Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 21.03.1988 р. по 28.02.2006 р. перебував у трудових відносинах з відповідачем. Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивач отримав професійне захворювання: ХОЗЛ пилової етіології II ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст., Легенева недостатність II ст. Захворювання професійне. Вібраційна хвороба від впливу загальної вібрації II ст. в формі церебрально-периферичного ангіодістонічного і вегетативно-вестибулярного синдромів, вегетативно-сенсорної поліневропатії верхніх і нижніх кінцівок у поєднанні з хронічною попереково-крижовою радикулопатією з двостороннім корінцевим синдромом L5-S1, стійким больовим синдромом порушенням функції хребта та кінцівок. Захворювання професійне від тривалого впливу загальної вібрації на виробництві. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху III ст. Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві. (Основний діагноз). Гіпертонічна хвороба II ст. СН І. Хронічний кон'юктивіт, пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки. Скривлення носової перегородки вправо з помірним порушенням носового дихання. (Супутній діагноз). Причиною виникнення професійного захворювання згідно акту № 1 від 27.03.2014 р. є проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого пилу та дії загальної вібрації. Відповідно до Акту огляду МСЕК від 13.05.2015 р., - ступінь втрати професійної працездатності у позивача становить 75 % та встановлено ІІ групу інвалідності. Тому позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 75000 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та дав пояснення аналогічні вищевикладеному. Представник відповідача - ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» в судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив, що товариство не порушувало законних прав позивача, доказів спричинення позивачеві товариством моральної шкоди, розміру, порядку її оцінки не надано. Тому у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі. Судом встановлено, що з 21.03.1988 р. по 28.02.2006 р. позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, а з 01.03.2006 р. по 31.08.2010 р. - в ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія» (а.с. 6-7). Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивач отримав професійне захворювання, що підтверджується актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 1 від 27.03.2014 р. В акті № 1 від 27.03.2014 р. зазначено, що законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи порушили адміністрація ВАТ „СМНВО ім. М.В. Фрунзе" та адміністрація ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія» (а.с. 8). Відповідно до Акту огляду МСЕК від 13.05.2015 р., - ступінь втрати професійної працездатності у позивача становить 75 % та встановлено ІІ групу інвалідності (а. с. 9). Суд вважає, що ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого позивач отримав професійне захворювання. В справі є достатні докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. На момент встановлення позивачеві стійкої втрати професійної працездатною набрав чинності Закон України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України, - на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, позовна давність не поширюється. Саме з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я звернувся позивач до суду, тому суд вважає, що до цих вимог позовна давність не застосовується. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань; стан здоров'я потерпілого; осіб, які порушили законодавство про охорону праці, та те, що позивачеві встановлено 75 % втрати професійної працездатності та ІІ групу інвалідності, вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин суд визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачеві, в розмірі 11250 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: partial