Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.08.2017 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину недійсними. 29.09.2017 року представник відповідача [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, а саме просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову в розмірі 320 грн., мотивуючи заяву тим, що при ухваленні рішення не було вирішено питання судових витрат. У судове засідання сторони не з»явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно положень ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи належать, зокрема, витрати, на правову допомогу. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Судом встановлено, що 26.04.2017 між фізичною особою підприємцем [PERSON] та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 196). Квитанцією від 11.08.2017 підтверджено сплату [PERSON] за юридичні послуги згідно договору від 26.04.2017 року 3200 грн. (а.с. 195). Враховуючи положення ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір витрат на правову допомогу 640 грн. (1600 грн.х40%) згідно розрахунку від 11.08.2017 за одну годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] приймав участь у судових засіданнях 18.07.2017 - 3 год. 8 хв, , 11.08.2017 - 2 год. 28 хв, 29.08.2017 - 1 год 39 хв. , а всього 7 год. 14 хв. Отже, вартість правової допомоги наданої [PERSON] тільки за участь в судових засіданнях становить, становить 4569 грн. 60 коп. Таким чином, понесені відповідачем витрати на правову допомогу в розмірі 3200 грн. не перевищують максимального розміру, визначеного Законом України „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" , а отже суд вважає, що вимоги по відшкодуванню витрат на правову допомогу підлягають задоволенню.

Outcome: approved