Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 травня 2010 року помер її дідусь [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, що включає в себе земельну ділянку площею 6.89 га, розташовану на території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, яка належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯЗ № 125607, виданого 17 лютого 2010 року Арбузинською районною державною адміністрацією. Після смерті дідуся земельну ділянку успадкувала бабуся [PERSON], якій було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. 26 жовтня 2010 року [PERSON] склала заповіт, за яким заповіла позивачу земельну ділянку, яка раніше належала [PERSON] 25 грудня 2014 року [PERSON] померла. Позивач є спадкоємцем після смерті спадкодавця за заповітом. При зверненні до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину\~на земельну ділянку їй було відмовлено, оскільки [PERSON] за життя не оформила правовстановлюючого документу на земельну ділянку - Державного акту на право приватної власності на землю. Посилаючись на викладене, позивач прохала визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 25 грудня 2014 року, на земельну ділянку площею 6.89 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з двох земельних ділянок з кадастровими №№ 4820355000:09:003:0051 та 4820355000:09:003:0052, розташованих на території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області. Представник позивача у судове засідання, подав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав та прохав справу слухати у відсутність позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав письмову заяву про визнання позову та слухання справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи. Представник третьої особи у судове засідання не зявився та подав заяву про слухання справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 16 травня 2010 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, що включає в себе земельну ділянку площею 6.89 га, розташовану на території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, яка належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯЗ № 125607, виданого 17 лютого 2010 року Арбузинською районною державною адміністрацією. [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка та на підставі її заяви було заведено спадкову справу № 223/2010 у Арбузинській державній нотаріальній конторі. Інший спадкоємець [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи. На підставі заяви [PERSON] до нотаріальної контори про прийняття спадщини 26 серпня 2011 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], в т.ч. і на спірну земельну ділянку. 26 жовтня 2010 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений Арбузинською державною нотаріальною конторою, за яким заповіла спірну земельну ділянку позивачу. 25 грудня 2014 року [PERSON] померла. У передбачений законом 6-місячний строк із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулася позивач та відповідачі [PERSON] та [PERSON] На підставі їх заяв у Арбузинській державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу № 62/2015. Нотаріусом позивачу надано розяснення про відсутність можливості видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої у зв'язку із відсутністю\~\~ правовстановлюючого документу на земельну ділянку, необхідність отримання якого було передбачено діючим на той час законодавством. Так, згідно п. 4.10, 4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Держкомзему від 22.06.2009р. № 325, державний акт взамін втрачених видається також спадкоємцю на запит нотаріуса щодо витребування документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, відповідно до ст. 4 Закону України «Про нотаріат». Вказана Інструкція втратила силу на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537. Постанова № 449 Кабінету Міністрів України «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів № 483 від 03.06.2013 року. У відповідності до положень п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» згідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ст.ст.125,126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа (державного акта), що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч.2\~\~ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що на момент смерті спадкодавця [PERSON] їй належало право власності на земельну ділянку площею 6.89 га, що розташована на території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, правовстановлюючого документу на яку померла не отримувала. З врахуванням\~\~ неможливості\~\~ оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість\~\~визнання за позивачем\~\~права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом\~ після смерті [PERSON] На підставі викладеного суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved