overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом стягнення вартості не облікованої електричної енергії, зазначивши, що 12 листопада 2013 року при перевірці електроустановки в будинку [ADDRESS], представниками Коростенського РЕМ, який діє на підставі положення і є виробничим підрозділом ПАТ «Житомиробленерго», було виявлено факт порушення [PERSON] «Правил користування електричною енергією для населення» шляхом самовільного підключення електропроводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку (поза приладом обліку). В зв»язку з виявленим, на виконання вказаних Правил, затверджених ПКМ України від 26.07.1999 р. № 1357 був складений акт за № 010660 про порушення ПКЕЕН, та запрошено [PERSON] з»явитись в Коростенський енергозбут для участі в засіданні комісії позивача з розгляду актів про порушення ПКЕЕН. В зв»язку з її неявкою, відповідно до складеного акту, [PERSON] було визначено обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН в розмірі 696,61 грн., та виписано додатковий рахунок. До цього часу будь-які кошти від відповідачки в розрахунок сплати вартості не облікованої електроенергії, на адресу позивача не надходило, в з в»язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду. В судове засідання представник позивача надав заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розгляд справи провести у його відсутність. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з"явилась, була повідомлена про розгляд справи належним чином, тому суд вважає, за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів та винести заочне рішення. Суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Встановлено, що 12 листопада 2013 року при перевірці електроустановки в будинку [ADDRESS], представниками Коростенського РЕМ було виявлено факт порушення [PERSON] «Правил користування електричною енергією для населення» шляхом самовільного підключення електропроводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку (поза приладом обліку). В зв»язку з виявленим, на виконання вказаних Правил, затверджених ПКМ України від 26.07.1999 р. № 1357 був складений акт за № 010660 про порушення ПКЕЕН, та запрошено [PERSON] з»явитись в Коростенський енергозбут для участі в засіданні комісії позивача з розгляду актів про порушення ПКЕЕН. В зв»язку з її неявкою, відповідно до складеного акту, [PERSON] було визначено обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН в розмірі 5927,18 грн., та виписано додатковий рахунок. Оскільки на час звернення позивача до суду з позовною заявою відповідачкою [PERSON] не було проведено розрахунку по вартості не облікованої електричної енергії, на підставі розрахунку вартість електричної енергії , не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН становить 696,61 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив визнати, що він є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], та зобов'язати відділ ДРАЦС внести відповідні зміни у Книгу реєстрації народжень. Свої вимоги мотивує тим, що він з [PERSON] проживали однією сім'єю з 2011 року та внаслідок близьких стосунків вона завагітніла. Проте фактично остання з 02.09.2002 р. по 08.09.2011 перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] [INFO] у [PERSON] народилася донька [PERSON], однак в свідоцтві про народження дитини батьком вказаний - [PERSON], оскільки дитина народилася до сплину 10 місяців після розірвання шлюбу. Позивач з [PERSON] проживають разом та ведуть спільне господарство і разом виховують спільну доньку. Звернувшись до відділу ДРАЦС з питання внесення змін до актового запису про народження доньки, отримали роз'яснення, що вирішення їх питання можливе лише в судовому порядку. Тому змушений звернутись до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Від ДРАЦС по м. Новоград-Волинському РС МРУЮ надійшла заява, в якій просять справу розглядати без їх присутності, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову. Суд відповідно до положень ст. 174 ЦПК України приймає визнання відповідача позову, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO], її батьком зазначений [PERSON], [INFO]. Актовий запис про народження дитини складений міським відділом ДРАЦС Новоград-Волинського МРУЮ № 33 від 24.01.2012 року. (а.с. 6). Згідно положень ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Відповідач [PERSON] розірвав шлюб з [PERSON] 08.09.2011 року згідно рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду (а.с. 7). Також відповідно до акту обстеження умов проживання депутата Новоград-Волинської міської ради позивач [PERSON] проживає разом з [PERSON], [PERSON]. [INFO], однією сім'єю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). При постановленні рішення суд приймає до уваги той факт, що відповідач визнав позов у повному обсязі, а також те, що позивач разом з [PERSON] та дитиною вже з 2012 року проживають однією сім'єю. Відтак, позов у вказаній частині підлягає задоволенню у повному обсязі. Одночасно нелогічними, заявленими передчасно є вимоги про зобов"язання відділу ДРАЦС вчинити певні дії, оскільки вказана державна установа вносить зміни у актові записи, зокрема, на підставі рішення суду, що набрало законної сили. Тому позов необхідно задовольнити частково На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS], згідно свідоцтва про право особистої власності, виданого виконкомом Межиріцької сільради Павлоградського району 20.02.1987року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.08.2013року (а.с.4-6). [PERSON] є рідним сином позивача, зареєстрований, але з 04.03.2012року не проживає в спірному домоволодінні, особистих речей у ньому не має, мешкає за іншим місцем проживання, що також підтверджується актом та довідкою № 366 від 31.07.2014року Межиріцької сільради Павлоградського району (а.с.7,8). Добровільно відповідач не бажає знятись з реєстрації за вищезазначеною адресою, ніяких належних платежів за комунальні послуги не сплачує. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК україни, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим цитлом в разі відсутності члена сім`ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлео угодою між ними чи законом. Таким чином, позивач, у відповідності до ст.10 ЦПК України, довів за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст.57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини того, що у належному їй на праві власності домоволодінні [ADDRESS] відповідач не проживає більше року, а лише зареєстрований у ньому, його особистих речей та майна у домоволодінні не має. В зв"язку з чим, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вищезазначеною адресою. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив суд визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено у судовому засіданні, позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 05.08.1980року та витягу про державну реєстрацію прав від 13.04.2011 (а.с.8-10). [PERSON] зареєстрована, але з 26.09.2013року не проживає в спірному домоволодінні, мешкає за іншим місцем проживання за адресою [ADDRESS], що підтверджується актом квартального комітету № 62 від 21.07.2014р. та домовою книгою (а.с.11-13). Добровільно відповідач не бажає знятись з реєстрації за вищезазначеною адресою, особистого майна у спірному домоволодінні не має, належних платежів за комунальні послуги не сплачує. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК україни, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим цитлом в разі відсутності члена сім`ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлео угодою між ними чи законом. Таким чином, позивач, у відповідності до ст.10 ЦПК України, довів за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст.57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини того, що у належному їй на праві власності домоволодінні [ADDRESS] відповідач не проживає більше року, а лише зареєстрована у ньому, її особистих речей та майна немає у домоволодінні. В зв"язку з чим, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вищезазначеною адресою. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі суду не надав. Представник третьої особи ГУ ДМС України у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, повінстю поклався на рішення суду. В порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин та відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено у судовому засіданні, позивачу на праві власності належить жилий будинок [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 22.11.2005року та витягу з державного реєстру правичинів (а.с.4,5). Відповідач зареєстрована, але з квітня 2007року не проживає в спірному домоволодінні, особистих речей у ньому не має, мешкає за іншим місцем проживання, що також підтверджується довідкою з місця проживання квартального комітету № 50 від 09.07.2014року та актами від 16.02.2014року, 09.07.2014року (а.с.6-8). Добровільно відповідач не бажає знятись з реєстрації за вищезазначеною адресою, ніяких належних платежів за комунальні послуги не сплачує. В зв"язку з чим, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 243,60грн., понесений позивачем при подачі позову. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на час навчання, але не більш ніж до досягнення нім 23 років, з 12.09.2014року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явися, надав заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заперечення, в якому просив відмовити в задоволенні позову, пославшись на обставини викладені в цьому запереченні. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] відповідно свідоцтва про народження (а.с.3). У теперішній час [PERSON] є курсантом 1 курсу Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка, денної форми навчання, згідно довідки з навчального закладу № 952 від 12.09.2014року (а.с.9). Потребує матеріальної допомоги. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років на весь час навчання за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку чи сина суд має взяти до уваги можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Так, судом встановлено, що [PERSON] є курсантом вищого навчального закладу з денною формою навчання, не працює. Після розірвання шлюбу позивач залишивсяпроживати з матірью, на сьогодні повністю перебуває на її утриманні.Йому не вистачає коштів для створення належних умов життя та навчання, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач не працює, не отримує пенсію Має на утриманні матір [PERSON], 1942року народження, яка є людиною похилого віку, являється інвалидом другої групи і потребує постійного уходу за нею. Виходячи з принципу розумності та справедливості при вирішенні даної справи, беручи до уваги рівний обов'язок обох батьків щодо утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання повнолітнього сина в судовому порядку у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) на період його навчання, але не більш ніж до досягнення нім 23 років, з дня подачі позову до суду, тобто починаючи з 12.09.2014 року та до червня 2019 року. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнуто судовий збір по справі у розмірі 243,60грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати за ним право власності квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем за законом після смерті дружини [PERSON],яка померла [INFO], але за життя право власності на зазначену квартиру зареєстровано не було, в зв'язку з чим він не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. У судове засідання сторони не з'явились, до його початку від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує. Дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла дружина позивача [PERSON] У 1988 році [PERSON] вступила до об'єднання житлово-будівельних кооперативів та у 1992 році пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] було повністю виплачено, що підтверджується довідкою ОЖБК від 26.08.2015 року (а.с. 9). Відповідно до інформації КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 25.08.2015 року право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. З копії спадкової справи до майна померлої [PERSON] вбачається, що до першої Чернігівської державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, його син [PERSON] та дочка [PERSON] як спадкоємці за законом відмовились від належної їм частки у спадщині. Інших спадкоємців судом не встановлено. Відповідно до статті 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Стаття 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, суд вважає, що позов належить задовольнити та визнати право власності за позивачем на квартиру [ADDRESS]. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері, [PERSON], що померла [INFO] року так, як у неї були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а тому в установлений законом строк вона не звернулась до нотаріальної контори. Сторони до суду не з"явились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивач позов підтримує, представник відповідача не заперечує проти розгляду справи в його відсутність. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] року в с.Клочеве Коростенського району померла мати позивачки, [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4), після смерті якої відкрилась спадщина. Спадкоємцем першої черги, після смерті [PERSON], відповідно до положень ст.1261 ЦК України є її донька, позивач у справі. Позивач своєчасно не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини так, як у неї були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що обставини викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження в суді, стверджуються письмовими матеріалами справи, а тому позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На обгрунтування позовних вимог зазначив, що 10.09.2004 року помелра його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 3/4 частин житлового будинку № 45 по вул. Центральній в с. Заріччя Коростенського району Житомирської області. 02.12.2005 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді 1/4 частини житлового будинку № 45 по вул. Центральній в с. Заріччя Коростенського району Житомирської області. В установлений законом строк він не звернулась до нотаріальної контори, так як на прикінці вересня 2004 року виїхав на постійне місце проживання до Росії та повернувся до України лише на початку березня 2016 року. А тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Сторони до суду не з"явились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, представник позивача позов підтримує, представник відповідача не заперечує проти розгляду справи в його відсутність. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 10.09.2004 року помелра мати позивача, [PERSON] (а.с. 29), після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 3/4 частин житлового будинку № 45 по вул. Центральній в с. Заріччя Коростенського району Житомирської області. 02.12.2005 року помер батько позивача, [PERSON] (а.с.10), після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді 1/4 частини житлового будинку № 45 по вул. Центральній в с. Заріччя Коростенського району Житомирської області. Позивач своєчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як на прикінці вересня 2004 року виїхав на постійне місце проживання до Росії та повернувся до України лише на початку березня 2016 року. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що обставини викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження в суді, стверджуються письмовими матеріалами справи, а тому позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини яка відкрилась після смерті його діда, [PERSON], який помер 12.12.2013 року. В установлений законом строк він не звернувся до нотаріальної контори, так як вважав, що спадщину буде приймати його матір. А тому, він звернувся до суду з даним позовом. Сторони до суду не з"явились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивач позов підтримує, представник відповідача не заперечує проти розгляду справи в його відсутність. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 12.12.2013 року помер дід позивача, [PERSON] (а.с.4), після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді однокімнатної квартири [ADDRESS] (а.с.12). Спадкоємцем першої черги, після смерті [PERSON] є його дружина, яка померла 12.12.2013 року (а.с.5) та його донька, місце перебування якої не відомо (а.с.21) та яка не звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що стверджується листом Коростенської міської державної нотаріальної контори № від (а.с. Позивач своєчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини,так як вважав, що спадщину буде приймати його матір. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що обставини викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження в суді, стверджуються письмовими матеріалами справи, а тому позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. А тому,

Outcome: approved