Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що 26.04.2005 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу дочка проживає з нею. Відповідач доньку не утримує та участі у догляді за дитиною не приймає. Тому вона змушена звернутись до суду та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 30.05.2017 року Позивач уточнила позовні вимоги, посилаючись на те, що Відповідач уже сплачує аліменти на дочку [PERSON] [INFO] в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку , але на її думку розмір аліментів потрібно збільшити до 1/4 частини, з усіх видів його заробітку , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки грошової суми, яку сплачує відповідач недостатньо на утримання дочки, крім того існують додаткові витрати на дитину. 15.06.2017 року відповідачем було подано заперечення на позов, в якому зазначено, що він сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON].[INFO] р.н. на підставі рішення Канівського міськрайонного суду від 14.11.2008 року. Крім того, відповідач вказав, що на виконанні у Канівському міськрайонному відділі державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист № 2-965 від 07.06.2007 року виданий Канівським міськрайонним судом про стягнення з нього аліментів на утримання ще однієї дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу щомісячно. А тому просить суд відмовити в задоволенні позову в зв'язку з тим, що це істотно погіршить його матеріальне становище. В судовому позивач позовні вимоги підтримала та просить задоволити, зазначивши, що тієї суми аліментів, котру сплачує відповідач на утримання неповнолітньої дитини не достатньо для нормального забезпечення життя дочки. В судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що доводи позивача є необґрунтованими, оскільки покращення його майнового стану нічим не підтверджено, окрім того, відповідач добровільно сплачує встановлений судом розмір аліментів на обох дітей як на [PERSON],[INFO] так і на дочку [PERSON] [INFO]. Звертає увагу нате, що позивач не надала доказів про погіршення свого матеріального стану. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки збільшення розміру аліментів призведе до суттєвого погіршення його матеріального становища. Заслухавши пояснення учасників процесу дослідивши в судовому засіданні наявні матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно дост. 60 ЦПК Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихст. 61 цього Кодексу. Відповідно дост. 180 Сімейного Кодексу Українибатьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ч.1ст.192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я особи з якої стягуються аліменти або особи, яка отримує аліменти та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На думку суду, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, отримувача аліментів та неповнолітньої дитини, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що обставини, передбаченіст. 192 СК України, які є підставою для збільшення розміру аліментів, а саме: зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я сторін та інші суттєві обставини, які б могли стати підставою для збільшення розміру аліментів - відсутні, тому підстав для збільшення розміру аліментів немає. В судовому засіданні встановлено, що 26.04.2005 року шлюб між [PERSON].( [PERSON]) та [PERSON] було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 64 від 2005 року.(а.с. 7) Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] р.н.(а.с.8) Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.11.2008 присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON],[INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією довідки № 7372 від 08.06.2017 р. Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби.( а.с.25) Крім того відповідно до довідки № 7371 ід 08.06.2017 р. Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби з відповідача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 10.05.2007 р. і до повноліття дитини. Заборгованості по аліментах немає.( а.с. 31) Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України» при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. А тому, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Сімейний Кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх із способом присудження (ч.3 ст. 181). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доказів на підтвердження зміни матеріального становища позивача суду не надано. Також позивач не надала суду доказів існування обставин, що у відповідності із ст.192 СК, являються підставою для збільшення розміру аліментів, визначених рішенням суду. Матеріали справи не містять даних про зміну майнового або сімейного стану сторін. Крім того, сплачуваний відповідачем розмір аліментів не є нижчим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже враховуючи всі обставини справи, зокрема: матеріальне становища відповідача та відсутність реальної можливості надавати ним допомогу в тому розмірі, який визначений позивачем, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для збільшення розміру аліментів, у звязку з чим в позові [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: dismissed