Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов та пояснила, що сторони спільно не живуть з 01 вересня 2018 року. З вересня 2018 року відповідач не утримує сина. Відповідач один раз на місяць привозив сину солодощі та продукти, купив сину сандалі і костюм. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що згідний сплачувати аліменти у розмірі ? частини свого заробітку. [PERSON] вважає, що утримував сина. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який в даний час перебуває на утриманні позивачки [PERSON]. Вказані обставини стверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] виданого 16 травня 2014 року на бланку серії [NUMBER], копією довідки виданої Вовчинецькою сільською радою №377 від 31 травня 2018 року. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини сторін. Згідно вимог ст. 181 СК України [PERSON] має право на отримання аліментів від відповідача [PERSON] у частці від доходу відповідача, або у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Дане право [PERSON] порушується відповідачем, оскільки останній не утримує матеріально свою дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Суд також враховує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 липня 2018 року складає 1559 гривень. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд вважає, що відповідач нарівні з позивачкою зобов'язаний нести витрати на утримання дитини. В порушення вимог ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що він на належному рівні матеріально утримує дитину та забезпечує її відповідно до частки своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.ст. 141, 150 Сімейного кодексу України. Також в порушення вимог ЦПК України відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, що він має незадовільний стан здоров'я та має на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дитини, відсутність на утриманні відповідача інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Суд також враховує розмір заробітної плати відповідача за останні шість місяців. Враховуючи вказані обставини. Суд вважає, що із відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина у розмірі ? частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Виходячи із розміру заробітної плати відповідача, фактичний розмір аліментів складе біля 2000 гривень. Згідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні часу з якого слід стягувати аліменти суд враховує, що заява надійшла до суду 21 червня 2018 року. Суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини заробітної плати відповідача за червень 2018 року, що становить 2284 гривні 49 копійок. Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути 757 гривень 57 копійок в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу. Зокрема згідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати позивача на правничу допомогу склали 1000 гривень. Враховуючи, що позов слід задовольнити частково, з відповідача на користь позивачки пропорційно задоволених позовних вимог, слід стягнути 757 гривень 57 копійок в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу. Сторони не заявляли клопотань про зменшення витрат на правову допомогу та не надали суду доказів не співмірності витрат. Суд вважає, що в стягненні з відповідача на користь позивачки витрат на копіювання документів та транспортних витрат слід відмовити. Зокрема позивачка не надала суду жодних доказів понесення нею таких витрат. На підставі ст. ст. 179 - 183, 186, 191 СК України,

Outcome: partial