Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за невраховану електроенергію в сумі 1617,98 грн. З позовної заяви вбачається, що громадянин [PERSON] є абонентом структурного підрозділу Кілійського РЕМ за особистим рахунком [NUMBER]. Представниками структурного підрозділу Кілійського РЕМ в присутності [PERSON] проведено перевірку ПКЕЕН в житловому будинку за адресою [ADDRESS], було встановлено порушення правил користування електричною енергією, а саме: «розрив кабелю до обліку, підключення дублірованого вводу, в результаті чого електрична енергія використовується, електролічильником не враховується». За зазначеним порушенням був складений акт за №003329 від 20.11.2002 року. На підставі акту перевірки та Методики було зроблено розрахунок кількості недоврахованої електроенергії та її вартості на суму 1617,98 грн. за період з 19.12.2001 року по 20.11.2002 року, який до теперішнього часу не оплачений. Під час розгляду справи в судовому засіданні було встановлено, що відповідач - [PERSON] помер. Судом було зроблено запити до Відділу РАЦС Кілійського РУЮ Одеської області та до Кілійської районної державної нотаріальної контори. З відповідей, які надійшли вбачається, що [PERSON] помер [INFO], актовий запис № 26, що підтверджується копією актового запису, складеного виконкомом Новоселівської сільської ради Кілійського району Одеської області 30 серпня 2007 року. Правонаступником померлого є - [PERSON], яка шляхом подання заяви до Кілійської районної державної нотаріальної контори (спадкова справа № 218/2008 року від 11 квітня 2008 року) прийняла спадщину. Однак, судом встановлено, що [PERSON] померла. Судом було зроблено запити до Відділу РАЦС Кілійського РУЮ Одеської області та до Кілійської районної державної нотаріальної контори. З відповідей, які надійшли вбачається, що [PERSON] померла [INFO], актовий запис № 05, що підтверджується копією актового запису, складеного виконкомом Новоселівської сільської ради Кілійського району Одеської області 10 лютого 2011 року. Правонаступником померлої є - [PERSON], яка шляхом подання заяви до Кілійської районної державної нотаріальної контори (спадкова справа № 239/2011 року від 03 серпня 2011 року) прийняла спадщину. У зв`язку із чим представником позивача було надано клопотання про заміну відповідача. 12.12.2013 року судом було винесено ухвалу про залучення до участі у справі за позовом ПАТ «Енергопостачальна Компанія Одесаобленерго" до [PERSON] про стягнення заборгованості, її правонаступника - [PERSON]. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав до канцелярії Кілійського районного суду Одеської області заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, повторно не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв про відкладання слухання по справі, або про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, судом достовірно встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: - Сторони по справі перебувають в договірних правовідносинах з поставки електричної енергії, за якими [PERSON] був споживачем електричної енергії в житловому будинку [ADDRESS], яка поставляється Кілійським РЕМ, що підтверджується особистим рахунком [NUMBER]. - Актом №003329 від 20.11.2002 року, працівниками позивача в оселі відповідача було зафіксовано факт порушення правил користування електричною енергією, а саме: «розрив розрив кабелю до обліку, підключення дублірованого вводу, в результаті чого електрична енергія використовується, електролічильником не враховується». - Згідно наданого позивачем розрахунку кількості недоврахованої електроенергії та її вартості, розмір відшкодування за спожиту відповідачем та невраховану електричну енергію складає 1617,98 гривень. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відподвідно до статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Пунктом 53 Правил, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 26.07.1999 року № 1357, встановлено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. На підставі акта енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання (у випадках, передбачених пунктом 35 цих Правил), а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Розмір завданих енергопостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності. Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до методики, затвердженої НКРЕ. Відповідно до Методика обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22.11.99 N 1416, (що діяла на момент встановлення порушення) (далі - Методика) розмір збитків, завданих енергопостачальнику, розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення, який укладається відповідно до п.53 Правил. Розрахунок завданих енергопостачальнику збитків здійснюється: - за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; - за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показів приладу обліку чи його технічної перевірки до дня усунення порушення (зокрема у разі виявлення представником енергопостачальника прихованої електропроводки, пристрою, що занижує покази приладу обліку, кількість днів обчислюється з дня останньої технічної перевірки і до дня усунення порушення, але не більше терміну позовної давності; - за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків. Згідно розрахунку, позивач розрахував кількість спожитої без обліку електроенергії за період з 19.12.2001 року по 20.11.2002 року за 336 днів з тривалістю роботи обладнання 8 годин на добу. Виходячи з реальної можливості активного використання електричної енергії, суд вважає, що слід розраховувати об`єм спожитої енергії виходячи з тривалості роботи обладнання - 12 годин на добу за 26 днів: з дня останнього контрольного зняття показів приладу обліку по день складання акту. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що кількість спожитої без обліку електроенергії складає: Р=220*19= 4180 Вт; Wдоб=12*4180,00/1000= 50,16 кВт/год; 50,16 кВт* 26дн.* 0,144грн. = 187,8 грн. У відповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом достовірно встановлено, що між сторонами існують зобовязальні правовідносини з поставки електричної енергії, які відповідачем не виконуються належним чином, що вбачається з наданих позивачем доказів по справі, внаслідок чого порушене право позивача згідно ст. 16 ЦК України підлягає захисту, в зв'язку з чим суд задовольняє позов частково та вважає такою, що підлягає стягненню на користь позивача суму відшкодування 187,8 гривні.

Outcome: partial