Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, мотивуючи його тим, що 06 червня 2012 року між ним та відповідачем був укладений договір за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти на умовах позики в розмірі 300000,00 грн., що на момент укладення договору, у відповідності до офіційного курсу НБУ становило 37547,00 дол. США, з кінцевим строком повернення вказаних коштів до 06.06.2013 року. Згідно умов укладеного договору, сторони узгодили, що у випадку неповернення у строк суми позики, відповідач сплачує позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 25 % процентів річних від простроченої суми. Окрім того, для забезпечення виконання договірних зобов'язань між сторонами укладено договір іпотеки, предметом якого є [ADDRESS]. Позивач взяті на себе зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши у розпорядження відповідача домовлену суму коштів, відповідач у свою чергу умов договору не виконав, не повернувши позичені кошти у встановлений договором строк. На адресу відповідача позивачем скеровувалась письмова вимога про повернення боргу, проте, таку залишено відповідачем без належного реагування. На підставі вказаного, просить задовольнити його позов, чим звернути стягнення на [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позові, пояснення надав аналогічні, письмовим поясненням позовної заяви, просив такі задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, пояснивши, що дійсно допустив виникнення заборгованості перед відповідачем, не повернувши йому позичені кошти. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні її обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із п.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду або такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні встановлено, що 06 червня 2012 року між сторонами укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], у відповідності до умов якого позивач [PERSON] (як позикодавець) передав, а відповідач [PERSON] (як позичальник) отримав у розпорядження грошові кошти у сумі 300000,00 (триста тисяч) грн., що еквівалентно 37547,00 дол. США за офіційним курсом НБУ на день укладення договору, з кінцевим терміном погашення до 06.06.2013 р. (п.п. 1,2,3 договору). Згідно п. 8 договору, якщо позичальник (відповідач) не поверне своєчасно суму позики, він зобов'язаний сплатити на вимогу позикодавця (позивача) суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 25% процентів річних від простроченої суми. Згідно п.2 договору, позивач передав, а відповідач прийняв у користування визначену договором суму коштів, що стверджується підписами сторін. Для забезпечення вимог за договором позики, 06 червня 2012 року між сторонами укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], відповідно до умов якого відповідач, як іпотекодавець передав, а позивач, як іпотекодержатель прийняв в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира (предмет іпотеки) є власністю іпотекодавця (відповідача) на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 03.11.2011 року державним нотаріусом Пятої Львівської державної нотаріальної контори Кіріловою Т.М. (п.1.2. договору). Ринкова вартість квартири згідно Звіту про оцінку вартості майна складеного ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» станом на 31.05.2012 року становить 378413,00 грн. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема п.2 договору позики, позивач добросовісно виконав свої зобов'язання за кредитним договором, відповідач, у свою чергу порушив взяті на себе за договором зобов'язання, щодо строкового повернення позичених коштів та відсотків, визначених умовами договору, що змусило позивача звернутися до відповідача із письмовою вимогою про повернення йому коштів. Однак, на таку вимогу відповідач не відреагував. У відповідності до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. У відповідності до ч.1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; у відповідності до ч.1 ст. 12 ЗУ «Про іпотеку"», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати зобов'язань в повному обсязі за основним зобов'язанням та задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки /це ж саме передбачено і договором іпотеки. У відповідності до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задоволити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, на підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що основними умовами надання позики є безумовне її повернення, строковість, платність, те, що договір позики не може змінюватися в односторонньому порядку, і позичальник несе відповідальність за несвоєчасне повернення кредиту, Суд приходить до висновку, що слід звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер якої в реєстрі прав власності на нерухоме майно 2435348, яка належить на праві власності відповідачу [PERSON], в рахунок погашення заборгованості перед позивачем за договором позики від 06.06.2012 р. в сумі 348285,45 грн., яка складається із 300000,00 грн. основної заборгованості та 48285,45 грн. нарахованих відсотків від простроченої суми згідно розрахунку заборгованості від 06.06.2012 року. На підставі ст.ст. 525, 526, 1046, 1049, 1050, ЦК України, Закону України «Про іпотеку» та

Outcome: approved