Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2008року. В них народилося двоє дітей: [PERSON], 2010року народження, та [PERSON], 2015року народження. Стосунки, які склалися з відповідачем не можна назвати сімейними. Відповідач живе особистим життям, та не опікується сім"єю та дітьми. В сім"ї часто виникають сварки, які привели д втрати між нею та відповідачем почуття взаєморозуміння та поваги один до одного. Матеріальної допомоги на утримання спільних дітей відповідач не надає, хоча має таку можливість. Державну допомогу по народженню другої дитини , отримує відповідач, але грошові кошти витрачає не на сім"ю, а на свої потреби. Вона не має можливості працювати, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, якій ще не виповнилося одного року. Вона з дітьми перебуває в повній матеріальній залежності від відповідача, який не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходів , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину до досягнення дітьми вісімнадцятирічного віку. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги. Пояснила, що дітки проживають з нею. На день розгляду справи вони з відповідачем мешкають окремо, оскільки відповідач проживає з іншою жінкою. Щомісячну допомогу на дитину отримує вже вона, а не відповідач, як заначено в позові. Її дохід також складає допомога особі, яка перемістилася з тимчасово окупованої території, що є 860грн. Також зазначає, що фактично матеріальної допомоги на утриманння дитини від першого шлюбу, відповідач не надає, оскільки дитина перебуває в Росії. Просить позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав, але просить врахувати при визначенні розміру аліментів те, що він за рішенням суду від 11 листопада 2015року сплачує аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/8 частки, у нього на утриманні є донька від першого шлюбу Валерія , 2004року, якій він також за рішенням суду зобов"язаний сплачувати аліменти в розмрі 1/4 частки доходу. Його дохід складає 860грн, допомога особі, яка перемістилася з окупованої території. Те, що дитина від першого шлюбу перебуває на території Росії на даний час не звільняє його від її утримання. Виконавче провадження залишилося на території м.Макіївки. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд встановив, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження. Неповнолітні діти проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що відповідач [PERSON] може надавати дитині матеріальну допомогу, так як є працездатним. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дітей , тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дітей, матеріальне становище відповідача, те, що у нього на утриманні є неповнолітня донька Валерія, 08.10.2004року народження. Також враховує, що відповідач за рішенням суду від 11 листопада 2015року зобов"язаний сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частки на утримання позивача до 05 лютого 2018року. В зв'язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивача у розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь державного бюджету судовий збір у сумі 487,20грн.

Outcome: partial