Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про встановлення факту спільного проживання однією родиною, визнання права на спадщину за законом, посилаючись на наступне. З 2003 року вона вступила у фактичні шлюбні відносини з [PERSON] . Вони стали з ним співмешкати в садибі [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, стежили за житловим будинком, вона прала білизну, прибирала, готувала їжу для обох, чоловік стежив за городом та подвір`ям, віддавав їй свою пенсію. Вона також отримувала заробітну плату, яка була часткою їх спільного бюджету. За спільні кошти вони робили необхідні покупки для родини. За адресою своєї реєстрації її чоловік не проживав, що підтверджується довідкою з гуртожитку. Під час спільного проживання вони з [PERSON] купили автомобіль «Daewoo Sens» зеленого кольору, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , який зареєстрували в Нікопольському МРЕВ ДАЇ на чоловіка як голову родини. [INFO] [PERSON] помер. За життя він не розпорядився належним йому майном, заповіту не склав. До нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті чоловіка ніхто, крім неї, не звернувся. Однак, в зв`язку з недоведеністю родинних відносин між нею та чоловіком, у видачі свідоцтва їй було відмовлено. Через це звернулась до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечувала, просила винести рішення, згідно вимог чинного законодавства (а.с.64). Вислухавши позивачку, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, з 2003 року позивачка по справі вступила у фактичні шлюбні відносини з [PERSON] . Вони стали разом співмешкати в садибі позивачки по справі [ADDRESS] (а.с.14), де вели спільне господарство, мали спільний бюджет, стежили за житловим будинком тощо, за спільні кошти робили необхідні покупки для родини. За адресою своєї реєстрації [PERSON] не проживав, що підтверджується довідкою з гуртожитку (а.с.8). Під час спільного проживання позивачка з [PERSON] купили автомобіль «Daewoo Sens» зеленого кольору, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , який зареєстрували в Нікопольському МРЕВ ДАЇ на [PERSON] як голову родини (а.с.15). [INFO] [PERSON] помер (а.с.17). За життя спадкодавець не розпорядився належним йому майном, заповіту не склав. До нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті чоловіка ніхто, крім позивачки по справі (а.с.39), не звернувся (а.с.35-57). Однак, в зв`язку з недоведеністю родинних відносин між позивачкою та [PERSON] , у видачі свідоцтва [PERSON] було відмовлено (а.с.57). Факт сумісного проживання позивачки та [PERSON] як чоловіка та жінки в судовому засіданні підтвердили й свідки [PERSON] та [PERSON] . Так, свідок [PERSON] суду пояснила, що вона - найкраща подруга позивачки з 1990 року та сусідка з 2002-2003 років. Вона проживала з батьками поруч з позивачкою, а коли вийшла заміж, переїхала. Після смерті батьків повернулась в спадковий будинок в 2002 - 2003 роках (точно не пам`ятає) і тепер проживає по сусідству. [PERSON] знала дуже добре. Вони з [PERSON] проживали як чоловік та дружина в [PERSON] будинку, але не були розписані. Вони дружили сім`ями, святкували разом свята, ходили один до одного в гості. Стверджує абсолютно впевнено, що позивачка та [PERSON] були чоловіком та дружиною. Знає, що разом вони купили й Ланос, бо багато разів їх підвозили. Знає, що [PERSON] родом із [PERSON] . Ніколи не чула, щоб хтось претендував на спадщину [PERSON] , крім [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснив, що позивачка - його сусідка. Вони з [PERSON] товаришували, часто збирались сім`ями. Напевне стверджує, що позивачка та [PERSON] були чоловіком та дружиною. Вони все робили разом, вели спільне господарство. Спочатку в них були «жигулі», а потім їх продали і купили «Ланос». [PERSON] з [PERSON] жили разом з 2002-2003 року (точно не пам`ятає). [PERSON] [PERSON] теж [PERSON] . За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved