Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання, мотивуючи його тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На даний час син навчається на денному відділенні, на другому курсі біолого-технологічного факультету Білоцерківського національного аграрного університету, та потребує матеріальної допомоги батька, так як його утримує лише вона. Відповідач матеріально сина не утримує, і тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня пред»явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років. В відкритому судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів), починаючи з дня пред»явлення позову до суду, і до закінчення сином навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років. Позивач в відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в відкрите судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду, через канцелярію суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час між ними розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER], виданим 06.02.1997 року відділом РАГС Білоцерківського міськвиконкому Київської області. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], який на даний час являється повнолітнім, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданим відділом РАГС Білоцерківського міськвиконкому Київської області. Згідно довідки № 440 від 06.12.2013 року, виданої Білоцерківським національним аграрним університетом встановлено, що [PERSON] навчається в зазначеному університеті на 2 курсі біолого-технологічного факультету, на денному відділенні, та термін навчання становить з 01.09.2013 року по 30.06.2016 року. Судом, також, встановлено, що відповідач неналежно піклується про матеріальне забезпечення дитини, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов"язків, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, сина утримує лише позивач. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд врахував, що відповідач не утримує свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, що підтверджується матеріалами справи, має можливість утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання сина - [PERSON], не заперечує. На підставі викладеного, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати, а саме: 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved