Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення розміру аліментів. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що рішенням Баштанського районного суду м. Баштанка Миколаївської області від 15.09.2014 р. було присуджено стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх доходів боржника щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. [INFO] [PERSON] досяг повноліття і з того часу заявниця отримує аліменти на утримання меншого сина у розмірі 1/6 частини усіх доходів відповідача. Заявниця в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про слухання справи у її відсутність, заяву підтримує повністю, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином рекомендованим повідомленням. Суд, дослідивши матеріали справи (копію рішення Баштанського районного суду від 15.09.2014 р., копії свідоцтв про народження дітей), приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивача зобов`язано до сплати аліментів в розмірі 1/3 частини всіх доходів боржника щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Статтею 192 СК України\~визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України"\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192\~СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України\~розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У відповідності до\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. В позові позивач посилається на ту обставину, що у неї після ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання дітей, змінився сімейний стан, та вона потребує додаткових коштів на утримання неповнолітньої дитини. \-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-

Outcome: approved