Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулися до суду із позовом і просять визнати за ними - [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) та [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) право власності по 1/2 частці за кожним на земельну ділянку загальною площею 3,3963 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Денисівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON], якій ділянка належала відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 02.02.2004 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 428. Посилається на те, що [INFO] померла мати позивачів [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 3,3963 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Денисівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Позивачі є спадкоємцями за заповітом, посвідченим 25 березня 1999 року секретарем виконавчого комітету Денисівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстр № 16), яким спадкодавець заповіла все своє майно позивачам по справі - [PERSON] та [PERSON] Позивачі прийняли спадщину на підставі ч.1 ст. 1269 ЦК України, подавши у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, ні тих, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає, оскільки батько позивачів (чоловік спадкодавця [PERSON]) - [PERSON] помер [INFO] року. Нотаріус відмовив позивачам у видачі по 1/2 частці кожному свідоцтв про право на спадщину на земельну ділянку в зв'язку з тим, що ними не було надано витягу з Державного земельного кадастру. Зареєструвати дані земельні ділянки в даний час неможливо у зв'язку зі смертю її власника. Факт володіння померлою [PERSON] вищезазначеною земельною ділянкою підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 02.02.2004; копією листа Управління Держземагенства у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області № 34-1014-99.2-3783/2-16 від 30.09.2016; звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки (у стислій формі), а саме: земельна ділянка загальною площею 3,3963 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Денисівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, що належить [PERSON], від 07.06.2017. Право позивачів [PERSON] та [PERSON] на спадщину підтверджує копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 17.07.2005; копією заповіту, посвідченого 25 березня 1999 року секретарем виконавчого комітету Денисівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстр № 16); копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 11.03.1958; копією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 18.11.1979; копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 10.08.1998; постановою державного нотаріуса Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 3689/02-31 від 09.11.2016; копіями паспортів позивачів; матеріалами спадкової справи відносно померлої [PERSON] В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] та їх представник [PERSON] не з'явилися. Представник позивачів направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивачів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача, Денисівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п.п.9, 10 Розділу VII „Прикінцевих і перехідних положень" Закону України „Про Державний земельний кадастр" №3613-VI від 07 липня 2011 року „до 01.01.2013 державна реєстрація земельних ділянок здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. Документи, яким було посвідчено право власності земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим законом, є дійсними". З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 02 лютого 2004 року на ім'я [PERSON], вбачається, що право власності останньої на земельну ділянку загальною площею 3,3963 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Денисівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 428. Із звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки (у стислій формі) від 07 червня 2017 року вбачається, що об'єктом оцінки є земельна ділянка № [NUMBER] загальною площею 3,3963 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Денисівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, і яка належала [PERSON] відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 02.02.2004. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. В силу ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.130 ЦПК України, для врегулювання спору до судового розгляду суд з'ясовує, зокрема, чи визнає позов відповідач. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. В силу ч.4 ст.174 цього Кодексу, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 130 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1218, 1225, 1233, 1235, 1269 ЦК України,

Outcome: approved