Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.11.2013 між сторонами був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 250. В шлюбу у сторін 13.10.2014 народилася дитина [PERSON], яка проживає з матір"ю та перебуває на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. Заперечень на позовну заяву та заяв про участь у розгляді справи не надійшло. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об'єктивно з'ясувавши обставини справи, суд вважає про задоволення позову з огляду на наступне. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-Х1І від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку. Судом встановлено, що 20.11.2013 між сторонами був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 250, який 18.04.2018 розірваний за рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси ()спрва № 712/2253/18, провадження № 2/712/1045/18) . Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження дитини серія І-СР № 199504 від 17.10.2014. Згідно з довідкою про реєстрації місця проживання особи, встановлено, що дитина зареєстрована за місцем проживання матері [PERSON] по вул. Святотроїцька (Кірова)[ADDRESS] в м. Черкаси. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає, при цьому має обов'язок, встановлений ст. 180 СК України. Дитина знаходиться на утриманні та вихованні матері. Відповідно до п. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути аліменти з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Оскільки суд задовольняє позов, то з відповідача, згідно з ст. 141 ЦПК України, на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. Суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України).

Outcome: approved