Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

ТОВ ОТП Факторинг Україна звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] 21562,09 грн. заборгованості за кредитним договором. Вимоги обгрунтовують тим, що 18.02.2014 р. між публічним акціонерним товариством ОТП Банк та [PERSON] був укладений кредитний договір №2008136575, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 17950,00 грн строком на 36 місяців, процентна ставка за користування якого встановлена в розмірі 0,01% річних. 22.12.2014 р. між ПАТ ОТП Банк та ТОВ ОТП Факторинг Україна був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого до ТОВ ОТП Факторинг Україна перейшли усі права щодо вимоги до боржника за зазначеним кредитним договором. Однак, станом на 24.11.2016 р. умови кредитного договору [PERSON] не виконувались і утворилась заборгованість на суму 21562,09 грн., з яких : 17451,89 заборгованість по сплаті кредиту; 1,35 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 4108,85 грн. сума комісії, що і змусило звернутися до суду. Представник позивача ТОВ ОТП Факторинг Україна в судове засідання не зявився, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять вимоги позову задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Так, з матеріалів справи вбачається, що 18.02.2014 р. ПАТ ОТП Банк уклав з [PERSON] договір про надання споживчого кредиту №2008136575 (а.с. 3-4). Згідно договору факторингу №22/12/14/1-1, укладеного 22 грудня 2014 року між ПАТ ОТП Банк та ТОВ ОТП Факторинг України, ПАТ ОТП Банк (клієнт) передав, а ТОВ ОТП Факторинг Україна (фактор) прийняв право грошової вимоги, що належить клієнту, і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом та боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (п.1.1). За цим договором фактор одержав право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобовязань за кредитними договорами (п.1.3). У відповідності до умов цього договору фактор передав грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступив факторові право грошової вимоги до боржників в розмірі портфеля заборгованості, яке виникло у клієнта внаслідок укладення з боржниками кредитних договорів та надання клієнтом боржникам кредитних коштів (п.6.1) (а.с.14-17). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 24.11.2016 р. [PERSON] умови правочину не виконує, унаслідок чого його борг складає 21562,09 грн. (а.с.16). Ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. У ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). А згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вищевикладене, слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в сумі 21562,09 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ ОТП Факторинг Україна 1378 грн. судового збору.

Outcome: approved