overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому зазначили, що позивачі проживають в [INFO] з 1969 року. Вказана квартира є власністю територіальної громади м. Запоріжжя, знаходиться в господарському віданні КП «Наше місто». Наймачем вказаної квартири є [PERSON]. Наймодавцем квартири є КП «Наше місто». Крім них у вказаній квартирі зареєстрована [PERSON], яка з 1997 року у квартирі не проживає. Місце проживання її не відомо. Факт не проживання в вказаній квартирі відповідачки підтверджується актом від 09 червня 2016 року, складеним спеціалістами Центру обслуговування абонентів за участю сусідів по спірній квартирі. У зв'язку з тим, що на цей час у позивачів важке матеріальне становище і реєстрації відповідачки чинить їм перешкоди в оформленні субсидії, у звязку з чим вони змушені звернутися до суду з цим позовом. Представник позивача та позивач надали заяву про розгляд справи за іх відсутності, наполягали на задоволенні позовної заяви. Відповідач до судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову. Треті особи надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов наступного висновку. Позивачі проживають в [INFO] з 1969 року. Вказана квартира є власністю територіальної громади м. Запоріжжя, знаходиться в господарському віданні КП «Наше місто». Наймачем вказаної квартири є [PERSON]. Наймодавцем квартири є КП «Наше місто». Крім них у вказаній квартирі зареєстрована [PERSON], яка з 1997 року у квартирі не проживає. Місце проживання її не відомо. Факт не проживання в вказаній квартирі відповідачки підтверджується актом від 09 червня 2016 року, складеним спеціалістами Центру обслуговування абонентів за участю сусідів по спірній квартирі. Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усік суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вилогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник частини нерухомого майна мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні мною права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України „ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" Зняття з реєстраційного обліку міста проживання здійснюється протягом семи діб на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] (далі - Квартира), та зняти його з реєстрації за вказаною адресою. В обґрунтування позову зазначили, що є співвласниками Квартири. Один із співвласників Квартири, а саме [PERSON], помер [INFO] року. В Квартирі в даний час зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач, які раніше перебували в шлюбі та проживали у вказаній Квартирі, проте шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] добровільно покинув Квартиру, комунальні послуги не сплачує, особистих речей відповідача в Квартирі немає. В даний час відповідач проживає в іншій квартирі, яка належить йому на праві власності. Позивачі в судове засідання не з'явились, від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів, в якій позовні вимоги ним було підтримано в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз'яснень, викладених в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачем, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати відповідача такою, що втратила право на користування кв.[ADDRESS], мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 12 вересня 2006 року ними було придбано квартиру [ADDRESS]. Відповідач з 2006 року не проживає у вказаній квартирі, участі в сплаті комунальних платежів не бере, особистих речей в квартирі не зберігає, періодичну пресу не передплачує, поштові відправлення до відповідача не надходять, участі в утриманні квартири не бере. Позивачі в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просять позов задовольнити та слухати справу у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, суд ухвалив слухати справу у його відсутності на підставі наявних матеріалів справи, з винесенням заочного рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, суд ухвалив слухати справу у його відсутності на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено що позивачами було придбано квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири /а.с.7/. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї №2643 від 16.11.2013р. /а.с.6/ в квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON]. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, а саме актами ЛКП „Айсберг" від 22.11.2013 року, в квартирі [ADDRESS] [PERSON] зареєстрована, але фактично не проживає. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином суд вважає, що позов є підставним, оскільки позивач повністю довів обставини на які посилається, відповідач в судове засідання не з'явився, жодних доказів на спростування позовних вимог суду не представив, а тому підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за кожним в порядку спадкування за законом право на ? частину земельною частки (паю) площею 3,63 в умовних кадастрових гектарах, що перебувала в колективній власності колишнього КСГП «Нива» на території Роїщенської сільської ради Чернігівського району та області та належала [PERSON] на підставі сертифікату серії ЧН № 0070069. Свої вимоги мотивували тим, що даний Сертифікат, який отриманий спадкодавцем за життя, втрачений, а тому позивачі, як спадкоємці першої черги за законом не можуть оформити у нотаріуса право на спадщину на вказану земельну частку (пай). Позивачі в судове засідання не зявилися, надали повноваження на представлення їх інтересів своєму представнику [PERSON] ( а.с. 12,13). Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити (а.с.146 ). Відповідач - Роїщенська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Проти задоволення позову не заперечують ( а.с. 142). Представник третьої особи Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з"явився, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, вирішення даного спору покладає на розсуд суду (а.с.145 ). Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала клопотання про розгляд справи у її відсутності. Заявлені вимоги відносить на розсуд суду ( а.с. 43).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять виселити [PERSON] з житлового будинку [ADDRESS]. Мотивуючи свої вимоги позивачка [PERSON] вказує, що згідно договору купівлі - продажу від [INFO] та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, вона є власником, а її донька [PERSON] користувачем житлового будинку [ADDRESS] з господарськими забудовами та спорудами. Відповідач являється колишнім чоловіком її доньки та позивачки по цій справі [PERSON] З її дозволу було проведено реєстрацію місця проживання відповідача. Після того, як в сім»ї її доньки почалися проблеми, вона вирішила не заважати та піти з вказаного будинку і почала проживати за іншою адресою. Після того, як її донька та [PERSON] розірвали шлюб, вона вирішила повернутися до свого будинку. Однак, відповідач заважає їй це зробити. У зв»язку з цим, вони змушені звернутися до суду. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні вказаний позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачів визнав та пояснив, що він прописаний у спірному будинку та проживає в ньому, як колишній чоловік [PERSON] На даний час згоден виселитися, оскільки будинок не його. Судом встановлені слідуючі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі - продажу від [INFO] та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, [PERSON] являється власником житлового будинку [ADDRESS] з господарськими забудовами та спорудами. ЇЇ донька та позивач по вказаній справі [PERSON] являється користувачем вказаного будинку. Відповідач [PERSON] доводиться [PERSON] колишнім чоловіком. З дозволу [PERSON] було проведено реєстрацію місця проживання відповідача. На даний час шлюб розірвано, згідно рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 05.05.2014 року. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частина 1 ст. 317 ЦК України проголошує, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Судом встановлено, що відповідач і позивач [PERSON] під час спільного проживання придбали будинок, який є спільною власністю, отже відповідач забезпечений житлом, членом сім"ї позивача не є, вчиняє перешкоди в користуванні позивачкою [PERSON] свої майном, а саме: будинком [ADDRESS] Враховуючи викладене та те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять суд визнати за ними право власності в рівних частинах на квартиру [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що вони є спадкоємцями за законом та за заповітом після смерті [PERSON] та у зв'язку з втратою свідоцтва про право власності на вказану квартиру вони не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину. У судове засідання позивачі не з'явились, від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити, позивач [PERSON] у позовній заяві справу просить розглядати у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] з 22.01.1982 року перебувала у шлюбі з [PERSON]. 03.11.2009 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів квартиру [ADDRESS] [PERSON]. 07.12.2001 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та їй присвоєно прізвище «[PERSON]». Відповідно до ордеру №289 від 12.08.1982 року, виданого на підставі рішення виконкому №420 від 28.07.1982 року, [PERSON] з дружиною отримав квартиру [ADDRESS]. Відповідно до довідки ОЖБК в м. Чернігові від 30.07.1998 року вартість квартири було повністю виплачена у 1990 році.(а.с. 7). [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS]. Позивачі у передбачений законом строк звернулись до державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] 24.07.2014 року державним нотаріусом [PERSON] видано довідку про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не надано правовстановлюючого документу на квартиру - свідоцтво про право власності. Відповідно до інформації КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 05.03.2014 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 04.09.1998 року. Відповідно до статті 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, частина 1 статті 70 СК України передбачає, що частки дружини та чоловіка в майні, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи викладене, суд вважає, що даний позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору дійсним. Представник позивача [PERSON] до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду невідомі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що 05 березня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна [NUMBER] - квартири [ADDRESS]. (а.с. 7-8). Відповідно до вимог статті 15 Закону України "Про товарну біржу", Угоду зареєстровано на Чернігівській Універсальній товарній біржі Джі-Ай-Пі, реєстровий [NUMBER]. Право власності на набуту за договором купівлі-продажу квартиру [ADDRESS] зареєстровано Чернігівським МБТІ під №16671 від 12 лютого 1998 року. Втім, Угоду не було посвідчено нотаріально. Позивачка звернулася до нотаріуса для належного оформлення документів, але їй було роз'яснено, що їй необхідно звернутися до суду, оскільки договір нотаріально оформлений не був. Відповідно до ст.15 Закону України „Про товарну біржу" (що застосовувався до даних правовідносин на момент укладення договору) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно статті 47 ЦК Української РСР, що діяв на час укладення Угоди, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому випадку нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Оскільки реальне виконання сторонами умов Угоди та ухилення відповідачів від її нотаріального посвідчення по справі повністю доведено, позов про визнання Угоди дійсною підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] у встановленому законом порядку набула право власності на квартиру [ADDRESS], що підтверджується відміткою комунального підприємства "Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації", реальне виконання сторонами умов договору купівлі-продажу повністю доведено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS]. Вказують, що згідно довідки про склад сім'ї від 28.11.2016р. №608 в будинку зареєстровані 3 особи, однак відповідач [PERSON] фактично зареєстрований, але в квартирі за вищевказаною адресою, не проживає вже тривалий час, а саме з червня місяця 2010 року. На підставі вищевикладеного просять суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та стягнути судовий збір. В судове засідання позивачі не з'явилися. Від їх представника до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Просили суд позов задовольнити, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи, а саме розміщенням оголошення в регіональній газеті про виклик до суду. Про причини неявки суд не повідомив. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. /а.с.9 /. Згідно довідки про склад сім'ї та реєстрацію від 28.11.2016 року №608 в будинку зареєстровані 3 особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] /а.с.10/. Згідно Акту комісії дільничного комітету ПП «Житлосервіс» від 28.11.2016р. в квартирі за вищевказаною адресою відповідач [PERSON] не проживає з червня 2010 року. /а.с.13/. У відповідності зі ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, - «Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу». Відповідно до ст.41 Конституції України „Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю". Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Дослідивши матеріали справи, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на наступне. Позивачі вказали, що двокімнатна квартира, яка розташована [ADDRESS] належить їм на праві спільної часткової власності. У 2015 році відповідач звернувся до [PERSON] з проханням зареєструвати його у квартирі позивачів, так як йому було необхідно отримати посвідку на постійне проживання в Україні. При цьому [PERSON] обіцяв, що через рік він зніметься з реєстрації. Позивачі погодились, але у квартиру відповідач не вселявся і не проживав у ній. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке. На підставі свідоцтва про право власності від 21.09.2007 року, виданого Карло-Марксівською сільською радою, позивачам на праві часткової власності належить квартира [ADDRESS] З"ясовано, що у 2015 році на прохання відповідача позивачі надали йому дозвіл зареєструватися у квартирі позивачів, так як йому було необхідно отримати посвідку на постійне проживання в Україні. Встановлено, що відповідач, хоча і був зареєстрованим у вказаній квартирі, але у вказану квартиру відповідач не вселявся і не проживав у ній, місце реєстрації потрібно було відповідачу для оформлення документів. Встановлено, що відповідач не є родичем позивачів. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 р. №6-57цс11). Відповідач не спростував обставини, викладені у позовній заяві. За таких обставин суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою, належною позивачам на праві спільної часткової власності. Суд, оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законими та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved