Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким: розірвати шлюб між нею, [PERSON] , та відповідачем, [PERSON] , який зареєстрований 29 липня 1971 року у Відділі ЗАГСу Долинського райвиконкому Івано-Франківської області. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON] ». Витрати по розгляду даної справи залишити за нею. Свої вимоги мотивує тим, що 29 липня 1989 року між нею, [PERSON] , та відповідачем - [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі ЗАГСу Долинського райвиконкому Івано-Франківської області, актовий запис №162. Від цього шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час вже є повнолітніми. Після укладення шлюбу на перших порах у них була нормальна сім`я. Спочатку вони проживали в найманій квартирі. Згодом отримали земельну ділянку для будівництва в с . Княжолука, побудували спільно будинок, в якому відповідач проживає і на даний час. Відносини між ними грунтувались на принципах любові, довіри, взаємоповаги та взаєморозуміння. Проте з часом відносини почали погіршуватися. Часто стали виникати суперечки та сварки, перш за все через безпідставні ревнощі з боку відповідача, а також його небажання працювати та утримувати сім`ю. Тривалий час вони терпіли одне одного, але тепер вона остаточно вирішила юридично припинити шлюбні стосунки. Постійні сварки і конфлікти призвели до того, що вони практично перестали спілкуватися. На даний час у них відсутні будь-які спільні інтереси, спільне господарство не ведуть, тому станом на сьогоднішній день шлюбні стосунки носять лише формальний характер і сім`я фактично розпалася. Вже близько 18 років вони разом не проживають. Діти виховувались в її мами - в с. Оболоня, так як вона більшість часу перебуває за кордоном - в Республіці Польща. Оскільки із відповідачем її вже нічого не зв`язує і в майбутньому не хоче мати з ним жодних відносин, просить даний шлюб розірвати. Вважає, що відповідач також не заперечує проти розірвання шлюбу, хоча для неї це вже не має ніякого значення. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, а надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан їхніх відносин та продовжить їх перебіг у часі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Всі витрати по справі - залишити за нею. Справу розглядати та прийняти рішення за її відсутності. Представник позивачки - адвокат Кажук В.Б. (ордер а.с.8) в судове засідання не з"явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчить розписка-повідомлення (а.с.20). В Долинський районний суд поступила заява, згідно якої представник позивачки просить розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.21). Відповідач [PERSON] ,в судове засідання на виклик не з`явився, причину своєї неявки суд не повідомив , від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчать: оголошення на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою : dl.if.court.gov.ua. про виклик в судове засідання (а.с.19) та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.16). Від нього не повтупив відзив на позов. Суд, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного: Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.5) свідчить про те, що 29 липня 1989 року між [PERSON] , [INFO] та відповідачем, [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб, який зареєстровано Відділом записів актів громадянського стану Долинського райвиконкому Івано-Франківської області, актовий запис за №162. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка "[PERSON] ", дружини "[PERSON] ". Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Позивачка не бажає зберегти сім`ю, оскільки вони на протязі 18 років не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася. Діти, які народилися у сторін за час спільного проживання в шлюбі, на даний час досягли повноліття. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Беручи до уваги волевиявлення позивачки щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задовольнити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved