Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. В обгрунтування вимог позивач пояснила, що з перших місяців життя доньки - [PERSON] відповідач припинив спільне проживання з позивачем та будь-яке виконання своїх батьківських обовязків. Матеріальної допомоги на утримання дочки відповідача не надавав та не надає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, не відвідував дочку у дошкільному закладі, не відвідує вдома та у Житомирській ЗОШ №15. Оскільки відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов"язків, позивач поросить задовольнити позов про позбавлення батьківських прав. 05.09.2018 року позивач направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, Відповідач у судові засідання не з'являвся, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою проживання (зареєстрованим місцем проживання). Судові повістки на 18.04.2018 року та на 11.07.2018 року відповідач отримав особисто. Від представника третьої особи Органу опіки та піклування Житомирської міської ради - Жалюка В.С. надійшла заява про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити та долучив до заяви висновок Органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 5). 28.10.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 6). 26.11.2011 року [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» у звязку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] (а.с. 7). Встановлено, що [PERSON] навчається у ЗОШ №15 м. Житомира та відповідно до характеристики дитини, її вихованням займаються мама та вітчим, які відвідуються батьківські збори, беруть активну участь у житті дитини і класу. Батько [PERSON] вихованням дитини не займається, в школі жодного разу не був, з класоводом не підтримує будь яких зв'язків, шкільним життям дитини не цікавиться (а.с. 10, 11). Згідно довідки ГО клуб «Ронін» від 15.11.2017 року [PERSON] приймала участь у таборі інтенсивних тренувань клубу «Ронін» з 01 липня по 10 липня 2016 року та з 01 липня по 10 липня 2017 року в ТК «Вежа», де в таборі з дитиною перебували мама - [PERSON] та її чоловік - [PERSON] (а.с. 21). Відповідно до довідки Богунського ВДВС м. Житомирр ГТУЮ в Житомирській області від 04.07.2018 року №42181/7.21-30/5, [PERSON] не отримувала аліментів з [PERSON] у період з 13.02.2018 року по 30.06.2018 року, згідно виконвчого листа №2-4708/10, виданого Богунським районним судом м. Житомира 09.02.2018 року про стягнення аліментів з відповідача на утримання дочки - [PERSON] (а.с. 42). Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 05.09.2018 року за №935 затверджено висновок, відповідно до якого виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Крім того, в судовому засіданні 10.08.2018 року було допитано свідків [PERSON] та [PERSON] [PERSON], яка є сусідкою позивача пояснила, що батька дівчинки ніколи не бачила. [PERSON], яка є вчителем [PERSON], пояснила, що під час занять вдома батька дитини ні разу не бачила, дитина про нього не згадує та не говорить. Відповідно до ст. 51 Конституції України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до частин 3, 4 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно ч. 1 ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За наведених досліджених обставин, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], оскільки відповідач не піклується про фізичний, моральний та духовний стан дитини, не бере участі у її утриманні, не проявляє інтересу до дитини, чим свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Відповідно до ст. 141 ЦК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved