Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до повноліття сином [PERSON], тобто до [INFO] року. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 14.03.2011 рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні, матеріальну допомогу відповідач не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, у справах сім'ї участі не приймає. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечила проти заочного розгляду справи (а.с. 37). Відповідач, у відповідності до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання, призначене на 25.02.2019 року не з?явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав (а.с. 32). Тому, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 14.03.2014 року рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області шлюб між сторонами розірвано (а.с. 4). З свідоцтва про народження встановлено, що сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно довідки, виданої Олександрівською селищною радою Олександрівського району Кіровоградської області № 6568 від 07.11.2018 року, дитина проживає та знаходяться на утриманні позивача (а.с. 6). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім?я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до роз?яснень, які містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За змістом статті 180 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки на її утриманні знаходиться неповнолітній син від їх шлюбу з відповідачем, останній відмовляється від виконання своїх обов'язків щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову. Згідно з ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved