Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги позову мотивовано тим, що 02 квітня 2006 року помер [PERSON], чоловік позивача [PERSON] та батько позивача [PERSON], останнє місце проживання якого було: вул.Нахімова, №5, м.Виноградів Закарпатської області. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по вулиці Нахімова, №5, м.Виноградів Закарпатської області та належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, видане [PERSON] міською радою від 22 лютого 1992 року на підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради від 28.01.1992 року за № 14. Позивачі є спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця. Позивач [PERSON] не заявляє вимоги щодо виділу 1/2 частини із спільного сумісного майна подружжя, а бажає спадкувати будинок із сином по 1/2 частині порівну. За прийняттям спадщини позивачі звернулися до державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] Державний нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок. Однак оригінал правовстановлюючого документа втрачений, тому позивачі змушені звернутися до суду із позовом про визнання за ними права власності на спадковий будинок в порядку спадкування за законом. Позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилися, однак представником позивачів подано до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їхню відсутність. Представник відповідача [PERSON] міської ради будучи повідомленим про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання не з'явився, однак подав через канцелярію суду письмову заяву, згідно якої вимоги позивача визнає, проти задоволення таких не заперечує та просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку\~ст.206 ЦПК України\~визнання ним позову прийнято судом. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку\~ст.223 ЦПК України\~необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 02 квітня 2006 року помер [PERSON], чоловік позивача [PERSON] та батько позивача [PERSON], останнє місце проживання якого було: вул.Нахімова, №5, м.Виноградів Закарпатської області. Заповіту померлий не залишив. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по вулиці Нахімова, №5, м.Виноградів Закарпатської області, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, видане [PERSON] міською радою від 22 лютого 1992 року на підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради від 28.01.1992 року за № 14. Спадкоємцями першої черги відповідно до\~ст.1261 ЦК України\~після смерті спадкодавця є його дружина, позивач по справі [PERSON], а також син померлого позивач по справі [PERSON] Інших спрадкоємців немає. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] не заявляє вимоги щодо виділу 1/2 частини із спільного сумісного майна подружжя, а бажає спадкувати будинок із сином по 1/2 частині порівну. Згідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд констатує, що позивачі після смерті спадкодавця [PERSON] спадщину прийняли на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, так як постійно були зареєстровані та проживали в спадковому будинку із спадкодавцем, в тому числі і на момент його смерті, що підтверджується штампом в паспортах позивачів про реєстрацію місця проживання та будинковою книгою. В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Отже, застосуванню підлягає\~ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину.\~Статтею 1297 зазначеного Кодексу\~встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Верховний Суд України в п. 23\~Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7роз'яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У зв'язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті срадкодавця позивачі звернулися до державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] Разом з тим листом від 15.08.2018 р. №318/01-16 державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок. Оригінал правовстановлюючого документа на будинок втрачено. Відповідно до вимог п.1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Крім того, відповідно до норм ч. 5\~ст. 1268 ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3\~ст. 1296 ЦК\~відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до\~ст.1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив та батьки. Відповідно до ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро. Відповідно до «Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, №5, вул. Нахімова, м.Виноградів, складеного 05 липня 2018 року та підписаного керівником субєкта господарювання [PERSON], інвентаризаційна вартість будинку становить 96433 грн. На земельній ділянці знаходяться : житловий будинок літ. А- саман, літня кухня літ.Б- саман, сарай літ.В-бутобетон, сарай літ.Г- бетонні блоки, вбиральня літ.Д - цегла, тротуар №1 - бетонний, ворота №1- металеві, огорожа №2 - металева. Загальна корисна площа житлового будинку становить 61,2 кв.м, в тому числі житлова площа 33,6 кв.м. Житловий будинок складається з коридора пл. 7,1 кв.м, кухні пл. 12,6 кв.м, ванни пл. 3,6 кв.м, комори пл. 4,3 кв.м, житлової кімнати площею 18,4 кв.м., житлової кімнати площею 15,2 кв.м. Відповідно до довідки КП «[PERSON] РБТІ» від 06.07.2018 року №536, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в м.Виноградів, вул. Нахімова, №5, будівництвом завершений та зареєстрований за померлим [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого [PERSON] міською радою від 22 лютого 1992 року на підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради від 28.01.1992 року за № 14. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703\~(в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Згідно\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Першого протоколу до\~\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382\~ч.2, ст.392 ЦК України). Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved