Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів із позовом про виселення із незаконно займаної житлової квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності та просив про задоволення позовних вимог. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Дослідивши докази, які надані сторонами на обґрунтування позовних вимог, з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а згідно ст.60 ЦПК України встановлено, що «кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу». Судом встановлено, що 25.10.2007 року між [PERSON] та ТзОВ «Люксінвестбуд» в особі представників, що діють спільно, директора ТОВ «Люксінвестбуд» Сікірського М.М. та президента ТОВ «Люксінвестбуд» Кунець Г.З. укладено договір купівлі-продажу квартири, а саме гр.[PERSON] продав, а ТзОВ «Люксінвестбуд» купило квартиру [ADDRESS]. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно 07.11.2007 року ТзОВ «Люксінвестбуд» зареєструвало право власності на двохкімнатну квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] від 25.10.2007 року. Із заяви засвідченої приватним нотаріусом [PERSON] від 26.10.2007 року вбачається, що гр.[PERSON] заявив, що продав квартиру [ADDRESS] «Люксінвестбуд» за 572 200 грн. 00 коп. в порядку відселення та у зв'язку нової забудови в межах вулиць Євгена Коновальця, 12 Січових Стрільців, 32. При цьому ствердив, що за рахунок коштів, одержаних від ТзОВ «Люксінвестбуд» за продаж вказаної квартири, придбає самостійно на власний вибір квартиру, а також заявив, що розрахунок за продану квартиру проведено повністю, своїм підписом підтвердив відсутність будь-яких претензій фінансового чи матеріального характеру. Відповідно до п.12 Договору купівлі-продажу, право власності на квартиру виникає у покупця з моменту державної реєстрації. На виконання даного пункту Договору Позивач звернувся до Івано-Франківського ОБТІ, яке провело відповідну реєстрацію про що видало витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно на бланку суворої звітності серії ССГ №975080, номер витягу: 16564814 від 07.11.2007 року та зроблено відповідний запис до технічного паспорту. Статтею 46 Конституції України гарантовано, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст.383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник квартири має право і користуватися помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Укладеним 25.10.2007р. договором купівлі продажу майна - квартири [ADDRESS], копія якого міститься в матеріалах справи, підтверджується придбання ТОВ „Люксінвестбуд" у [PERSON] квартири. Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 31.03.2014 року у задоволенні позовних вимог представника [PERSON] [PERSON] до [PERSON], товариства з обмеженою відповідальністю «Люксінвестбуд» про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним - відмовлено. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ТзОВ «Люксінвестбуд» на праві власності належить квартира яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Однак [PERSON] продовжує жити в проданій квартирі разом із членами своєї сім'ї та відмовляється її звільнити без наявних на те причин. На неодноразові звернення та прохання з боку ТзОВ «Люксінвестбуд» з приводу виселення із спірного житлового приміщення [PERSON] не реагує. З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що вимога позивача є обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст.15,321,317,319 ЦК України, 46 Конституції України, ст.ст.10,11,60,61 ЦПК України,

Outcome: approved