Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача визнання права власності на спадщину, поділ спадкового майна, припинення права власності, посилаючись на те, що її батьки померли, після чого у них із бабусею виник спір щодо поділу спадкового майна, відповідач ухиляється від оформлення спадщини, тому позивач просить розподілити між сторонами спадкове майно із врахуванням оціночної вартості всіх об'єктів. Під час розгляду справи позивач неодноразово змінювала позовні вимоги, врешті просила суд: - визнати за позивачем [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] на ? частку будинку та господарських споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS]; - визнати за позивачем [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] на ? частку земельної ділянки площею 0,1510 га для обслуговування будинку і господарських споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS]; - визнати за позивачем [PERSON] право власності в порядку спадкування на ? частки будинку та господарських споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS]; - визнати за позивачем [PERSON] право власності в порядку спадкування на ? частки земельної ділянки площею 0,1510 га для обслуговування будинку і господарських споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS]; - визнати за позивачем [PERSON] право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,0690 га за адресою: [ADDRESS], для ведення особистого селянського господарства (державний акт видано 29.07.2005 року); - припинити право власності відповідача [PERSON] на спадкове майно після смерті її сина [PERSON] - 3/8 частини будинку та господарських споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS]; - припинити право власності відповідача [PERSON] на спадкове майно після смерті її сина [PERSON] - 3/8 частини земельної ділянки площею 0,378 га від 0,1510 га для обслуговування будинку і господарських споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS]; - припинити право власності відповідача [PERSON] на спадкове майно після смерті її сина [PERSON] - земельну ділянку площею 0,0690 га за адресою: [ADDRESS], для ведення особистого селянського господарства (державний акт видано 29.07.2005 року); - припинити право власності позивача [PERSON] на спадкове майно після смерті її батька [PERSON] - ? частину будинку та господарських споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS]; - припинити право власності позивача [PERSON] на спадкове майно після смерті її батька [PERSON] - ? частину земельну ділянку площею 0,1000 га за адресою: [ADDRESS], для будівництва та обслуговування будинку і господарських споруд (державний акт видано 29.07.2005 року). Під час судового розгляду до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог було залучено Обухівську міську раду Київської області. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги з врахуванням уточнень підтримали повністю, посилаючись на те, що протягом року померли батько та матір позивача, за життя мати позивача не вирішила питання про виділ своєї частки з майна подружжя, однак за законом їй належало половина від набутого у шлюбі, сторони звернулись до нотаріуса із заявами при прийняття спадщини, однак на цей час спадщина не оформлена по причині ухилення відповідача від явки до нотаріуса, впливу на відповідача родичів, внаслідок чого мирно поділити спадкове майно не вдалося. Відповідач та її представник в судове засідання не з'явились, хоч про час і місце слухання справи були належно повідомлені, представник відповідача подав письмові заперечення, в яких просив слухати справу за його відсутності, відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість та передчасність. Представник третьої особи Обухівської міської ради в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце слухання справи був належно повідомлений, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Свідки [PERSON], [PERSON], будучи родичами позивача, в судовому засіданні показали, що батьки позивача померли, відповідач відмовляється поділити спадкове майно мирно, все спадкове майно зареєстровано на батька позивача, який і будував будинки. Вислухавши позивача, її представника, свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] належали п'ять об'єктів нерухомого майна, а саме будинок із господарськими спорудами, земельна ділянка площею 0,1510 га для обслуговування будинку і господарських споруд, розташовані за адресою: [ADDRESS], будинок із господарськими спорудами, земельна ділянка площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування будинку і господарських споруд, земельна ділянка площею 0,0690 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS], що підтверджується проектом забудови, свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, державними актами, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічними паспортами, будівельним паспортом,витягами із поземельної книги, інформаційними довідками з державних реєстрів, договором дарування, іншими матеріалами справи. Вартість спірних об'єктів нерухомого майна підтверджується звітами про експертну грошову і незалежну оцінку майна. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. [PERSON] була матір'ю позивача [PERSON], дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвами про шлюб, матеріалами спадкової справи. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. [PERSON] був батьком позивача [PERSON], сином відповідача [PERSON], чоловіком [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження, свідоцтвами про шлюб, матеріалами спадкової справи. Жодна із сторін не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини відносно майна померлої [INFO] [PERSON], відповідна спадкова справа не відкривалась, що підтверджується листом Обухівської райдержнотконтори та іншими матеріалами справи. 16.06.2011 року позивач [PERSON], а 08.11.2011 відповідач [PERSON] звернулись до Обухівської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини відносно майна померлого [INFO] [PERSON] як спадкоємці першої черги за законом, було відкрито спадкову справу, однак на час вирішення справи судом свідоцтва про право на спадщину не видавались, рішення про відмову у видачу таких свідоцтв не приймалось, що підтверджується заявами, матеріалами спадкової справи, іншими матеріалами справи. За життя [PERSON] не ініціювала питання про виділення її частки у спільному сумісному майні подружжя, що підтверджується матеріалами справи, показами свідків, узгоджується із поясненнями позивача. Між сторонами існує спір щодо поділу спадкового майна, тому сторони до цих пір не оформили спадщину, що підтверджується показами свідків, матеріалами справи, а також узгоджується із поясненнями позивача у судовому засіданні. При наданні правової оцінки обставинам справи суд приймає до уваги наступне. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив. Згідно ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Позивач не зверталась у встановленому законом порядку із заявою про прийняття спадщини своєї матері [PERSON], за життя її матір не оспорювала зареєстроване у встановленому порядку право власності свого чоловіка на об'єкти спірного нерухомого майна, в матеріалах справи відсутні докази врегулювання спору в цій частині у позасудовому порядку, тому суд вважає, що посилання позову на наявність спору в частині поділу спадковго майна [PERSON] не доведені, позов в цій частині необгрунтований. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.7 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" зареєстровані речові права та їх обмеження мають пріоритет над незареєстрованими в разі спору щодо нерухомого майна. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що позов фактично має на меті захист інтересів її померлої матері на частку у спільному майні подружжя, а відтак це безпосередньо не порушує її особисті права чи законні інтереси. Позивач та відповідач мають рівні права на спадкування майна [PERSON] як спадкоємці за законом першої черги, у визначений законо строк звернулись із заявами про прийняття відповідної спадщини, однак на час вирішення справи внаслідок неповного виконання ними самими приписів чинного законодавства щодо надання правовстановлюючих та інших документів, явки до нотаріуса тощо, процедура оформлення за ними спадкового майна не завершена, свідоцтва про право на спадщину не видані, право власності жодної із сторін на спадкове майно не зареєстроване державою, тому суд вважає посилання позову про наявність у сторін права власності на спірне майно в порядку спадкування недоведеними. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.2 ст.1299 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ч.2 ст.355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що сторони не набули права власності на спалкове майно, тому вимоги про фактичний поділ такого майна не грунтуються на законі та є передчасними, оскільки визначені законодавством можливості для позасудового порядку врегулювання такого спору не використані. Згідно ч.1 ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є назначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Визначену позовом частку сторін в спадковому майні в розмірі половини, на яку б сторони як спадкоємці однієї черги могли б набути право, суд вважає значною, доказів неможливості виділення ? частини кожного із видів спірного майна в натурі, неподільності речі, неможливості спільного використання сторонами не представлено, тому суд вважає, що позовні вимоги щодо виділення частини нерухомого майна в натурі суперечать вимогам ч.1 ст.365 ЦК України. Крім того, вимоги ч.2 ст.365 ЦК України щодо обов'язкового попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду не виконані. Заявлені позивачем вимоги про припинення її ж права власності на частину спадкового майна не можуть бути задоволені в судовому порядку, оскільки в цій частині не вбачається порушення законних прав та інтересів саме позивача, які б підлягали судовому захисту, а відповідач відповідного позову не подавала. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, суд вважає недоведеними під час розгляду спору доводи позову про порушення законних прав та інтересів позивача, позов належними і допустимими доказами не доведений, позовні вимоги не грунтуються на законі, правових і фактичних підставах та є передчасними. За таких обставин, в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed