Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

У лютому 2019 року заявник звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним та встановлення опіки над ним. В обґрунтування заяви зазначили, що [PERSON] хворіє на психічну хворобу, має інвалідність другої групи внаслідок психічного захворювання. У зв"язку з чим перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері Новоград-Волинського ТМО та проходив лікування у Житомирській обласній психіатричній лікарні №1 на стаціонарному лікуванні. Наразі [PERSON] проживає один в однокімнатній квартирі зі зручностями по [ADDRESS] . Під час обстеження матеріально-побутових умов проживання встановлено, що у квартирі брудно, наявний сильний стійкий неприємний запах. [PERSON] має великі борги за житлово-комунальні послуги, проживає в незадовільних умовах, потребує стороннього догляду. [PERSON] не готовий вирішувати наявні побутові і соціальні питання внаслідок того, що не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними. Батьки [PERSON] померли, близькі родичі, які б виявили бажання взяти його під опіку - відсутні. Тому виконавчий комітет міської ради як орган опіки та піклування змушений звернутись до суду. В судове засідання представник органу опіки та піклування не прибув. В заяві наполягав на задоволенні заяви, просив судове засідання провести без його присутності. [PERSON] в судове засідання не викликався, оскільки згідно висновку експерта за своїм психічним станом його участь у судовому засіданні недоцільна. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Новоград-Волинський Житомирської області, зареєстрований та проживає один за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов останній проживає в неналежних умовах. В квартирі антисанітарія, наявні борги за комунальні послуги, також згідно довідки ТМО він потребує постійного медикаментозного лікування (а.с. 4-5). Згідно ч.3 ст.296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Відповідно до ст. 39 ЦК України - фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За змістом ч.1 ст. 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Як встановлено судом та слідує з висновку судово-психіатричного експерта № 272-2019 від 10.09.2019 року [PERSON] , 1978 року народження, страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, з безперервним типом перебігу, апато-дисоціативним типом дефекту, галюцинаційно-маячним синдромом. Ступінь наявних у [PERSON] психічних розладів в сфері мислення, емоцій, волі та критики настільки виражена, що позбавляє його здатності на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 35-39). Виконавчий комітет Новоград-Волинської міської ради Житомирської області, як орган опіки і піклування у рішенні № 824 від 14.11.2018 року затвердив висновок органу опіки і піклування про визнання недієздатним [PERSON] та встановлення над ним опіки (а.с. 7). Також відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до положень ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved