Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

У вересні 2015 року ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.07.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], укладено кредитний договір № 11021270000, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 8 204, 00 дол. США з розрахунку 11,5 % річних на строк з 21.07.2006 року до 20.07.2012 року. 08.12.2011 року між ПАТ «Дельта Банк та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Отже, відповідно до укладеного договору купівлі-продажу АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по вищевказаному кредитному договору. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язаний повернути банку кредитні кошти в повному обсязі в терміни та розмірах, що встановленні графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до Договору, а також сплачувати відсотки передбачені кредитним договором. В порушення умов кредитного договору, відповідач не виконав належним чином зобов'язання за вказаним договором. Це призвело до утворення у нього перед банком заборгованості станом на 31.07.2015 року у сумі 235 769, 56 грн., яка складається з: тіла кредиту - 118 177 грн. 72 коп., відсотки - 117 591 грн. 83 коп. Оскільки в добровільному порядку відповідач борг не погашає, позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути заборгованість по кредитному договору з відповідача в примусовому порядку. Також в позовній заяві зазначено, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року №51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк", зі змінами внесеними 08.04.2015 року № 71. В зв'язку з цим, позивач зазначає, що він звільнений від сплати судового збору. Представник позивача - Мирко Р.О. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у її відсутність, на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 липня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено кредитний договір № 11021270000, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 8 204, 00 доларів США з розрахунку 11,5 % річних на строк з 21.07.2006 року до 20.07.2012 року. 08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. У відповідності до укладеного договору купівлі-продажу АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору № 11021270000 укладеному 21.07.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Разом з цим, суд встановив, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, що призвело до утворення у нього перед банком заборгованості. З розрахунку заборгованості за договором суд встановив, що станом на 31.07.2015 року в розмірі 235 769 грн. 56 коп., яка складається з: тіла кредиту 118 177 грн. 72 коп., заборгованості за відсотками 117 591 грн. 83 коп. Стаття 1054 ЦК України, визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в судовому засіданні суд знайшов підтвердження факту невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором № 11022170000 від 21.07.2006 року щодо повернення кредитних коштів, суд вважає, що заборгованість з відповідача на користь позивача підлягає примусовому стягненню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 2357, 69 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved