Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

У березні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про припинення права на частку в спільній дольовій власності квартири [ADDRESS]. В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на наступні обставини. На праві приватної власності в порядку спадкування за законом її належать 2/3 частина в квартирі [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON], що доводиться донькою позивачеві, є власником іншої частки квартири [ADDRESS] 2/3 частини, належних їй в порядку спадкування за законом. Враховуючи наведене, а також ту обставину, що виділ в натурі належної її частки квартири неможливий, у якості вирішення виниклого спору просить припинити його право власності із стягненням з відповідачки на його користь грошової компенсації за свою частку. В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила її позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] також надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій не заперечувала проти задоволення позову і виплаті грошової компенсації у розмірі 91160 грн. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] є обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Частка Відповідача в спільному майні є незначною і не може бути виділена в натурі також спільне володіння майна неможливо, так як у нас з Відповідачем склалися неприязні стосунки. А також ведуться неодноразові судові спори про вселення в спірну квартиру та поділ майна. Припинення права власності Відповідача на частку в спільному майні не заподіює істотної шкоди її інтересам. Вона ніколи не жила за вказаною адресою, більш того у неї є своє власне житло, в [ADDRESS]. Вартість майна, на яке припиняється право власності позивачкою розраховано, виходячи з оцінки у свідоцтвах про право на спадщину. 1/2 частина квартири оцінена в 39505,00 грн., повна вартість квартири - 79010,00 грн., отже 1/3 становить 26366,67 грн. Неодноразово позивачка пропонувала відповідачці прийти до мирової угоди, було багато варіантів виходу із ситуації, проте відповідачка категорично відмовляється йти на зустріч і про щось домовлятися мирним шляхом. Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неділимою; 3) спільне володіння та користування майном є неможливим; 4) таке припинення не заподіє суттєвого збитку інтересам співвласника та членам його сім"ї. Пленум Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 (із змінами та доповненнями) «Про практику застосування судами законодавства, яке регулює право власності громадян на жилий будинок» зазначив, що «при вирішенні справ про виділ у натурі частки жилого будинку, який є спільною сумісною власністю, судам необхідно мати на увазі, що виходячі із змісту ст. 364 ЦК України це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено в натурі окрему частину будинку із самостійний виходом, виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнань приміщення в ізольовану квартиру. У окремих випадках суд може, враховуючі конкретні обставини справи та при відсутності згоди власника, який виділяється, зобов,язати інших учасників спільної сумісної власності виплатити йому грошову компенсацію за належну йому долю з обов,язковим приведенням відповідних мотивів». Згідно із висновком судової будівельно-технічної експертизи від 31.07.2014 р. (а. с. 37-42) ринкова вартість квартири [ADDRESS], визначена шляхом порівняльного аналізу, складає 273480 грн., а вартість ідеальній 1/3 частки цієї квартири складає 91160 грн. Таким чином, експертним шляхом, з яким погоджується суд, встановлено наявність однієї з самостійних правових підстав для припинення права власності особи на частку у спільному майні, а саме незначність 1/3 частки в квартири і неможливість виділення такої в натурі. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ в натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Крім того, суд, серед іншого, враховує вимоги п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України, що регламентують можливість припинення права особи на частку у спільному майні за умови, якщо таке припинення не заподіє суттєвого збитку інтересам співвласника та членам його родини. За таких обставин, суд доходить до висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог і наявності правового підгрунтя до його задоволення. І, припиняючи право власності [PERSON] на 1/3 частки спірної квартири, суд, із врахуванням його згоди, положень вищезгаданих керівних роз,яснень Пленуму Верховного Суду України і чинного законодавства, викладеного за змістом рішення, вважає за необхідне що сторони між собою домовилися стягнути з позивача на користь відповідача грошову суму в розмірі 91160 гривень в рахунок компенсації 1/3 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Наслідком забезпечення матеріальних прав сторін у спорі суд, маючи на меті дотримання майнового балансу між ними, вважає за необхідне задовольнити позов в частині вимог щодо визнання права власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS] за відповідачкою [PERSON]

Outcome: approved