Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.06.2013 року між Банком та [PERSON] був укладений Кредитний договір № IKСАSHSHG.131090.001, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти у розмірі 16500,00 грн. на наступні цілі: 15000,00 грн. надається на споживчі потреби; 1500,00 грн. надається з метою оплати винагороди Банку за надання фінансового інструменту, терміном користування до 31.05.2016 року із сплатою 0,001% річних та сплатою банку комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 4% від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач умови укладеного Договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача борг за кредитним договором на загальну суму 9559,89 грн. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до банківської виписки від 27.11.2015 року у відповідача відсутня заборгованість по сплаті тіла кредиту, а з наданого розрахунку пені неможливо встановити, за порушення якого виду зобов'язань за Договором вона нарахована. На підставі викладеного представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Банку підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01.06.2013 року між ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку", з однієї сторони, та [PERSON], з другої сторони, був укладений Кредитний договір № IKСАSHSHG.131090.001, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти у розмірі 16500,00 грн. на наступні цілі: 15000,00 грн. надається на споживчі потреби; 1500 грн. надається з метою оплати винагороди Банку за надання фінансового інструменту, терміном користування до 31.05.2016 року із сплатою 0,001% річних та сплатою банку комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 4% від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу в кредит грошові кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки від №194454 від 01.06.2013 року та Розпорядженням від 01.06.2013 року. Відповідно до п. 4.2.1 Кредитного договору відповідач зобов'язався здійснювати своєчасне повернення Кредиту, сплачувати нараховані проценти та комісії, та виконувати всі свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені Договором. Однак, відповідач за період з 12.12.2014 року по 02.11.2015 року не здійснював платежі за кредитним договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість на загальну суму 23 353,93 грн., з яких: 3261,21 грн. - поточна заборгованість по тілу кредиту; 5191,94 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 0,01 грн. - поточна заборгованість по процентам; 893,03 грн. - прострочена заборгованість по процентам; 7260,00 грн. - заборгованість по комісії; 6 747,74 грн. - сума пені. Як встановлено при розгляді справи, 03.11.2015 року відповідачем було здійснено сплату коштів у розмірі 14500,00 грн. на погашення боргу, але при цьому борг був сплачений не у повному обсязі. Відповідно до п. 2.9 Кредитного договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: -в першу чергу - витрати банку, пов"язані з одержанням виконання по даному договору (витрати пов'язані з реалізацією заставного майна, витрати на сплату судового збору та інших обов'язкових платежів, витрати на юридичну допомогу, витрати пов'язані зі зверненням стягнення на заставне майно тощо); -в другу чергу -прострочена заборгованість за процентами; -в третю чергу - прострочена заборгованість за комісією; -в четверту чергу - нараховані проценти; -в п'яту чергу - нараховані комісії; -в шосту чергу - прострочена заборгованість за основною сумою боргу; -в сьому чергу - основна сума боргу; -в восьму чергу - штрафи, пені та витрати/збитки Банку, які виникли при супроводі кредиту, передбачені п.4.2.7, 6.2, 6.3, 6.4, 6.5, 6.7 Договору (якщо такі мають місце). Однак, відповідачем погашення пені здійснено не було. Відповідно до п. 3.1.9, 3.1.11 Кредитного договору, при порушенні Позичальником зобов'язань, передбачених умовами даного договору, Банк на свій розсуд має право змінити умови договору - зажадати від Позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії і відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. При цьому, згідно ст. 212, 611, 651 ЦК України, щодо зобов'язань, строк виконання яких не настав, вважається що строк настав у зазначену в повідомленні дату. На цю дату Позичальник зобов'язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, комісію й відсотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші зобов'язання за договором. 18.11.2015 року на адресу відповідача було направлено повідомлення з вимогою достроково повернути суму заборгованості за Кредитним договором у 30-ти денний строк. Однак, заборгованість погашена не була. Таким чином, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 17.11.2015 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 9 559,89 грн., з яких: -поточна заборгованість по тілу кредиту - 2771,38 грн.; -прострочена заборгованість по тілу кредиту - 0,00 грн.; -поточна заборгованість по процентам - 0,00 грн.; -пеня - 6788,51 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Пунктом п. 6.3 Кредитного договору передбачено, що за порушення строків сплати процентів за користування кредитом Банк має право нараховувати Позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день такої прострочки. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Але при розгляді справи було встановлено, що 27.11.2015 року відповідачем було сплачено заборгованість по тілу кредиту у розмірі 2780,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги Банку у частині стягнення тіла кредиту не підлягають задоволенню. При цьому підлягають задоволенню позовні вимоги Банку про стягнення заборгованість за пенею у розмірі 6788,51 грн., оскільки дана сума відповідачем сплачена не була. Заперечення представника відповідача щодо незрозумілості розрахунку судом до уваги не приймаються, оскільки жодних належних доказів на спростування даного розрахунку ним надано не було, а незрозумілість розрахунку для відповідача та його представника не є підставою для відмову у позові. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial