Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просить стягнути з відповідача аліменти на утримання його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1200,0 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, посилаючись на те, що відповідач у цій справі не надає допомоги на утримання дитини, яка знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач не надає утримання на дитину позивач вимушена звернутись з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. У наступному судовому засіданні позивачем були змінені позовні вимоги у зв'язку з погодженням цього питання з відповідачем, в яких вона просила стягнути з відповідача на аліменти на утримання його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 400,0 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, а також стягнення проводити з 01 червня 2014 року. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, уточнені позовні вимоги позивача визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що з 07 червня 2003 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 12 вересня 2007 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 07 червня 2003 року, запис №198 та свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 12 вересня 2007 року, запис №365. Від цього шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24 лютого 2004 року, актовий запис № 138, батьком якого зазначений відповідач по справі [PERSON]. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, малолітня дочка проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Після припинення сторонами спільного проживання відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Все це спричинило виникнення між сторонами спору, за вирішенням якого позивачка звернулась до суду. При постановленні рішення судом врахований стан здоров'я і матеріальне становище дитини, а також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, не встановлення інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача. Відповідно до довідки ТОВ «Панмед» від 07 квітня 2014 року за №2, [PERSON] працює в ТОВ «Панмед» з 01.03.2013 року та дохід за період з 01.03.2013 року по 31.03.2014 року склав 26000,0 грн. Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов'язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З урахуванням цього суд має частково задовольнити позовні вимоги позивача. При визначенні розміру аліментів суд має врахувати встановлений законом прожитковий мінімум на 2014 рік, встановлений на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років в розмірі: з 1 січня - 1286 гривні, з 1 липня - 1320 гривні, з 1 жовтня - 1373 гривні, згідно ст. 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік." . З огляду на такі положення закону про державний бюджет, беручи до уваги положення ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний розмір аліментів на одну дитини (який на момент ухвалення рішення дорівнює 1286 гривням), суд має вимоги про стягнення аліментів задовольнити, відступивши від рівности часток між батьками та стягнувши аліменти на дитину, в твердій грошовій сумі 400,0 гривень щомісяця, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на відповідний період законом, починаючи з 01 червня 2014 року й до досягнення повноліття дочки, тобто до 01 червня 2022 року. Стягнення з 01 червня 2022 року провадиться на підставі заяви позивача, за якою з часу подання позову до суду і по 01.06.2014 року відповідач сплачував аліменти на утримання дитини. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. При цьому згідно ст. 182 Сімейного кодексу України судом враховано, що дитина проживає з матір'ю, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитину є суттєво обмеженими. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Беручи до уваги обставини справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про стягнення аліментів у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд роз'яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Outcome: approved