overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Рішенням виконавчого комітету Срібнянської селищної ради Чернігівської області № 86 від 26 липня 2007 року [PERSON] призначено опікуном над малолітнім внуком [PERSON], [INFO]. Мати дитини - [PERSON] позбавлена батьківських прав рішенням Срібнянського районного суду від 12 червня 2007 року. Запис про батька дитини, в Книзі реєстрації народжень провадився на підставі ст. 135 СК України. Дана обставина підтверджена довідкою відділу реєстрації актів цивільного стану Срібнянського районного управління юстиції. Дитина проживає спільно з нею, перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 247 СК України передбачено, що встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на аліменти , пенсії, інші соціальні виплати, а також на відшкодування шкоди в зв»язку з втратою годувальника. Частиною 2 ст.166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Відповідачка ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість, так як періодично парцює, отримує заробітну плату. Стан здоров»я відповідачки задовільний. На даний час [PERSON] є неповнолітнім. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008 року « Питання діяльності органів опіки та піклування, пов»язані з захистом прав дитини», якщо дитина досягла 14 річного віку, особа, яка була опікуном, стає піклувальником без прийняття окремого рішення. [PERSON] є піклувальником внука [PERSON]. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - внука [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки її заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі заяви до його повноліття . У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі , в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає. Розгляд справи суд проводить відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи , з"ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов"язок утримувати дитину є рівною мірою обов"язком як батька, так і матері. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно положень ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, суд стягує з відповідача на користь позивача на утримання [PERSON], [INFO], щодо якого є піклувальником, аліменти в розмірі 1/3 частки її доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подачі заяви до його повноліття, за наявності для того законних підстав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 16.03.2017 року , ухваленого у справі за позовом [PERSON] до Старосалтівської селищної ради Вовчанського району, Харківської області, [PERSON], [PERSON], про скасування рішення , було в задоволені заявлених вимог позивача відмовлено в повному обсязі . Ухвалою судді судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 05.04.2017 року , цивільну справу було повернуто до Вовчанського районного суду для виконання вимог п.п.1,4 ч.1 ст.220 ЦПК України. Сторони по справі в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про, що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно вимог ч.3 ст.220 ЦПК України , суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін; їх присутність не є обов"язковою. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд , вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які брали участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Рішенням Волноваського районного суду від 03 грудня 2019 року позов Обласного комунального\~підприємства «Донецьктеплокомуненерго»\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~з оплати\~послуг за\~теплопостачаннязадоволено в повному обсязі. 27.04.2020 року позивач звернувся до суду з клопотанням про прийняття додаткового рішення. Та свої доводи мотивував тим, що при винесенні рішення суд заборгованість з оплати\~послуг за\~теплопостачання стягнув\~тількиз [PERSON] , не вказавши другого відповідача [PERSON] . Сторони в судове засідання не з"явились, про причини неявки суд не повідомили. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що по даній цивільній справі слід прийняти додаткове рішення. Згідно з п. 1 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області і від 06 вересня 2016 року вищезазначений позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/ 4 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менш ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи з 26 серпня 2016 року і до повноліття дитини. За результатами перегляду справи за апеляційною скаргою [PERSON], діючого в інтересах [PERSON], Апеляційний суд Донецької області 09 листопада 2016 року ухвалив рішення, яким оскаржуване рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 06 вересня 2016 року змінено в частині розміру стягнутих аліментів. Стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи з 26 серпня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. В решті рішення залишено без змін. Сторони та особа, яка подала апеляційну скаргу у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що є підстави для ухвалення додаткового рішення з огляду на наступне. Згідно ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, при відкритті апеляційного провадження апеляційний суд задовольнив заяву [PERSON], діючого в інтересах [PERSON], та відстрочив сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. (а.с.50) Проте, ухвалюючи рішення від 09 листопада 2016 року, апеляційний суд питання про стягнення судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 606,32 грн., яка відповідає розміру, передбаченому пп. 6 п.1 ст.4 Закону України „Про судовий збір" , не вирішив. Отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року частково задоволено позов [PERSON] Постановлено усунути [PERSON] перешкоди у спілкуванні та вихованні з малолітніми доньками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], шляхом визначення способів участі батька у спілкуванні та вихованні доньок шляхом систематичних побачень. Визначити способи участі батька [PERSON] у вихованні малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], наступним чином: - кожної другої та четвертої суботи місяця з 11 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., - кожної другої та четвертої неділі з 11 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., - з 01 травня 2019 року по 30 травня 2019 року та з 01 серпня 2019 року по 31 серпня 2019 року надати право [PERSON] забирати неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за місцем свого проживання в м. Харків, за участі матері дітей [PERSON], - з 01 травня 2020 року по 31 травня 2020 року та з 01 серпня 2020 року по 31 серпня 2020 року надати право [PERSON] забирати неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за місцем свого проживання в м. Харків, за без присутності матері дітей [PERSON]. Зустрічний позов [PERSON] задоволено. Постановлено визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], разом з матір"ю - [PERSON]. 29 грудня 2018 року позивач [PERSON] звернувся у суд із заявою про ухвалення додаткового рішення у вищевказаній цивільній справі. Просить стягнути з [PERSON] на його користь 1 409 грн.60 коп. судового збору за первісним позовом та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 704,80 грн. судового збору. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заявник зазначає, що з [PERSON] має бути стягнути судовий збір за подання позовної заяви на користь [PERSON] у розмірі 1 409,60 грн., а з [PERSON] на користь [PERSON] має бути стягнуто 704 грн. 80 коп. судового збору. У резолютивній частині рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року питання про стягнення судового збору вирішено не було. З матеріалів справи вбачається, що 26.01.2018 року позивач [PERSON] сплатив 1409 грн. 60 коп. судового збору. (а.с. 8 т.1). 04.06.2018 року позивач за зустрічним позовом [PERSON] сплатила 704 грн. 80 коп. судового збору. (а.с. 180 т.1). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 704 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 27.12.2013 року, ухваленим у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів з 1/2 частини до 1/4 частини з усіх видів заробітку, позов задоволено частково. Зменшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 01.12.2010 року на користь [PERSON] на утримання : дочки - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON],[INFO], дочки - [PERSON],[INFO], з 1/2 частини до 1/3 частини з усіх видів заробітку позивача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку При постановленні рішення по справі судом не було вирішено питання розподілу судових витрат. Як видно з матеріалів справи, позивач не сплатив при зверненні до суду судового збору за розгляд спору майнового характеру. Так, за подання позову до суду відповідно до вимог п.1 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" [PERSON] мав сплатити судовий збір у сумі 229,40 грн. Оскільки питання розподілу судових витрат не вирішено під час ухвалення судового рішення, суд відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України має право з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення та вирішити це питання, у зв'язку з цим було призначено судове засідання для вирішення цього питання. В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце судового розгляду повідомлялись. Їхня неявка не перешкоджає розгляду питання. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.2 ст.88 стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову судовий збір не сплачено. Оскільки позов задоволений частково, судові витрати підлягають стягненню з позивача та відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.12.2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - задоволено. 15.12.2016 року позивач подала до суду заяву про ухвалення по справі додаткового рішення про стягнення з відповідача на її користь судових витрат на оплату судового збору. В судове засідання учасники процесу не прибули, про час та місце розгляду повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору. Як вбачається з матеріалів справи, 02.11.2016 року позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір у сумі 551,20 грн. Враховуючи те, що судом при винесенні рішення 02.12.2016 року не було вирішено питання щодо відшкодування витрат, понесених [PERSON] у зв"язку зі сплатою судового збору, тому суд вважає у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, ухвалити додаткове рішення у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року позовні вимоги ТОВ «РАДА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги - задоволено, стягнуто з [PERSON], [INFO], громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в [ADDRESS] на користь ТОВ „Рада" 229 грн. 64 коп. суми інфляційних втрат боргу, 22 грн. 88 коп. 3%-річних, а всього 252 грн. 52 коп. Представник позивача ТОВ «РАДА» - Швечикова В.Ю. подала заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі, зазначаючи про те, що при ухваленні рішення не вирішено питання про повернення судових витрат, які поніс позивач при розгляді справи, і які складаються із сплачених ТОВ «РАДА» судовго збору і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 243.60 грн. Судом встановлено, що під час ухвалення рішення не було вирішено питання про стягнення витрат по сплаті судового збору з відповідача на користь позивача (квитанції про сплату судовго збору у розмірі 243 грн. 60 коп. містяться в матеріалах справи). У судове засідання сторони не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Згідно положення частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи те, що судом не було вирішено питання щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «РАДА» сплаченого судового збору, суд приходить до висновку, що вказана вимога підлягає задовленю. Проте, з 1 листопада 2011 року набрав чинності Закон України «Про судовий збір», за даним Законом поняття «витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи» з 01.11.2011 р. в законодавстві не містититься, тому у в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.07.2019 року по цивільній справі №753/3527/18 позов [PERSON] було задоволено, скасувано наказ Київського обласного центру зайнятості від 16.01.2018 року №45-К „Про звільнення [PERSON] ", поновлено [PERSON] на посаді виконуючого обов`язки директора Бориспільського міськрайонного центру зайнятості з 22.01.2018 року, стягнуто з Київського обласного центру зайнятості на користь [PERSON] 13 592 грн. 26 коп. в рахунок стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позивач [PERSON] 10.09.2019 року після ухвалення вказаного судового рішення звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення по даній цивільній справі, вказавши, що суд не вирішив питання про негайне виконання рішення суду в частині поновлення його на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць. В судове засідання сторони та їх представники не з`явились. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заяви у зв`язку з наступним. Згідно ч.1, ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Як вбачається із вказаної норми права вона містить вичерпний перелік підстав винесення додаткового рішення після проголошення рішення суду. У відповідності до п.2; 4, ч.1, ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] 10.09.2019 року після ухвалення вказаного судового рішення звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення по даній цивільній справі, вказавши, що суд не вирішив питання про негайне виконання рішення суду в частині поновлення його на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць. Оскільки суд при винесенні рішення по даній справі вислухав сторони по предмету позову, дослідив матеріали цивільної справи, але при винесенні рішення не вирішив питання про негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць 8 330 грн. 74 коп. (438 грн. 46 коп. х 19 робочих днів у червні 2019 року), тому необхідно винести додаткове рішення та застосувати негайне виконання рішення суду в частині вказаних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 17.05.2018 р. по справі № 753/7822/17 позов [PERSON] до [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісячно з 12 квітня 2017 року до закінчення навчання, але не пізніше ніж до [INFO] було задоволено частково, а саме, стягнуто на користь [PERSON], РНОКПП [NUMBER], адреса - [ADDRESS], з [PERSON], РНОКПП [NUMBER], адреса - [ADDRESS], аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісячно з 27 квітня 2017 року до 30 червня 2020 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено, при цьому, судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат ( а.с.152-155). Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 02.07.2018 р. вказану справу № 753/7822/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина повернуто до Дарницького районного суду м.Києва для дооформлення, а саме, для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат по вказаній справі (а.с. 169). Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не зявились, що у відповідності до вимог ч.4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду питання щодо ухвалення додаткового рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що належить ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат по вказаній справі № 753/7822/17, виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до положень п.3 ч. 1 ст.5 Закону України „Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Враховуючи вищевикладене, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки питання про судові витрати не було вирішено при ухваленні рішення, належить ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача 640 грн. судовго збору в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved