Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа - Балівська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначає, що вона є власником домоволодіння розташованого за адресою : [ADDRESS] . У вказаному будинку, окрім позивача, зареєстрована ще і її невістка - [PERSON] також в господарській книзі внесений син відповідачки [PERSON] , але не значиться зареєстрованим. Фактично [PERSON] у домоволодінні не проживає з жовтня місяці 2016 року. Наразі реєстрація невістки створює позивачу перешкоди у користуванні власністю, оскільки позивач у повній мірі не може користуватися майном. У добровільному порядку невістка припинити реєстрацію проживання відмовляється, та позивачу невідомо місце проживання відповідача. Представник позивача у судове засідання з`явився, просив суд ухвалити рішення про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком (приміщенням) за адресою: [ADDRESS] , та зняти [PERSON] з реєстраційного обліку у будинку [ADDRESS] , Проти ухвалення заочного судового рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи Балівської сілької ради Дніпровського району Дніпропетровської області належним чином повідомлені про розгляд справи судом в судові засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталися, а також не скористалися правом надання заперечень проти позову. Згідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що відповідач [PERSON] та представник третьої особи Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області виходячи з положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважаються належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, згідно до ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.13 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Позивач [PERSON] володіє житловим будинком розташованим за адресою [ADDRESS] з 07.10.2017 року. Право власності на зазначений вище житловий будинок набуто на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.10.2017 року. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Балівської сільської ради Дніпровського району, Дніпропетровської області, щодо зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] спільно з власником житлового будинку позивачем [PERSON] зареєстрована невістка - [PERSON] , яка за вказаною адресою фактично не проживає. Факт не проживання [PERSON] близько чотирьох років, за вищевказаною адресою, також підтверджується Актом від 22 червня 2020 року, складеним комісією у складі Буряка О.М. та Ширшової Л.В. за участю позивача, згідно якого відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Стаття 71 ЖК України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім і' таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до встановленого ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Таким чином вважаю, що відповідач [PERSON] не проживає у домоволодінні понад встановлений законом строк (протягом чотирьох років), будь-які докази збереження права користування житловим будинком за нею, поважні причини не проживання чи перешкоди їй у користуванні відсутні. Таким чином, [PERSON] є такою, що втратила право користування житловим приміщенням (будинком), а реєстрація останньої у вищевказаному житловому приміщенні порушує законні права та інтереси [PERSON] , тому є підстави для визнання [PERSON] особою такою, що втратила право користування житловим приміщенням та є підстави для зняття з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] , з тих підстав, що дана особа втратила право користування даним житловим приміщенням, оскільки вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин . Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений при подачі позову судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного, ст. ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved