Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на наступні обставини. 17 квітня 2014 рокуміж сторонами було укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків Програма «Стандарт» № 81-0402-14-00001, з визначенням страхової суми у розмірі 50 000 грн.Предметом вказаного договору є майнові інтереси, пов'язані з життям, здоров'ям та працездатністю застрахованої особи. 28 травня 2014 року позивач впав у відкритий люк, внаслідок якого [PERSON] зазнав ушкодження здоров'я. Про настання страхового випадку позивач повідомив відповідача, проте в досудовому порядку спір не було вирішено, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача надав заяву, в якій просив суд розглянути справу за відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. В матеріалах справі міститься заява представника відповідача про розгляд справи в режимі відеоконференції, яку було доручено провести Солом'янському районному суді м. Києва, проте у визначений час суд не вийшов на зв'язок під час судового засідання. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 квітня 2014 року між сторонами було укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків Програма «Стандарт» № 81-0402-14-00001, з визначенням страхової суми у розмірі 50 000 грн. Предметом вказаного договору є майнові інтереси, пов'язані з життям, здоров'ям та працездатністю застрахованої особи. 28 травня 2015 року позивач впав у відкритий люк, внаслідок якого останній зазнав ушкодження здоров'я. Відповідно до письмових пояснень позивача та представника відповідача, які містяться в матеріалах справи, після настання нещасного випадку позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою та надав всі необхідні документи для визнання випадку страховим та виплати страхового відшкодування. Проте відповідно до листа ПАТ «Страхова копанія «Українська страхова група» від 03 вересня 2014 року випадок позивача відповідач не визнав як страховий та відмовив у страховому відшкодуванні. Відповідно до ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 632 ЦК України, договір укладений сторонами, має умови, які повинні виконуватися. Згідно із Законом України «"Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором, тобто це договірні відносини, за порушення яких передбачена майнова (фінансова) відповідальність у формі пені, неустойки тощо. Відповідно до ст. 990 ЦК України та ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхового відшкодування провадиться страховиком згідно умов договору страхування; страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката); Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ч.2 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 7395 грн. та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 404, 38 грн. Відповідно до п. З. постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з пошкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших, негативних наслідків. Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Щодо відшкодування моральної шкоди не обхідно зазначити, що відповідно до п.п.17.2.1 п. 17.2 Договору страхування не підлягають відшкодуванню моральна шкода, упущена вигода (втрата доходу, штрафи, пеня або інше), будь - які побічні збитки або витрати, за винятком зазначених у договорі страхування. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існують договірні правовідносини, які врегульовані спеціальним законом - Законом України «Про страхування», який не передбачає такого виду відповідальності страховика як відшкодування моральної шкоди, і не передбачає такої відповідальності й договір страхування Таким чином, в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, слід відмовити. Окрім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставівищевикладеного та

Outcome: partial