Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 16.04.2010 р. Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Луганської області. Від даного шлюбу дітей у сторін немає. Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння, вззаємодовіри та несумісністю характерів. З кінця червня 2016 року сторони не підтримують шлюбні стосунки та окремо проживають. Сторони не ведуть спільне господарство. Шлюб існує формально. Позивач надала заяву про підтримання позовних вимог та слухання справи за її відсутності . Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся судом про місце і час слухання справи. На підставі ст.ст.74, 76 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про місце і час судового розгляду. На підставі ст. 224 ЦПК України та за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 квітня 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Луганської області, про що складено актовий запис № 146. Від шлюбу у подружжя неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст.3 Сімейного кодексу України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права і обов»язки. Судом встановлено, що з червня 2016 року сторони не підтримують шлюбних стосунків та окремо проживають. Сторони не ведуть спільне господарство, не пов»язані спільним побутом. Шлюб існує формально. Зазначені обставини були встановлені при розгляді справи в судовому засіданні Подальше існування сім»ї є неможливим, оскільки між сторонами втрачено почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім»ї. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім»ї є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved