Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який постійно та на день смерті проживав у [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за вказаною адресою. Позивач, як спадкоємець за законом після смерті батька, у визначений законом строк прийняв спадщину і отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована на території Веприцької сільської ради Бобровицького району та належала спадкодавцю. Інших спадкоємців немає, так як брат [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь позивача. Проте, оформити право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] у нотаріуса позивач не може через відсутність правовстановлюючого документа, який би посвідчував право власності спадкодавця на будинок. Тому він вимушений звертатися до суду та просить визнати за ним право власності на вищевказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами. В судове засідання позивач та представник відповідача не з`явилися і надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує та просить його задовольнити, а відповідач - Новобасанська сільська об`єднана територіальна громада в особі Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області позовні вимоги визнає. Відзиву на позов не подавали. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав. В судовому засідання встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , що засвідчено копією свідоцтва про смерть, є батьком [PERSON] , що також підтверджено відповідним свідоцтвом (а.с.6,7). Згідно довідки від 17.08.2020 року № 224 виданої Новобасанською сільською радою Бобровицького району Чернігівської області, [PERSON] , який помер [INFO] на день смерті проживав та був прописаний в [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.8). З інформації, що міститься у довідці від 17.08.2020 року №223 виданій Новобасанською сільською радою Бобровицького району Чернігівської області, видно, що станом на 15.04.1991 року в житловому будинку, який розташований в [ADDRESS] мешкав [PERSON] - голова двору, який помер [INFO] (а.с.9). [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті батька [PERSON] (а.с.10). Довідкою № 306 КП «Ніжинського міжміського бюро технічної інвентаризації» від 14.07.2020 року підтверджується, що право власності на житловий будинок в [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.11). Згідно постанови державного нотаріуса Бобровицької районної державної нотаріальної контори від 01.09.2020 року, [PERSON] , який є спадкоємцем майна після смерті батька [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , оскільки за життя спадкодавець не провів реєстрацію права власності на будинок. (а.с.16). Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у визначені Законом способи захисту. Відповідно до приписів статтей 1216,1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом на будинковолодіння в нотаріальній конторі не може, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами спадкодавцем не отримувався, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Разом з тим, суд враховує, що іншим шляхом захистити право позивача на спадщину неможливо, а набуття позивачем права власності на житловий будинок з будівлями та спорудами не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону.

Outcome: approved