Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Позивач Київський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів в сумі 13 588,32 грн. Вимоги позову обґрунтовує тим, що 13.08.2020 відповідачу надано статус безробітної, у зв`язку з чим її було ознайомлено з правами та обов"язками зареєстрованого безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 13.08.2020, як застрахованій особі. Київським міським центром зайнятості здійснено обмін інформацією з Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, в результаті якого виявлено, що відповідач отримує пенсію за віком, як мати дитини-інваліда з дитинства довічно, починаючи з 13.01.2014 року. За результатом обробки даних верифікації 29.09.2020 позивачем складено Акт №2105 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. Згідно з довідкою № 246 Київського міського центру зайнятості від 01.10.2020 сума допомоги по безробіттю, що підлягає поверненню відповідачем, становить 13 588,32 за період з 13.08.2020 по 28.09.2020. Наказом Деснянської районної філії Київського міського центру зайнятості від 02.10.2020 було прийнято рішення щодо повернення відповідачем отриманих під час перебування на обліку коштів в розмірі 13 588,32 грн. Позивачем було надіслано [PERSON] лист від 02.10.2020 з пропозицією повернення в добровільному порядку грошових коштів, однак кошти відповідачем не повернуті. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з [PERSON] кошти в сумі 13 588,32 грн. та судовий збір. 10.02.2021 ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Сторони в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, а саме за зареєстрованим місцем проживання. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлялася належним чином, відзив на позовну заяву не подала та не повідомила причини його неподання, а також те, що сторона позивача не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, про що свідчить прохальна частини позову, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.08.2020 відповідач [PERSON] звернулась до Київського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного. Згідно з наказом Деснянської РФ КМЦЗ №НТ 200819 від 19.08.2020 відповідачу надано статус безробітної з 13.08.2020, а у відповідності до наказу від 20.05.2020 №НТ200819 призначено допомогу по безробіттю з 13.08.2020 по 09.05.2021, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу. Відповідно до п.18 ч.2 ст.22 ЗУ «Про зайнятість населення», Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації від 13 лютого 2009 року №60/62 та постановою правління Пенсійного Фонду України від 13 лютого 2009 року №7-1, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року №232/16248 центрами зайнятості проводяться розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення. Для проведення зазначених розслідувань центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та. Пенсійним фондом України, шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно - правовими договорами, ведення особистого селянського господарства, отримання пенсії. Обмін інформацією здійснюється між Державним центром зайнятості, ДПА України та ПФУ, як центральними органами виконавчої влади. Даний обмін інформацією здійснюється з метою перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та визначення розміру матеріального забезпечення. Проте за результатами обробки даних верифікації від 29.09.2020 позивачем складено Акт №2105, згідно з яким встановлено, що у відповідності до довідки від 23.09.2020 [PERSON] знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві та отримує пенсію за віком з 13.01.2014 довічно. Враховуючи вищевикладене, на момент звернення до Деснянської РФ КМЗЦ відповідач приховала факт отримання пенсії, а відтак не належала до числа безробітних та не мала права на отримання допомоги. Згідно з наказом , виданим Деснянською РФ КМЦЗ за №НТ 201002 від 02.10.2020 прийнято рішення щодо повернення відповідачем нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення. З метою досудового врегулювання спору позивач звернулась до [PERSON] з пропозицією повернення коштів в добровільному порядку, проте остання не відреагувала. Згідно довідки-розрахунку від 01.10.2020 №246 розмір нарахованого та виплаченого відповідачу матеріального забезпечення на випадок безробіття з 13.08.2020 по 2809.2020 становить 13 588,32 грн. Згідно зі ст. 1 ЗУ «Про зайнятість населення» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, безробітний - це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Умови виплати допомоги по безробіттю, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пов`язуються з початком настання безробіття, тобто, наданням особі статусу безробітного. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 43 «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. 2ст.36 Закону №1533-III застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористалася своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174,191 ЦПК України та не подала до суду відзиву на вимоги позивача та доказів на їх спростування. Таким чином, в період перебування на обліку в Київському міському центрі зайнятості, відповідач в період часу з 13.08.2020 по 28.09.2020 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Киві, а тому не мала права отримувати передбачені законом соціальні послуги та матеріальне забезпечення на випадок безробіття відповідно до ст.ст.4, 43 Закону України «Про зайнятість населення». У зв`язку з вказаним, суд приходить до висновку про задоволення вимог позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 102 грн.

Outcome: approved