Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам в розмірі 65 916, 00 грн. та пені за прострочення їх сплати в розмірі 18 909, 10 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому було розірвано рішенням Бершадського районного суду Вінницької області. Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO].; [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу та в даний час діти проживають з позивачкою. Вона матеріально утримує й належним чином піклується про здоров'я дітей та їх розвиток. Відповідач, який після розірвання шлюбу проживає окремо, за рішенням суду зобов'язаний сплачувати їй аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно.Зазначені виплати відповідачем не здійснювались взагалі протягом тривалого часу, що призвело до виникнення заборгованості за аліментами. В зв'язку з чим вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, проте в судове засідання, яке було призначене на 07.10.2014 року він надав суду відеозапис зі своїм поясненням по справі, в якому пояснив, що дійсно він був одружений з позивачкою, від шлюбу вони мають двох дітей, на яких він не виплачує аліменти, посилаючись при цьому на те, що у нього важке матеріальне становище, він не працює, оскільки має ряд захворювань та на даний час сам перебуває на утриманні своєї матері, а саме живе за рахунок її пенсії. Також він вказав, що в судове засідання не з`явиться по тій причині, що не вірить в правосуддя, а також тому, що в нього немає коштів на оплату квитків при здійсненні виїзду в Христинівський районний суд. Після чого ухвалою Христинівського районного суду було доручено Бершадському районному суду Вінницької областів межах його територіальної підсудності допитати відповідача в порядку окремого доручення. Проте в Бершадський районний суд відповідач також не з`явився без поважних на те причин, з`явилась його мати та пояснила, що відповідач проживає в своєї сестри, в зв'язку з чим судове доручення було повернуто до Христинівського районного суду без виконання. Відповідно до ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Оскільки відповідач в судове засідання не з"явився, по невідомим суду причинам, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково на підставі слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому було розірвано рішенням Бершадського районного суду Вінницької області. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу та в даний час діти проживають з позивачкою, перебувають на її утриманні та потребують матеріальної допомоги, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В зв'язку з чим позивачка звернулась з позовом про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дітей, який було задоволено Бершадським районним судом Вінницької області та зобов'язано відповідача сплачувати на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 20.09.2005 року і до їх повноліття.11.10.20005 року Бершадським районним судом було видано виконавчий лист по справі № 2-1260 від 05.12.2005 р. В зв'язку з тим, що відповідач протягом тривалого часу рішення суду не виконує, аліменти на утримання дітей не сплачував та не сплачує до цього часу, що й призвело до виникнення заборгованості за аліментами за період з серпня 2008 року по червень 2013 року в розмірі 65 916, 00 грн. Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 195 Сімейного кодексу України (далі СК України), заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Відповідно до ч.1,2 ст.196 СК, при виникненні заборгованості з вини особи яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Із розрахунку позивача щодо суми пені за прострочення сплати аліментів відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №5978229, виданого Відділом ДВС Бершадського РУЮ 22.07.2014 року вбачається, що сума пені у розмірі 0.01% від суми заборгованості аліментів на утримання дітей за період з 01.08.2008 р. 01.07.2014 р. складає: 18 909 (вісімнадцять тисяч дев'ятсот дев'ять) гривень 10 коп. Тому суд вважає, що позивачкою повністю доведено факт несвоєчасної сплати відповідачем аліментів на її користь, що має наслідок неустойки (пені) на загальну суму 18909,10 грн., та яку необхідно стягнути з відповідача на її користь. Проте слід зазначити, що ст. 194 СК України має виключний перелік обставин коли провадиться стягнення заборгованості за аліментами. Так, відповідно до ст. 194 СК України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Таким чином, вимоги про стягнення заборгованості певної суми, яка є предметом виконавчого провадження не можуть ґрунтуватися на правилах ст. 194 СК України. Порядок стягнення аліментів та заборгованості по них визначений статтями 194-195 СК України та ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме. Задоволення вимог про стягнення заборгованості за аліментами, які вже стягуються за рішенням суду виконавчою службою за виконавчим листом є по своїй суті повторним стягненням аліментів з відповідача. Така сума заборгованості має бути виплачена відповідачем в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів, і заходи щодо стягнення заборгованості, яка утворилась, повинна застосовувати державна виконавча служба, тому, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина в розмірі 65 916, 00 грн. слід відмовити.

Outcome: partial