Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Представник ТОВ «ХАРКІВ ЕКОРЕСУРС» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] суму заборгованості за послуги з вивезення побутових відходів у розмірі 458,93 грн., з яких 352,39 грн. - сума основної заборгованості за надання послуг, 87,26 грн. - інфляційні втрати, 19,28 грн. - три відсотки річних від простроченої суми, а також просить стягнути судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.05.2015 року ТОВ «ХАРКІВ ЕКОРЕСУРС» звернулось до Дзержинського районного суду м.Харкова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів. 11.06.2015 року Дзержинським районним судом м.Харкова був виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів. Ухвалою суду від 17.08.2015 року зазначений судовий наказ скасовано. Також зазначає, що вивезення побутових відходів за адресою [ADDRESS] надається ТОВ «ХАРКІВ ЕКОРЕСУРС» з 01.01.2013 року на підставі Договору на вивезення побутових відходів від 27.11.2012 року, опублікованому в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради - газеті «Харьковские известия». Крім того, 20.11.2012 року між УДППЗ «Укрпошта» та позивачем було укладено Договір про надання послуги доставки рекламної та/або інформаційної продукції №06-736, за яким УДППЗ «Укрпошта» було здійснено доставку примірника газети «Харьковские известия», в якому було опубліковано Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 27.11.2012 року, в т.ч. за адресою відповідача, а саме: [ADDRESS]. До набрання чинності зазначеним Договором від відповідача не надходило жодних заяв про свою незгоду із умовами опублікованого договору. Станом на 01.06.2018 року відповідач не здійснювала оплату за надані послуги з 01.06.2015 року по 01.06.2018 року у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 352,39 грн., з яких 383,87 грн. - сума основної заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів, 94,85 грн. - інфляційні витрати, 16,81 грн. - три відсотки річних від простроченої суми. Відповідач надала суду відзив, згідно якого проти позову заперечує, посилаючись на те, що вона не укладала договору про надання послуг з позивачем та не користується послугами з вивезення побутових відходів. Також зазначає, що 17.08.2015 року Дзержинським районним судом м.Харкова скасовано судовий наказ від 11.06.2015 року про стягнення з неї на користь позивача заборгованості за послуги з вивозу побутових відходів. Крім того, с 01.04.2017 року вона оформила компенсаційні виплати по сплаті комунальних послуг з місцевого бюджету та писала листа на ім'я начальника управління про те, щоб не перераховували компенсаційні виплати в організацію позивача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позові. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні з підстав, наведених у відзиві. Судом розглянуто питання про долучення до матеріалів справи пакету документів від [PERSON], за результатами розгляду якого вирішено не долучати до справи подані ним документи та повернути їх адресату. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозв'язку, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав. 11 червня 2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова був виданий судовий наказ, який ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2015 року у справі №638/8563/15-ц було скасовано, що стало підставою для звернення ТОВ «ХАРКІВ ЕКОРЕСУРС» до суду з позовною заявою. [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.12.2011 року № 940 «Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів в місті Харкові» виконавцем послуг з вивезення побутових відходів в місті Харкові визначено серед інших юридичних осіб і ТОВ «ХАРКІВ ЕКОРЕСУРС». Позивачем ТОВ «ХАРКІВ ЕКОРЕСУРС» в якості пропозиції для підписання споживачами в газеті "Харьковские известия від 27.11.2012 року був опублікований публічний Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 27.11.2012 року, підписаний позивачем. 20 листопада 2012 року між останнім та Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта» було укладено договір про надання послуг з доставки рекламної та/або інформаційної продукції, за умовами якого підприємство взяло на себе зобов'язання доставляти рекламно- інформаційну продукцію. В обґрунтування вимог про стягнення заборгованості ТОВ «ХАРКІВ ЕКОРЕСУРС» посилалось на те, що примірник газети з опублікованим у ньому договором був доставлений по місцю проживання відповідача, він з 1 січня 2013 року набрав чинності, оскільки заперечень від останнього про незгоду з його умовами не надійшло. За цих обставин такий договір відповідно до ст.633 ЦК України є публічним, відповідач став абонентом ТОВ «ХАРКІВ ЕКОРЕСУРС», а договір між сторонами укладений згідно положень ч.3 ст.205, ст. ст.642-643 цього Кодексу. Згідно із ст.ст.642, 643 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.35-1 Закону України «Про відходи» власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі житлових будинків, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання побутових відходів. Орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах визначає виконавця послуг з перевезення побутових відходів з певної території населеного пункту. Пунктом 3.2.5 Рішення Харківської міської ради від 16 листопада 2011 року № 504/11 «Про встановлення Правил благоустрою території міста Харкова» власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендатори житлових будинків (земельних ділянок) приватної власності, зобов'язані укладати договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснювати оплату таких послуг та забезпечувати збирання побутових відходів. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 28 грудня 2011 року №940 «Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів в місті Харкові» виконавцем таких послуг визначено позивача. За погодженим з адміністрацією Дзержинського району м. Харкова графіком планово-подвірного вивезення твердих побутових відходів від приватних домоволодінь Дзержинського району м. Харкова вивезення побутових відходів по [ADDRESS] здійснюється позивачем щочетверга. Посилання відповідача [PERSON] на те, що він самостійно утилізує наявні у неї побутові відходи суд не приймає до уваги, оскільки відповідачем не доведено, що вона зберігає та видаляє відходи у санкціонованих місцях чи об'єктах і не порушує законодавство про відходи, екологічне та навколишнє середовище. Рішеннями Харківської міської ради № 896 від 20 грудня 2011 року, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин, та № 92 від 18 лютого 2015 року, яким скасовано зазначене рішення, встановлено тарифи на послуги з вивезення (перевезення, захоронення) побутових відходів, які надає Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВ ЕКОРЕСУРС». Відповідно до пунктів 3, 5 Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, послуги з вивезення твердих відходів надаються за контейнерною та без контейнерною схемами; в місцях, де не встановлені контейнери, вивезення твердих відходів здійснюється за без контейнерною схемою. Згідно п.11 цього договору розрахунок обсягу і вартості послуг здійснюється згідно з Правилами надання послуг з вивезення побутових відходів та додатком №1 до цього договору, згідно з яким вартість послуг з вивезення твердих побутових відходів на одну особу становила 9,08 грн. на місяць, а з 06 березня 2015 року становить 11,69 грн. на місяць. З серпня 2017 року вартість послуг з вивезення твердих побутових відходів за одну особу становить 14,45 грн. за місяць. Рішенням Харківської міської ради № 215/06 від 27 грудня 2006 року «Про затвердження норм утворення твердих побутових відходів в місті Харкові» середньомісячна норма утворення твердих побутових відходів на одного мешканця приватного будинку становить 2,2 м. куб., а середньорічна норма утворення великогабаритних відходів на одного мешканця приватного будинку становить 0, 22 м. куб., отже при перерахунку на норму за один тиждень це становить приблизно 50 літрів на одного мешканця приватного будинку. Наданий позивачем розрахунок суми основного боргу за послуги вивезення твердих побутових відходів за період з 01.06.2015 року по 01.06.2018 року в сумі 352,39 грн. відповідає вимогам ч.1 ст.5 Закону України «Про відходи», п.13 Правил надання послуг з вивезення побутових відходів та вищенаведеним локальним актам. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Отже, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав та обов'язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) вимагати сплати грошей за надані послуги. Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Не дотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Отже, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не включає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов'язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Із матеріалів справи вбачається, що з 01 червня 2015 року по 01 січня 2017 року відповідач не здійснював оплату за надані послуги, у зв'язку з чим станом на 01 червня 2018 року у нього виникла заборгованості в розмірі 352,39 грн.; сума інфляційних втрат за час прострочення склала - 87,26 грн., 3% річних від простроченої суми - 19,28 грн. До теперішнього часу заборгованість не погашена. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.133, ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про відходи», ст..ст. 627, 633, 642, 643 ЦК України,

Outcome: approved