Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок по вулиці Південній № 1 в с. Пії Миронівського району Київської області. З серпня 2009року у будинку зареєстровані [PERSON] та її син [PERSON], [INFO]. Вказану тимчасову реєстрацію він здійснив на прохання чоловіка відповідачки [PERSON], з яким на той час перебував у дружніх відносинах. З моменту реєстрації відповідачка та її син жодного дня у будинку не проживали, їх реєстрація у будинку обмежує його права на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Просить визнати відповідачку та її малолітнього сина [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS], як таких, що не проживають у цьому будинку з серпня 2009року. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання повторно без поважних причин не з"явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена за останнім відомим місцем проживання, а також через оголошення у пресі, а тому відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України вважається повідомленою про час і місце розгляду справи. . Представник органу опіки та піклування Миронівської райдержадміністрації при винесення рішення покладається на думку суду. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, представника органу опіки та піклування Миронівської РДА, свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню . Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч. 1ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що позивачеві на праві приватної власності належить житловий будинок по [ADDRESS], що підтверджується договором дарування (а.с.6-8). У вказаному будинку, власником якого є позивач, зареєстрована відповідачка [PERSON] та її малолітній син [PERSON], які не є його родичами, у будинку з моменту реєстрації не проживали і не проживають, що підтверджується довідкою Піївської сільської ради(а.с.9-10) . Згідно актів від 20.01; 15.02.; 17.03.; 20.04., 24.05.; 22.06.; 21.07.; 18.08.; 21.09.; 20.10.; 22.11.; 20.12.2013року, складених комісією та засвідчених депутатом Піївської сільської ради, відповідачка та її син у будинку [ADDRESS] не проживають, будь-які належні їм речі у будинку відсутні(а.с.11-22) Відповідачка у судове засідання не з"явилася, будь-яких доказів на спростування чи підтвердження доводів позивача не надала. Свідки [PERSON] та [PERSON], проживають в одному селі з позивачем та відповідачкою, підтвердили, що відповідачка та її син ніколи у будинку позивача не жили, оскільки мали свій будинок у [ADDRESS], який продали та виїхали з села. На час складання актів, відповідачка у будинку також не жила, речей її та сина у будинку не було. Враховуючи те, що відповідачка та її малолітній син [PERSON], [INFO]. з моменту їх реєстрації, тобто з серпня 2009 року не проживали і не проживають у будинку, на даний час їх місце перебування невідоме, добровільно знятись з реєстрації відмовляються, чим перешкоджають власникові розпоряджатись ним, суд дійшов висновку, що їх слід визнати такими, що втратили право користування даним житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Рішення суду про втрату права користування житловим приміщенням є підставою для зняття відповідачів з реєстрації. На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача. Крім того, з відповідачки слід стягнути витрати, пов"язані з її викликом до суду у розмірі 200грн. На підставі ст.ст.317, 319, 391, ЦК України,

Outcome: approved