Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним тим, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі від якого мають, на даний час, повнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З досягненням дитиною повноліття стягнення аліментів на його утримання припинилось, проте, на даний час син продовжує навчання у рівненському автотранспортному коледжі НУВГП на денній формі навчання, у зв»язку із чим потребує матеріальної допомоги. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, щомісячно до закінчення сином навчання або до досягнення ним 23 років. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовільнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання сина на час його навчання в розмірі 1/9 частини свого доходу, просив врахувати його сімейний стан, а саме перебування на його утриманні дружини, яка є інвалідом 3 групи, та двох неповнолітніх дітей. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 12 квітня 2000 рік (а.с.12). [INFO] у сторін народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини [NUMBER]. Батьком дитини, згідно даних у свідоцтві, є [PERSON]. Як вбачається із довідки , що видана Рівненським автотранспортним коледжом 23 жовтня 2018 року № 02-09/462 [PERSON] є студентом денного відділення Рівненського автотранспортного коледжу НУВГП І рівня акредитації, навчається на державній формі навчання, стипендію не отримує. Термін навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2021 року. Згідно зіст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідност. 200 СК Українисуд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених уст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1ст. 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, при чому обов'язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. При визначенні розміру аліментів суд відповідно дост. 182 СК України враховує, що відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований. Сину відповідача [PERSON] на даний час виповнилось 20 років, він продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач має змогу таку допомогу надавати, а тому з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина під час навчання. Разом з тим, при ухваленні рішення суд враховує, що на утриманні відповідача, згідно поданих свідоцтв, перебувають неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] від шлюбу із [PERSON] Проте, посилання відповідача на ту обставину, що на його утриманні перебуває дружина [PERSON], не заслуговує на увагу суду, оскільки, як вбачається із довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ№ 0950728 від 07.06.2018 року, копії індивідуальної програми реабілітації інваліда № 843 від 26.05.2016 року та пояснень відповідача в судовому засіданні, хоча дружина і є інвалідом 3 групи загального захворювання, проте вона працевлаштована, працює медсестрою та отримує заробітну плату. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім зазначених обставин, суд враховує, що навчання сина сторін є бюджетне, форма навчаня - денною, у зв"язку з чим він не може самостійно себе утримувати, обов'язок обох батьків щодо утримання дітей, встановлений законом прожитковий мінімум для працездатних осіб, та вважає, що заявлений позов слід задовольнити частково та визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/5 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 01.09.2018 року та до закінчення навчання, але не більш як до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. У відповідності до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд покладаає судові витрати на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial