Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з указаним позовом, в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між нею та відповідачем [PERSON] 30 квітня 2010 року Чаплинською селищною радою Васильківського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 02. Від сумісного шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Свідоцтво про народження видане виконкомом Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області, актовий запис №61. Шлюб між сторонами розірвано 18 січня 2012 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області. 25 вересня 2010 року за договором купівлі - продажу, який посвідчено нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачка придбала житловий будинок № 53 з господарсько - побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою, Дніпропетровська область, Васильківський район, селище Васильківка, вул. Леніна, розташованого на присадибній земельній ділянці розміром 0,0786 га. 16 жовтня 2010 року за договором купівлі - продажу, який посвідчено нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачка придбала 1/3 частину житлового будиноку № 55 з господарсько - побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою, Дніпропетровська область, Васильківський район, селище Васильківка, вул. Леніна, розташованого на присадибній земельній ділянці розміром 0,1427 га. Вищезазначені житлові будинки позивачка придбала за свої особисті кошти та кошти своїх батьків, частина коштів отримувалась у кредит, який оформлювала вона та її батьки на себе. Саме тому вона оформлювала усе майно цілком на своє ім'я. Але на той час знаходилась у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Відповідач знає, що майно купувалося за кошти позивачки та її батьків, саме тому не пред'являє своїх вимог, але не розуміє, що своєю бездіяльністю не дає позивачці можливості продати майно. На зв'язок не виходить, телефоні номери змінює, тому вона вимушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою. На даний час позивачка прийняла рішення продати будинки та переїхати мешкати до Дніпропетровська. Але не має можливості оформити належним чином договори купівлю - продажу так, як майно було придбано під час шлюбу. В звязку з чим, просила суд визнати за нею право особистої приватної власності на житловий будинок № 53 з господарсько - побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою, Дніпропетровська область, Васильківський район, селище Васильківка, вул. Леніна, розташованого на присадибній земельній ділянці розміром 0,0786 га. та визнати за нею право особистої приватної власності на 1/3 частину житлового будинку № 55 з господарсько - побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою, Дніпропетровська область, Васильківський район, селище Васильківка, вул. Леніна розташованого на присадибній земельній ділянці розміром 0,1427 га. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву, в якій підтримала вимоги в повному обсязі, просила справу розглядати в її відсутність. Відповідач в заяві на ім"я суду позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглядати в його відсутність. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії I-КИ №159776 від 30.04.2010 року, виданого Чаплинською селищною радою Васильківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 02, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. (а.с.31) Від шлюбу вони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії I-КИ №309071 від 23.12.2010 року. (а.с.32) Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 18.01.2012 року шлюб між сторонами розірвано. (а.с.33). 25 вересня 2010 року за договором купівлі - продажу посвідченого нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачка придбала житловий будинок № 53 з господарсько - побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою, Дніпропетровська область, Васильківський район, селище Васильківка, вул. Леніна, розташованого на присадибній земельній ділянці розміром 0,0786 га. (а.с.16-18) 16 жовтня 2010 року за договором купівлі - продажу посвідченого нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачка придбала 1/3 частину житлового будиноку № 55 з господарсько - побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою, Дніпропетровська область, Васильківський район, селище Васильківка, вул. Леніна, розташованого на присадибній земельній ділянці розміром 0,1427 га. (а.с.13-15). Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ст. 392 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто (п.3 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України). У ч. 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, зазначено, що не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Також, при ухваленні рішення суд враховує позицію відповідача, який згідно письмової заяви не заперечував проти визнання за позивачкою права особистої приватної власності на спірне майно. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На підставі викладеного, позовні вимоги позивачки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України,\~Закону України «Про судовий збір»\~ суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1102,40 грн.

Outcome: approved