Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на ті обставини, що перебуває з ним у шлюбі з 28 липня 2012 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини розладились, що призвело до постійних суперечок. З грудня 2016 року шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо. Шлюб існує формально, тому просила розірвати його. У судове засідання позивач не з'явилася, в поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності та зазначила, що бажає відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що заявлені вимоги визнає. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 липня 2012 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 28 липня 2012 року виконавчим комітетом Козинської сільської ради Миронівського району Київській області, свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 15 серпня 2014 року виконавчим комітетом Маслівської сільської ради Миронівського району Київській області. Фактичні взаємовідносини подружжя є наступними. Сторони не змогли створити в сім"ї атмосферу, основану на почуттях взаємної любові та поваги, з грудня 2016 року шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо. Шлюбні відносини припинились через непорозуміння та суперечки. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що розлад в сім'ї не носить тимчасового характеру. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Заходи щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України є непотрібними. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що є достатня кількість підстав для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Підстави, які виключають можливість вирішення питання про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, відсутні. Згідно зі статтею 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач є особою, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище. Частина 1 ст. 88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову до суду позивачем було сплачено 640 гривень судового збору. Вказані витрати підтверджені документально та підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved