Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з цим позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що на праві власності йому належить житловий будинок, розміщений в [ADDRESS]. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але вже як понад один рік він не проживає в даному житловому приміщенні, про що складено акт від 18.06.2018 року. Фактично відповідач проживає в [ADDRESS]. Оскільки відповідач не проживає в належному йому житловому будинку та не бажає добровільно знятися з реєстрації, що створює [PERSON] перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном, тому він просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує і просить їх задовольнити з вищевказаних підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 11 березня 2010 року має на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, що в [ADDRESS], форма власності - приватна (а.с.7-8). [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.9), але відповідно до акта від 18 червня 2018 року відповідач не проживає за місцем реєстрації (а.с.11), фактично проживає без реєстрації в іншому населеному пункті, який розташований в [ADDRESS]. Понад один рік [PERSON] не проживав у будинку позивача і не знявся з реєстрації без поважної причини. Реєстрація відповідача в будинку позивача позбавляє його права розпорядитися своєю власністю на власний розсуд і створює перешкоди в користуванні та розпорядженні своєю власністю. Згідно ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Конституцією України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст.319 ЦК України). Таким чином, враховуючи, що відповідач понад один рік проживає за іншою адресою, ніяких стосунків з позивачем не підтримує, хоча й залишився зареєстрованим в його будинку, що перешкоджає йому у користуванні і розпорядженні своєю власністю, тому відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим будинком позивача, а спору між сторонами з приводу права власності на вищевказане будинковолодіння немає. Оскільки позов задовольняється, то судові витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача.

Outcome: approved