Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом і просили визнати недійсним договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] між ними та невісткою [PERSON] і повернути сторони в попередній стан. Вказали, що в жовтні 2007 року на пропозицію сина - [PERSON] погодили укласти договір довічного утримання. В жовтні 2007 року син привіз свою дружину [PERSON] до банку, де знаходився нотаріус, попросив надати правовстановлюючі документи на підтвердження їх права власності на спірну квартиру. Син з невісткою обманули їх і замість договору довічного утримання був укладений спірний договір. [INFO] син - [PERSON] помер. Відразу після похорон сина невістка сповістила, шо за бажанням її померлого чоловіка саме вона є власником спірної квартири і, що 23 жовтня 2007 році вони їй цю квартиру продали. Тоді ж їм стало відомо і про те, що квартира знаходиться в іпотеці банку. Однак будь - яких грошей за квартиру вони не отримували, про продаж квартири ніколи мова не йшла, оскільки з 1969 року вони постійно мешкають в цій квартирі, це їх єдине житло, і в такому віці вони б ніколи не погодилися на переїзд. Будь-яких документів в БТІ для оформлення договору вони не замовляли і не происли цього робити іншим особам. З цих підстав просили визнати договір купівлі-продажу недійсним. Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07 липня 2015 року цивільну справу в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON], треті особи:приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Дорогій Валентина Анатоліївна, [PERSON], Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири нежитлових приміщень, у зв»язку зі смертю фізичної особі, яка була однією із сторін у справі, провадженням закрито. В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з»явилися, повідомлені належним чином про час і місце судового засідання, представник позивача та третьої особи Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» надали до суду заяви з проханням слухати справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають їстотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. З огляду на приписи ст. 230 ЦК України предметом доказування у цій справі є умисел в діях відповідача; обставини щодо яких позивачів введено в оману чи обставини, які перешкоджали вчиненню правочину і не повідомлені власникам нерухомого майна та їх істотність. Із позовної заяви вбачається, що заявивши вимоги про визнання правочину таким, що укладений внаслідок обману, позивач посилався на те, що син з невісткою обманули його щодо виду укладеного правочину. Між тим спірний правочин підписаний позивачем та його дружиною [PERSON] і посвідчений нотаріусом, який зобов'язаний до укладання цивільно - правових угод з'ясувати волевиявлення сторін, роз'яснити сторонам вид правочину. його умови та правові наслідки укладання. У своїх поясненнях з приводу заявлених вимог залучена до справи в якості третьої особи на стороні відповідача приватний нотаріус Дорогій В.А. пояснила, що до укладання спірного правочину вона особисто прочитала позивачу та його дружтні [PERSON] проект договору, роз'яснила правові наслідки його укладання і зокрема, те, що право власності перейде до покупця (а.с. 47), і ці обставини позивачем та його представником не заперечувалися. Відповідно до ст.ст.58, 59, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач та його представник не надали жодних доказів, які б могли підтвердити, відповідачка умисно повідомляла про інший вид цивільно - правової угоди і чи є ця обставина істотною, з огляду на те. що приватний нотаріус виконала свої посадові обов'язки. Обставини того, що між позивачем і відповідачем виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 182, 210, ч. 4 ст. 334, ст. 640 ЦК України, судом не встановлено. Тому, підстави на які посилається позивач у своєму позові, суд вважає не доведеними. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо визнання договору купівлі-продажу недійсним, суд відмовляє у задоволенні інших позовних вимог, у зв"язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed