Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином. На підставу своїх вимог спирається на те, що 18 квітня 2016 року [PERSON], біля 12 годин 30 хв., зайшла у будинок позивача, розташований за вказаною адресою та із її сумочки, яка знаходилась на дивані спальні, викрала належні позивачу 900 грн., та 40 грн., які знаходились в тій же кімнаті на дивані. Таким чином [PERSON], спричинила позивачу матеріальні збитки. 19.04.2016 року відомості про подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, проведено досудове розслідування, в ході якого факт викрадення позивача коштів [PERSON], був доведений та матеріали кримінального правопорушення були направлені до суду. 18 травня 2016 року Маньківський районний суд Черкаської області розглянув справу по обвинуваченню [PERSON] за ч. 1 ст. 185 КК України. В ході розгляду справи вина останньої у викраденні належних її 940 грн., була повністю доведена. Вироком Маньківського районного суду від 18 травня 2016 року (справа №701/427/16-к провадження №1-кп/701/36/16) [PERSON], визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді вісімдесяти пяти годин громадських робіт. На досудовому слідстві та під час судового розгляду справи позивач не подавала цивільний позов про відшкодування її завданих збитків, оскільки [PERSON], запевнила позивачу, що викрадені кошти поверне та просила не заявляти цивільного позову. Після вступу вироку в законну сило пройшов значний період часу, але [PERSON], своєї обіцянки не виконала та кошти позивачу не повернула, у звязку з чим вона вимушена звернутись з позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з"явився, однак надав суду заяву, в якій уточнив позовні вимоги зменшивши їх на суму добровільного відшкодування 600 грн., які були сплачені відповідачкою в рахунок погашення заборгованості в ході розгляду справи та остаточно просив стягнути з відповідачки на користь його довірительки 340 грн. матеріальних збитків та 500 грн. судових витрат. Розгляд справи просив проводити провести без нього та його довірительки. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду без поважних причин двічі не зявився, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів, відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, у відсутності відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 18.04.2016 року [PERSON], біля 12 годин 30 хв., зайшла у будинок позивача, розташований за вказаною адресою та із її сумочки, яка знаходилась на дивані спальні, викрала належні позивачу 900 грн., та 40 грн., які знаходились в тій же кімнаті на дивані. Таким чином [PERSON], спричинила позивачу матеріальні збитки. 19.04.2016 року відомості про подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, проведено досудове розслідування, в ході якого факт викрадення у позивача коштів [PERSON], був доведений та матеріали кримінального правопорушення були направлені до суду. 18 травня 2016 року Маньківський районний суд Черкаської області розглянув справу по обвинуваченню [PERSON] за ч. 1 ст. 185 КК України. В ході розгляду справи вина останньої у викраденні належних її 940 грн., була повністю доведена. Вироком Маньківського районного суду від 18 травня 2016 року (справа №701/427/16-к провадження №1-кп/701/36/16) [PERSON], визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді вісімдесяти пяти годин громадських робіт. На досудовому слідстві та під час судового розгляду справи позивач не подавала цивільний позов про відшкодування її завданих збитків, оскільки [PERSON], запевнила позивачу, що викрадені кошти поверне та просила не заявляти цивільного позову. Після вступу вироку в законну сило пройшов значний період часу, але [PERSON], своєї обіцянки не виконала та кошти позивачу не повернула, у звязку з чим вона вимушена звернутись з позовом до суду. Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ст. 22 ЦК України передбачає право особи на відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок порушення її цивільного права. Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується відповідно ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, тому уточнений позов позивачки підлягає до задоволення в повному обсязі. Судові витрати згідно ст. 88 ЦПК України покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved