Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

У позові від 13 червня 2019 року ставиться питання про позбавлення відповідачів [PERSON] , [PERSON] батьківських прав щодо їх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , стягнення аліментів та накладення заборони на відчуження майна відповідачів. Позов обгрунтований тим, що діти перебувають на обліку Служби у справах дітей Носівської міської ради, як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах. Родина відповідачів, які мають зареєстроване місце проживання в м.Ніжині Чернігівської області, проживає в [ADDRESS] , умови проживання задовільні. 09 квітня 2019 року під час відвідування вказаної родини виявлено відповідача [PERSON] в агресивному стані, 26 квітня 2019 року остання перебувала в стані алкогольного сп`яніння. 10 травня 2019 року відповідачі перебували у стані алкогольного сп`яніння, у відповідача [PERSON] мали місце ознаки тілесних ушкоджень. 11 травня 2109 року під час обстеження умов проживання родини відповідачі перебували у стані алкогольного сп`яніння і поводилися агресивно, в будинку антисанітарія, у зв`язку з чим діти влаштовані до КЛПЗ «Носівська районна лікарня». 14 травня 2019 року Носівською міською радою, як органом опіки та піклування, прийнято рішення про відібрання дітей у відповідачів та затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. З 15 травня 2019 року діти перебувають у Ніжинському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської облдержадміністрації. Ухвалою суду від 13 вересня 2019 року за результатами підготовчого засідання справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 09 грудня 2019 року позов органу опіки та піклування Носівської міської ради в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] , [PERSON] в частині вимог про накладення заборони на відчуження майна залишений без розгляду згідно клопотання представника позивача [PERSON] .. В судовому\~засіданні представник\~позивача органу\~опіки та\~піклування Носівської\~міської ради\~Яма С.С.\~підтримала позов\~за обставин\~згідно позовної\~заяви,\~просила стягнути\~із відповідачів\~аліменти на\~утримання дітей\~по 1\~/\~2\~частці заробітку\~(доходу)\~з кожного,\~зазначила,\~що нерухоме\~майно у\~відповідачів відсутнє,\~підстава позову-ухилення відповідачів від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що належним чином виконує обов`язки по вихованню та утриманню своїх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які перебувають у центрі. Працівники Носівської міської ради безпідставно звинувачують її у невиконанні батьківських обов`язків, останніми здійснюється психологічний тиск на її сім`ю. Діти бояться працівників органу опіки та піклування і ховаються від них. Неодноразово провідує дітей у центрі, просить їх повернути. В даний час проживає в [ADDRESS] . Дана позиція підтримана в судовому засіданні її представником [PERSON] .. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що без догляду дітей ніколи не залишав, дітей ніколи не бив. Представник органу опіки та піклування Ніжинської міської ради Єрофєєва Л.Г. в судовому засідання вважала за необхідне позов задовольнити, пояснивши, що під час здійснення соціального супроводу відповідачі змінювали свою поведінку на краще, потім їх поведінка знову була негативною, відповідач [PERSON] схильний до домашнього насильства. Представник служби у справах дітей Носівської міської ради Пустовгар І.І. в судовому засідання вважала за необхідне позов задовольнити, пояснивши, що під час профілактичних заходів відповідачі обіцяли виправити свою поведінку на краще. Діти вилучались і повертались до сім`ї. Після пред`явлення позову [PERSON] пообіцяла змінити свою поведінку на краще. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є працівником центру соціальної служби сім`ї та молоді Носівської міської ради, коли відповідачі тверезі-в сім`ї порядок, діти забезпечені одягом та їжею.Денис підготовлений до школи. Під час відвідування сім`ї 11 травня 2019 року відповідачі перебували у стані алкогольного сп`яніння і поводились агресивно. [PERSON] , [INFO] , який досяг повних 8 років, в судовому засіданні в присутності представника Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації Шайкової Н.М. пояснив, що хоче до батьків, останні часто відвідують його та братів у центрі, батьки «...наказували їх...» коли вони не слухались. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , зареєстроване місце проживання яких в м.Ніжині Чернігівської області, є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Дана сім`я з 03 жовтня 2018 року (місце проживання- [ADDRESS] ) перебуває на обліку Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Носівської міської ради, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. Рішенням виконавчого комітету Носівської міської ради від 14 травня 2019 року №148 здійснене відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , мешканців [ADDRESS] , від батьків [PERSON] , [PERSON] Дітей передано службі у справах дітей міської ради для подальшого влаштування. Відповідно до повідомлення Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації від 15 травня 2019 року малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , перебувають у даному закладі з 15 травня 2019 року. Висновком органу опіки та піклування Носівської міської ради від 14 травня 2019 року підтверджується доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав щодо своїх дітей. Обгрунтування-за час перебування сім`ї на обліку поведінка відповідачів на краще не змінилася, відповідачі систематично вживають алкогольні напої, не виконують свої батьківські обов`язки. Відповідно до\~ч.3\~ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1\~ст.8 Закону\~України «Про\~охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в\~сім`ї\~є першоосновою\~розвитку особистості\~дитини.\~На кожного\~з батьків\~покладається однакова\~відповідальність за\~виховання,\~навчання і\~розвиток дитини.\~Батьки або\~особи,\~які їх\~замінюють,\~мають право\~і зобов`язані\~виховувати дитину,\~піклуватися про\~її здоров`я,\~фізичний,\~духовний і\~моральний розвиток,\~навчання,\~створювати належні\~умови для\~розвитку її\~природних здібностей,\~поважати гідність\~дитини,\~готувати її\~до самостійного\~життя та\~праці (ч.1\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено\~ст.7 СК України, згідно якої жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст.ст.\~141,\~150,\~153,\~155 СК України\~мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За змістом п.п.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень\~ст.9 Конституції України\~є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ст.9 Конвенції про права дитини). Відповідно до ст.18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо; про тимчасове розлучення з одним із батьків у зв`язку з необхідністю виїхати за межі країни, у якій визначено місце проживання дитини, з іншим із батьків з метою отримання освіти, лікування, оздоровлення та з інших причин, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини, у тому числі шляхом застосування\~ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58). У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року\~(заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). В судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] проти позбавлення батьківських прав заперечують, останні мають постійне та зареєстроване місце проживання, після пред`явлення позову мають позитивну соціальну поведінку, неодноразово відвідували дітей у центрі, де активно йшли на контак з працівниками, що підтверджується повідомленнями Ніжинського центу соціально-психологічної реабілітації від 20 листопада 2019 року, мають належні умови проживання в [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження умов проживання від 22 листопада 2019 року, не перебувають на обліку лікаря-нарколога (довідки від 21 листопада 2019 року). Також малолітній [PERSON] , [INFO] , в судовому засіданні виявив бажання повернення до своїх батьків. Під час розгляду справи встановлено, що відповідачі не втратили інтерес до своїх дітей і бажають приймати участь у їх утриманні та вихованні, що вказує на небайдужість батьків до долі своїх дітей. При цьому виключних підстав, з якими закон пов`язує можливість для застосування такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав, судом не встановлено. За таких обставин позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітніх дітей є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині із попередженням відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання своїх дітей та покладенням на орган опіки та піклування Носівської міської ради контролю за виконанням відповідачами батьківських обов"язків щодо своїх дітей. При вирішенні позову в частині стягнення аліментів судом враховується наступне. Як зазначено вище рішенням виконавчого комітету Носівської міської ради від 14 травня 2019 року №148 здійснене відібрання малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від батьків [PERSON] , [PERSON] .. Згідно ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 ст.182\~СК\~України встановлює, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Статтею 183 СК України встановлено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі, які є працездатними, що у встановленому порядку не спростовано, повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття відповідно до ст.180 СК України, позивач, як орган опіки та піклування, вправі звернутися до суду з даним позовом. Позивач просить стягнути аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідачів, що є підставою для стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в частці від заробітку (доходу) відповідачів. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини відповідно до ст.182 СК України і вважає за необхідне стягнути аліменти на дітей, враховуючи положення ст.183 СК України, у розмірі по 1 / 2 частці з кожного відповідача, шляхом перерахування аліментів на особисті рахунки дітей у відділенні Державного ощадного банку України із зобов`язанням позивача, як органу опіки та піклування, відкриття особистих рахунків у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб, що є підставою в порядку ст.141 ЦПК України для стягнення із відповідачів в дохід держави по 768 грн. 40 коп судового збору з кожного.

Outcome: approved