Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Солонянська районна державна адміністрація Дніпропетровської області як орган опіки та піклування звернулась до суду з позовом в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. На обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], матір'ю якого є [PERSON], яка проживає окремо від сина і його вихованням ніколи не займалась. Після розірвання шлюбу з батьком дитини згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2005 року жодного разу дитиною не цікавилась, а місце її фактичного проживання не відоме. Неповнолітній [PERSON] був направлений на навчання до КЗО «Навчально-реабілітаційний цент «Горлиця» Дніпропетровської обласної ради» згідно рішення ОМППЦ №366-а від 28 квітня 2011 року. За період перебування дитини у цьому закладі батько дитини [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню сина, ніде не працює, постійно вживає алкогольні напої, жодного разу не проявив батьківської турботи по відношенню до своєї дитини . На початку поточного навчального року дитина приступила до занять не своєчасно, оскільки батько з його пояснень не зміг своєчасно забезпечити явку дитини до школи із-за відсутності грошових коштів. Дитина до школи з'явилась без необхідних для навчання речей та одягу за сезоном, а батько її привіз в брудних речах, які за розміром не відповідають віку дитини, з неохайним зовнішнім виглядом, що батько пояснив відсутністю грошових коштів, у зв'язку з чим адміністрація КЗО неодноразово проводила з батьком хлопчика роботу щодо виконання ним батьківських обов'язків, але ні на зауваження. ні на поради він не реагує. Дитина має статус дитини інваліда і по медичним показникам потребує обстеження у медичному закладі двічі на рік, але батько не усвідомлює стану здоров'я сина та не займається його лікуванням. Посвідчення дитини - інваліда зі слів батька втрачено, але він не займається його відновленням. З жовтня 2015 року батько не забирає дитину із закладу на вихідні та канікулярні дні, а при спілкуванні адміністрації закладу з батьком дитини останній знаходиться в стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим КЗО звернувся 22 жовтня 2015 року до служби у справах дітей райдержадміністрації з клопотанням припинити виплату державної допомоги на дитину відповідачеві у зв'язку з нецільовим використанням грошових коштів. Відповідач [PERSON] за місцем проживання зарекомендував себе з незадовільної сторони, ніде не працює, заробляє на життя роботою по найму, зловживає алкогольними напоями, а кошти, які отримує на дитину, використовує не за цільовим призначенням, вихованням та утримання дитини не займається, на засідання комісії з питань захисту прав дитини 11 грудня 2015 року з'явився в стані алкогольного сп'яніння., невиконання своїх батьківських обов'язків пояснити не зміг. За станом здоров'я дитина [PERSON] потребує максимальної уваги батьків, але відповідач не забезпечує сина елементарним доглядом та піклуванням, у зв'язку з чим його було поставлено на облік як дитину, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Оскільки відповідач [PERSON] без поважних причин не цікавиться життям сина, не виявляє бажання піклуватися про нього, не дбає про його моральний та фізичний розвиток, навчання, що свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов'язків, вважали доцільним та прохали суд позбавити його батьківських прав та стягнути з відповідача, який офіційно не працює, на користь органу опіки та піклування чи осіб, які будуть опікуватися дітьми, аліменти на утримання неповнолітньої дитини з урахуванням встановленого законодавством розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку у твердій грошовій сумі в розмірі 727 гривень 50 копійок щомісяця, оскільки позбавлення батьківських прав не звільняє його від обов'язку утримувати дитину до його повноліття, а при визначені розміру аліментів врахувати, що відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2016 року встановлено в розмірі 1455 гривень, у зв'язку з чим для нормальної життєдіяльності кожної людини такого віку щомісячно необхідно витрачати не менше вказаної суми. Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року позовні вимоги Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області як орган опіки та піклування в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишено без розгляду за заявою представника позивача (а.с.70). В судове засідання представник позивача - Солонянської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи під розписку (а.с.40,41,53), не з'явився. Згідно поданої до суду представником позивача в межах повноважень за довіреністю письмової заяви (а.с.66) позов про позбавлення батьківських прав відповідача підтримали та прохали його задовольнити, а справу розглядати у їх відсутність. Відповідач [PERSON] та його представник, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи (а.с.53,55,65), у судове засідання не з'явилися. Представник відповідача - [PERSON] в межах повноважень за довіреністю (а.с.46,71-73) надала до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності без фіксування судового розгляду технічними засобами, проти задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав не заперечувала, зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача та його представника, оскільки це не порушує їх права та охоронювані законом інтереси. Представник третьої особи - комунального закладу освіти «Навчально-реабілітаційний цент «Горлиця» Дніпропетровської обласної ради», яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.54), у судове засідання не з'явився. Згідно поданих до суду письмових заяв прохали проводити розгляд справи у відсутність їх представника, позов про позбавлення батьківських прав відповідача підтримали, оскільки він належним чином тривалий час не виконує свої батьківські обов'язки (а.с.42-43,56,58). У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Статтею 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (редакція зі змінами,схваленими резолюцією від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст. 7 Конвенції передбачено, що дитина має право знати своїх батьків і має право на їх піклування. Статтею 27 Конвенції закріплено, що держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Відповідно до вимог ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, а згідно положень ч.2 ст.157, ст.180-182 цього Кодексу той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], матір'ю якого є [PERSON], (а.с.9), яка після розірвання шлюбу з батьком дитини згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2005 року (а.с.10) жодного разу з дитиною не проживає, нею не цікавиться, а місце її фактичного проживання не відоме (а.с.7). В судовому засіданні встановлено, що батько дитини - відповідач [PERSON] згідно довідок Башмачанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 02.11.2015 року №1678 та №1679,від 15 червня 2016 року №891 (а.с.20,27,68,69), складених Башмачанською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області 28 жовтня 2015 року та 17 червня 2016 року актів обстеження житлово-побутових умов проживання, проживає та зареєстрований в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] до складу його сім'ї входить син [PERSON], [INFO], який знаходиться в інтернаті. Житловий будинок є старим, потребує ремонту, в ньому знаходяться старі зношені меблі, вікна та двері потребують заміни (а.с.19,67). Відповідач [PERSON] за час проживання на території ради зарекомендував себе з незадовільного боку. Постійного місця роботи не має, заробляє на життя роботами по найму та проживає за рахунок соціальних виплат на дитину. Вихованням та утриманням дитини не займається, зловживає алкоголем (а.с.27). Дитина [PERSON], [INFO], згідно медичного висновку №511/22 від 04 липня 2008 року є дитиною інвалідок до 16 років внаслідок тяжкої розумової відсталості та відсутністю мови (а.с.12-13), у зв'язку з чим станом на 2016 року навчається у 4-Б класі КЗО «Навчально-реабілітаційний цент «Горлиця» Дніпропетровської обласної ради» згідно рішення ОМППЦ №366-а від 28 квітня 2011 року, що вбачається з довідок даного закладу від 22 жовтня 2015 року, від 25 лютого 2016 року (а.с.10 оборотна сторона, 11), характеристики на учня 4-Б класу [PERSON] (а.с.14), психолого-педагогічної характеристики від 25 лютого 2016 року (а.с.15). Згідно характеристик на родину учня [PERSON] від 25 лютого 2015 року (а.с.16) вбачається, що дитина проживає в сім'ї, яка опинилась в складних життєвих обставинах, при цьому батько дитини [PERSON] з лютого 2014 року вихованням дитини не займається, а мати дитини взагалі проживає окремо від сина та його виховання ніколи не займалась. Батько дитини батьківські збори не відвідує, не йде на контакт з адміністрацією центру та педагогами, не прислуховується до їх рекомендацій, що підтверджується і доповідними записками класного керівника учня [PERSON] від 01 квітня 2015 року, 28 травня 2015 року та вчителів інтернату (а.с.17,18,60). На час розгляду справи неповнолітній [PERSON] продовжує навчатися в КЗО «Навчально-реабілітаційний цент «Горлиця» Дніпропетровської обласної ради» (а.с.10,11), а адміністрація даного навчального закладу 22 жовтня 2015 року звернулась з клопотання до служби у справах дітей Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області щодо вжиття заходів по виконанню батьком дитини [PERSON] своїх батьківських прав та цільового використання коштів, які він отримує на дитину - інваліда, оскільки батько дитини усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, попередивши останнього про можливе позбавлення батьківських прав (а.с.21-24) . Згідно наказу служби у справах дітей Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 25 січня 2016 року №8 неповнолітній [PERSON] взятий на облік як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах, у зв'язку з тим, що батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків (а.с.26). Згідно повідомлення управління соціального захисту населення Солонянської РДА Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року №595 вбачається, що виплата [PERSON] допомоги на дитину інваліда [PERSON], [INFO], призупинена з 01.02.2016 року на підставі акту обстеження державного соціального інспектора у зв'язку з невиконанням своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої дитини (а.с.25). Згідно довідки КЗО «Навчально-реабілітаційний цент «Горлиця» Дніпропетровської обласної ради» від 30 травня 2016 року №130 (а.с.57) з 01 жовтня 2015 року по 02 червня 2016 року дитина [PERSON] цілодобово перебувала у закладі, ніхто з родичів її не відвідував (а.с.57), а згідно висновку КЗО від 04 травня 2016 року №94 вбачається, що батько дитини [PERSON] протягом всього часу знаходження дитини у закладі не виконував своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, не займався його обстеженням та лікуванням, не забезпечував необхідними речами та доглядом, внаслідок чого дитина знаходилась в неохайному стані, в брудних речах, а з жовтня 2015 року взагалі не забирав дитини з закладу на вихідні та канікулярні дні, використовував державну допомогу на дитину-інваліда не за цільовим призначенням (а.с.58-59). З урахуванням вище викладеного, в судовому засіданні встановлено, що відповідач як батько неповнолітньої дитини-інваліда з 2014 року не приймає участі в її вихованні та утриманні, не дбає про її моральний та фізичний розвиток, не приділяє уваги її фізичному, духовному, інтелектуальному та культурному розвитку, не турбується про її здоров'я, а отримувану державну допомогу на дитину - інваліда використовував не за цільовим призначення, а для забезпечення власного проживання, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позов про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], батьком якої він є, підлягає задоволенню, а відповідача необхідно позбавити відповідно до вимог ст.164 СК України батьківських прав, оскільки невиконання або ухилення від виконання обов'язку по вихованню дітей є відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України підставою до застосування наслідків, передбачених Сімейним кодексом України, в тому числі і позбавлення батьківських прав, що вбачаться і з висновку Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області як органу опіки та піклування від 25 січня 2016 року щодо необхідності позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] (а.с.28-29). Також, у зв'язку з задоволенням позову відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по справі, оскільки позивач при зверненні з позовом до суду звільнений від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved