців немає. У позивача склалося важке матеріальне становище, одній утримувати дитину їй важко, а тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом та просить стягувати з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. щомісячно. Відповідач повідомлений належним чином в судове засідання не з'явися без важних причин, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дитини та прожитковий мінімум на дитину, відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2014 рік», матеріальне становище позивачки - не працює , на утриманні малолітня дитина, матеріальне становище відповідача - не має постійної роботи, має мінливі заробітки, , та вважає, що розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі по 400грн. щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь державного бюджету м. Могилева-Подільського судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Сторони розірвали шлюб, донька залишилась проживати з позивачкою. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча фізично здоровий, офіційно не зареєстрований як працюючий, має мінливий дохід. У позивача склалося важке матеріальне становище, одній утримувати доньку, а тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом та просить стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно,починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення донькою повноліття. В судовому позивачка позов підтримала і просила його задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково на суму 400 гривень, оскільки постійної роботи не має, має мінливий дохід. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 02.03.2007 року / л.с. 3 /. Від спільного подружнього життя у сторін народилась донька [PERSON], [INFO] народження /а.с 4/, яка на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні встановлено, що відповідач частково допомагає матеріально доньці, однак це має нерегулярний характер. В судових дебатах позивачка погодилась на запропоновану відповідачем суму в 400 гривень. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дитини та прожитковий мінімум на дитину, відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2014 рік», матеріальне становище позивачки - працює , на утриманні неповнолітня донька, матеріальне становище відповідача - не має постійної роботи, має мінливі заробітки та вважає, що розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі по 400грн. щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь державного бюджету м. Могилева-Подільського судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач звернулася в районний суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмрі 516 грн. щомісячно та утримання на неї в розмірі 609 грн. щомісячно, мотивуючи тим, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та по аналогічних мотивах. Просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком. Згідно ст.182 СК України суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. . Статтею 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд до відповідача даним позовом посилаючись на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON], яка проживала у с. Обуховичі Іванківського району Київської області. Після її смерті стало питання оформлення спадщини. На день її смерті залишилось спадкове майно у вигляді: жилого будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], а також грошові вклади і земельна ділянка. Після смерті матері позивачка прийняла спадщину, подавши заяву про її прийняття до місцевої нотаріальної контори. У видачі свідоцтва про право на спадщину на жилий будинок їй було відмовлено, оскільки не пред'явлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину і частково оформив спадкове майно, після смерті [PERSON] є позивач (її дочка). Інших спадкоємців немає. Вважаючи, що має право на спадкове майно, позивач просить визнати за нею право власності спадкове домоволодіння. У судове засідання позивач не з*явилася, про день і час слухання справи повідомлено вчасно. При подачі позову написала заяву, що позов підтримує, просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з*явився, про день і час слухання справи повідомлено вчасно. Надіслали лист у якому позовні вимоги визнають, і просять справу слухати без участі представника сільської ради. Суд, вивчивши докази, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, заяву відповідача про те, що позовні вимоги визнаються у повному обсязі, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами та такого, що відповідає вимогам ст. 1223, 1258, 1268, 1269, 1270, 1298 ЦК України. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом ( ст. 1261 ЦК України) після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позивачка дійсно прийняла спадщину, вчасно подавши заяву про її прийняття в нотаріальну контору, що відповідає ст. 1269 ЦК України. В даному випадку позивачка є спадкоємицею після смерті свої матері, якій належав на праві власності жилий будинок в [ADDRESS], що підтверджується довідкою сільською ради про те, що за даними сільської ради будинок рахується за [PERSON], а також технічним паспортом на цей будинок з якого вбачаться, що він збудований у 1956 році. Документів на право власності мати позивачки не оформила у зв'язку з чим позивачка, як її спадкоємиця, не може оформити на цей будинок відповідне свідоцтво, хоча фактично це домоволодіння є об*єктом спадкового майна за законом. На даний час ніхто, крім позивачки, на цей будинок не претендує. Земельна ділянка, на якій розташований будинок з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом належить саме позивачці ( як спадщина після смерті матері - [PERSON]). Інших спадкоємців немає, позивачка частково вже оформила свої спадкові права, отримавши свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю". На підставі наведеного, ст. 1223, 1258, 1262, 1268, 1269, 1270, 1298 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд до відповідача з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище - [PERSON] , судові витрати стягнути на її користь з відповідача. До судового засідання подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.ст.104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України. Судом встановлено, що сторони з 2015 року перебувають в шлюбі. Від шлюбу спільних дітей не мають. Шлюбні відносини припинили через несумісність характерів та проживають окремо. Позивач на примирення не згодна. Частина 1 ст.110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі встановленого, суд вважає, що сім`я сторін розпалася і відновлена бути не може, приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даною позовною заявою до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування, в позовній заяві вказав, що [INFO] померла його баба [PERSON], яка заповітом від [INFO] належний їй Сертифікат на земельну частку (пай) площею 2,0600 в умовних кадастрових гектарах заповіла позивачу. Зазначає, що оскільки за життя його баба не закінчила процедури приватизації належної їй земельної ділянки та не отримала Державного акту на земельну ділянку, успадкувати її у нотаріальному порядку він не має змоги. Просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) площею 2,0600 в умовних кадастрових гектарах, згідно Серифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 10.09.1996року, в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, подав заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача Свитазівської сільської ради в судове засідання не прибув, подав в суд заяву, в якій вказує, що позовні вимоги визнає, справу просить слухати у відсутності представника сільської ради. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази у справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Із оглянутої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть [NUMBER], встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Згідно копії Сертифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 10.09.1996р., [PERSON] належить право на земельну частку (пай) розміром 2,0600 в умовних кадастрових гектарах, що перебувала у колективній власності СС «Прибужжя», що в с. Свитазів Сокальського району. Із копії заповіту [PERSON] від [INFO], встановлено, що належний їй Сертифікат на земельну частку (пай) площею 2,0600 в умовних кадастрових гектарах заповіла своєму онукові [PERSON]. Згідно із ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов"язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). В свою чергу відповідно до ст. 1217 ЦК України, позивач як спадкоємиця за заповітом має право на спадкування вказаної земельної ділянки після смерті [PERSON]. Оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що за позивачем, як спадкоємцем за заповітом слід визнати право власності на земельну ділянку після смерті спадкодавця [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved