Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач ПАТ «Страхова компанія «Провідна» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП. Свої вимоги мотивував тим, що 23.07.2015 р. о 12 год. 25 хв., в м. Києві, в Оболонському р-н [PERSON] керуючи автомобілем марки «Фольксваген», державний [NUMBER], рухаючись по проспекту Героїв Сталінграду, в порушення вимог правил дорожнього руху України, при повороті ліворуч на пр. Малиновського, не зайняв ліве положення на проїзній частині, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «VOLVO ХС70», державний номерний знак [NUMBER]. Як наслідок транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність не була застрахована, тобто був відсутній поліс обов'язкового страхування правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та відсутній страховий сертифікат «Зелена картка». Вказаний факт встановлено відповідно до довідки про вчинення дорожньо-транспортної пригоди № 70637482. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «VOLVO державний номерний знак [NUMBER], було застраховано у ПрАТ «СК «Провідна» - відповідно до договору страхування наземного транспорту № 06/0645243/9069/15 від 31.03.2015 р . 11.09.2015 року постановою Оболонського районного суду міста Києва у вчиненні дорожно транспортної пригоди, що сталася 23.07.2015 року, визнано винним відповідача та притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На підставі заяви Страхувальника, зібраних документів та складеного страхового акту ПрАТ «СК Провідна» було сплачено страхове відшкодування у розмірі 238 823,17 грн. за відновлювальний ремонт пошкоженого транспортного засобу. Тому просили стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ "Страхова компанія "ПРОВІДНА" в порядку регресу витрати в сумі 238 823,17 грн. та судовий збір у розмірі 3582,34- грн. У процесі розгляду справи позвичі надіслали до суду заяву, згідно якої позовні вимоги збільшили та просили стягнути з відповідача на корсить позивача суму відшкодування в розмірі 245 799, 11 грн. та судовий збір у розмірі 3686, 99 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив позов задовольнити у поному обсязі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечував проти позову, просив у його задоволенні відмовити у повному обсязі. Суд, вислухавши осіб, які приймали уачсть у розгляді справи, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При розгляді справи судом встановлено, що 23.07.2015 р. о 12 год. 25 хв., в м. Києві, в Оболонському р-н [PERSON] керуючи автомобілем марки «Фольксваген», державний [NUMBER], рухаючись по проспекту Героїв Сталінграду, в порушення вимог праивил дорожнього руху України, при повороті ліворуч на пр. Малиновського, не зайняв ліве положення на проїзній частині, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «VOLVO ХС70», державний номерний знак [NUMBER]. Як наслідок транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність не була застрахована, тобто був відсутній поліс обов'язкового страхування правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та відсутній страховий сертифікат «Зелена картка». Вказаний факт встановлено відповідно до довідки про вчинення дорожньо-транспортної пригоди № 70637482. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «VOLVO державний номерний знак [NUMBER], було застраховано у ПрАТ «СК «Провідна» - відповідно до договору страхування наземного транспорту № 06/0645243/9069/15 від 31.03.2015 р . 11.09.2015 року постановою Оболонського районного суду міста Києва у вчиненні дорожно транспортної пригоди, що сталася 23.07.2015 року, визнано винним відповідача та притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На підставі заяви Страхувальника, зібраних документів та складеного страхового акту ПрАТ «СК Провідна» було сплачено страхове відшкодування у розмірі 245 799, 11 грн. за відновлювальний ремонт пошкоженого транспортного засобу. Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як вбачається із матеріалів спарви, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача,а позивач виплатив на користь потерпілої сторонни відшкодування в розмірі 238823, 17 грн., тому у позивача виникло право регресної вимоги до [PERSON] в межах фактичниї витрат сплаченого фактичного страхування. Згідно статті 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У добровільному порядку відповідач [PERSON] не відшкодував збитки. Відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 440, 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Тому, дослідивши всі матеріали справи, надавши належну оцінку наданим доказам, а також виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги - підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved