Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша» (далі ПрАТ «СК «Перша» 3 березня 2021 року пред`явило до [PERSON] позов про відшкодування шкоди у розмірі 99\~000,00 грн. у порядку регресу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 13 липня 2017 року між ПрАТ «СК «Перша» та [PERSON] укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно умов якого було застраховано цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу марки «IVECO», номерний знак [NUMBER] . 24 квітня 2018 року о 16 год. 50 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «IVECO», номерний знак [NUMBER] на законних підставах, маючи посвідчення водія на керування транспортними засобами категорії «В» у с. Дунковиця Іршавського району Закарпатської області, не врахувавши дорожню ситуацію, виїхав на зустрічну сумгу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz», номерний знак [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку під керуванням [PERSON] , що належить на праві власності [PERSON] . Згідно постанови Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 травня 2018 року [PERSON] за даним фактом визнано винним та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Оскільки, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди був [PERSON] то за фактом її настання, з метою отримання страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Перша» із заявою про виплату страхового відшкодування звернулася [PERSON] . Також [PERSON] надавалося у розпорядження ПрАТ «СК «Перша» повідомлення про настання страхового випадку. З метою встановлення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», номерний знак [NUMBER] , ПрАТ «СК «Перша» було замовлено звіт № 59/05/2018 від 3 травня 2018 року у якому вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», номерний знак [NUMBER] , становила 144\~139,50 грн. (без врахування податку на додану вартість). 11 липня 2018 року ПрАТ «СК «Перша», виходячи із визначеної у звіті вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Mercedes-Benz», номерний знак [NUMBER] , складено страховий акт ЦВ 2914750 та проведено виплату страхового відшкодування на загальну суму 99\~000,00 грн. Автомобіль марки «IVECO», номерний знак [NUMBER] , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу відноситься до категорії «С1», як автомобіль масою від 3500 до 7500 кг, призначений для перевезення вантажів. Водіям відповідно до Правил дорожнього руху з водійським посвідченням категорії «В» дозволяється керувати автомобілями масою до 3500 кг і кількістю сидячих місць (не враховуючи) водійського 8 (вісім). Відповідно до п. п. 38.1.1. пункту 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду зокрема, якщо він керував транспортним засобом без права керування транспортним засобом відповідної категорії. Таким чином, ПрАТ «СК «Перша» набуло право вимоги відшкодування понесених збитків, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, до водія транспортного засобу, яким в даному випадку є [PERSON] . Під час проведення врегулювання за страховим випадком, позивач у досудовому порядку звернувся до відповідача із претензією про відшкодування в порядку регресу збитків, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, в якій просив здійснити виплату в порядку регресу грошових коштів на рахунок ПрАТ «СК «Перша» не доводячи справу до суду, хоч досудове врегулювання спору у даному випадку не є обов`язковою умовою перед зверненням до суду. Станом на дату подання позову з боку відповідача шкода залишилася не відшкодованою, понесені ПрАТ «СК «Перша» витрати не відшкодовані, що порушує його законні права та інтереси. Також, просив стягнути із відповідача судові витрати у розмірі 2270,00 грн, пов"язані зі сплатою судового збору та 15\~000,00 грн. понесених судових витрат на правову допомогу. Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 2 квітня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, що є малозначною та розгляд якої визначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача ПрАТ «СК «Перша» у підтримання позовних вимог, посилався на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у встановлений строк подав відзив у якому позов не визнав, посилаючись на те, що 13 липня 2017 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір серії АК № 3310245 ОСЦПВ водія транспортного засобу «ІВЕКО» 75 ЕЛ, номерний знак [NUMBER] , власником якого зазначено [PERSON] . Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідальність у таких випадках несе винна особа, яка є водієм автомобіля чи особа, яка керувала таким автомобілем і з вини якої сталася дорожньо-транспортна пригода. Відповідно до п. 2.2. ПДР, якщо особа під час керування транспортним засобом мала посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на такий, переданий їй власником чи іншою особою, яка на законній правовій підставі використовує цей транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання майнової шкоди. З огляду на те, що на момент керування транспортним засобом та вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (С) та реєстраційного документу на такий; оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «ІВЕКО» 75Е14, номерний знак [NUMBER] , знаходиться ймовірно у [PERSON] або у [PERSON] ; страхувальником ОСЦВП являється [PERSON] , у той час як вбачається із позовної заяви відсутні дані кримінального провадження, якими встановлено обставину незаконного заволодіння відповідачем транспортним засобом, іншими матеріалами , що підтверджують дію непереборної сили або умислу потерпілої особи, про що обов`язково має бути зазначено в мотивувальній частині судового рішення. Також, у приєднаній до позовної заяви позивач посилається на претензію за вихідним номером № 1608 від 27 липня 2018 року щодо відшкодування за рахунок відповідача, у порядку регресу збитків, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, у той же час в мотивувальній частині постанови Закарпатського апеляційного суду у справі № 307/1359/21 позивач посилається на претензію № ЦВ-29-14750 від 22 серпня 2018 року. У даному випадку, беручи до уваги ту обставину, що транспортний засіб «ІВЕКО» переданий власником відповідачу добровільно, правомірно довірив керування транспортним засобом особі, у якої немає відповідних документів, що дають законну підставу управління даним транспортним засобом (категорії С1) у матеріалах справи відсутні будь-які матеріали щодо заволодіння чужим майном всупереч волі власника транспортного засобу, відтак, регресний позов про відшкодування шкоди за рахунок відповідача є безпідставним ( а. с. 75-76). Позивач подав відповідь на відзив у якому посилався на те, що п. п. 38.1.1. ст.. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду зокрема, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Таким чином ПрАТ «СК «Перша» набуло право вимоги відшкодування понесених збитків, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування до водія транспортного засобу, яким у даному випадку є [PERSON] ( а.с. 78-79). Вислухавши представників позивача та відповідача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Із постанови Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 травня 2018 року відомо, що [PERSON] 24 квітня 2018 року о 16 год. 50 хв. біля будинку № 178 по вул. Головній у с. Дунковиця, керуючи автомобілем марки «IVECO», номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки на слизькій дорозі, не впорався із керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення із транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», номерний знак [NUMBER] , який рухався йому на зустріч, у результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження та [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. ( а. с. 11). Із полісу № АК/3310245 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів видно, що [PERSON] застрахував автомобіль марки «IVECO», номерний знак [NUMBER] , строк дії з 00 год. 00 хв. 14 липня 2017 року до 13 липня 2018 року включно ( а. с. 7). Із повідомлення (потерпілого) про настання страхового випадку за договором страхування цивільної відповідальності видно, що [PERSON] 25 квітня 2018 року повідомив про настання страхового випадку, а саме про подію, яка відбулася 24 квітня 2018 року о 16 год. 50 хв. на вул. Головній, 178 у с. Дунковиця за участю водія застрахованого транспортного засобу [PERSON] , який керував транспортним засобом марки «IVECO», номерний знак [NUMBER] та не впорався з керуванням, виїхав на смугу та допустив зіткнення із транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», номерний знак [NUMBER] , який рухався в своїй смузі руху їдучи сторону м. Хуст ( а. с. 8). Із повідомлення (страхувальника) про настання страхового випадку за договором страхування цивільної відповідальності видно, що [PERSON] 25 квітня 2018 року також повідомив про настання страхового випадку, а саме про подію, яка відбулася 24 квітня 2018 року о 16 год. 50 хв. на вул. Головній, 178 у с. Дунковиця за участю водія застрахованого транспортного засобу [PERSON] , який керував транспортним засобом марки «IVECO», номерний знак [NUMBER] не врахував слизьку дорогу, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення із автомобілем марки «Mercedes-Benz», номерний знак [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку ( а. с. 9). Із звіту № 59/05/2018 від 3 травня 2018 року про визначення вартості матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля марки «Mercedes-Benz», номерний знак [NUMBER] видно, що вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», номерний знак [NUMBER] , внаслідок його пошкодження в ДТП, яка мала місце 24.04.2018 становить 144\~139,19 грн.) без врахування ПДВ) ( а. с. 23). Із заяви на виплату страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб видно, що [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «Перша» про відшкодування шкоди, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди згідно полісу страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (а. с. 48). Із страхового акта ЦВ 2914750 від 11 липня 2018 року та платіжного доручення видно, що [PERSON] виплачено страхове відшкодування у розмірі 99\~000,00 грн. ( а. с. 52-53, 54). Із претензії № ЦВ 29-14750 ( вихідний номер 1608 від 27 липня 2018 року) про відшкодування в порядку регресу збитків, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування видно, що така була надіслана [PERSON] із пропозицією добровільного відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою у порядку регресу протягом тридцяти днів з моменту її отримання ( а. с. 55-56). Докази того, що відповідач [PERSON] добровільно відшкодував завдані збитки в матеріалах справи відсутні, так само і представником відповідача таких доказів під час розгляду справи по суті не надано. Із відповіді ТСЦ МВС № 2143 від 24 лютого 2021 року № 31/7/3-84 видно, що [PERSON] , [INFO] , який проживає у [ADDRESS] отримав посвідчення водія серії [NUMBER] категорії «В» 17 січня 2007 року та згідно бази даних НАІС серед позбавлених права керування транспортними засобами не значиться ( а. с. 57). У відповідності до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є Закон України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV). Статтею 6 Закону № 1961-ІV передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до статті 22 Закону № 1961-ІV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 33.1 ст. 33 Закону № 1961-ІV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний зокрема: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до підпункту б) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Ураховуючи наведене, [PERSON] відповідає за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки з його вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України \~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.\~ Отже, [PERSON] повинен відшкодувати страховику виплачене відшкодування, як особі, яка відшкодувала шкоду, завдану ним, відповідачем. Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із [PERSON] судових витрат в розмірі 2270,00 грн., пов`язаних зі сплатою судового збору. Також підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення на його користь із відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 15000,00 грн., що підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг, розрахунком витрат на правову допомогу, рахунком № 2 від 24 вересня 2021 року та договором про надання правової допомоги від 22 лютого 2021 року .

Outcome: approved