Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом в якому просить визнати за [PERSON], право власності на 1/3 частину гаражу [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO]. у м. Бориславі Львівської області. Визнати за [PERSON], право власності на 2/3 частини гаражу [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO]. у м. Бориславі Львівської області. Позовні вимоги мотивують тим, що [INFO] року померла їхня мати, [PERSON]. Заповіту мати [PERSON] не складала. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді нерухомого майна, а саме: на 1/2 частину квартири [ADDRESS], а також на гараж за [ADDRESS]. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами та являються єдиними спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері [PERSON], оскільки їхня рідна сестра [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь [PERSON]. У встановлений законодавством України строк позивачі 15 лютого 2017 року звернулися до приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Фірмана Б.І. із заявами за №15 та №16 про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті матері [PERSON] 24 березня 2017 року приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріальної округу Львівської області Фірман Б.І. було видано [PERSON] Свідоцтв про право на спадщину за законом за №232 на 2/6 частки квартири [ADDRESS], в якому вказано також, що Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частку цієї квартири ще не видано. Також, 20 червня 2017 року позивачі, [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округ Львівської області Фірмана Б.І. із Заявами від 20 червня 2017 року про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж [ADDRESS] Однак, постановами приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Фірмана Б.І. від 20 червня 2017 року [PERSON] та [PERSON], було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на вищезазначений гараж [ADDRESS] з тих підстав, що на нього відсутній правовстановлюючіий документ на ім'я [PERSON], а подані нами документи не підтверджують право власності померлої [PERSON], на цей гараж за [NUMBER]. Відсутність правовстановлюючого документа та відсутність реєстрації права власності на цей гараж [NUMBER] за покійною матір'ю [PERSON] позбавляє позивачів, як єдиних спадкоємців можливості оформити свої спадкові права на цей гараж шляхом оформлення спадщини в нотаріальному порядку, що стверджується постановами приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Фірман Б.І. від 20 червня 2017 року про відмову у видачі Свідоцтв про право на спадщину за законом на вищезазначений гараж. Позивач [PERSON] у судовому засіданні не з'явилась. Від її представника [PERSON] до суду поступила заява про розгляд справи у їхній відсутності, просить позов задоволити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні не з'явилась, до суду поступила заява про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити. Представник відповідача Бориславської міської ради Львівської області у судове засідання не з'явився. На адресу суду надійшов лист представника Бориславської міської ради Львівської області Мельничка В.М., який діє на підставі довіреності №3-21/339 від 13 лютого 2017 року, з якого вбачається, що Бориславська міська рада щодо задоволення позовних вимог не заперечує, та просить справу розглянути у відсутності представника Бориславської міської ради. Представник третьої особи Бориславської міської громадської організації гаражне товариство «Сигнал» у судове засідання не прибув. На адресу суду надійшла заява голови Бориславської міської громадської організації гаражне товариство «Сигналр» Сипяка В.С. від 27 липня 2017 року, у якій він просить справу розглядати без участі їхнього представника, щодо задоволення позовних вимог не заперечують. Третя особа приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Фірман Б.І. у судове засідання не з'явився, до суду поступила заява про розгляд справи у його відсутності. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Відповідно дост. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Вимогамист.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно дост. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно дост. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивачів, [PERSON]. Заповіту мати [PERSON] не складала. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді нерухомого майна, а саме: на 1/2 частину квартири [ADDRESS], а також на гараж за [ADDRESS]. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами та являються єдиними спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері [PERSON], оскільки їхня рідна сестра [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь [PERSON]. 20 червня 2017 року позивачі, [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округ Львівської області Фірмана Б.І. із заявами про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж, однак, постановами приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Фірмана Б.І. від 20 червня 2017 року їм було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на спірний гараж, з тих підстав, що на нього відсутній правовстановлюючий документ на ім'я [PERSON], а подані нами документи не підтверджують право власності померлої [PERSON], на цей гараж. Відповідно до вимог п.8постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 28.06.1991 року «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов'язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що: а) член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом (ст.15Закону України «Про власність»); Відповідно до вимог п.10постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ за скаргами на нотаріальні дії, пов'язані з посвідченням угод щодо володіння, користування або розпорядження жилими будинками, будівлями і приміщеннями або відмовою в цьому, судам, зокрема, належить виходити з того, що: а) після повного внесення членом житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства внеску за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, викупу наймачем (придбання на інших підставах) жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду вони стають власниками зазначених приміщень чи будівель і відповідно до ст.15 Закону України «Про власність» їм не може бути відмовлено в посвідченні укладеного на їх розсуд на це майно договору купівлі-продажу, міни, дарування, оренди або іншої угоди, що не суперечить закону, в тому числі в залежності від прийняття набувача до кооперативу, знаходження його на обліку для поліпшення житлових умов; Відповідно до вимог п.п.б п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України№20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Відповідно до вимог п.6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 7.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, уразі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю (стаття 18 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закон України від 10 липня 2003 року № 1087-IV «Про кооперацію»,стаття 384 ЦК). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Із врахуванням наведеного, встановлено, що [PERSON] ще за життя було виділено ділянку для будівництва гаражу по [ADDRESS] Згідно рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради народних депутатів №440 від 02 грудня 1977 року «Про дозвіл громадянам міста на будівництво гаражів та господарських приміщень», нашій покійній матері [PERSON] було дозволено побудувати гараж розміром 4 х 6 на ділянці індивідуальних гаражів по [ADDRESS] Після наданого дозволу [PERSON] у 1980 році побудувала гараж за [ADDRESS] Таким чином, [PERSON] на законних підставах було побудовано вищевказаний гараж [ADDRESS] однак, правовстановлюючий документ щодо належності їй зазначеного гаража вона за життя не отримала. У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування роз'яснено, що якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Оскільки пайовий внесок за гараж [PERSON] виплачений у повному обсязі, про що свідчить довідка від 23 червня 2017 року виданою головоюБориславської міської громадської організації гаражне товариство «Сигнал» Сипяка В.С., проте право власності на гараж у встановленому законом порядку не оформлено, правовстановлюючі документи не отримано, то спірний гараж входить до складу спадщини після смерті [PERSON] Із врахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і приходить до висновку про задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved