Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач звернулась до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою, в якій вказала на те, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Позивач бажає оздоровити дітей за кордоном. Після розірвання шлюбу відповідач переїхав до міста Донецьк, зв'язок з ним на даний час відсутній. Враховуючи вищенаведене, просить винести рішення про надання дозволу на тимчасовий виїзд синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за межі України з 01.12.2016 року по 31 грудня 2026 року до Єгипту та країн Південної Азії та Південно-Східної Азії та Європи з метою оздоровлення та відпочинку без згоди батька та надати дозвіл на тимчасове багаторазове вивезення за кордон [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], без згоди батька [PERSON] до досягнення ними шістнадцятирічного віку та виготовлення проїзних документів на вивіз дітей за кордон без згоди батька. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про розгляд справи повідомлений належним чином. Заяв, клопотань до суду не надав. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій проти позову не заперечив, просив справу слухати без його участі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи дані обставини суд вважає, за можливе розглянути даний спір за відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. Сторони по справі мають спільних дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач з метою забезпечення дітям повноцінного фізичного, духовного та морального розвитку має намір вивозити дітей до на відпочинок до країн ближнього та дальнього зарубіжжя задля підвищення рівня світогляду дітей, покращення стану їх здоров'я Відповідач не дає згоду на виїзд дитини за межі України. Обставин, які б свідчили про намір позивача не повернутися з дитиною до України, суд не має. Відповідно до ч. 2 ст. 154 Сімейного кодексу України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Згідно із п. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Крім цього, ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (дата ратифікації 27.02.1991 р.) передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документу дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724) Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Враховуючи наведе, суд вважає, що з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved