Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить суд винести рішення, яким її позов задовільнити в повній мірі визнавши за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку, в якому вона на даний час проживає разом з неповнолітніми дітьми та визнати право власності на господарські будівлі: літню кухню позначену на плані під літерою " Б" та сарай позначений літерою "В", які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Крім того позивачка просить визнати за нею право власності на 2/3 частини двох земельних ділянок, розташованих за адресою: [ADDRESS], площею 0,6210 га, та 0.1 га. для ведення особисто селянського господарства та індивідуального житлового будівництва. За відповідачем [PERSON] позивачка просить визнати право власності на 1/3 частину житлового будинку, на господарські будівлі (сарай) позначені на плані під літерою 'Т" та право власності на 1/3 частину двох земельних ділянок, розташованих за адресою: [ADDRESS], площею 0,6210 га. та 0.1 га. для ведення особисто селянського господарства та індивідуального житлового будівництва. Крім того позивачка просить суд зобовязати [PERSON] за власні кошти обладнати вхідні двері із виділеної йому у власність частини житлового будинку та закрити дверний прохід із кімнати позначеної на плані під № 1.2 в кімнату під №1.3 цегляною перегородкою. А також стягнути з [PERSON] 243 грн. 60 коп. на її користь 243 грн. 60 коп. судових витрат витрачених нею при подачі заяви до суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В матеріалах справи мається письмове заперечення, в якому відповідач не визнає позовні вимоги [PERSON] Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовільнити, не заперечували проти винесення заочного рішення. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 224 ЦПК України за неявки відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, про що свідчить довідка - повідомлення. При конкуренції загальної та спеціальної процесуальної норми, суд застосовує норму спеціальну і керується положеннями ч.1 ст. 224 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи в разі неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду справи. Суд зясувавши думку позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 15 ч.1 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що [PERSON], уклала шлюб із відповідачем, [PERSON] Даний шлюб було зареєстровано відділом РАГСу Недригайлівського району Сумської області (актовий запис № 02). Одразу після одруження, вони стали проживати однією сімєю. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], 2004 р.н. та [PERSON], 2011 р.н. 12 квітня 2007 року [PERSON] і [PERSON], за спільні кошти, для потреб сім'ї, купили будинок з надвірними будівлями, розташований в [ADDRESS]( Договір купівлі-продажу від 12.04.2007 року, зареєстрований у реєстрі за № 478) Одночасно сторони придбали і земельні ділянки площею 0,6210 га.( кадастровий номер 5923582200:04:000:0120), та 0.1 га.(кадастровий номер 5923582200:04:000:0119.) для ведення особисто селянського господарства та індивідуального житлового будівництва.( Договір купівлі-продажу від 12.04.2007 року зареєстрований у реєстрі за №479). З того часу позивачка із дітьми постійно проживає у даному будинку, доглядає за ним, проводить необхідний ремонт та обробляє земельні ділянки, а відповідач спочатку проживав разом з позивачкою та дітьми , а потім залишав сімю і проживав у іншому місці. Після розірвання 13 листопада 2013 року Недригайлівським районним судом шлюбу, позивачка разом з дітьми так і продовжує проживати в спільному будинку. Аліментів та матеріальної допомоги відповіач на утримання дітей та господарства не надає взагалі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України). Відповідно до ст. 69 СК України- дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Нормою ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Разом з тим ч. 2 ст. 70 СК України передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин , що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, знищив чи пошкодив спільне майно , втрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Також за рішенням суду частка майна дружини може бути збільшена, якщо з нею проживають діти, за умови що розмір аліментів, які вони одержують недостатній для їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування( ч. З ст. 70 СК України ). Виходячи з цього суд вважає за вірне відступити від засад рівності при поділі часток подружжя та за необхідне частку майна позивачки збільшити.

Outcome: approved