Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 7000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду і до досягнення сином повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, подружнє життя не склалося, на даний час подано заяву про розірвання шлюбу до суду, але рішення у справі ще не ухвалено. Позивачка не чинить перешкод у спілкуванні сина з відповідачем, але останній грошової допомоги на утримання дитини не надає. Вважає, що дохід відповідача з його слів складає 30000 грн, тому він має можливість платити аліменти у розмірі 7000 грн щомісячно на утримання дитини. Ухвалою судді від 24.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У встановлений судом строк, Відповідачем надано до суду відзив на позов, в якому зазначає, що не погоджується з розміром аліментів оскільки його матеріальне становище не дозволяє сплачувати аліменти в заявленій сумі, вважає його необґрунтованим та просить визначити аліменти у розмірі 1/4 частина усіх видів заробітку. Також Відповідачем 16.11.2021 року до суду подано заяву, в якій він просив справу розглянути у його відсутність, врахувати викладене у відзиві на позовну заяву. Позивачем надано відповідь на відзив, в якому вона просить задовольнити позовні вимоги в заявленому неї розмірі, також подала клопотання про витребування доказів, а саме - витребування інформації від ТОВ «УБЕР Україна» про його трудові відносини з Відповідачем. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.10.2021 року задоволено клопотання позивача, витребувано заявлену інформацію. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, проте представник позивача надав заяву, в якій просить справу слухати у їхню відсутність, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав частково, погоджується на сплату аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% продиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку і до повноліття дитини, мотивуючи тим, що він на даний час не працює, твердження позивача про те, що він здійснює перевезення пасажирів не відповідають дійсності нічим не підтверджені та є голослівними.. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, сторони з 18.06.2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.4) Від спільного проживання у них народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 03.06.2021 року син - [PERSON] проживає разом з матір"ю за адресою [ADDRESS] , та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо участі в утриманні дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За наведеною нормою закону позивач наділений правом на сплату алмінтів на утримання дитини або у твердій грошовій сумі, або у частці від доходу. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). З наданої відповіді ТОВ «УБЕР Україна» на витребування судом інформації за клопотанням позивачки, вбачається, що особа [PERSON] . Товариству не відома, в свою чергу Товариство зазначає, що воно не надає будь-які послуги перевезення пасажирів на комерційній основі та послуги таксі. Суд не приймає до уваги твердження позивачки про трудові відносини відповідача з ТОВ «УБЕР Україна» та отримання ним доходу у розмірі 30000 грн. щомісячно, оскільки такі відомості спростовуються наданою відповіддю Товариства. Окрім того, позивачем відомостей щодо її праці до суду не надано. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Тлумачення ст. 192 СК України дозволяє констатувати, що при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і одержувача. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі статтею 1 Закону України « Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування , а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг , необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», встановлено те, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривня; Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають, перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, обов`язком особистим, а не солідарним. Відповідач у зв`язку із стосунками, що склалися між нею та позивачем, не надає в повному обсязі матеріальної допомоги позивачу для утримання дитини. Беручи до уваги наведене і виходячи із встановленого державою розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та обоюдного обов`язку батьків на їх утримання, а також обставини для необхідного рівня життя дитини, гармонійного розвитку, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів для утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 гривень щомісячно. Підстав для стягнення аліментів в сумі 7000 грн., суд не вбачає, оскільки в обгрунтування вказаної суми позивачем не надно жодного доказу. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судові витрати суд стягує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved