Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (усіх видів доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на період навчання, а саме до 30 червня 2017 року, починаючи з 14 березня 2016 року. Свій позов обґрунтовує тим, що з відповідачем мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO]. До останнього часу відповідач сплачував аліменти на утримання їх дитини. 13 березня 2016 року сину виповнилося 18 років, тому з цього часу аліменти мають бути припинені відповідно до рішення суду. Але на даний час син навчається на денному відділенні коледжу Кременчуцького національного університету імені Михайла Острогродського. Навчання закінчує 30 червня 2017 року. Дитина проживає в гуртожитку в м. Кременчук, але на вихідних та канікулах син проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач з ними не спілкується, у позивача немає впевненості, що він і надалі буде надавати допомогу їх сину, як це передбачено законом, хоча й має можливість це робити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що вона проживає разом з мамою пенсіонеркою, дитина навчається на денному відділенні коледжу Кременчуцького національного університету імені Михайла Острогродського у зв'язку з цим відповідач згідно чинного законодавства України повинен сплачувати аліменти на час навчання сина. Також, зазначила, що відповідач крім аліментів не надає сину ніякої іншої допомоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що у нього є дві земельні ділянки з яких він і сплачував аліменти. Також, зазначив, що крім сина [PERSON], [INFO], на його утриманні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей, однак він згоден сплачувати аліменти на утримання сина до закінчення ним навчання в розмірі 1/4 частини свого доходу. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження/а.с. 5/. Згідно рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 04.10.1998 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше законодавчо встановленого розміру, починаючи з 22.09.1999 року до повноліття дитини /а.с.6-7/. Факт навчання [PERSON], підтверджується довідкою, виданою 05.02.2016 року № 8-74 про те, що він дійсно навчається на 3 курсі денної форми навчання коледжу Кременчуцького національного університету імені Михайла Острогродського за спеціальністю зварювальне виробництво. Термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року /а.с. 8/. Відповідно до положень ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є сином відповідача, не досяг 23 річного віку і навчається на 3 курсі денної форми навчання коледжу Кременчуцького національного університету імені Михайла Острогродського, дійсно потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний та має можливість надавати допомогу дитині, незважаючи на те, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, однак не відмовляється сплачувати аліменти на користь [PERSON] на навчання сина у розмірі в розмірі 1/4 частини заробітку (усіх видів доходу) щомісяця. Разом з тим, вимога про стягнення аліментів у розмірі не меншому 30% прожиткового мінімуму на місяць не підлягає задоволенню оскільки відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання норма ч.2 ст.182 зазначеного Кодексу не застосовується. Крім того, вимога про стягнення аліментів з 14 березня 2016 року також не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України алементи на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову до суду. Позивач при поданні позову відповідно до Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, а тому з відповідача на користь спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір згідно ст. 4 Закону України "Про судовий збір", що становить 551 гривню 20 копійок.

Outcome: partial