Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивачка в липні 2017р. звернулася до суду із позовом до відповідача, уточнивши в подальшому позовні вимоги, у якому просить відновити її порушені права шляхом зобов'язання ЛМКП «Львівтеплоенерго» зняти незаконні нарахування в розмірі 42118 грн. та зобов»язати провести перерахунок теплової енергії відповідно до положень Постанови 630 від 21 липня 2005 року в редакції чинній на момент опалювального сезону з жовтня 2016 року по квітень 2017 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона проживає у [ADDRESS] Як вбачається з відомості про нарахування та оплату послуг за центральне опалення відповідно до її доходів нарахована субсидія, проте вона здійснила оплату за теплопостачання в розмірі 1883,84 грн. Однак, незважаючи на те, що станом на лютий 2017 року заборгованість перед нею з врахуванням субсидій становила 14348,06 грн., станом березень 2017 року вже нарахування за теплопостачання було настільки великим, що у неї утворилась начебто заборгованість у розмірі 7654,77 грн. Вже через місяць було проведене нове нарахування, яке утворило заборгованість на суму 31754,06 грн. Після цього, щомісячно почалась проводитись корекція і в березні було проведено корекцію на суму 24099,29 грн., внаслідок наступних корекцій її заборгованість за декілька місяців зросла до 50254,20 грн. в травні, а в квітні змінилась до 50118,05 грн. Зазначила, що такої заборгованості за спожите теплопостачання у неї не існує та вважає, що розрахунок теплової енергії має здійснюватись, виходячи з показань будинкового лічильника пропорційно опалювальній площі квартири, відповідно до положень п. 12 Постанови № 630 від 21.07.2005р , адже наявність лічильника тепла не може ні збільшити, ні зменшити кількість споживання теплової енергії. Враховуючи той факт, що на неї відповідачем незаконно покладено обов'язок здійснювати оплату за інших мешканців будинку, просить позов задовольнити. В судовому засіданні представники позивачки позов підтримали, покликаючись на мотиви такого, дали пояснення аналогічні доводам, наведеними у позовній заяві, та додатково вказали, що відповідно до методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, нарахування плати за опалення місць загального користування проводиться на мешканців всіх квартир і його не можна визначати шляхом розподілу витрат лише між мешканцями квартир, в яких не відсутній прилад обліку споживання теплової енергії. Просять позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечила, дала пояснення аналогічні доводам, наведеними у письмовому запереченні, та додатково пояснила, що житловий будинок [ADDRESS] загальнобудинковим приладом обліку теплової енергії. У цьому будинку не у всіх квартирах встановлено квартирні прилади обліку теплової енергії. У квартирі позивачки такий прилад встановлений, проте протягом жовтня 2016- березня 2017р.р. цей прилад обліку не працював. В березні 2017 р. ЛКП «Старий Сихів» подало в ЛМКП «Львівтеплоенерго» опитувальний лист споживача теплової енергії, в якому чітко зазначено максимальне теплове навантаження та опалення місць загального користування та втрат теплової енергії у внутрішньобудинкових системах опалення та гарячого водопостачання. На підставі вказаного листа проведено коригування нарахувань кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування та втрат у внутрішньобудинкових розподільчих мережах за період з жовтня 2016р. по березень 2017р., а відповідно проведено перерозподіл теплової енергії між квартирами житлового будинку. Нарахування та перерахунок кількості та вартості послуг з централізованого опалення мешканцям будинку [ADDRESS] проведено відповідно до вимог Постанови КМУ від 21 липня 2005р. №630, Наказу міністерства будівництва, архітектури та ЖКГУ від 31.10.2006р. №359 «Про затвердження методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення встановлених тарифів. В результаті проведеного перерозподілу, для усіх квартир житлового будинку зменшилась кількість та вартість теплової енергії, спожитої на опалення МЗК з урахуванням втрат, але збільшилась кількість теплової енергії, спожитої на послугу з централізованого опалення квартир без квартирних приладів обліку теплової енергії. Оскільки у квартирі позивачки квартирний прилад обліку не обліковував теплову енергію у вказаний період, відповідно за цей період було проведено перерахунок вартості послуг з централізованого опалення: по МЗК в сторону зменшення, а по квартирі в сторону збільшення. Сума коригування відображена у повідомленні до оплати за квітень 2017р. При цьому розрахунки за послуги централізованого опалення (перерозподіл теплової енергії) нарахування оплати проводилось наступним чином: по МЗК з урахуванням втрат в розподільчих внутрішньобудинкових мережах ситем опалення та гарячого водопостачання - відповідно до максимального теплового навантаження в опитувальному листі, по квартирах в яких не встановлено квартирних приладів обліку теплової енергії - кількість теплоти розраховувалась як різниця між показами загальнобудинкового приладу обліку та сумарним об'ємом теплової енергії спожитої квартирами з квартирними приладами обліку та кількістю теплоти, спожитої на опалення МЗК з урахуванням втрат пропорційно опалювальній площі квартир, в яких не встановлено приладів обліку. Нарахування витрат на опалення МЗК розраховується на всі квартири будинку пропорційно опалювальній площі квартир. Зазначила, що нарахування вартості послуг з централізованого опалення, в тому числі МЗК з урахуванням втрат розподільчими внутрішньобудинковими трубопроводами опалення по житловому будинку [ADDRESS] проведено згідно чинного законодавства та встановлених тарифів. Просить в позові відмовити. Заслухавши доводи представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Відносини у сфері житлово-комунальних послуг врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», а також відповідними постановами Кабінету Міністрів України та рішеннями органів місцевого самоврядування. Відповідно до Закон України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб'єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Згідно п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальніпослуги» до таких відносяться послуги з централізованого постачання гарячої води та послуги з централізованого опалення. У відповідності до п. 4 ст. 19 Закону України «Про житло-комунальні послуги» (із змінами від 10.04.2014р. № 1198-18) виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності визначено суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальну організацію), тобто Львівське міське комунальне підприємства «Львівтеплоенерго». З 01 липня 2014 року розрахунки вартості послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води (нарахування та збір коштів) для мешканців житлового будинку по [ADDRESS] проводить ЛМКП «Львівтеплоенерго». Як встановлено судом, позивачка проживає у [ADDRESS]. Вказаний будинок перебуває на балансі ЛКП „Старий Сихів" та ним обслуговується. Також встановлено, що житловий будинок № [ADDRESS] обладнаний загальнобудинковим приладом обліку теплової енергії і частина квартир у будинку обладнана квартирними приладами обліку теплової енергії. Квартира [NUMBER] вказаного будинку, в якій проживає позивачка, обладнана квартирним приладом обліку теплової енергії, проте в період з жовтня 2016р. по березень 2017р. цей прилад обліку теплової енергії не працював і відповідно позивачка не подавала показники спожитої теплової енергії. Розрахунки кількості та вартості послуги з централізованого опалення для житлового будинку № [ADDRESS] проводяться відповідно до вимог Постанови КМУ № 630 від 21 липня 2005р., якою затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила). Згідно п.12 Правил (в редакцій чинній до 18.08.2017р.), у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі не здійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006р. №359 затверджено Методику розрахунку кількості теплоти спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення. Методика встановлює порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування (далі - МЗК) у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами. Згідно п. 2.1.4 Методики у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначаються розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1. Загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК визначається за формулою Qмзк = SQKмзк + Qвтр, де SQKмзк - кількість теплової енергії на опалення окремого К-того приміщення МЗК, Гкал;Qвтр - утрати теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення та гарячого водопостачанння, ГКал. 29.03.2017р. ЛКП «Старий Сихів» подало в ЛМКП «Львівтеплоенерго» відкоригований опитувальний лист споживача теплової енергії - житлового будинку [ADDRESS], в якому зазначено максимальне теплове навантаження та опалення місць загального користування та втрат теплової енергії в внутрішньобудинкових системах опалення та гарячого водопостачання. На підставі відкоригованого опалювального листа відповідачем проведено коригування нарахувань кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування та втрат у внутрішньобудинкових розподільчих мережах за період з жовтня 2016р. по березень 2017р. та відповідно проведено перерозподіл теплової енергії між квартирами будинку. Розрахунки за послуги з централізованого опалення (перерозподіл теплової енергії) по будинку проведено наступним чином: -по МЗК з урахуванням втрат в розподільчих внутрішньобудинкових мережах ситем опалення та гарячого водопостачання - відповідно до максимального теплового навантаження в опитувальному листі. -по квартирах, в яких не встановлено квартирних приладів обліку теплової енергії -кількість теплоти розраховувалася як різниця між показами загальнобудинкового приладу обліку та сумарним об'ємом теплової енергії спожитої квартирами з квартирними приладами обліку та кількістю теплоти, спожитої на опалення МЗК з урахуванням втрат пропорційно опалювальній площі квартир, в яких не встановлено приладів обліку. В результаті проведеного перерозподілу, для усіх квартир вказаного житлового будинку зменшилася кількість та вартість теплової енергії, спожитої на опалення МЗК з урахуванням втрат, проте збільшилася кількість теплової енергії, спожитої на послугу з централізованого опалення квартир без квартирних приладів обліку теплової енергії. Отже, вартість опалення місць загального користування визначається виходячи із різниці показів загальнобудинкового приладу обліку тепла та суми показників усіх інших приладів обліку тепла в інших приміщеннях (квартирах) будинку, тобто різниці між спожитою кількістю тепла усім будинком або витрат тепла з розподільчих мереж будинкової системи опалення і тієї, що споживається житловими приміщеннями. Розрахунок оплати такої послуги здійснюється згідно п.12 Постанови Кабінету Міністрів України №630 пропорційно опалювальної площі квартири, виходячи із вартості опалення 1 кв.м. Відтак, за наявності різниці між показами загальнобудинкового приладу обліку тепла і сумою всіх показів індивідуальних теплолічильників у квартирах споживачів, вбачається наявність тепловтрат розподільчими мережами системи опалення будинку, тобто факту споживання теплової енергії в місцях загального користування. Суд не приймає до уваги покликання представників позивача, що лише на квартири без квартирних приладів обліку теплової енергії відповідач проводить нарахування витрат на опалення МЗК, а не на усі квартири будинку, оскільки суду не надано належних доказів на підтвердження того і таке спростовується показаннями представника позивача, за якими відповідачем проводиться нарахування витрат на опалення МЗК на всі квартири будинку пропорційно опалювальній площі квартир. Враховуючи наведене, твердження представників позивача про незаконність здійснення відповідачем нарахувань за опалення місць загального користування не заслуговують на увагу. Відповідно до вимогст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Вивчивши наявні справи докази та пояснення представників сторін, суд вважає, що не знайшли свого підтвердження обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача, а відповідачем будь-яких його прав не порушено. Відтак, позовна заява є безпідставною, вимоги необґрунтованими і до задоволення не підлягають. На підставінаведеного та

Outcome: dismissed