Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

У липні 2015 року заявник звернувся до суду із заявою де зазначає, що народився 10 січня 1993 року у с.Панютіно Лозівського району Харківської області Україна. В свідоцтві про його народження, в графі батьки, записані наступні відомості: батько - [PERSON], національність - німець, мати - [PERSON] - національність - українка. 02 червня 2012 року його батько помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яка перебуває не тільки на території України, а і на території ФРН, яку батько прийняв після смерті свого батька - [PERSON], який постійно мешкав на теріторії Німеччини і помер 28.06.2010 року у м.Падерборн. На теперішній час він бажає громадянство Німеччини та отримати спадщину, яка залишилась після смерті дідуся, але не має можливість отримати паспорт, оскільки не має можливості довести факт, що за одним із батьків він за національністю є німець. Просив встановити факт, що [PERSON], [INFO], який помер 28.06.2010 року, за національністю німець, є батьком [PERSON], [INFO], який також за національністю є німець. Встановити факт, що [PERSON], [INFO], який помер 02.06.2012 року, за національністю німець, є батьком [PERSON], [INFO]. Заявник у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї невки суду не повідомив. Представник заявника - [PERSON] у судове засідання не з"явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність та задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. На підставі ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, в тому числі, про встановлення фактів, що мають юридичне значення Окрім фактів, які перелічені у ч. 1 ст. 256 ЦПК України, відповідно до ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 300 Цивільного кодексу України фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної, самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з ст. 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про національні меншини в Україні», відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов'язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. На підставі ст. 11 Конституції України, держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. Згідно п. 3 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються права корінних народів і національних меншин. 19 січня 1993 року народився [PERSON], батьками в свідоцтві про народження якого записані: [PERSON] (німец) та [PERSON] (українка) (а.с. 5-7). 02 червня 2012 року [PERSON] помер (а.с. 8). Згідно з довідкою про смерть, виданою відділом ЗАЦС м.Падерборн Німеччина, 28.06.2010 року помер [PERSON], який народився 28.06.1935 року (а.с.9-10). Оцінюючи наведені докази у їх сукупності суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, ст. 11 Конституції України, ст. 300 ЦК України, ст.ст. 3-4, 11 Закону України «Про національні меншини в Україні»,

Outcome: approved