Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, зазначивши, що [PERSON] був власником земельної ділянки загальною площею 3,24 га в адмінмежах Галаганівської сільської ради Чигиринського району (нині - територія Чигиринської міської ради Черкаської області) згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 058256 від 14.05.2004 року. [INFO] [PERSON] помер. Спадщину після його смерті прийняли позивачі, які є синами померлого, шляхом звернення до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за заповітом, де нотаріусом заведено спадкову справу № 179/2018. Однак, нотаріус роз`яснив позивачам право звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно після померлого [PERSON] в зв`язку з відсутністю оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, тому позивачі просять визнати за ними право власності на вищевказану земельну ділянку в судовому порядку в порядку спадкування за заповітом. Представник позивачів\~у судове\~засідання не\~з"явився,\~надавши заяву\~про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи без його участі. Представник відповідача\~в судове засідання не з'явився,\~надіславши відзив\~на позов,\~у якому\~просить розглянути\~справу без\~представника відповідача та про визнання позову в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Частина 1 ст. 55 Конституції України містить загальну норму, яка передбачає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші порушення прав та свобод. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що 01 серпня 2018 року відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.08.2018 року помер [PERSON] . Після його смерті на території Галаганівської сільської ради Чигиринського району (нині - територія Чигиринської міської ради Черкаської області) відкрилася спадщина. [PERSON] був власником земельної ділянки загальною площею 3,24 га, площею 2,66 га, кадастровий номер 7125481200:01:000:0143, та площею 0,58 га, кадастровий номер 7125481200:01:000:0487, розташованої в межах Галаганівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 058256 від 14.05.2004 року, зареєстрованого за № 149, що підтверджується довідкою відділу у Чигиринському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 16.02.2021 року № 29-23-0.340-25/112-21. Вказане підтверджується і копією вищезазначеного державного акту у матеріалах справи та Витягами із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, Витягами із Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Позивачі є спадкоємцями майна померлого [PERSON] за заповітом від 15 липня 2010 року, посвідченого секретарем Галаганівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, який на день смерті заповідача не змінений та не скасований, про що свідчить відповідна відмітка на ньому. Згідно даних Чигиринської державної нотаріальної контори № 523/01-16 від 09.06.2021 року, після смерті [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини за заповітом зверталися [PERSON] та [PERSON] . Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини не зверталися, що свідчить про те, що позивачі прийняли спадщину у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.04.2021 року № 355/02-31, виданої державним нотаріусом Чигиринської державної нотаріальної контори Курило Я.В., позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті [INFO] [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п.23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Поскільки відповідач не заперечує проти задоволення позову, а інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлого [PERSON] не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачами право власності на вказану земельну ділянку. На підставі\~викладеного,\~ст.ст.\~328,\~1217,\~1235,\~1268,1270\~ЦК України,\~

Outcome: approved