Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб із [PERSON], зареєстрований 23 січня 2006 року Ходорівською міською радою Жидачівського району Львівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 03. Свої вимоги мотивує тим, що вони зареєстрували шлюб з відповідачем 23 січня 2006 року Ходорівською міською радою Жидачівського району Львівської області. Від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON] [INFO]. Позивачка зазначила, що у шлюбі з відповідачем перебували 11 років, мали намір збудувати міцну сім"ю, однак на протязі шести місяців стосунки між ними значно погіршились, в результаті чого в сім"ї часто виникали суперечки, конфлікти, що призвело до втрати поваги один до одного, взаєморозуміння та фактичного розпаду сім"ї. Спору стосовно поділу спільного майна та виховання дитини немає. Вважає, що Тому позивач вирішила звернутись до суду із даним позовом. Позивач подала письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягає на розірванні шлюбу. Проситьь після розірвання шлюбу залишити дошлюбне прізвище " [PERSON]" Відповідач в судове засідання не з'явився, подала письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, проти задоволення позову не заперечує. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, суд на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних в ній даних і доказів. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 цього Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23 січня 2006 року, виданого Ходорівською міською радою Жидачівського району Львівської області, позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Судом також встановлено та документально підтверджено факт наявності у подружжя дочки [PERSON] [INFO]. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки встановлено, що розлад у сім'ї є стійким, сторони разом проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про байдуже ставлення сторін до долі шлюбу та втрату останніми почуттів любові і поваги один до одного. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відтак, є всі підстави вважати, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача. Наявність спору щодо виховання неповнолітньої дитини та поділу набутого у шлюбі майна між сторонами на час розгляду даної справи судом не встановлено. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду.

Outcome: approved