Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є пенсіонером, полковником служби цивільного захисту у відставці, учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інвалідом III групи та перебуває на квартирному обліку при апараті Державної служби України з надзвичайних ситуацій у загальній черзі з 18.03.1999р. та у списках позачерговиків з 21.10.2008р. Позивачу згідно закону гарантована пільга на позачергове забезпечення жилою площею, оскільки він потребує поліпшення житлових умов. Проте, позивач упродовж останніх майже 20 років мешкає разом із своєю дружиною, [PERSON], та донькою 1996 року народження, в однокімнатному приміщенні житловою, площею 18 кв.м у гуртожитку, розташованому на верхніх поверхах будівлі пожежно-рятувальної частини №6 по [ADDRESS]. Позивач неодноразово звертався до керівництва Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Міністерства України з надзвичайних ситуацій з приводу забезпечення його житлом у відповідності до вимог чинного законодавства. У січні 2017 року на адресу позивача надійшов лист ДСНС України №03-19760/214 від 30.12.2016р., до якого була долучена копія Витягу з Протоколу №2 засідання житлової комісії апарату ДСНС України від 18 лютого 2016 року, на якому вирішувалося питання затвердження Плану розподілу житлової площі ДСНС України на 2016 рік, а також копія Плану розподілу жилої площі ДСНС України на 2016 рік, затвердженого Заступником Голови ДСНС України Авер'яновим О.В. 17.03.2016р. На думку позивача, відповідач протиправно розподілив заплановане до надходження житло, проігнорувавши приписи Житлового кодексу УРСР, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року та Положення про порядок забезпечення житловими приміщеннями осіб рядового і начальницького складу та працівників органів і підрозділів цивільного захисту МНС України, затвердженого Наказом №38 від 05.02.1999 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 07.04.1999 р. за №216/3509, чим грубо порушив законне право позивача на позачергове отримання житлового приміщення та конституційне право на отримання житла, передбачене ст.47 Конституції України. Тому позивач, з урахуванням позовної заяви від 18.04.2017 року (а.с. 1-6) та заяви про уточнення позовної вимоги віл 26.06.2017 року (а.с. 26) просив суд: 1) визнати незаконними дії Державної служби України з надзвичайних ситуацій, пов'язані з незаконним розподілом житлової площі серед осіб, які перебувають на квартирному обліку при апараті ДСНС України, вчиненим згідно з Протоколом №2 засідання житлової комісії при апараті ДСНС України від 18 лютого 2016 року та Планом розподілу жилої площі ДСНС України на 2016 рік, затвердженим 17 березня 2016 року Заступником Голови ДСНС України Авер'яновим О.В., - без урахування приписів статті 46 Житлового кодексу Української РСР, пункту 10 частини 1 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян," які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пунктів 46,47 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984р.; 2) визнати незаконними дії та бездіяльність Державної служби України з надзвичайних ситуацій, пов'язані з незаконним позбавленням учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інваліда III групи [PERSON] права на отримання у 2016 році житлового приміщення у відповідності до приписів статті 46 Житлового кодексу Української РСР, пункту 10 частини 1 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пунктів 46,47 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984р., - вчинені шляхом незаконного розподілу житлової площі серед осіб, які перебувають на квартирному обліку при апараті ДСНС України згідно з Протоколом №2 засідання житлової комісії при апараті ДСНС України від 18 лютого 2016 року та незаконного затвердження 17 березня 2016 року Плану розподілу жилої площі ДСНС України на 2016 рік; 3) визнати незаконними дії та бездіяльність Державної служби України з надзвичайних ситуацій, пов'язані з незаконним позбавленням учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інваліда III групи [PERSON] права на отримання у 2016 році житлового приміщення у відповідності до приписів статті 46 Житлового кодексу Української РСР, пункту 10 частини 1 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пунктів 46,47 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984р., - вчинені шляхом незаконного затвердження 17 березня 2016 року Плану розподілу жилої площі ДСНС України на 2016 рік.; 4) зобов'язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій при першій наявній можливості з моменту ухвалення Рішення Шевченківського районного суду м. Києва за розглядом цього адміністративного позову - надати [PERSON] житлову площу на території міста Києва у відповідності до приписів статті 46 Житлового кодексу Української РСР, пункту 10 частини 1 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пунктів 46,47 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984р., - з урахуванням вимог пункту 3.9 Положення про порядок забезпечення житловими приміщеннями осіб рядового і начальницького складу та працівників органів і підрозділів цивільного захисту МНС України, затвердженого Наказом МНС України №38 від 05.02.1999р., зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 07.04.1999р. за №216/3509, про надання додаткової площі у вигляді окремої кімнати згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №1589 від 31 грудня 1996 року "Про порядок надання додаткової житлової площі особам, які внаслідок Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами, дітям-інвалідам, які потребують особливого догляду, та сім'ям, що втратили годувальника з числа осіб, віднесених до категорії 1", а також пункту 2 статті 38 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» про надання додаткової житлової площі у вигляді кімнати або у розмірі до 20 квадратних метрів для особи, яка має науковий ступінь кандидата технічних наук та працює у вищому учбовому закладі; 5) зобов'язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій утриматися від розподілу житлової площі, яка надходить у розпорядження ДСНС України та відповідає параметрам належного [PERSON] за площею та кількістю кімнат житла, розташованого у місті Києві, - серед інших осіб, які перебувають на квартирному обліку при апараті ДСНС України у загальній черзі та у списку першочерговиків, - до моменту надання вказаного житла [PERSON] У запереченнях та відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує, що затвердження планів розподілу житла здійснювалося житловою комісією з урахуванням пропорційності кількості осіб, які потребують поліпшення житлових умов за відповідною чергою, затвердженням яких є врегульованими чинним законодавством діями. Позивач перебуває на квартирному обліку про апараті ДСНС з загальній черзі з 18.03.1999 року за №13 та списку поза черговиків з 21.10.2008 року за №11. У позивача відсутнє право на перевагу в отриманні житла перед особами, котрі за подібного статусу взяті облік раніше, а його посилання на можливе в майбутньому порушення його прав призведе до порушення прав та інтересів інших осіб, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на квартирному обліку. З урахуванням наведеного, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог та просила суд відмовити в позові з підстав, викладених у запереченнях. Зазначила, що станом на дату розгляду справи позивач знаходиться на квартирному обліку в списках поза черговиків під №10. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Гуменюк А.І. від 19.04.2017 року відкрито провадження у даній справі. Ухвалою суду від 27.06.2017 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.09.2017 року, відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову. Відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду було призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи за позовом [PERSON] до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. 10.11.2017 року вказану цивільну справу було передано до провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А., а ухвалою судді від 13.11.2017 року дану справу призначено до розгляду в судовому засіданні, а також ухвалами суду від 13.11.2017 року відмовлено в задоволенні заяв позивача про забезпечення позову. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. А тому, ухвалою судді Осаулова А.А. від 22.01.2018 року призначено підготовче судове засідання по цивільній справі, а також витребувано у відповідача докази. Протокольною ухвалою суду від 20.06.2018 року до матеріалів справи долучено відзив, а також повернуто заяву про зміну та уточнення позовних вимог. Ухвалою суду від 20.06.2018 року відкладено проведення підготовчого судового засідання, а також витребувано у відповідача докази. Протокольною ухвалою суду від 19.09.2018 року до матеріалів справи долучені копії протоколу №2 та плану, а також закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [PERSON] є учасником наслідків ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно довідки від 20.10.2017 року №21-1397/4/01, [PERSON] перебуває на квартирному обліку при апараті Державної служби України з надзвичайних ситуацій у загальній черзі з 18.03.1999 року за №13 та у списках позачерговиків з 21.10.2008 року за №11 (а.с. 78). Згідно положень ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України. Протоколом №2 засідання житлової комісії при апараті ДСНС України від 18 лютого 2016 року, затвердженим Головою Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 18 лютого 2016 року, затверджено план розподілу житлової площі ДСНС України на 2016 рік, розглянуто рапорти та заяви про зарахування на квартирний облік до апарату ДСНС України осіб, як таких, що потребують поліпшення житлових умов, розглянуто рапорти про внесення змін у квартирні справи співробітників ДСНС України та вирішено питання про зняття осіб з квартирного обліку при апараті ДСНС України. Планом розподілу жилої площі ДСНС України на 2016 рік, погодженим 17 березня 2016 Начальником відділу обліку та розподілу житлової площі Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації Ільченко Н.В., затвердженим 17 березня 2016 року Заступником Голови ДСНС України Авер'яновим О.В., квартири, що надходять до ДСНС України, розподілено по категоріям працівників, які перебувають на квартирному обліку, у відповідному відношенні: позачерговики (кількість осіб 18, у відсотках до 3%, кількість кватир 1), першочерговими (кількість осіб 159, у відсотках до 20%, кількість кватир 12), загальна черга (кількість осіб 209, у відсотках до 35%, кількість кватир 21), за рішення адміністрації та згодою колективних зборів (у відсотках до 2%, кількість кватир 1), службове житло (у відсотках до 40%, кількість кватир 22). Всього кількість осіб 386, у відсотках до 100%, кількість кватир 57. Крім того, виділено для надання окремим особам рядового та начальницького складу (працівникам поза чергою, за рішенням адміністрації ДСНС України та згодою профспілкового комітету до 2% від кількості квартир, які надходять до ДСНС. У відповідності до ст. 19 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», компенсації та пільги, встановлені в даному розділі, стосуються всіх громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до встановлених категорій. Положеннями ст. 20 вказаного Закону передбачено гарантовані державою компенсації та пільги особам, віднесеним до категорії 1, а саме, позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов (включаючи сім'ї загиблих або померлих громадян). Особи, зазначені в цьому пункті, забезпечуються жилою площею протягом року з дня подання заяви, для чого місцеві ради щорічно виділяють 15 відсотків усього збудованого житла (в тому числі підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності). Кабінет Міністрів України щорічно виділяє обласним державним адміністраціям цільовим призначенням капітальні вкладення відповідно до кількості сімей, що потребують поліпшення житлових умов. Фінансування будівництва здійснюється з Державного бюджету України Як передбачено п. 3.9 Положення про порядок забезпечення житловими приміщеннями осіб рядового і начальницького складу та працівників органів і підрозділів цивільного захисту МНС України, затвердженого Наказом №38 від 05.02.1999 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 07.04.1999 р. за №216/3509 особам, які були вражені променевою хворобою будь-якого ступеня або стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та дітям, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи і потребують особливого догляду, надається додаткова площа у вигляді окремої кімнати згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1996 р. N 1589 "Про порядок надання додаткової житлової площі особам, які внаслідок Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами, дітям-інвалідам, які потребують особливого догляду, та сім'ям, що втратили годувальника з числа осіб, віднесених до категорії 1". П. 38 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року №470 та ст. 43 ЖК УРСР передбачено, що громадянам, які перебувають на квартирному обліку, жилі приміщення надаються в порядку черговості. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Поза чергою жилі приміщення надаються: громадянам, житло яких внаслідок стихійного лиха стало непридатним для проживання. Громадяни, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, включаються в окремий список. Рішення про включення в цей список приймається відповідно виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів або адміністрацією підприємства, установи, організації чи органом кооперативної або іншої громадської організації і профспілковим комітетом. Рішення адміністрації (органу громадської організації) та профспілкового комітету затверджується виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів. Про прийняте рішення повідомляється заінтересованим особам. Список громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, вивішується для загального відома. Громадяни виключаються з указаного списку, якщо вони були включені до нього необгрунтовано або втратили право позачергового одержання жилих приміщень. Виключення зі списку провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про включення громадянина до списку. При розгляді цього питання на засідання відповідних органів запрошуються заінтересовані особи. Про виключення із списку громадяни у 15-денний строк повідомляються в письмовій формі із зазначенням підстав виключення (п. 46, п. 47 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року №470). При цьому, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що права позивача на житло, визначене Конституцією України не порушене, а також передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пільги на отримання жита в першу чергу не обмежені, оскільки, в силу вимог національного законодавства, а саме Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року №470, таке житло надається в порядку черговості, а виокремлення із такої черги позивача приведе до порушення прав інших осіб, які так само як і він, перебувають на обліку, користуються встановленими пільгами та потребують поліпшення житлових умов. Так само, в судом встановлено, що оскаржувані позивачем план та протокол №2 прийняті на підставі Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року №470 та Положення про порядок забезпечення житловими приміщеннями осіб рядового і начальницького складу та працівників органів і підрозділів цивільного захисту МНС України, затвердженого Наказом №38 від 05.02.1999 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 07.04.1999 р. за №216/3509, а тому є законними та чинними на даний час. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, позовна вимога щодо надання позивачу житлової площі при першій наявній можливості з моменту ухвалення рішення Шевченківського районного суду м. Києва не може бути задоволена, враховуючи принципи цивільного судочинства, так як права позивача у цьому разі не є порушеними, оскільки відмови у вчиненні таких дій позивач не отримував, а такі дії не були вчинені відповідачем. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Приписами ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог на підставі наявних у справі матеріалів, в яких відсутні докази порушення відповідачем прав позивача та житло, оскільки вимогами національного законодавства України так само передбачені черги для осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, позов не підлягає задоволенню. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed