Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Представник ПАТ ,,Альфа-Банк" - [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.11.2016 року між ПАТ ,,Альфа-Банк" та [PERSON] було укладено оферту на укладання угоди про надання особистого кредиту № 490962034. Згідно з умовами якого банк надавав позичальнику кредитні кошти у розмірі 54103,17 грн. на строк 60 місяців зі сплатою 39,9% річних. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. Позичальник умови договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом , відсотками , а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає. У зв'язку з зазначеними порушеннями позичальник [PERSON] станом на 18.08.2017 року має заборгованість у сумі 68080,08 грн. з яких : заборгованість за кредитом - 53498,29 грн.; заборгованість по відсоткам - 10499,06 грн.; штраф - 4082,73 грн. Представник позивача ПАТ ,,Альфа-Банк" за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надала до суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 17.11.2016 року між ПАТ ,,Альфа-Банк" та [PERSON] було укладено оферту на укладання угоди про надання особистого кредиту № 490962034. Згідно з умовами якого банк надавав позичальнику кредитні кошти у розмірі 54103,17 грн. на строк 60 місяців зі сплатою 39,9% річних. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. Позичальник умови договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом , відсотками , а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає. У зв'язку з зазначеними порушеннями позичальник [PERSON] станом на 18.08.2017 року має заборгованість у сумі 68080,08 грн. з яких : заборгованість за кредитом - 53498,29 грн.; заборгованість по відсоткам - 10499,06 грн.; штраф - 4082,73 грн. Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ ,,Альфа-Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, позичальник зобов'язаний сплатити неустойку. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності . Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 49 та ч.4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову на будь-якій стадії судового процессу не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 142 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved