Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

У листопаді 2013 року Комунальне підприємство «Макіївський міськводоканал» (далі КП «Макіївський міськводоканал») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті наданих послуг з водопостачання, мотивуючи вимоги тим, що відповідач порушує взяті на себе зобов'язання про внесення платежів на рахунок підприємства за послуги з водопостачання і водовідведення, внаслідок чого утворилась заборгованість. У судовому засіданні представник КП «Макіївський міськводоканал» - юрисконсульт Щербак А.В., зменшила заявлені позовні вимоги, на обґрунтування яких послався на обставини, викладені у заяві, та зазначила, що відповідач тривалий час не виконує умов договору і не вносять поточні щомісячні платежі за надані послуги водопостачання та водовідведення по особовому рахунку [NUMBER], у зв'язку з чим за період з 01.01.2002р. по 30.06.2012р. утворилась заборгованість у сумі 4 979 грн. 84 коп. Посилаючись на наведені обставини, просить суд стягнути з відповідача наявну заборгованість із поточних платежів у сумі 4 979,84 грн. та понесені позивачем витрати у вигляді судового збору в сумі 229,40 гривень. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив суд застосувати позовну давність і розраховувати борг з 01.07.2010р., а не з 01.01.2002р. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст.162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Зазначений обов'язок споживачів також передбачений Правилами надання населенню послуг з водо, теплопостачання та водовідведення (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року № 1497) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630), згідно яких суб'єкт господарювання - КП «Макіївський міськводоканал» надає послуги з водопостачання та водовідводу, а споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені строки - щомісяця по нормам і тарифам. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що КП «Макіївський міськводоканал» надавало відповідачу комунальні послуги з водопостачання і водовідведенню, який використовував їх для власних потреб, що свідчить про існування між ними договірних відносин. За таких обставин при вирішенні справи суд виходить з обсягу прав і обов'язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З інформації КП "Макіївський міськводоканал» вбачається, що оплата витрат за надані послуги з водопостачання будинку [ADDRESS] відповідачем не провадиться з 01.01.2002 року. 22.07.2009р. між позивачем та відповідачем була підписана угода про погашення заборгованості у сумі 5 159 грн. 26 коп., відповідно до п.2. якої [PERSON] зобов'язалась сплатити борг станом на 01.07.2009р. в сумі 5 159 грн. 26 коп. Своїх зобов'язань за угодою [PERSON] не виконала і на 30.062012р. борг становить 4 979,84 коп. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок суми заборгованості по оплаті наданих послуг водопостачання і водовідведення, який відповідає встановленим законодавством порядку і тарифам. Таким чином, судом встановлено, що з вини відповідача порушено виконання зобов'язань з оплати використаних послуг з водопостачання і водовідведення, внаслідок чого за період з 01 червня 2002 року по 30 червня 2012 року Комунальному підприємству «Макіївський міськводоканал» заподіяно шкоду несплатою щомісячних платежів у сумі 4 979,84 гривень. Між тим, відповідно до ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Згідно ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.2 ст.264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. (ч.3 ст.234 ЦК України). Таким чином, в даному випадку перебіг позовної давності був перерваний у зв'язку з поданням КП «Макіївський міськводоканал» заяви про видачу судового наказу 31.07.2013р. Отже, позовна давність повинна бути застосована до позовних вимог КП «Макіївський міськводоканал» за період з 01.01.2002р. по 01.07.2010р. Крім того, слід зазначити, що під час слухання даної справи у суді, відповідач [PERSON] частково сплатила борг перед позивачем, а саме сплатила 2 000 грн. 00 коп., що не заперечувалось представником позивача. Таким чином, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, яка вбачається з довідки позивача з відрахуванням сплачених 2 000 грн. 00 коп., за період з 01.07.2010р. по 30.06.2012р. в сумі 678 грн. 36 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 229,40 грн. (а.с.1), з огляду на що на користь позивача з відповідача підлягають стягненню 32,12 грн. в рахунок відшкодування судових витрат. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial