Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в позовній заяві вказала, що 09.11.2015р. о 18год. 05хв., відповідач [PERSON] керуючи технічно несправним автомобілем марки ВАЗ-2101, реєстраційний номер [NUMBER] та рухаючись по вул. В.Стуса в м. Червоноград, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, не дотримався безпечного інтервалу. Внаслідок чого здійснив наїзд на запаркований її автомобіль марки ВАЗ-111840, реєстраційний номер [NUMBER] і який на момент ДТП знаходився у користуванні [PERSON] на підставі довіреності від 06.04.2015р., що спричинило технічні пошкодження автомобіля. Постановою Сокальського районного суду Львівської області [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-4; 124 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425грн. Постанова суду набрала законної сили. Зазначає, що шкоду заподіяну її автомобілю відповідач в добровільному порядку не відшкодував і від зустрічей ухиляється на телефонні дзвінки не відповідає. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована договором №АЕ/4841348 від 24.09.2015р. ПрАТ АСК «Скарбниця». Ліміт відповідальності страховика за пошкоджений страхувальником транспортний засіб становить 50000грн., франшиза 500грн. Згідно страхового акту №166/цв/15 від 10.03.2016р. складеного ПрАТ АСК «Скарбниця» позивачу встановлена сума страхового відшкодування у розмірі 23620,63грн. та виплачена згідно розпорядження. Однак вказана сума не покриває всіх витрат на ремонт пошкодженого автомобіля. Згідно експертної оцінки №Ю-00625 від 24.11.2015р. повна вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 35905,50грн. Отже, різницю від суми відшкодованої позивачу страховою компанією і повної вартості відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 12284,87грн. має відшкодувати відповідач. Також зазначає, що внаслідок пошкодження автомобіля вона зазнала моральної шкоди яка полягає в тому, що вже протягом дев»яти місяців позбавлена можливості користуватися належним автомобілем. Події внаслідок ДТП тримають позивачку в постійному нервовому напруженні, оскільки багато справ запланованих нею та членами сім»ї, які передбачали використання автомобіля були скасовані. Вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди, яку оцінює в сумі 5000грн. Просить суд стягнути із відповідача в її користь 12284,87грн. відшкодування майнової та 5000грн. відшкодування моральної шкоди, а також понесені судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без її та позивача участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення в справі не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання 01.12.2016р. повторно не прибув, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, не повідомив суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Представник позивача у поданій заяві не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з таких підстав. З дослідженої в судовому засіданні постанови Сокальського районного суду від 05.02.2016р. в справі №454/2749/15-п про адміністративне правопорушення, встановлено, що [PERSON] визнано винним в тому, що він 09.11.2015р. о 18год. 05хв. в м. Червоноград по вул. Стуса, керуючи технічно несправним автомобілем марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер [NUMBER], не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб ВАЗ 111840, реєстраційний номер [NUMBER], завдавши йому технічних ушкоджень, після цього залишив місце ДТП. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4; ст. 124 КупАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425грн. Постанова набрала законної сили 16.02.2016р. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, обов"язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 09.11.2015р., за наслідками якої пошкоджено автомобіль позивача [PERSON], яким на момент ДТП користувалася [PERSON], а також винність водія [PERSON] у вчиненні цієї ДТП, визначені у постанові Сокальського районного суду від 05.02.2016р., не підлягають доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи. В свою чергу, відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Із копії довіреності від 06.04.2015р., встановлено, що [PERSON] уповноважила такою [PERSON], серед іншого керувати належним їй на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданого 12.06.2008р. Червоноградським ВРЕР ДАІ, автомобілем марки ВАЗ 111840, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно страхового акту №166/цв/15 від 10.03.2016р., потерпілому в ДТП [PERSON] нараховано страхове відшкодування з врахуванням зносу транспортного засобу та прийнято рішення про виплату 23620,63грн.. Із розпорядження ПрАТ АСК «Скарбниця», встановлено, що страховиком прийнято рішення про зарахування на рахунок потерпілого [PERSON] страхового відшкодування в сумі 23620,63грн. Відповідно до звіту №Ю-00625 від 24.11.2015р. про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого колісного транспортного засобу,вартість відновлювального ремонту КТЗ ВАЗ-1118, реєстраційний номер [NUMBER], становить 35905,50грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що позивачем затрачено кошти в сумі 35905,50грн. на ремонт власного автомобіля, в той час страховою компанією виплачено страхове відшкодування в сумі 23620,63грн., відповідно не відшкодованою залишилася сума 12284,87грн., яка підлягає стягненню із відповідача як винуватця ДТП. Також згідно приписів ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Зокрема, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. В судовому засіданні встановлено, що протиправними діями відповідача [PERSON] позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у пошкодженні належного позивачу автомобіля, що завдало йому значних страждань, оскільки відповідачем добровільно по даний час не відшкодовано завданої йому майнової шкоди. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, суд враховує характер вчиненого діяння, яке характеризується необережною формою вини, глибину фізичних та душевних страждань позивача, а також вимоги розумності та справедливості, тому, позовну вимогу позивача про відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн., суд задовольняє частково в сумі 1500грн.

Outcome: partial