Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіна Марина Анатоліївна звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що На підставі постанови Правління НБУ від 19 березня 2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 20 березня 2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з якою 20 березня 2015 року розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду Славкіну Марину Анатоліївну по 19 березня 2016 року. Рішенням № 213 від 22 січня 2016 року «Про продовження строків здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБіБанк» та делегування повноважень ліквідатора» строк здійснення процедури ліквідації Банку та повноваження ліквідатора Славкіної Марини Анатоліївни по 19 березня 2018 року включно. Згідно ч. 4 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду гарантування вкладів діє без довіреності від імені Банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені Банку. 01 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», яке змінило найменування на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 39А/08-8 відповідно до якого останній надано кредит у розмірі 61200,00 грн. за плату в розмірі 15% річних, терміном до 31 січня 2015 року під заставу транспортного засобу ЗАЗ Daewoo Lanos TF69Y, 2008 року випуску, синього кольору, шасі (кузов) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. 18 листопада 2008 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 2до Кредитного договору № 39А/08-8, яким збільшено процентну ставку до 25% річних. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором було укладено Договір поруки відповідно до якого поручитель [PERSON] взяв на себе перед банком за виконання солідарно відповідати перед Банком за виконання [PERSON] зобов'язання по кредитному договору. Згідно п. 2.5.1 Договору позичальник зобов'язаний щомісячно до дати, встановленої у графіку поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням у сумі, не меншій суми чергового погашення частини Кредиту та інших виплат, відповідно до умов цього договору. У зв'язку з неналежним виконанням умов Договору станом на 24 січня 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 77656,54 грн., з яких: - заборгованість за кредитом - 29475,00 грн.; - заборгованість за користування кредитом - 41762,51 грн.; - комісія за РО - 4920,70 грн.; - штраф (за останній рік) - 1498,31 грн. З огляду на викладене просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 77656,54 грн. та витрати по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славкіної М.А. - Зелінська Н.І., яка діє на підставі Довіреності № 196 від 22 вересня 2017 року (а.с.2) у судове засідання не з'явилася. 20 грудня 2017 року надала суду Клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовну заяву підтримали в повному обсязі (а.с.31). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про місце, дату та час судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином. У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України «У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з»явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач повідомлений у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, від них не надійшло повідомлення про причини неявки, не використали наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Судом встановлено, що 01 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», яке змінило найменування на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 39А/08-8 відповідно до якого останній надано кредит у розмірі 61200,00 грн. за плату в розмірі 15% річних, терміном до 31 січня 2015 року під заставу транспортного засобу ЗАЗ Daewoo Lanos TF69Y, 2008 року випуску, синього кольору, шасі (кузов) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. 18 листопада 2008 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 2до Кредитного договору № 39А/08-8, яким збільшено процентну ставку до 25% річних. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором було укладено Договір поруки відповідно до якого поручитель [PERSON] взяв на себе перед банком за виконання солідарно відповідати перед Банком за виконання [PERSON] зобов'язання по кредитному договору. Згідно п. 2.5.1 Договору позичальник зобов'язаний щомісячно до дати, встановленої у графіку поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням у сумі, не меншій суми чергового погашення частини Кредиту та інших виплат, відповідно до умов цього договору. Згідно п. 2.5.1 Договору позичальник зобов'язаний щомісячно до дати, встановленої у графіку поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням у сумі, не меншій суми чергового погашення частини Кредиту та інших виплат, відповідно до умов цього договору. У зв'язку з неналежним виконанням умов Договору станом на 24 січня 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 77656,54 грн., з яких: - заборгованість за кредитом - 29475,00 грн.; - заборгованість за користування кредитом - 41762,51 грн.; - комісія за РО - 4920,70 грн.; - штраф (за останній рік) - 1498,31 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до правової позиції ВСУ, викладеної у справі № 6-1206цс15 від 23 вересня 2015 року саме по собі ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не здійснено, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільнює боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. На підставі постанови Правління НБУ від 19 березня 2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 20 березня 2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з якою 20 березня 2015 року розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду Славкіну Марину Анатоліївну по 19 березня 2016 року. Рішенням № 213 від 22 січня 2016 року «Про продовження строків здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБіБанк» та делегування повноважень ліквідатора» строк здійснення процедури ліквідації Банку та повноваження ліквідатора Славкіної Марини Анатоліївни по 19 березня 2018 року включно. Згідно ч. 4 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду гарантування вкладів діє без довіреності від імені Банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені Банку. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, якими передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, не скористалися своїми процесуальними правами сторони в процесі щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, суд, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України „ Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати ". Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801-VІІІ прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року складала 1600,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1600 грн. 00 коп. (а.с.1). Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1600,00 грн., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів. У зв'язку з тим, що солідарне стягнення судових витрат законодавством не передбачено, а тому з відповідачів [PERSON] та [PERSON] слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі по 800 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved