Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач). На обґрунтування позову було зазначено, що 21.09.2007 року між позивачем та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 759, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Спільне господарство сторонами не ведеться більше 2 років, через відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя. Від даного шлюбу сторони дітей не мають, втім відповідач добровільно не погоджується розірвати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану, у зв`язку з чим, позивач звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02 травня 2019 року провадження у вказаній цивільній справі було відкрито. До початку судового засідання позивач подала заяву до суду, в якій просила розглянути справу без її участі, та позов підтримала, просили його задовольнити, проти розгляду справи без відповідача та ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала (а.с. 14). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 13, 18). Суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Судом встановлено, що 21.09.2007 року між позивачем та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 759, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Також, судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, окремо проживають. Сторони не ведуть спільне господарство, не пов`язані спільним побутом. Шлюб існує формально. Оскільки дійсною причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами фактично припинено шлюбні відносини, сторони мають діаметрально протилежні світоглядні позиції та ціннісні орієнтири, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та не ведуть спільного господарства, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, а відтак, суд доходить до висновку про те, що сім`я розпалась остаточно, шлюб має формальний характер та підлягає розірванню у судовому порядку. Суд дійшов висновку про те, що надання строку на примирення суперечитиме моральним засадам суспільства. Перешкод для розірвання шлюбу в судовому порядку судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved