Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Представник позивача - АТ КБ „ПриватБанк" звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] 06.04.2007 року стала клієнтом банку, підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, отримавши кредитну картку « Універсальна», відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 1400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Позивач свої зобов`язання за вищевказаним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Однак, відповідач своїх обов`язків за вищезазначеною кредитною угодою не виконує належним чином, а тому позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 11384 грн. 91 коп., а також 1921 грн. 00 коп. судового збору . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує і просить стягнути з відповідача заборгованість в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні просить суд відмовити у задоволені позову у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та встановлені фактичні обставини, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. 06.04.2007 р. року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, який разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови), Правилами користування платіжною карткою складає між сторонами кредитний договір. Відповідно до зазначеного договору, позивач надав відповідачу кредит в розмірі 1400,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Відповідач належним чином умови договору не виконує, внаслідок чого, станом на 31.08.2017 р., утворилась заборгованість у розмірі 11384,91 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 1129,90 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 9236,68 грн.; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - штраф - 500,0 грн. (фіксована частина); - штраф - 518,33 грн. (процентна складова). Згідно позовної заяви, позивач звернувся із позовом 27.10.2017 р. Ст.257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності, відповідно до ст. 257 ЦК України, щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, згідно ст. 261 ЦК України, а не закінченням строку дії договору, такого правового висновку дійшов ВС України у справі 6-14цс14 від 18.06.2014р. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, останній платіж відповідач здійснив 16.08.2014 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до [PERSON] 27.10.2017 р. Таким чином, визначений ст.257 ЦК України, трирічний строк позовної давності за вимогами, що випливають з умов договору від 06.04.2007 р. закінчився. Згідно ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Перебіг позовної давності, відповідно до ст.264 ЦК України, переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається спочатку. Матеріали справи не містять обставин, які б свідчили про зупинення, перерив або про наявність підстав для поновлення строку позовної давності, клопотань щодо поновлення строку звернення до суду позивач також суду не заявляв. Відповідно до ч.4 ст.267 сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За таких обставин, заявлені позивачем вимоги, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 06.04.2007 р., заявлені позивачем з пропуском строку позовної давності. Враховуючи, що закінчення строку позовної давності є підставою для відмови в задоволені позову та відповідач звернувся до суду із такою заявою, то суд дійшов висновку, що в задоволені позову АТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Отже, враховуючи вищевикладене, наявність клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, суд вважає за розумне застосувати в даному випадку строк позовної давності, оскільки позивач АТ КБ «ПриватБанк» не прохав суд поновити строк позовної давності, та не навів поважних причин пропуску строку позовної давності, а отже з урахуванням викладеного, суд відмовляє у задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

Outcome: dismissed