Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з зазначеним позовом в якому просили визнати за ними право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року на домоволодіння [ADDRESS], яке в цілому складається з житлового будинку «А» житловою площею 23,0 кв.м., загальною площею 66,7 кв.м., літньої кухні - сараю «Б», гаражу «В», сараю «Г», сараю «Д», сараю «Е», погребу «Ж», убиральні «И», входу в погреб «З», колодязя «к», зливною ями «з.я.», огорожі № 2-4, замощення №1. В обґрунтування позовних вимог, у позовній заяві зазначає що, їхній матері [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 18.04.2002 року Дніпропетровською районною державною нотаріальною конторою за р. № 1-774, зареєстрованого в БТІ 24.04.2002 року за р. № 161-17, належало домоволодіння [ADDRESS], що підтверджується довідкою від 10.07.2014 року № 1009/14 КП "Новомосковське міське БТІ ДОР. Право власності на зазначене домоволодіння вона набула після смерті свого чоловіка [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла, та відповідно до заповіту, посвідченого 05.11.2011 року, все своє мано вона заповіла своїм дітям - [PERSON], [PERSON]. У встановлений законом час вони прийняли спадщину після смерті матері, але через відсутність правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння та в зв'язку з тим, що за однією адресою [ADDRESS] зареєстровано два об'єкта нерухомого майна, нотаріусом нам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та 15.07.2014 року видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому вони змушені звернутись до суду з даним позовом. Від представника позивачів на адресу суду надійшла заява щодо розгляду цивільної справи без участі позивача та їхнього представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просили їх задовольнити. Від відповідача - Кіровської селищної ради на адресу суду надійшла заява, щодо розгляду справи без участі їхнього представника, просили ухвалити рішення згідно чинного законодавства. Від третіх осіб: Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори, комунального підприємства «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області, реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції на адресу суду надійшли заяви щодо розгляду цивільної справи без участі їхніх представників, та ухвалити рішення згідно з вимогами чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 23.11.2013 року (а.с. 9). Згідно заповіту від 05.11.2011 року, [PERSON] на випадок своєї смерті заповідала все своє майно своїм дітям: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Відповідно до ст.ст. 1223, 1268, 1270 ЦК України, право на спадкування мають всі особи визначені у заповіті; спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину, якщо протягом 6-місячного строку подав заяву до нотаріуса про її прийняття. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається з матеріалів справи, позивачі звернулись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, та нотаріальною конторою у видачі свідоцтва їм було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме: житловий будинок в [ADDRESS] (а.с. 17). Відповідно до роз'яснень ВССУ, наданих в п. ЗЛ Інформаційного листа за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивачі вступили в управління та володіння спадковим майном і є спадкоємцями за заповітом, право власності спадкодавця [PERSON] не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва на право власності не позбавляє спадкоємців права на спадщину, а згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги, оскільки судом встановлені всі обставини, які дають позивачам право на визнання їх права власності на спадкове майно в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved