Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом із наступних підстав: Позивачка є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] 26.10.2010 року, між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 41. Після реєстрації шлюбу, відповідач вселився до належного їй будинку, як член сім'ї та був зареєстрований за вказаної вище адресою. Відповідно до рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 01.12. 2014 року, яке вступило в законну силу, шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу, відповідач продовжує періодично проживати в її будинку. Відповідач систематично порушує правила співжиття, яке виражається у вчинені фізичного та психологічного насильства, щодо неї, а саме ,перебуваючи у стані алкоголь\-ного сп'яніння ,відповідач вчиняє сварки, бійки, ображає її, використовуючи нецензурну лайку, виганяє її з будинку на вулицю, знищує та пошкоджує належне їй майно ( зламує між-кімнатні двері та замки, б'є горілчані вироби, які вона, як фізична особа приватний підприємець, реалізує у торгівельній мережі ). Внаслідок таких протиправних дій відповідача,вона постійно перебуває в стані психологічної напруги, страху, тривоги. Вона неодноразово зверталася із заявами до правоохоронних органів на таку поведінку відповідача, пропонувала йому в добровільному порядку виселитися з її будинку, однак той не реагує на заходи, що вживаються працівниками міліції. Так, 22.11.2014 року ,відповідач, перебуваючи за місцем проживання, ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою чим скоїв фізичне насильство в сім'ї. За вказаним фактом відносно відповідача був складений протокол про адміністра\-тивне правопорушення, передбачене ч.І ст. 173-2 КУпАП. Крім того, відповідач продовжує себе негідно поводити не дивлячись на те, що слідчим відділенням Першотравневого РВ міліції проводиться досудове розслідування за ст.125 КК України відносно [PERSON] за фактом її побиття останнім, яке мало місце 17.11.2014 року, в наслідок чого їй були завдані легкі тілесні ушкодження, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи за № 1136. Так, 09.12.2014 року, відповідач знову ,перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, вчинив сварку, під час якого ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, пошкодив телевізійну антену. Даний факт підтверджений висновком Першо\-травневого РВ міліції від 10.12.2014 року та розпискою відповідача, датованою 12.12.2014 року, в якій він дає зобов'язання не застосовувати до неї фізичного та психологічного насилля, не ображати її і не вчиняти сварки. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним; ніхто не може бут проти\-правно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.157 ЖК України, членів сім'ї власника жилого будинку ( квартири ) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 ЖК України, виселення проводиться у судовому порядку. Статтею 116 ЖК України передбачено, що коли наймач, члени його сім'ї, які прожи\-вають разом з ним, систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ним в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились без результатними виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Тобто, для застосування норм цієї статті необхідна наявність двох умов: систематич\-ність порушення правил співжиття а також вжиття заходів попередження або громадсь\-кого впливу, які не дали позитивних результатів. Під заходами впливу мається на увазі заходи попередження застосовані судами, про\-курором, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів місцевих рад, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку, членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за міс\-цем роботи або проживання винної особи. Крім того, в п.17 постанови Пленуму ВС України „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12.04.1985 року ,було роз'яснено, що при вирішення справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Доказом застосування мір попередження і громадського впливу можуть служити постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, офіційні застереження, рішення суду про притягнення до відповідальності, тощо. Таким чином, позивачка вимушена звернутися до суд та просить суд :виселити відповідача [PERSON] з належного їй приватного житлового будинку, що знаходиться за адресою: сел. Агробаза Першотравневого району Донецької області, вулиця Зелена, 35, без надання іншого жилого приміщення. У судовому засіданні , позивачка [PERSON] та її представник,за договором, [PERSON], позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять суд : виселити ,без надання іншого жилого приміщення ,[PERSON] з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] .В обґрунтування позовних вимог, позивачка та її представник підтримали обставини,які зазначені в позовній заяві. Відповідач не з*явився у судове засідання,про слухання справи був повідомлений належним чином , але відповідач суд не повідомив про причини неявки у судове засідання. Згідно довідки, [PERSON] зареєстрований за адресою : [ADDRESS] Відповідачу була надіслана судова повістка за місцем його реєстрації та повернута з позначкою «за закінченням терміну зберігання». Відповідачу про час і місце розгляду справи було повідомлено згідно зі ст. 74 ЦПК України,тобто виклик відповідача здійснено. Відповідно до ст.. 224 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Справу вирішено розглянути заочно. У судовому засіданні були дослідженні: квитанція про сплату судового збору/а.с. 3/,квитанція про оплату послуг по наданню юридичної допомоги/а.с. 8/,ксерокопія паспорту [PERSON]/а.с. 10/, свідоцтво про шлюб/а.с. 11/,рішення про розірвання шлюбу/а.с. 12/,реєстраційне посвідчення та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно/а.с.13/, довідка /а.с. 14/, розписка [PERSON]./а.с. 15/, висновок Першотравневого РВ ГУМВС України в Донецькій області від 10.12.2014 року/а.с. 16/, рапорт /а.с. 17/, висновок судово-медичної експертизи/а.с. 18/, рапорт/а.с. 19/, висновок Першотравневого РВ ГУМВС України в Донецькій області /а.с. 20-21/, адміністративний протокол/а.с. 22-23/, договір обміну/а.с. 31/, довідка /а.с. 41/,договір правової допомоги/а.с. 43-46/, постанова про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності/а.с. 77/. Суд, заслухавши пояснення позивачки та представника позивачки,з урахуванням у сукупності усіх доказів,які були дослідженні у судовому засіданні, приходить до наступного: Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України ,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України; відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 316, 317 ЦК України,правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так у судовому засіданні було встановлено, що позивачка з відповідачем перебували у шлюбі , шлюб було розірвано,позивачка вселила відповідача за власним бажанням,як члена сім*ї,та відповідач, протягом часу з жовтня по грудень 2014 року,включно, під час шлюбу та після розірвання шлюбу, відповідач систематично порушував правила соціалістичного співжиття ,робив неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання впливу виявились безрезультатними. Таким чином позивачка та її представник довели перед судом належними та допустимими доказами , позовні вимоги,які необхідно задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст. 79,88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved