Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років, в обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що перебуває з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2015 року, при цьому від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину, а саме доньку [PERSON], [INFO]. В даний час позивачка не працює, здійснюючи догляд за донькою до досягнення останньою трьох років, при цьому інших джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має. Між тим, відповідач в добровільному порядку не бажає надавати матеріальну допомогу як на утримання доньки, так і на утримання позивачки. Посилаючись на ст. ст. 80, 84, 141, 150, 180, 181, 182, 183, 191 СК України позивачка просила стягнути з відповідача по справі [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1 / 3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача по справі аліменти на її (дружини) утримання у розмірі 1 / 4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подачі в суд позовної заяви і до досягнення дитиною трьох років, допустивши рішення суду до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, при цьому позовні вимоги повністю підтримала (ас. 47). Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з"явився, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутності, при цьому позовні вимоги визнав в повному обсязі, зазначивши, що має змогу сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі як на утримання неповнолітньої дитини, так і на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, а окрім того, вказав, що працює різноробочим в ФГ «Онікс», інвалідом не являється, інших неповнолітніх дітей не має, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться та визнання ним позову є добровільним, чиїх - небудь прав та законних інтересів не порушує (ас. 48). В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 31.07.2018 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами загального позовного провадження (ас. 14-16); - 27.08.2018 року постановлено ухвалу про відмову [PERSON] у прийнятті зустрічного позову про оспорювання батьківства (ас. 37-39); - 27.08.2018 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (ас. 43-44). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За викладених вище обставин, суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності не з'явившихся сторін по справі на підставі наявних у ній матеріалів, при цьому суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав: - згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом ДРАЦС Юр'ївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 20.10.2015 року (ас. 7), сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2015 року, при цьому, від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено доданою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Новов'язівської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області 12.01.2016 року (ас. 6), на утримання якої відповідач не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд, відповідно до положень статті 182 СК України, враховує, що відповідач [PERSON] працює в ФГ «Онікс», а відтак має щомісячний постійний дохід, окрім того, інших неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. З огляду на дане, суд вважає, що позов в частині стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає до задоволення у повному обсязі. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з наступного: - відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. При викладених вище обставинах, приймаючи до уваги, те, що відповідач позовні вимоги визнав повністю, обставини викладені в позові не спростовував, щодо розміру стягуваних аліментів заперечень не мав, суд вважає, що останній в змозі надавати дружині, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною сторін, матеріальну допомогу на її утримання. Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення і в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1 / 4 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а відтак суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 704, 80 грв., враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved