Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що 09 вересня 1989 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають спільну повнолітню доньку. Одруження виявилось невдалим. Сімейні стосунки між ними припинені, так як у них виникали непорозуміння та суперечки, різні погляди на життя. Вважає, що їхню сім'ю зберегти неможливо, так як вони не проживають біля чотирьох років. На його думку у подальшому їх сімя існувати не буде. Тому просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб, стягнути з відповідача на його користь судові витрати, не надавати строк для примирення. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву за вхід.№997 від 17.02.2015 року, в якій просить суд справу слухати в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити у повному обємі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином - судовими повістками із рекомендованими повідомленнями, вих..№2450004117428 від 06.02.2015 року, в якому стоїть відмітка про отримання листа 10.02.2015 року, а також, що підтверджується витягами із реєстру вихідної кореспонденції по Ямпільському районному суду Вінницької області від 05.02.2015 року та від 18.02.2015 року, про причини неявки не повідомила, заперечень суду не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в її відсутність до суду не надійшло. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань: Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно частини 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім"ю. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Дослідивши матеріали справи, суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, оскільки сторони не проживають разом біля чотирьох років, а тому їх шлюб необхідно розірвати на підставі ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України, як такий, що суперечить інтересам сторін. Так, відміткою в паспорті про сімейний стан та свідоцтвом про шлюб стверджується, що сторони із 09 вересня 1989 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Жодна із сторін не бажає примирення чи збереження шлюбу. Суд вважає, що існування цього шлюбу не відповідатиме його цілям та інтересам сторін. Зважаючи на те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а в даному випадку сторони не мають наміру зберегти шлюб. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб відповідач при реєстрації шлюбу своє прізвище «[PERSON]» змінила на прізвище чоловіка «[PERSON]». Відповідач не заявила клопотання про зміну прізвища, тому суд вважає за необхідне залишити прізвище відповідача без змін «[PERSON]». Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, що шлюб сторін існує лише формально, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст.112 СК України дає суду підстави для розірвання шлюбу. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд має підстави для стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] понесені ним судові витрати пов'язані із оплатою судового збору у сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved