Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Рішенням Ковпаківського районного суду від 13.09.2016 позовні вимоги [PERSON] задоволені частково. Зобов"язано Кординаційний центр з надання правової допомоги та Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області надати [PERSON] залишок основої щорічної оплачуваної відпустки за період роботи з 13.02.2015р. по 12.02.2016р. тривалістю 9 календарних днів з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі , що не перевищує середньомісячної заробітної плати та ( при наявності коштів та у межах економії фонду оплати праці) матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Координаційного центру з надання правової допомоги та Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області у дольовому порядку на користь держави судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 13.10.2016 рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.09.2016 залишено без змін. [PERSON] звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення по вказаній цивільній справі про виплату на її користь матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 4092 грн. та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань в розмірі 4092 грн. за 2016 рік . В обґрунтування вимог позивач зазначає , що суд , ухвалюючи рішення по вищезазначеній цивільній справі , в порушення п.2 ч.1 ст. 220 ЦПКУкраїни , вирішуючи питання про право на отримання матеріальних допомог , не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню , а також рік , за який вони повинні бути сплачені. Її позовні вимоги щодо виплати матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань стосувалось виплат саме за 2016 рік , про що було зазначено в письмовій заяві від 01.06.2016 . Виплати наведених матеріальних допоміг за 2015 рік нею отримані. Незважаючи на той , факт , що нею у позовній заяві був чітко зазначений розмір виплати наведених матеріальних допоміг у сумі 4092 грн., в судовому рішенні не зазначено точної суми грошових коштів , які підлягають стягненню. У судовому засіданні позивач та представник доводи і вимоги заяви підтримали в повному обсязі з підстав , зазначених в заяві. Представники відповідачів заперечують щодо задоволення заяви , посилаючись на те , що рішення суду є законним та обґрунтованим , підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні. Допитані в якості свідків, кожний окремо , представники Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області ( надалі - Регіональний центр) - Волобуєва Т.Г. та представник Координаційного центру з надання правової допомоги (надалі- Координаційний центр) - Оніщенко А.М. пояснили , що відповідно до умов Колективного договору Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області , виплата матеріальної допомоги на оздоровлення та (за наявності економії фонду заробітної плати, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується центрам працівникам , що йдуть у відпустку , в розмірі , що не перевищує середньомісячну заробітну. Зазначена матеріальна допомога виплачується саме при виході у відпустку , а не за рік. Суд , заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи , вважає , що заява позивача підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.. 220 ч.1 п.1 ЦПК України суд , що ухвалив рішення , може за заявою осіб , які беруть участь у справі , чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення , якщо стосовної якої- небудь позовної вимоги , з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення , не ухвалено рішення. Судом встановлено: позивач звернувшись до суду з позовом до відповідачів , просила стягнути матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі середньомісячної заробітної плати в сумі 4092 грн.. і матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань в сумі 4092 грн.. Відповідно до п. 4.16 Колективного договору Регіонального центру на 2015-2019 роки , працівникам , що йдуть у відпустку , надається матеріальна допомога на оздоровлення та за наявності економії фонду заробітної плати - матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань в розмірі що не перевищує середньомісячну заробітну плату( а.с. 69-76 т.1). Аналогічні норми щодо виплати матеріальної допомоги містять п.п.4.1, 4.2 Положення про преміювання , оплату праці та соціальні гарантії на 2015-2019 роки регіонального центру та п.п. 3.1, 3.2 Положення про встановлення надбавок , доплат , здійснення преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам територіальних відділень Кординаційного центру (77-79, 103-109). Враховуючи наведене , суд дійшов до висновку , що вимоги позивача [PERSON] щодо ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з відповідачів на її користь матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань саме за 2016 рік в розмірі середньомісячної заробітної плати , яка на її думку становить 4092 грн., суперечать положенням Колективного договору , Положенням про преміювання … та Положенням про встановлення надбавок , доплат , здійснення преміювання…, і тому суд визнає вимоги необґрунтованими та такими , що задоволенню не підлягають. Оскільки при ухваленні рішення судом не зазначено за який період підлягає виплата матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на соціально-побутові питання, суд вважає необхідним вирішити дане питання шляхом ухвалення додаткового рішення в цій частині. Під час судового розгляду судом досліджувалася заява позивача від 01.06.2016 з якою вона звернулась до відповідачів про надання їй щорічної відпустки з 02.06.2016 по 26.06.2016, з 27.06.2016 по 02.07.2016 та виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі середньомісячної заробітної плати і матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати. Виходячи із досліджених судом доказів та засад чинного законодавства, суд вважає необхідним доповнити другий абзац резолютивної частини рішення наступного змісту : при використанні в установленному порядку щорічної основної відпустки за період роботи з 13.02.2016 по 12.02.2017..

Outcome: partial