Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Представник позивача адвокат Цуркан О.О., 23 липня 2018 року звернувся до суду з цим позовом, вказував, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить Ѕ частки домоволодіння з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Інша Ѕ частка домоволодіння належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкоємців після [PERSON] не має. Оскільки на даний час не має спадкоємців, які б належним чином оформили спадкове майно після смерті [PERSON] , у вигляді 1/2 частки вищезазначеного домоволодіння, тому у позивача не має можливості укласти договір про поділ в натурі спільного домоволодіння з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , тому вона змушена звернутися до суду. У зв`язку з цим, просила постановити рішення суду, яким виділити їй в натурі зі спільного домоволодіння житловий будинок літ. «А» по [ADDRESS] , загальною площею 34,3 кв.м, житловою площею 27,3 кв.м, з прибудовою літ. «а» та відповідними господарськими спорудами та будівлями: ганок літ. «а3», літня кухня літ. «Б», сараї літ. «б, В, И», убиральня літ. «Ж», колодязь ІІІ, хвіртка №2, огорожа №3 Представник позивачки адвокат Цуркан О.О. у судове засідання не з`явився через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримав у повному обсязі. Представник Подільської міської ради Одеської області, у судове засідання не з"явились, надіслав суду заяви про те, що вони вимоги позивача визнають, просять розглянути справу без їх участі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши надані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 81, 84 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільні справи не інакше, ніж за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд, таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги; кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи; письмові докази, як правило, подаються в оригіналі, але якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу; сторони зобов`язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу (ЦК) України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого приватним нотаріусом Подільського міського нотаріального округу Одеської області Сівун Ф.Й., зареєстрованого в реєстрі №2347, належить Ѕ частки домоволодіння з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] ., розташованого на земельній ділянці площею 600 кв.м. (а.с. 27). Інша частка домоволодіння зареєстрована за [PERSON] , яка померла [INFO] (актова запис про смерть №190 від 10 квітня 1997 року) (а.с. 24, 43). Згідно відповіді завідувача Шостої Одеської державної нотаріальної контори Пенчева К.Л. встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилась (а.с. 47). Згідно висновку експертного дослідження щодо визначення ринкової вартості Ѕ частки житлового будинку та технічної можливості поділу (виділу) об`єкта нерухомого майна №06/2018 від 16.07.2018 року, виготовленого судовим експертом Консул М . Є., встановлено, що за технічними показниками Ѕ частку домоволодіння з відповідною частиною господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , може бути виділено в самостійний об`єкт нерухомого майна з присвоєнням окремої поштової адреси. Склад новоствореного об`єкту нерухомого майна який виділено позивачу складається з житловий будинок літ. «А» по [ADDRESS] , загальною площею 34,3 кв.м, житловою площею 27,3 кв.м, з прибудовою літ. «а» та відповідними господарськими спорудами та будівлями: ганок літ. «а3», літня кухня літ. «Б», сараї літ. «б, В,И», убиральня літ. «Ж», колодязь ІІІ, хвіртка №2, огорожа №3. Відповідно до заяви представника відповідача - Подільської міської ради Одеської області, відповідач вимоги позивача визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Положеннями ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Частиною 1 ст. 355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно ст. 358 ЦК України, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Частиною 1 ст. 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом, або ж є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Згідно ч. 3 ст. 364 ЦК України, в разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Вирішуючи питання про виділення частки позивача зі спільного з відповідачем майна - спірної нерухомості, суд керується роз`ясненнями, наведеними в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», де зазначено, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд, з врахуванням конкретних обставин, може провести його зі зміною у зв`язку з цим відповідно до положень ст.119 ЦК України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Представник відповідача позов визнав, тому обставини, визнані ним, не підлягають доказуванню у відповідності до ст.82 ч.1 ЦПК України. Судом не встановлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси третіх осіб.

Outcome: approved