Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є спадкоємцем за заповітом померлого [INFO] [PERSON]. Зазначає, що після смерті останнього відкрилася спадщина на його спадкове майно, тобто на земельну ділянку (пай) площею 2, 96 га яка розташована на території Тарасівської сільської ради Хорольського району Полтавської області та належала померлому згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER].Вказує, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], проте оформити свої спадкові права на вказане майно не має можливості, оскільки в заповіті її прізвище вказано як «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]» та втрачені оригінали документу, що посвідчували право власності померлого на зазначене спадкове майно, в зв'язку з чим просить суд встановити факт належності їй заповіту та визнати за позивачем право власності на вказану земельну ділянку-пайу порядку спадкування за заповітом. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася, в позовній заяві прохала розглянути справу за її відсутності. Відповідач Покровськобагачанська сільська рада Хорольського району Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, зазначивши, що сільська рада при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, з»ясувавши позицію сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб розглядаються в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідно до заповіту, посвідченого 10 березня 2000 року секретарем виконавчого комітету Тарасівської сільської ради Хорольського району Полтавської області Костюк Г.М., зареєстрованого в реєстрі під № 62, [PERSON], на випадок своєї смерті своє право на земельну частку ( пай) в розмірі 3,13 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться в КСП «Тарасівське» і належить йому як члену колективного господарства, заповідав [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер в с. Іванці Хорольського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть Серія [NUMBER]. Після смерті спадкодавця [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на його спадкове майно, тобто земельну ділянку площею 2, 96 гектарів, цільове призначення- для с/г використання, що розташована на території Тарасівської сільської ради Хорольського району Полтавської області та належала йому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю Серія [NUMBER]. З довідки виконкому Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 09.09.2017 року № 01.02-24/1993 слідує, що [PERSON], який помер [INFO], дійсно був зареєстрований і постійно проживав до дня смерті в [ADDRESS]. На день його смерті інших зареєстрованих членів сім»ї не було. З повідомлень Хорольської державної нотаріальної контори від 25.07.2017 року №1210 02-14 та від 02.10.2017 року № 1643/02-14 слідує, що спадкова справа на майно [PERSON], померлого [INFO], останнім місцем проживання якого було: с.Іванці Хорольського району Полтавської області (на час відкриття спадщини проживав один) була відкрита у Хорольській держнотконторі за № 141/2007 на підставі заяви позивача про прийняття спадщини. Інших заяв про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини у даній спадковій справі не має. У зв»язку з тим, що у заповіті, складеному [PERSON]. 10.03.2000 року, посвідченому Костюк Г.М., секретарем виконавчого комітету Тарасівської сільської ради Хорольського району Полтавської області за реєстровим №62 за яким [PERSON] своє право на земельну частку (пай) розміром 3,13 в умовних кадастрових га, що розташована в КСП «Тарасівське», заповів «[PERSON]», а у паспорті позивача її прізвище вказано як «[PERSON]», що не є тотожними, а також після складення заповіту 10.03.2000 року спадкодавець [PERSON] отримав на вказану земельну ділянку Державний акт на право приватної власності на землю Серія [NUMBER], виданий Тарасівською сільською радою 27.12.2002 року, в якому вказано земельну ділянку площею 2, 96 га, що розташована на території Тарасівської сільської ради Хорольського району Полтавської області, позивач не має можливості оформити свої права на спадкове майно в нотаріальному порядку, тому їй роз»яснено державним нотаріусом необхідність звернутись до суду з відповідним позовом для встановлення факту належності їй цього заповіту та визнання права власності на спадкове майно. Факт належності позивачу вищевказаного заповіту доводиться копією заповіту, довідкою Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 09.09.2017 року за № 01.02-24/1993, а також письмовими поясненнями свідків : [PERSON] та [PERSON]. Належність спадкового майна [INFO] [PERSON] повністю доводиться копією Державного акта на право приватної власності на землю Серія [NUMBER], довідкою відділу у Хорольському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 06.10.2017 року за № 788/1 16-17. Визначаючи норми матеріального права, що підлягають застосуванню та надаючи правову кваліфікацію фактично розглядуваним у справі правовідносинам, суд виходить з того, що до спадкових відносин підлягають застосуванню правила книги шостої Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належати спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається її спадщина. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.2 ст.1220 ЦК України). Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Як встановлено судом, згідно ст.1235 Цивільного кодексу України позивач, є спадкоємцем за заповітом померлого [PERSON], тому має право на його спадкове майно в порядку спадкування. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Отже, з огляду на наведене, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов [PERSON] до Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області про встановлення факту належності заповіту та про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved