Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 30000 грн. за договором позики, пеню у розмірі 47100 грн., а всього 77100 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 12.05.2016 року за договором позики [PERSON] отримала він [PERSON] в борг 30000 грн. на умовах строковості, забезпеченості і повернення грошових коштів до 12.11.2016 року. Відповідач до цього часу у добровільному порядку зобов'язання не виконала. Зазначив, що відповідно до договору позики, у випадку несвоєчасного або не в повному обсязі виконання позичальником свого обов'язку щодо повернення грошових кощтів з дня наступного за днем повернення коштів, з позичальника буде стягнуто 1% пені від суми простроченого виконання зобов'язання цього договору, за кожен день прострочення виконання. У добровільному порядку відповідач відмовляється погасити вказану заборгованість. Просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 77100 грн. та витрати по оплаті судового збору. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Позивач у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлявся. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне. 12 травня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого остання отримала у позику грошові кошти у сумі 30000 грн. з кінцевим строком повернення 12 листопада 2016 року. Факт отримання [PERSON] грошових коштів підтверджується розпискою від 12.05.2016 року. Відповідно до п.2.1 договору позики, сума позики одержана позичальником ще до підписання цього договору, що підтвердила [PERSON], поставивши свій підпис за договором позики. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.525 ЦК України Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526, 530 ЦК України Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, [PERSON] виконав зобов'язання за договором позики від 12.05.2016 року. Оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється належним чином взяті на себе зобов'язання за вказаним договором позики, то, в цій частині, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Крім того, відповідно до п.1.2 договору позики позичальник зобов'язується повернути вказану грошову суму в розмірі 30000 грн. не пізніше 12.11.2016 року. Згідно п.3.1 договору позики, у випадку несвоєчасного або не в повному обсязі виконання позичальником свого обов'язку щодо повернення грошових коштів з наступного за днем повернення коштів, вказаного в п.1.2 цього договору, з позичальника буде стягнуто 1% пені від суми зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов'язання вказаного в п.1.2. У своїх позовних вимогах позивач просить стягнути пеню за договором позики у сумі 47100 грн., що значно перевищує суму позики. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тобто, виходячи із положень вищезазначених норм суд може зменшити розмір неустойки (штрафу,пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому занадто високий її розмір порівняно зі збитками кредитора, ступінь виконання зобов'язання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу, зокрема відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання. При цьому зменшення розміру неустойки є правом суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, розмір пені, нарахованої відповідачеві за невиконання умов договору позики, становить 47100 грн., що значно перевищує розмір заборгованості відповідача за договором позики - 30000 грн. За таких обставин, враховуючи ступінь виконання відповідачем зобов"язання, правові висновки, викладені у рішенні Конституційного суду України №7-РП/2013 від 11 липня 2013 року, виходячи з принципу розумності і справедливості, суд вважає за можливе зменшити розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за порушення умов кредитного договору, до 15000 грн. За таких умов, оскільки [PERSON] порушені умови договору позики від 12 травня 2016 року, суд вважає можливим задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 45000 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial