Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька та виготовлення проїзних документів. Мотивуючи свої позовні вимоги позивачка зазначила, що з 13.10.2001 року по 17.05.2011 року перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з нею. У теперішній час Донецька область є активною зоною антитерористичної операції (АТО), де ведуться бойові дії, що є небезпечним для життя і здоров'я її доньки. Відповідач відмовляється надати згоду на виїзд доньки за кордон, у зв'язку з чим вона не може виготовити документи для виїзду її доньки за межі України. Тому просить суд надати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини [PERSON] за кордон України без згоди батька відповідача [PERSON] та виготовлення проїзних документів. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити пославшись на існуючу небезпеку, яка може в будь-який час збільшитися. В умовах бойових дій ні нотаріус ні суд не працюватимуть і вона хоче взяти дозвіл до виникнення реальної небезпеки для дитини. Колишній чоловік за дозвіл вимагає автомашину, яку придбали під час шлюбу. Вона може вивезти дитину в місто Форос АР Крим, де проживає її мати в приватному будинку, або до сестри в м. Новошахтинськ, Ростовської області, також до родичів чоловіка, які також проживають в Росії. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, мотивуючи, існуючою небезпекою поновлення бойових дій, як в Донецькій області, так і в місті Вугледар, крім того, в місті відсутнє централізоване водопостачання і можливо буде відсуне опалення. Відповідач відмову в наданні дозволу належним чином не обґрунтував. Відповідач у судовому засідання позовні вимоги не визнав. Просив, відмовити в задоволенні вимог посилаючись на те, що між ним та колишньою дружиною існує спір і слухається справа про поділ майна і він подав заяву про встановлення часу відвідування доньки до органу опіки та піклування. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у період шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO] (а.с. 8), яка мешкає разом з позивачкою. Шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано 17.05.2011 року. Позивачка зареєструвала шлюб вдруге та має спільну дитину з другим чоловіком. Відповідно до положення ст. 2 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»документами. що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. В свою чергу, згідно з п. 2 - 2 Постанови КМУ від 27.01.1995 р. «Про загвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків". Позивачка бажає отримати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон в зв'язку з тим, що у теперішній час Донецька область є активною зоною антитерористичної операції (АТО), де ведуться бойові дії, що є небезпечним для життя і здоров'я її доньки і хоче скористатися ним вразі раптового погіршення ситуації в м.Вугледар, та соціально-побутових умов. Відповідно до ст. 7 ч.6 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Статтею 7 ч.8, ч.9 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлени Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Як вбачається з ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно зі ст. 4 Закону України від 21 січня 1994 року N 3857-ХІ1 "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та Правил перетинання; державного кордону громадянами І України" затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року N 57 " виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. У ст. 141 СК України визначена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини. Згідно ч.1, ч.2 ст. 171 СК України: 1. дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. 2. дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. [PERSON] суду пояснила, що останній раз бачила батька в 2013 році. Вона не бажає з ним спілкуватися, так як він образив її, не відпускав її на відпочинок в 2012 році ті 2013 році за кордон. У неї добрі стосунки з вітчимом і вона хоче щоб суд надав дозвіл на її виїзд за межі України на випадок поновлення бойових дій. Відповідач заперечуючи проти тимчасового виїзду дитини за кордон, обмежуючи у тимчасовому виїзді за кордон та вільному пересуванні дитини, суд вважає це порушенням законних прав і інтересів неповнолітньої [PERSON] Не надав суттєвих доводів чи обґрунтувань, його посилання про нерозглянуті справу про поділ майна та його заяви про час спілкування з дитиною органом опіки та піклування, суд, не може прийняти до уваги так як вони не мають відношення до суті спору, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 313 ЦК України, ст.ст.7, 141, 150, 155,171 СК України ст.ст. 2,4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», п. 2 - 2 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995 року ,

Outcome: approved