Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом, в якому зазначив що 15 червня 2014 року померла його бабуся [PERSON], яка залишила заповіт, згідно якого, спадкоємцем всього зазначеного майна, до якого входить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], є позивач. Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої та 16.06.2015 року отримав від нотаріуса постанову про відмову у вчинення нотаріальних дій у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на зазначену квартиру. У зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабки, позивач був змушений звернутися до суду з позовом. Позивач просить визнати за ним право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Голова ЖБК «Комунаровець-7» [PERSON], повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує. Державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори[PERSON], повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності. Розглянувши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.06.2014 року померла спадкодавець - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1- ЖС №295574 від 16.06.2014 р. (а.с.6). Померла [PERSON] за життя склала заповіт, що підтверджується матеріалами спадкової справи, копія якої надана на запит суду Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою (а.с.47-74). Згідно заповіту, [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, за яким все майно, яке належить їй на час смерті заповіла сину [PERSON]. У випадку, якщо призначений нею спадкоємець помре до відкриття спадщини або одночасно з нею, не прийме спадщину або відмовиться від неї, все майно заповіла онуку [PERSON]. До спадкового майна входить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивач 22.04.2015 року звернувся до Шостої Запорізької державною нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Постановою державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] від 16.06 2015 року № 1407/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру. У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до спадку входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцю у момент відкриття спадку і що не припинилося у наслідок його смерті. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи наведене, спадкування є передбаченою законом підставою для набуття права власності. У відповідності до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Таким чином обраний позивачами спосіб захисту їх цивільних прав не суперечить ст. 16 ЦК України. Судом встановлено, що згідно довідки № 134 ЖБК «Комунаровець-7» [PERSON] є членом ЖБК «Комунаровець-7» та їй на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно повідомлення ТОВ ЗМБТІ від 25.06.2015 року, зазначена довідка також міститься в матеріалах ТОВ ЗМБТІ (а.с.43-44). Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, відомості на обєкт нерухомого майна, а саме на квартиру за адресою: [ADDRESS] відсутні (а.с.45-46). За довідкою УДМС України в Запорізькій області від 03.06.2015 року про реєстрацію місця проживання, [PERSON], [INFO] з 09.02.2002 року зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.9). Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підтверджуються зібраними у справі доказами за [PERSON] можливо визнати право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 15.06.2014 р., оскільки він є спадкоємцем за заповітом, який належним чином прийняв спадщину і не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом через нотаріальну контору з підстав відсутності належним чином оформленого правовстановлюючого документу на спірну квартиру, та оскільки [PERSON] не прийняв спадщину, інших спадкоємців після померлої на даний час судом не встановлено.

Outcome: approved