Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 9 листопада 2021 року позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено повному обсязі. Визнано виконавчий напис № 24885 від 29.04.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості за кредитним договором в розмірі 26 754 грн. 90 коп., таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» судовий збір в розмірі 1 362 грн. 00 коп. на користь [PERSON] . Представник позивачки адвокат Лисенко А.О. 13 листопада 2021 року відправив на адресу суду поштою в заяву про ухвалення додаткового рішення по вказаній справі, просив стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. Представник позивачки Лисенко А.О. подав заяву з проханням заяву розглянути у його відсутності, та заяву задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача та 3-і особи в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» подав суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що у справі необхідно ухвалити додаткове рішення з таких підстав. Представник позивачки Лисенко А.О. в позовній заяві зазначив розмір витрат на правничу допомогу, які позивачка понесла та очікує понести, а саме 15 000 грн., та зазначив, що докази вказаних витрат будуть надані у передбачений законодавством строк. 3 вересня 2021 року представник позивачки адвокат Лисенко А.О. подав заяву про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням суду від 9 листопада 2021 року питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу не було вирішено. Враховуючи наведене, наявні передбачені п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України підстави для постановлення додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Враховуючи наведене, заява про відшкодування витрат на правничу допомог подана представником позивачки з дотриманням строків та вищезазначеного порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України п ри вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст. 137 ЦПК України в итрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З матеріалів справи вбачається, що позивачка 23 червня 2021 року уклала договір з Адвокатським об`єднанням «Донець і партнери» в особі адвоката Лисенка Андрія Олександровича про надання правової допомоги щодо визнання виконавчого напису № 24885 від 29.04.2021 таким, що не підлягає виконанню. Договором надано право адвокату на вчинення в інтересах позивачки всіх передбачених нормативними актами дій, зі всім правами, наданими стороні по справі. Пунктом 4.1. розділу 4 Договору про надання правової допомоги визначено розмір гонорару за надання правової допомоги у розмірі 15 000 грн. Відповідно до п. 4.6. Договору за результатами надання правничої допомоги може бути складений акт, в якому зазначається обсяг наданої адвокатом правничої допомоги, витрачений час та її вартість. Адвокатом Лисенком А.ГО. та позивачкою [PERSON] складено детальний опис робіт від 02.07.2021 до вказаного Договору, з зазначенням переліку наданих послуг, витраченого часу та їх вартості, виходячи з вартості 1 годи витраченого часу - 1 000 грн., на загальну суму 15 000 грн., а саме: -зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції- 2 год., вартість послуги 2 000 грн.; - підготовка та направлення приватному нотаріусу адвокатського запиту - 1 год., вартість послуги 1 000 грн.; -підготовка та подання до Червонозаводського районного суду м.Харкова заяви про забезпечення позову до подання позову - 5 год., вартість послуги 5000 грн.; - підготовка та подання до Ленінського районного суду м.Харкова позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- 6 годин, вартість послуги 6 000 грн.; - підготовка клопотання про витребування доказів - 1 година, вартість послуги 1 000 грн., а всього 15000 грн. 2 липня 2021 року Виконавець адвокат Лисенко А.О. та Замовник [PERSON] склали Акт виконаних робіт до Договору про надання правової допомоги від 23.06.2021, згідно з яким виконавець передав, а Замовник прийняв виконані послуги відповідно до переліку, зазначеного у детальному описи, загальна вартість яких складає 15 000 грн. За надання правничої допомоги за договором від 23.06.2021 року за квитанцією № 1-2089К від 23.06.2021 [PERSON] сплатила у відділенні Харківське №14 АТ «Альфа-Банк» на рахунок Адвокатського об`єднання «Донець і партнери» 11 000 грн. та 1 липня 2021 року на рахунок вказаного Адвокатського об`єднання у цьому ж відділенні банку сплатила 4 000 грн. Як зазначено у п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved