Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивач у червні 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини, посилаючись в його обґрунтування на те, що 01 серпня 2014 року Бердянським РАЦС був зареєстрований їх шлюб з [PERSON], актовий запис №430. Від шлюбу вони мають дитину, [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. У свою чергу відповідач [PERSON] у липні 2015 року предявив зустрічний позов до [PERSON] за участю третьої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, в якому просив виключити з актового запису №199 від 26.02.2015 року про народження [PERSON], [INFO], відомості про батька [PERSON], [INFO], з виданням нового свідоцтва про народження з урахуванням наведених змін, який ухвалою суду від 06 липня 2015 року був обєднаний з первісним позовом. В позові посилався на те, що 02.08.2014 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], однак сімейне життя не склалося з самого початку. Без реєстрації шлюбу вони проживали з відповідачкою з березня 2014 року і до реєстрації шлюбу у його батьків. Приблизно з червня 2014 року їх відносини різко погіршилися, саме тоді вона завагітніла. Через два тижні після весілля [PERSON] зібрала речі і втекла з дому в невідомому напрямку без всяких пояснень. Йому вдалося лише одного разу поспілкуватися з нею, проте ніяких претензій щодо сумісного життя вона не до нього висувала, пояснень щодо своєї поведінки йому також не надала. Все це викликало підозру щодо його батьківства дитини. З тих пір вони проживали окремо та не спілкувалися. За місцем реєстрації відповідачки ним було подано заяву про розірвання шлюбу та отримано рішення Дніпровського районного суду м.Дніпропетровська Дніпропетровської області від 03.12.2014 року. У березні 2015 року він дізнався, що відповідачка 02.02.2015 року народила дитину - хлопчика [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бердянського МРУЮ 26.02.2015 року зроблено відповідний актовий запис №199. В свідоцтві про народження дитини батьком вказаний він, [PERSON]. У нього є сумніви, що він є біологічним батьком дитини, тому буде просити призначити судово-генетичну експертизу. Проте 21 липня 2015 року від позивача за первісним позовом [PERSON] до суду надійшла письмова заява, в якій вона просила залишити без розгляду її позов до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яку вона та її представник за договором адвокат [PERSON] підтримали в теперішньому судовому засіданні та просили задовольнити. Тому ухвалою суду від 22 липня 2015 року первісний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів був залишений без розгляду. Представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] підтримала позов та просила виключити з актового запису №199 від 26.02.2015 року про народження [PERSON], [INFO], відомості про батька [PERSON] з виданням нового свідоцтва про народження з урахуванням наведених змін. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов [PERSON] визнали повністю, при цьому [PERSON] надала суду письмову заяву про визнання нею позову в повному обсязі про виключення з актового запису про народження відомостей про батька [PERSON] та про те, що вона відмовляється від проведення судової генетичної експертизи та не бажає в порядку ч.3 ст.122 СК України звертатися до органу РАЦС з заявою про визнання батьківства з іншою особою. Представник відділу ДРАЦС по м. Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, її представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 02.08.2014 року Бердянським РАЦС був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], який за рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпропетровська Дніпропетровської області від 03.12.2014 року був розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копією згаданого рішення суду. 26 лютого 2015 року відділом ДРАЦС по м.Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області було видано свідоцтво про народження [PERSON], 02 лютого 2015 року, про що складено відповідний актовий запис №199, батьком якого записаний [PERSON], як вбачається з наданої копії свідоцтва про народження Серія І-ЖС №280187. Згідно із ч.1 ст.136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122, 124, 126 і 127Сімейного кодексу України має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч.2 цієї статті у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком,та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. У п.12 постанови "Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз"яснено, що предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, в письмовому вигляді відмовившись від проведення судової генетичної експертизи, таким чином фактично визнавши, що [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON], який народився 02 лютого 2015 року вже після розірвання шлюбу між ними за рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпропетровська Дніпропетровської області від 03.12.2014 року, яке набрало законної сили 14.12.2014 року. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Згідно із ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За таких обставин, суд вважає встановленим, що [PERSON] не являється біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим вважає , що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved