Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Аргументує свої вимоги тим, що 23 червня 2016 року вона позичила відповідачу в борг гроші у сумі 500 дол. США, які останній зобов»язався повернути до 23 листопада 2016 року. На підтвердження укладення договору позики відповідач надав їй розписку. Протягом обумовленого строку відповідач не повернув їй вказану позику, на телефонні дзвінки не відповідає, та ухиляється від виконання зобов»язань щодо повернення їй коштів. Тому позивач звернулася з відповідною заявою до суду, в якій просить стягнути на її користь з відповідача борг в перерахунку до курсу долара по відношенню до гривні встановленого Національним банком України, який на час звернення з позовом до суду становить 26,053 грн., що становить 13026 грн. 50 коп. та судові витрати у справі по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу. В судове засідання позивач та його представник не з»явилися, але надали заяву в якій просять розглядати справу без їх участі, у разі неявки відповідача в судове засідання проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча був повідомлений про час та місце слухання справи належним чином. Зі згоди позивача суд, на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутністю осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 23 червня 2016 року [PERSON] надав [PERSON] розписку про отримання у останньої позику у сумі 500 дол. США, які зобов»язався повернути до 23 листопада 2016 року(а.с.5); Згідно розрахунку наданого позивачем сума боргу становить 13026,50 грн. (500 дол. США х 26.053 курс долара встановленого НБУ на час звернення до суду). Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається в письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст.526-527 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Статтею 612 ЦК визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оцінюючи докази у справі, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, що в своїй сукупності дають можливість зробити висновок, що позов обґрунтований і такий, що підлягає повному задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 13026 грн. 50 коп. боргу. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п.2 ч.3, ч.1. ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. До витрат, пов»язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Оскільки позовні вимоги задоволені, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору 551 грн. 20 коп. Позивачем не було надано докази на підтвердження судових витрат на правову допомогу, у зв"язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. На підставі наведеного, ст.ст.526,527,530,610,1046,1047,1049 ЦК України,

Outcome: partial