Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому народилась дитина, [PERSON] , [INFO] . 16 вересня 2008 року шлюб між ними розірвано, дитина залишилась проживати з нею. Зазначає, що з відповідача стягуються аліменти на утримання сина, однак у додаткових витратах на утримання сина, участі вінне бере. Вказує, що син знаходиться на постійному диспансерному обліку у ендокринолога, травматолога та гастроентеролога та йому встановлено діагнози : сколіотична постава, двобічна плоскостопість 1-2 ст., дисфункція жовчного міхура по гіпертонічному типу, затримка фізичного розвитку, ендемічний зоб 1 Аст. та рекомендовано медикаментозне і санаторно-курортне лікування в санаторіях «Джерело» м. Трускавець, «Смерічка» м. Ворохта, фізпроцедури (ЛФК, масаж), плавання, виготовлення супінаторів. Загальні витрати на лікування складають 4 859, 55 грн. З 2017 року дитина проходить курс лікування у лікаря-ортодонта, в процесі якого у 2018 році проведено корекцію брекет системи, вартість якої становила 4 500, 00 грн.. Також нею понесенні додаткові витрати на оздоровлення дитини, а саме у 2018 році на відпочинок сина у дитячому спортивно-оздоровчому таборі на території комплексу Буковель в сумі 4 000 грн.. Крім того, понесла витрати на ремонт і налаштування комп"ютера і зарядного пристрою для сина, придбала карту пам"яті, наколінники для занять волейболом, витратила кошти на придбання канцтоварів і підручників. Також син із класом їздив на екскурсії до м. Одеси та м. Луцька. Аліментів, які сплачує відповідач на утримання сина, для забезпечення вказаних витрат, не вистачає, крім того відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, яка становить 1 200, 00 грн. просить стягнути з відповідача половину понесених додаткових витрат на утримання сина у розмірі 9 167, 80 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, мотивуючи тим, що витрати, вказані позивачкою є значно завищеними, не обгрунитованими і такими що не відповідають реальним потребам дитини. Вважає, що усі додаткові витрати повинні покривати кошти із сплачуваних ним аліментів. Врахувавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, дійшов наступних висновків. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому народилась дитина, [PERSON] , [INFO] . 16 вересня 2008 року шлюб між сторонами розірвано, дитину залишено на проживанні з матір`ю. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 23 травня 2016 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини на користь позивачки в розмірі по 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка стверджує, що аліментів, які сплачує відповідач на утримання сина не достатньо і вона самостійно несе додаткові витрати на утримання, лікування та оздоровлення дитини. В зв"язку із небажанням відповідача надавати в добровільному порядку кошти на додаткове утримання сина, позивачка неодноразово зверталась із заявою в суд про їх стягнення і рішеннями Коломийського міськрайонного суду позовні вимоги задовольнялися. Однак, відповідач і надалі не приймає участі у додаткових витратах на сина, в добровільному порядку коштів не надає, єдиною матеріальною допомогою з його боку є аліменти, присуджені рішенням суду. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтями 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Відповідно до ст. ст. 180-181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. До особливих обставин, викладених у ст. 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Із дослідженого вбачається, що дитина сторін знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом сколіотична постава, двобічна плоскостопість 1-2 ст., дисфункція жовчного міхура по гіпертонічному типу, затримка фізичного розвитку, ендемічний зоб 1 Аст. та на обліку у ендокринолога, травматолога та гастроентеролога, у зв`язку із чим рекомендовано медикаментозне лікування, санаторно-курортне лікування в санаторіях «Джерело» м. Трускавець, «Смерічка» м. Ворохта, фізпроцедури (ЛФК, масаж), плавання (а.с.19). Витрати на лікування за минулий рік склали 4 859, 55 грн. Згідно квитанції № 324252 від 03 вересня 2019 року [PERSON] було проведено корекцію брекет системи лікарем ортодонтом, вартість якої склала 4 000, 00 грн. (а.с.31). Також, з метою оздоровлення влітку 2018 року дитина сторін перебувала у дитячому спортивно-оздоровчому таборі і проживала у садибі «Карпати» на території відпочинкового комплексу «Буковель». Вартість путівки становила 4 000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 10 серпня 2018 року (а.с. 43). Крім того, позивачка понесла витрати на ремонт та налаштування комп"ютера для сина, що підтверджується товарним чеком від 17 квітня 2018 року на суму 1 350, 00 грн., на ремонт зарядного пристрою в сумі 200 грн., що підтверджується товарним чеком від 20 вересня 2018 року (а.с. 34), на придбання карти пам"яті - 250 грн. (а.с.33), а також для занять дитини волейболом придбала наколінники за ціною 135, 00 грн., на що вказує товарний чек від 25 березня 2019 року (а.с. 33). При підготовці дитини до школи, позивачкою було витрачено 2 187, 55 грн. на придбання канцтоварів і підручників, що стверджується копіями товарних чеків, наявних у матеріалах справи. Також, у процесі навчання, дитина разом із класом їздила на екскурсії до м. Одеси та до м. Луцьк, на що позивачкою було витрачено кошти для придбання квитків на загальну суму 607,70 грн., що стверджується копіями посадочних документів (а.с.26, 27, 32). Всього сума понесених позивачкою додаткових витрат на спільну дитину сторін, за період з 2018 по 2019 рік, склала 18 335, 60 грн., які слід розділити між сторонами в рівних частинах, згідно іимог вище зазначеного законодавства. Анаізуючи зібрані та досліджені у судовому засіданні докази, суд дійшов переконання, що потреба дитини у зазначених витратах належно мотивована, оскільки фактично потрачені позивачкою кошти виключно направлені на повноцінне виховання, освіту та гармонійний, всесторонній духовний та фізичний розвиток дитини, що сприяє її становленню як особистості, дає можливість повноцінно пізнавати навколишній світ та дозволить у майбутньому гідно самоствердитися у дорослому житті. Відповідач має змогу відшкодувати суму позовних вимог, оскільки працює, є одним із засновників ТОВ «КОЛОС-КМ», на утриманні має лише одну неповнолітню дитину. Суд не бере до уваги заперечення відповідача, так як вважає їх необґрунтованими і не підтвердженими належними доказами. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., від сплати якого позивачка звільнена. На підставі наведеного та ст.ст. 141, 180, 185 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 за № 3 та

Outcome: approved