Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Територіальної громаді в особі Дніпродзержинської міської ради та [PERSON], в якому просила суд визнати за нею, [PERSON], як спадкоємцем за законом право власності на житловий будинок, до складу якого входять: житловий будинок А-1 загальною площею 84,1 кв.м., житловою площею 69,1 кв.м., господарчий блок Б-1, літня кухня В-1, вбиральня Г-1, сараї Д-І і Є-1, зливна яма № 1 ворота з хвірткою № 2, огорожі № 3, № 4, тротуари І, II, за адресою: [ADDRESS], м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область, з подальшою реєстрацією у відповідних державних органах, третя особа реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області. В обґрунтування свої вимог позивач зазначила, що [INFO]. батько позивачки [PERSON] помер, що засвідчується свідоцтвом про його смерть. Той факт, що позивач є його донькою засвідчується свідоцтвом про народження [NUMBER], яке виданим Заводським районним відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська 17.10.1984р. 29.09.2007р позивач зареєструвала шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], яке видане Заводським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, в наслідок чого позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». після смерті батька позивача залишилась спадщина яка складається з житлового будинку [ADDRESS] Дніпропетровської області. Зазначений житловий будинок складається з житлового будинку А-1 загальною площею 84,1 кв.м., житловою площею 69,1 кв.м., господарчого блоку Б-1, літньої кухні В-1, вбиральні Г-1, сараїв Д-І і Є-1, зливної ями № 1, воріт з хвірткою № 2, огорож № 3, № 4, тротуарів ї, И, що засвідчено технічним паспортом, виготовленим ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» 25.11.2013р. Станом на час смерті батька позивач, вона проживала разом з ним у зазначеному будинку, що підтверджується відповідним штампом у паспорті позивача зробленим Заводським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області. Крім того, у встановлений законодавством строк позивач звернулась до Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.11.2013р. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, необхідних для оформлення і видачі вказаного свідоцтва, та рекомендовано звернутись для вирішення цього питання по суті до суду. Позивач в судове засідання з'явилися, але надала до суду заяву в якій просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без її участі, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України. Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з'явилися, але надали до суду заяви в яких не заперечують проти позовних вимог, та просили розглянути справу без їх участі та участі їх представників. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та представників третіх осіб, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з договору про забудування від 27 січня 1936 року, який виданий Кам'янською Міською Радою, прадіду позивача [PERSON] було надано під забудівлю земельну ділянку [ADDRESS] у м. Дніпродзержинську, площею 800 кв.м. для будівництва житлового будинку. З матеріалів справи вбачається, що на зазначеній земельній ділянці прадід позивачки [PERSON] побудував житловий будинок; який 05.01.1960р. було прийнято до експлуатації, що засвідчено актом приймання індивідуального домоволодіння, затвердженим рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 05.01.1960р. № 8. Як вбачається з матеріалів справи [INFO] р. прадід позивачки [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видано 28.03.1986р. відділом ЗАГС Баглійського райвиконкому м. Дніпродзержинська. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] р. померла жінка прадіда, прабабуся позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видане 18.10.1989р. відділом ЗАГС Баглійського райвиконкому м. Дніпродзержинська. Факт реєстрації шлюбу між прадідом і прабабусею позивача підтверджується свідоцтвом про шлюб № [NUMBER], яке виданим 30.01.1929р. Кам'янським виконкомом. Судом встановлено, що після їх смерті єдиним спадкоємцем за законом першої черги залишився дід позивачки, [PERSON], що підтверджується його свідоцтвом про народження від 13.03.1929р. Як вбачається з матеріалів справи дід позивачки, [PERSON] помер [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видане відділом ЗАГС Баглійського райвиконкому м. Дніпродзержинська 22.06Л989р. Як встановлено в судовому засіданні, після смерті [PERSON], який помер [INFO] залишились спадкоємні за законом першої черги: батько позивачки, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 30.04.1962р. Дніпровським ЗАГС м. Дніпродзержинська., та його рідна сестра, тітка позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 03.10.1957р., Дніпровським ЗАГС м. Дніпродзержинська. З матеріалів справи вбачається, що тітка позивачки [PERSON] уклала шлюб 26.11.1977 року з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] яке видане Палацом Щастя м. Дніпродзержинська, в наслідок чого вона змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Як вбачається з матеріалів справи, батько позивачки [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видане 13.01.2010р. Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Судом встановлено, що позивач є рідною донькою [PERSON], який помер [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 17.10.1984р., Заводським районним відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська. Також з матеріалів справи вбачається, що позивач уклала шлюб 29.09.2007р з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане Заводським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, в наслідок чого позивач змінила прізвище на [PERSON]. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.11.2013р., зазначений житловий будинок належав прадіду позивача [PERSON], дід позивачки [PERSON] спадщину після прадіда [PERSON] прийняв, але належним чином не оформив, батько позивачки [PERSON] спадщину після діда [PERSON] і прадіда [PERSON] прийняв, але також не оформив належним чином своїх спадкових прав. Як встановлено судом, станом на час смерті батька позивач проживала разом з ним у зазначеному будинку, що підтверджується відміткою Заводського РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області у її паспорті громадянина України, крім того, у встановлений законодавством строк позивач подала до Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, відповідач по справі від прийняття спадщини, після смерті прадіда, діда та батька відмовилась, таким чином, згідно з чинним законодавством позивач є єдиним спадкоємцем за законом спадкового майна після смерті батька [PERSON], діда [PERSON] та прадіда [PERSON], інших спадкоємців судом не встановлено. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття не проживав постійно із спадкоємцем, може подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивачка в установленому законом порядку прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Суд дослідивши матеріали цивільної справи вважає вимоги позивача обґрунтованими, законними та такими що підлягають задоволенню, оскільки, до позивача як до спадкоємця, після смерті батька [PERSON], діда [PERSON] та прадіда [PERSON], перейшли усі права та обов'язки спадкодавців. У відповідності зі ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). З зв'язку з тим, що Цивільний Кодекс України, чітко не врегульовує питання визначення часток у праві спільній сумісній власності, суд прийшов до висновку про визначення часток в праві спільній сумісній власності рівними виходячи з наступного: У відповідності зі п. 2 ст. 8 Закон України „Про приватизацію державного житлового фонду" передача займаних квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права ти інтересу. Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права тощо. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набуваеться на підставах, що не. заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи те, що позивачка є спадкоємцем першої черги і те, що інші спадкоємці першої черги відсутні, суд вважає за можливим визнати право власності на житловий будинок, до складу якого входять: житловий будинок А-1 загальною площею 84,1 кв.м., житловою площею 69,1 кв.м., господарчий блок Б-1, літня кухня В-1, вбиральня Г-1, сараї Д-І і Є-1, зливна яма № 1 ворота з хвірткою № 2, огорожі № 3, № 4, тротуари І, II, за адресою: [ADDRESS], м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область, з подальшою реєстрацією у відповідних державних органах. Враховуючи викладене та

Outcome: approved