Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

У березні 2013 року [PERSON], [PERSON], звернулися в суд з позовом до Державного підприємства «Ярмолинецьке лісове господарство», треті особи, як не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору: відділ Держземагенства у Чемеровецькому районі Хмельницької області, Хмельницька регіональна філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про визнання недійсним державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 331526 виданий ДП «Ярмолинецьке лісове господарство» зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 28.12.2009 року за № 030976300006, вказуючи, що на підставі свідоцтва про право власності на житло вони являються власниками житлового будинку, що по [ADDRESS]. В грудні 2012 року позивачі звернулися з листом з метою оформлення своїх прав на земельну ділянку до Чемеровецької РДА з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та для особистого селянського господарства. Однак за результатами розгляду матеріалів управління Держземагенства у Чемеровецькому районі було встановлено, що земельна ділянка на якій розташовується належний [PERSON], [PERSON], на праві приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами перебуває у постійному користуванні державного підприємства «Ярмолинецьке лісове господарство», а тому звернулися в суд з даною заявою. В судове засідання представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечив. Представник третьої особи - відділу Держземагенства у Чемеровецькому районі в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи - Хмельницької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом об'єктивно встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло серії САВ № 881731 від 03.08.2009 року [PERSON], [PERSON], належить на праві спільної часткової власності одноквартирний будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок та надвірні споруди розташовані на земельній ділянці загальною площею 0, 6598 га. Як вбачається із державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 331526 виданий ДП «Ярмолинецьке лісове господарство» зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 28.12.2009 року за № 030976300006. Відповідно до ст. 5 Лісового кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, непродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. Відповідно до розробленої технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками для ведення лісоового господарства на сторінці 85 даної документації є план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки та за матеріалами польових геодезичних робіт. Тому, посилання представника позивачів на норму ст. 56 Закону України «Про землеустрій» є недоречним, так як дана стаття зазначає, які документи має включати технічна документація із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок, яка ніякого відношення до технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користуванння земельними ділянками немає. Відповідно до п. 2.3 (діючого на той час) наказу Держкомзему України від 04.05.1999р. №43 «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» межі земельних ділянок, що передаються або надаються у власність чи у користування, відновлюються або переносяться в натуру (на місцевість) за наявними планово-картографічними матеріалами. Крайні і поворотні точки кожної межі закріплюються довгостроковими межовими знаками встановленого зразка, крім випадків збігу вказаних поворотних точок меж з твердими точками на місцевості. Згідно п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Тому, відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками, а не дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою. На сторінці 95 даної документації є Акт встановлення меж земельної ділянки, у якому зазначено «Межі земельної ділянки закріплені на місцевості межовими знаками встановленого зразка в кількості 4 (чотирьох) штук (тип У-15), які розміщені на характерних поворотних точках земельної ділянки». У ст. 55 Закону України «Про землеустрій» зазначено, у разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами (тощо), межові знаки можуть не встановлюватися. Крім того, технічна документація почала розроблятися ще у 2007 році, спорядженням Хмельницької облдержадміністрації 12 червня 2009 року №211/2009-р. затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками, у якому в п. 2 зазначено, «Надати в постійне користування Державному підприємству «Ярмолинецьке лісове господарство» земельні ділянки лісогосподарського призначення для ведення лісового господарства на території сільських рад Городоцького та Чемеровецького районів згідно з додатком», а свідоцтво про право власності на житло видано 03 серпня 2009 року, тобто вищезгаданим розпорядженням передано 12 червня 2009р. дану земельну ділянку в постійне користування Державному підприємству «Ярмолинецьке лісове господарство», а тому державний акт на право постійного користування земельною ділянкою зареєстрований 28 грудня 2009 року за №030976300006 правовстановлюючий документ, який засвідчує це право постійного користування на вищезазначену земельну ділянку, тобто це вже як результат. Разом з тим, слід враховувати, постанову пленуму Вищого господарського суду України «Про внесення змін і доповнень до постанови пленуму Вищого господарського суду України від "17.05.2011р. № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних шзосин» від 29.05.2013р. № 8, де зазначено, що право, посвідчене державними актами, є похідним від відповідного рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи в користування, а тому з огляду на приписи частини першої статті 16 ЦК України та статті 152 ЗК України захист прав осіб на земельні ділянки не може здійснюватися лише шляхом визнання відповідного державного акта недійсним, якщо рішення, на підставі якого видано цей державний акт, не визнано недійсним у встановленому порядку. Згідно висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи від 02.12.2013 року № 43/13 відповідно до нормативних параметрів наведених в ДБНЗ360-92 «Планування та забудова міських та сільських поселень» затвердженні наказом Мінрегіонбуду від 13.10.2008 року за № 457, ст.121 Земельного кодуксу України від 25.10.2001 № 2768 -ІІІ, площа земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] складає 0,2500 га. Представником позивачів в судовому засіданні не доведено ті обставини всупереч вимогам ст.. 60 ЦПК України на які він посилається а саме, що порушуються права його довірителів. Представники Державного підприємства «Ярмолинецьке лісове господарство» не чинять будь-яких перешкод в користуванні земельною ділянкою, яка не обхідна для обслуговування житлового будинку.

Outcome: dismissed