Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі до 17.12.2014 року. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Відповідач мешкає окремо, має нерегулярні доходи, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити повністю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погоджується сплачувати аліменти в розмірі 300 грн. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 12.08.2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.2). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.12.2014 року шлюб між ними розірвано (а.с.9-10). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.3). На даний час неповнолітня дитина проживає разом з позивачем [PERSON] (а.с.4), яка приймає безпосередню участь в утриманні та вихованні дитини. Позивачка працює в ПП «Проммеханізація», отримує заробітну плату, середньомісячний розмір якої становить 1 418,42 грн (а.с.5). Відповідач мешкає окремо, не працює. Сторони доказів про наявність чи відсутність рухомого та нерухомого майна у їх власності суду не надали. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до положень статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.ІХ.1991року та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. За умов частини першої та третьої ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи, що суду не надано доказів, які б свідчили про наявність у відповідача нерегулярного, мінливого доходу та одержання ним частини доходу в натурі, а також беручи до уваги, що на даний час відповідач не працює, доходів немає, суд вважає можливим та доцільним визначити розмір аліментів у частці. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника та одержувача аліментів, відсутність у платника інших аліментних зобовязань та інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за необхідне, відповідно до п. 17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів та ст. 182, 183,184 Сімейного кодексу України, позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.11.2015 року в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial