Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 30% від його заробітної плати, якщо ця сума становить не менше прожиткового мінімуму на дитину, щомісячно: на малолітню [PERSON] до досягнення вісімнадцятилітнього віку та повнолітню [PERSON] до закінчення нею навчання та досягнення 23 років. Зобов'язати відповідача [PERSON] сплачувати аліменти на картковий рахунок матері [NUMBER] в «Дельта банку» (або інший в випадку зміни рахунку або банку) не пізніше 10 числа кожного місяця. Зобов'язати відповідача брати участь у додаткових витратах у рівній частці з позивачкою. Судові витрати покласти на відповідача. Мотивуючи, що з чоловіком з 2009 року проживають окремо. На протязі останніх 8 місяців, відповідач відмовився сплачувати аліменти, що стало підставою звернення до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить позовні вимоги задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав заяву про слухання справи без його участі, просить розглядати справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів, оскільки мирного врегулювання спору між сторонами не вбачається, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що суму аліментів може визначити самостійно та оплачувати додаткові витрати на утримання доньок. Суд вважає за можливе справу слухати у відсутності сторін згідно ст.169 ЦПК України, проводити судовий розгляд на підставі наявних в матеріалах справи доказах, проти чого сторони не заперечили. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволенння з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що від перебування у шлюбі сторони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO]. і [PERSON], [INFO]. Суд враховує вік платника аліментів, а також те, що він не подав доказів перебування на його утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти па дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Статтею 60 ЦПК України, передбачено обов'язок кожної із сторін довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Таким чином, позовні вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів з лютого місяця 2014 року не підлягають до задоволення так як не підтверджуються належними та допустимими доказами. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів у розмірі 30% від його заробітної плати, якщо ця сума становить не менше прожиткового мінімуму на дитину, щомісячно: на малолітню [PERSON] до досягнення повноліття та на повнолітню [PERSON] до закінчення нею навчання, до досягнення 23 років. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Щодо задоволення позовних вимог у частині брати участь у додаткових витратах на дитину в рівній частці з позивачкою, то такі задоволенню не підлягають, оскільки не доведені належними та допустимими доказами.

Outcome: partial