Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

У листопаді 2017 року заявник звернулась до суду з заявою де зазначає, що з 14 липня 2015 року її син [PERSON], [INFO] пішов з дому в невідомому напрямку та з того часу від нього немає ніяких даних стосовно місця його перебування. Вона звернулася із заявою про його розшук до Липецького відділення поліції ГУНП в Харківській області, однак позитивних даних розшук не дав. З моменту зникнення сина вона постійно намагається встановити його місце знаходження, однак всі заходи виявилися безрезультатними. На теперішній час [PERSON] зареєстрований у квартирі за адресою [ADDRESS] і вона вимушена сплачувати за нього комунальні послуги. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім їй необхідно для зняття його з реєстрації за місцем реєстрації. Тому просила визнати [PERSON] безвісно відсутнім.. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2017 року заяву було прийнято до провадження суду і призначеного до розгляду у відкритому судовому засіданні на 29 листопада 2017 року. 06 червня 2018 року до суду надійшов лист Роганська селищна рада Харківського району Харківської області №02-25-948 від 29.05.2018 року, в якому вони не заперечують проти заяви, просять розглядати справу у їх відсутність. Заявник у судове засідання не з'явилася, про день, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, заву підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, суд встановив наступне. [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] Згідно довідки від 12.10.2017 року, [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] Згідно відомостей Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області від 31.08.2017 року, [PERSON], [INFO], безвісно зник, у зв'язку з чим оголошено державний розшук останнього, оперативно-розшукова справа №9016191 від 17.07.2015 року. Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Статтею 43 Цивільного кодексу України встановлено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. При цьому під останніми відомостями про фізичну особу, яка визнана безвісно відсутньою, слід розуміти відомості, які надала сама про себе така особа, відомості, отримані від інших осіб. Статтею 305 ЦПК України встановлено, що заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцем знаходження її майна/ Частиною 4 статті 52 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, але можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини встановлені. Враховуючи те, що відомості про встановлення часу отримання останніх відомостей про [PERSON] в загальному порядку ніким не спростовані, [PERSON] за місцем свого останнього мешкання не з"являвся понад рік, суд вважає, що заявником доведений факт того, що він з 21 червня 2015 року є безвістно відсутнім, а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Судові витрати підлягають віднесенню за рахунок заявника. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved