Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Тиврівська РДА звернулась до суду із заявою, в якій вказує, що [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. [PERSON] проживала у [ADDRESS] (до цього часу перебувала у місцях позбавлення волі, де і народила дитину) зі співмешканцем [PERSON] та малолітньою донькою [PERSON] Вищевказані особи постійно ведуть бродячий спосіб життя, їздять у місто Вінницю, ночують на залізничному вокзалі, де і 10.06.2017 року [PERSON] була затримана працівниками правоохоронних органів, яка перебувала у нетверезому стані з малолітньою дитиною на руках. [PERSON] придбав ще пляшку вина, яку вони планували зразу ж розпити. Під час затримання громадянин [PERSON] з малолітньою дитиною втік в невідомому напрямку, який з часом був затриманий і доставлений до Тиврівського ВП Жмеринського ВП. Дитина була влаштована до дитячого відділення Тиврівської ЦРЛ, а 11.06.2017 року [PERSON] з дитиною втекла з дитячого відділення. 12.06.2017 року поїхала з села у місто Бровари до Християнського реабілітаційного центру для лікування від алкоголізму. 19.06.2017 року [PERSON] з дитиною втекла з реабілітаційного центру і зникла в невідомому напрямку. 20.06.2017 року дитина була знайдена працівниками поліції по вул. Героїв Сталінграду на Вінницькому залізничному вокзалі з матір'ю [PERSON], яка знаходилась в стані алкогольного сп'яніння (спала на полу). Дівчинка була брудна, неохайно одягнена, на стегновій ділянці лівої ноги та правій руці виявлені необроблені застарілі рани. Дитина була доставлена до Центру матері та дитини м. Вінниця. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача Тиврівської РДА, який є також органом опіки та піклування - [PERSON] позов підтримала, просить його задоволити з підстав, викладених у заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання двічі (24.07. та 22.09.2017 року) не з'явилася, про розгляд справи повідомлена в установленому законом порядку за місцем реєстрації, що стверджується адресною довідкою, рекомендованими повідомленнями про невручення в зв'язку з тим, що адресат не проживає за вказаною адресою. Згідно ч.4 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за відсутності відповідача, що узгоджується з вимогами ст.. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідачка [PERSON] - матір дитини - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). Відомості про батька дитини в актовому записі про народження дитини внесено згідно ч. 1 ст. 135 СК України ( зі слів матері ), що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с. 4). Дитина проживає з бабусею [PERSON], що стверджується актом обстеження про факт передачі дитини [PERSON] від 07.07.2017 року (а.с.29). Відповідно до Принципів 2,4,6 Декларації прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності; дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розумінні. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і у принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виховання дитини. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього стану; не створюють умов для отримання нею світи. Проте, [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, не забезпечує її належне харчування, медичний догляд, лікування; не виявляє належного інтересу до її життя. Перебування дитини з матір'ю є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Так, відповідно до акту від 20.06.2017 року на залізничному вокзалі м. Вінниця 20.06.2017 року, о 16-30 год. було знайдено дитину - [PERSON] - неохайну, брудну, у якої на стегновій ділянці лівої ноги рана. Згідно листа МЛ «Центр матері та дитини» від 22.06.2017 року дитина була знайдена по вул.. Героїв Сталінграду на Вінницькому залізничному вокзалі з матір'ю, яка була в стані алкогольного сп'яніння. Дитина була брудна, неохайна, на стегновій ділянці лівої ноги та на правій руці виявлені необроблені застарі рани. Свідок [PERSON]- матір [PERSON] показала, що у [PERSON], також є старший син - [PERSON], [INFO] [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно нього, коли йому було 10 місяців, оскільки вона вела аморальний спосіб життя, бродячила, зловживала спиртними напоями. З часу позбавлення її батьківських прав її місце знаходження було невідоме до травня 2016 року, коли їй зателефонували з Одеси з місць позбавлення волі і повідомили, що дочка в тюрмі народила дитину. Вона зібрала необхідні документи і восени 2016 року дочку звільнили з місць позбавлення волі в зв'язку з народженням дитини. З того часу вона із співмешканцем та малолітньою донькою оселились в с. Кобелецьке в окремому будинку. Проте господарством вони не займались, присадибну ділянку не обробляли, зловживали спиртними напоями, в їх будинку постійні п'янки та гулянки, вели бродяжний спосіб життя. Тричі їй ([PERSON]) телефонували з поліції з м. Вінниця, що [PERSON] затримана в стані сп'яніння і вони на таксі доставляли її додому в Кобилецьке разом з дитиною. Крім того, в червні 2017 року її затримали працівники поліції в Вінниці, а дитину доставили в Тиврівську ЦЛР. Проте вона забрала дитину з лікарні і поїхала з нею до Християнського центру в Бровари. Однак, звідти вона знову втекла з дитиною. Через тиждень їй повідомили, що дитина в Центрі матері та дитини в м. Вінниця покусана, в запущеному стані. [PERSON] в Центр з'явилась через три дні від дня поміщення дитини до закладу, вчинила скандал, порвала халат на лікареві, подряпала його. Вона - ВІЛ-інфікована. Дитину їй ([PERSON]) передала з даного лікувального закладу на підставі рішення Служби у справах дітей Тиврівської РДА для догляду. З того часу дитина біля неї, [PERSON] до дитини жодного разу не приїхала. Свідок [PERSON]- провідний спеціаліст із соціальної роботи відділу соціальної роботи Тиврівського районного Центру соціальних служб для сім'ї та молоді показала, що в серпні 2016 року [PERSON] зверталась до Центру соціальних служб за направленням органу, де її було поставлено на обліку. Їй роз'яснили обсяг можливих соціальних послуг. Проте, за ними вони не зверталась. Пізніше стало відомо, що вона була затримана працівниками поліції в стані сп'яніння в м.Вінниця, дитина знаходилась з нею, внаслідок чого дитину помістили до лікарні. Свідок [PERSON] - провідний інспектор Тиврівського районного відділу з питань пробації показав, що вироком Вінницького міського суду [PERSON] була засуджена до позбавлення волі. В зв'язку з народженням у неї в місцях позбавлення волі дитини її було звільнено від відбування покарання до досягнення дитиною трьохрічного віку та поставлено на облік в Тиврівському районному відділі з питань пробації. В подальшому [PERSON] було затримано в стані сп'яніння в м. Вінниця, а біля неї знаходилась дитина, яка була неохайно одягнена, на дитині тілесні ушкодження. Крім того, [PERSON] на тричі притягувалась до адміністративної відповідальності: за перебування в громадському місці в стані сп'яніння, викидала з вікна вагону сміття та непокору працівникам поліції. В зв'язку з чим, органом апробації було направлено клопотання до суду про скасування звільнення та направлення [PERSON] до місць позбавлення волі, яке було задоволено судом. Ухвалою Тиврівського районного суду від 04.08.2017 року [PERSON] скасовано звільнення від відбування покарання та направлено для відбування покарання, призначеного вироком Тиврівського районного суду від 10.12.2015 року, яким вона засуджена за ч.2 ст. 345, 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Відповідно до висновку органу опіки та піклування - Тиврівської РДА від 05.07.2017 року № 01/01-21/1447 [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківським обов'язками, не забезпечує малолітню доньку належним доглядом та вихованням, не піклується про стан її здоров"я, фізичний, духовний та моральний розвиток - а тому позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] є доцільним.

Outcome: approved