Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач\~ТОВ«ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС» звернулось до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом надання безперешкодного доступу та про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позов обгрунтовували тим, що 08 серпня 2008 року [PERSON] уклав з ВАТ «Сведбанк», яке виступало правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», кредитний договір № 2001/0808/98-018. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки № 2001/0808/98-018 Z-2 від 08.08.2008 року, відповідно до умов якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором було укладено Договори поруки № 2001/0808/98-018 - Р-3 та № 2001/0808/98-018 - Р- 4, за якими [PERSON] та [PERSON] , як поручителі зобов`язуються перед банком відповідати за виконання зобов`язань щодо повернення коштів, наданих банком позичальнику. В договорах поруки місцем проживання відповідачів зазначено квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] . 28.11.2012 року банк відступив ТОВ «Факторингова Компанія «Вектор Плюс» відповідно до Договору факторингу № 15 та Договору про відступлення прав за договором іпотеки свої права вимоги до Позичальника та Іпотекодавця за зобов`язаннями по Кредитним договорам та Іпотечному договору відповідно. Пункт 12 Іпотечного договору містить застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, зокрема, зазначено, що Іпотекодержатель може обрати один із передбачених у ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» спосіб задоволення своїх вимог. Одним із таких є спосіб шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». У зв`язку з грубим порушенням позичальником умов Кредитного договору, зокрема, неповернення кредиту, несплати процентів та комісій за користування кредитом, позивач в позасудовому порядку врегулював питання звернення стягнення на предмет іпотеки, що передбачено умовами Іпотечного договору та Законом України «Про іпотеку». Зокрема, 14.04.2017 року позивач набув у порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 04.05.2017 року позивачем, як законним власником, була здійснена спроба потрапити у власне майно, однак було виявлено, що у ньому незаконно проживає [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до акту обстеження майна від 04.05.2017 року майно знаходиться у житловому стані, немає жодних видимих пошкоджень, а відповідно до акту обстеження майна від 18.05.2017 року стан цього ж майна встановити не можна, не надано доступ до лічильників газу, води, електричної енергії, внаслідок чого неможливо встановити їх справність та використання відповідно до норм. Вважали, що своїми діями відповідачі порушують їх право власності на зазначену квартиру. Позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власності, адже відповідачі чинять перешкоди (відмовляються впустити позивача у свою власність та виселитись), не зважаючи на додержання позивачем всіх законних процедур та на непорушність права власності позивача і презумпцію її правомірності. Для того, щоб перешкод у здійсненні права користування не було, позивачу необхідно надати постійний безперешкодний доступ до свого майна. Окрім цього, власність зобов`язує, а позивач не може фізично контролювати додержання обов`язків щодо не завдання шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, отже, створюється реальна загроза порушенню прав не лише позивача, а й третіх осіб і суспільства в цілому. Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Як було зазначено, власником майна є не [PERSON] , а позивач. Отже, право користування житлом члени сім`ї [PERSON] , а саме [PERSON] , яка є сестрою [PERSON] та [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] також втратили. \~ \~ \~ \~ \~ Позивач\~просив усунути перешкоди у здійсненні права користування майном, розташованим за адресою: [ADDRESS] , шляхом надання постійного безперешкодного доступу ТОВ «Факторингова Компанія «Вектор Плюс» до цього майна, визнати громадян [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою яка розташована за адресою: [ADDRESS] , стягнути судовий збір. \~ \~ \~ \~Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити, надавши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Також зазначив, що спірна квартира належить їх товариству на праві власності, їх представники неодноразово намагались потрапити до спірної квартири, але їм перешкоджають відповідачі, які мешкають в спірній квартирі. Взагалі доступу до спірної квартири позивач не має. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином про причини неявки суд не повідомили. Представник відповідача адвокат Смородський О.Г. в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що відповідачі мешкають в спірній квартирі [PERSON] мешкає, але не зареєстрована, а [PERSON] мешкає та зареєстрована в спірній квартирі, іншого житла не має. Також зазначив, що колишній власник квартири [PERSON] оспорює в судовому порядку вчинення реєстраційних дій щодо переходу права власності на спірну квартиру позивачу. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Договору факторингу № 15 від 28.11.2012 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір про відступлення Банком Фактору свої права вимоги заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі документації, а Фактор шляхом надання фінансової послуги банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників, в тому числі згідно витягу з реєстру заборгованості до [PERSON] (а.с.4-11) Згідно Договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 08.11.2012 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк»,яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» уклали договір про домовлення, що разом з відступленням прав вимоги заборгованостей по кредитним договорам від боржників, що здійснюється на підставі Договору факторингу від 28.11.2012 року № 15, укладеного між сторонами, одночасно відступаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені цим Договором. (а.с.12-14) Згідно іпотечного Договору від 08.08.2008 року, з внесеними змінами та доповненнями, укладеного між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] , який є майновим поручителем за виконанням [PERSON] зобов`язань, передбачених кредитним договором від 08.08.2008 року, на забезпечення виконання зобов`язання, іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності майно, а саме: квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.15-23) Згідно Договорів поруки від 28.02.2011 року, укладених між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] , [PERSON] та між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] , [PERSON] , поручителі зобов`язались перед банком відповідати за виконання зобов`язань щодо повернення коштів, наданих позичальнику у вигляді кредиту згідно кредитного договору від 08.08.2008 року (а.с.25- 28)- Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.05.2017 року та від 18.03.2019 року вбачається, що позивачу на праві власності, на підставі листа-повідомлення, виданого 11.04.2017 року, видавник ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», свідоцтво № 195, виданого 28.03.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М., договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 2001/0808/98-018, договору про внесення змін та доповнень до договору іпотеки, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить ТОА «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (а.с.29 ) Згідно актів про перевірку/огляд майна від 14.05.2017 року та від 18.05.2017 року при виході за адресою спірної квартири представником позивача виявлено в квартирі присутність відповідачів по справі, а саме: [PERSON] та [PERSON] , в доступі до квартири було відмовлено (а.с.31,32), що не оспорювалось в судовому засіданні сторонами по справі. При розгляді справи судом встановлено, згідно витребуваних відомостей із адресно-довідкового бюро про реєстрацію відповідачів в спірній квартирі, що в спірній квартирі зареєстрована лише [PERSON] , а [PERSON] має інше зареєстроване місце мешкання. Згідно ст..\~ 316,\~ 317 ЦК України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст..\~ 319, 321\~ ЦК України\~ - власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник\~має право\~вчиняти щодо\~свого майна\~будь-які\~дії,\~які не\~суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст..\~ 386\~\~ ЦК України\~ - держава забезпечує\~рівний захист\~прав усіх\~суб`єктів\~права власності. Власник,\~який має\~підстави передбачати\~можливість порушення\~свого права\~власності іншою\~особою,\~може звернутися\~до суду\~з вимогою\~про заборону\~вчинення нею\~дій,\~які можуть\~порушити його\~право,\~або з\~вимогою про\~вчинення певних\~дій для\~запобігання такому\~порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ст..\~ 391\~\~ ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно правової позиції\~ Верхового Суду України\~ у справі № 6-92 цс 15 - передбачений статтею 391 ЦК України спосіб захисту усунення перешкод у здійсненні власником прав користування та розпорядження своїм майном, підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна, і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем. Згідно правової позиції\~ Верхового Суду України\~ у справі № 6-158 цс 14 - відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Згідно Постанови ВСУ від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16 згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім "ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника житла користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на житло в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та може звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав. \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст.\~12\~ЦПК України\~-\~учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, оцінюючи в сукупності отримані докази у судовому засіданні, суд находить\~\~ встановленим, що позивачу чиняться перешкоди у користуванні спірною квартирою, що належить на праві власності, тому перешкоди мають бути усунені, а позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідач [PERSON] була вселена до спірної квартири та зареєстрована в ній, як член сім`ї колишнього власника квартири [PERSON] , мала право користування спірною\~ квартирою, в той час коли власником був її син [PERSON] .. У зв`язку із зміною власника квартири та отримання права власності на спірну квартиру позивачем, відповідач [PERSON] втратила право користування спірною квартирою. Що стосується позовних вимог про визнання такою, що втратила право користування спірною квартирою [PERSON] , то в цій частині позов не підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , має інше зареєстроване місце мешкання за адресою [ADDRESS] , та відповідно право користування даним житловим приміщенням, тобто користується спірною квартирою та мешкає в ній, на даний час, без достатніх правових підстав, так як згоду на проживання новий власник квартири не надавав, будь-яких угод між позивачем та відповідачкою, щодо проживання в спірній квартирі укладено не було. Вимога щодо виселення відповідачів позивачем не ставиться. У відповідності зі \~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, у вигляді судового збору в розмірі 3200 гривень, по 1600 грн. з кожної. На підставі викладеного,

Outcome: partial