Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Свої заявлені вимоги [PERSON] мотивує тим, що [INFO] помер чоловік заявниці [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Шлюбні стосунки між батьками [PERSON] не склались і його мати, [PERSON] разом із сином [PERSON] переїхала проживати в с. Воробіївку до будинку своїх батьків. З 1973 року мати чоловіка заявниці - [PERSON] проживала однією сім`єю із [PERSON] в [ADDRESS] . [INFO] мати чоловіка заявниці - [PERSON] померла, а [INFO] помер і [PERSON] , вітчим чоловіка заявниці, який постійно проживав і був зареєстрований в с. Воробіївка, Немирівського району, Вінницької області. Після смерті [PERSON] відкрилася\~спадщина на спадкове майно, зокрема, на право на земельну ділянку розміром 3.15 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Воробіївської сільської ради Немирівського районного Вінницької області. Спадкоємцем за законом на спадкове майно після смерті\~ [PERSON] був [PERSON] , як утриманець померлого, який спадщину прийняв, але за життя не встиг одержати правовстановлюючих документів на спадкове майно. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.07.2001 року, зареєстрованого в реєстрі № 4072 посвідченої державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори Люлько Л.М., спадкоємцем майна [PERSON] , померлого [INFO] , є його дружина - [PERSON] . Зацівлені особи, [PERSON] та [PERSON] , наші із [PERSON] діти, які також є спадкоємцями свого батька, [PERSON] .. [PERSON] за життя свого вітчима - [PERSON] , з 1990 року по травень 1995 року фактично проживав за рахунок коштів, які йому надавав останній. Грошова допомога, пенсія яку отримував [PERSON] була для чоловіка заявниці та і для всієї їхньої сім`ї постійним і основним засобом для існування. За життя матері чоловіка заявниці - [PERSON] та вітчима - [PERSON] , сім`я заяваниці фактично проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. Покійний [PERSON] не працював і матеріальне утримання, яке надавав йому [PERSON] щомісяця, протягом п`яти з половиною років, було основним засобом для існування [PERSON] і їхньої родини. Згідно виписки\~ з погосподарської книги, особовий рахунок № [NUMBER] по Сокілецькій сільській раді членами домогосподарства записані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно виписки\~ з погосподарської книги, особовий рахунок № [NUMBER] по Воробіївській сільській раді\~членами господарства в с. ВоробіївкаНемирівського району Вінницької області записані [PERSON] та [PERSON] . Встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини. В судовому засіданні представник заявника - адвокат Примакова В.В. заявлені вимоги підтримала, просить їх задовільнити, так як встановлення вказаних факту необхідне для оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні надали покази, що добре знайомі з заявницею, її покійним чоловіком - [PERSON] , матір`ю [PERSON] - [PERSON] та вітчимом [PERSON] - [PERSON] і підтверджують той факт, що [PERSON] перебував на утриманні [PERSON] більше одного року, проживав з останнім однією сім`єю, а також прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Суд, заслухавши учасників судового розгляду, приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16.04.1983, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 16.04.1983, про що Сокілецькою сільською радою народних депутатів Немирівського району Вінницької області було зроблено запис №3. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , та його батьками є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.05.1995. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.06.1995. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.11.2000 [PERSON] помер [INFO] . Спадкоємицею майна [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії АЕВ №130119 від. 04.07.2001. Згідно виписки\~ з погосподарської книги, особовий рахунок № [NUMBER] по Сокілецькій сільській раді членами домогосподарства записані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно виписки\~ з погосподарської книги, особовий рахунок № [NUMBER] по Воробіївській сільській раді\~членами господарства в с. ВоробіївкаНемирівського району Вінницької області записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки № 2 від 06.05.2021, виданої виконавчим комітетом Немирівської міської ради після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , які постійно проживали та були зареєстрованні за адресою: [ADDRESS] , залишилося спадкове майно. Спадкоємцем за законом є син померлий - [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На момент відкриття спадщини в житловому будинку інших зареєстрованих осіб не було. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Закон надає юрисдикції суду встановлювати факти, що мають юридичне значення, але при певних умовах: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відмовити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №5 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалася, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст.62 ЦПК (оцінка доказів). При вирішенні питання про перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію у разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім"ї годувальника, які були на його утриманні. Відповідно до п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР (1963 р.) до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, Цивільний кодекс УРСР 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Аналіз вказаних норм та судової практики дає підстави вважати, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути зокрема наявність у спадкоємця протягом шестимісячного терміну після смерті спадкодавця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно чи права на нього. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Зважаючи на недостатність документів, підтверджуючих факт прийняття спадщини заявником, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ст.ст. 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене та те, що законом не визначено іншого порядку встановлення даних фактів, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] , оскільки факти,\~які просить встановити заявниця \~мають для неї\~юридичне \~значення, оскільки надають право на отримання спадщини.

Outcome: approved