Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Позивач звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути зі свого сина [PERSON] аліменти на своє утримання у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до її смерті. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що має повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час має тяжке фінансове становище, є пенсіонером. Останні два роки хворіє, у зв`язку з чим доводиться купувати багато ліків, сплачувати комунальні послуги, тому матеріальне становище є вкрай нужденним. Більшість коштів витрачається на оплату саме комунальних послуг та ліків. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання матері, яка є непрацездатною людиною не надає, а утримання потребує значних матеріальних витрат на лікування, придбання ліків, позивач вимушена звернутись з позовом до суду. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 березня 2021 року по справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач належним чином повідомлена про день та час розгляду справи у судове засідання не з`явилась, до початку розгляду справи надала письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні участі не приймав, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, у письмовому клопотанні просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Відповідач [PERSON] , [INFO] є сином позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.23). [PERSON] є пенсіонером, відповідно до копії пенсійного посвідчення серія [NUMBER] (а.с.25). Згідно довідки Пятихатського об`єднаного управління ПФУ в Дніпропетровській області №2391679981961166 від 23.02.2021 року [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком, сума пенсії за період з 01.03.2020 року по 28.02.2021 року складає 39 103,36 грн.(а.с.14). Довідка про доходи видана на ім`я [PERSON] , свідчить про те що відповідач працює провідним інженер-конструктор-керівником групи ВП "Автоматика та машинобудування" ДП "НАЕК"Енергоатом" і отримує постійний заробіток, загальна сума доходу за період з 01.02.2020 року по 31.01.2021 року становить 392 103,76 грн.(а.с.16). На даний час позивач потребує матеріальної допомоги з боку повнолітнього сина [PERSON] , яку останній в добровільному порядку не надає. Відповідно до ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. З дітей, які ухиляються від виконання цих обов`язків, на підставі судового рішення утримуються аліменти у розмірі, передбаченому на аліментні виплати батьків дітям. Відповідно до ч.3 ст. 172 СК України, якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Як встановлено ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Частиною 2 ст. 205 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Таким чином, непрацездатним і таким, що потребують матеріальної допомоги батькам, надається право звернутися до суду за примусовим стягненням аліментів зі своїх дітей. Обов`язок виплачувати аліменти своїм батькам в судовому порядку може бути покладено тільки на повнолітніх дітей. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Позивач є людиною похилого віку, хоча й отримує пенсію, проте інших доходів немає, за станом здоров`я вже не може працювати тобто позивач самостійно не може забезпечити необхідне та належне існування. Статтею 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначені розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Враховуючи обов`язок повнолітніх дітей утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача аліменти на утримання непрацездатної матері у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову довічно. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір. На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved