Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до територіальної громади в особі Авдіївської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.11.2007 року помер [PERSON], [INFO], який постійно мешкав за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді квартири № 54, розташованої за адресою: м. Авдіївка, 9 квартал у будинку № 16, якою [PERSON] володів на праві власності, згідно договору купівлі-продажу від 18.12.1997 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] За життя [PERSON] зробив заповіт, відповідно до якого він заповідав вищевказану квартиру на своїй рідній сестрі [PERSON] та її доньці [PERSON] в рівних частках кожній. З метою отримання свідоцтва на спадщину вони звернулися до державного нотаріуса Шахтарської державної нотаріальної контори із відповідною заявою. Постановою державного нотаріусу позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. Отримати довідку про реєстрацію у реєстровій книзі, ведення якої здійснювало ДП КП «БТІ» на теперішній час неможливо, оскільки воно знаходиться на тимчасово окупованій території. Просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] померлого 26.11.2007 року по ? частці однокімнатної квартири № 54, (загальною площею 30,3 кв.м., у тому числі житловою площею 18,5 кв.м.) у будинку № 16 по 9 кварталу у місті Авдіївка Донецької області кожній. В судове засідання позивачі та представник позивача не зявилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність та позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду надав заяву про слухання справи у їх відсутність та прийняти рішення на розсуд суду. Суд, дослідив матеріали справи та законодавство, що регулює данні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу від 08.12.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Даний договір зареєстровано в Донецькому бюро технічної інвентаризації за № 2010 від 18.12.1997 року. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія І-НО № 239037, виданого 28.11.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] помер 26.11.2007 року у віці 50 років, про що зроблено відповідний актовий запис № 533 від 26.11.2007 року. Згідно заповіту від 26.10.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON], [INFO], на випадок своєї смерті зробив розпорядження з належного йому майна, у вигляді квартири № 54, розташованої за адресою: м. Авдіївка, 9 квартал у будинку № 16 та заповідав його [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожній. Відповідно до постанови державного нотаріусу Шахтарської державної нотаріальної контори від 15.04.2016 року, [PERSON], представнику [PERSON] відмовлено в оформленні права на спадщину після смерті 26.11.2007 року [PERSON], оскільки заявником не надано відомості, які містяться на паперовому носії інформації, а саме: будь-яка архівна довідка з реєстрових книг, ведення яких здійснювало Державне комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька». Відповідно до постанови державного нотаріусу Шахтарської державної нотаріальної контори від 24.05.2016 року, [PERSON], представнику [PERSON] відмовлено в оформленні права на спадщину після смерті 26.11.2007 року [PERSON], оскільки заявником не надано відомості, які містяться на паперовому носії інформації, а саме: будь-яка архівна довідка з реєстрових книг, ведення яких здійснювало Державне комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька». Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно ч. 1\~ст. 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1296 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до\~ст. 1299 ЦК України\~якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Згідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців). Оскільки позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, тому їх право підлягає захисту в судовому порядку. Позовні вимоги про визнання права власності на ? частини квартири кожній в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню в порядку ст. 1216, ст. 1217, ст. 1233, ст. 1234, абз. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 16 ЦК України, позовні вимоги на визнання права власності квартиру в порядку спадкування за заповітом, підлягають задоволенню на підставі ст. 392 ЦК України, так як способом захисту цивільних прав та інтересів може бути: визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved