Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Придніпровський відділ державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про збільшення розміру аліментів. В обгрунтування своїх вимог вказує, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.12.2013 задоволено її позовні вимоги до [PERSON] та стягнуто з останнього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 23.06.2015 з [PERSON] стягнуто додатково по 150 грн. щомісячно аліментів на користь позивачки для забезпечення розвитку талантів дітей у спорті. Вказує, що позивач добровільно аліменти не сплачує, рішення суду не виконує, а тому, просить суд збільшити їх розмір до 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.10.2018 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.11.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка та її представник [PERSON] в судове засідання не з»явилися, скерували до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлений належним чином, із заявами до суду не звертався, відзиву не направляв. Представник третьої особи Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлений належним чином, із заявами до суду не звертався. У звязку з неявкою сторін, судове засідання технічними засобами не фіксувалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.12.2013 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 13.11.2013. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 23.06.2015 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 150 грн. щомісячно. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії І-СР № 089971 від 13.06.2001, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Соснівської районної ради народних депутатів м. Черкаси, актовий запис № 507, та батьками [PERSON], [INFO] Серія І-СР № 041040 від 26.12.2006, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1451. Діти зареєстровані разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS], що підтверджено довідкою № 7189 від 20.10.2016, виданої КП «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 181, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, зважаючи на обов"язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги про збільшення розміру аліментів ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дітей, їх рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей, а тому, підлягають до задоволення. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачку при подачі позову було звільнено від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved