Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив визнати недійсним кредитний договір № 5666364 від 12 вересня 2007 року, укладений між позивачем та ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» в особі Харківської філії «ПУМБ»; визнати недійсним договір іпотеки № 5666400 від 12 вересня 2007 року, укладений між позивачем та Банком «ПУМБ», посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], р. № 3382; визнати прилюдні торги, організовані ПП «Нива-В.Ш.» в особі філії 21 м. Харкова такими, що не відбулися; визнати недійсним та скасувати протокол прилюдних торгів № 2112224 від 05 листопада 2012 року; визнати недійсним та скасувати акт відділу примусового виконання рішень ВДВС ХМУЮ від 09 листопада 2012 року; визнати недійсним свідоцтво про придбання квартири [ADDRESS] з прилюдних торгів від 22 листопада 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], р. № 3235. В обґрунтування зазначених вимог зазначив наступне: 12 вересня 2007 року між ним та ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» в особі Харківської філії «ПУМБ» було укладено кредитний договір № 5666364 на суму 38990 доларів США. На виконання умов договору був укладений договір іпотеки, предметом якого стала двокімнатна ізольована квартира [ADDRESS], яка належала позивачу на праві власності. Позивач вказав, що він є колишнім військовослужбовцем, залишив військову службу у зв'язку з отриманням черепно-мозкової травми. 3 2005 року перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері № 3, ніде не працює, та саме під час відвідання лікарні по вул. Артема 32, робітниками банку йому було запропоновано оформити кредит. Після отримання коштів, частину грошей позивачем було витрачене на харчування, лікування, одяг, а частину - на погашення кредиту. Позивачу стало відомо, що у травні 2013 року належна йому квартира була продана з торгів ПП «Нива-В.Ш.» в особі Харківської філії № 21, відповідачу [PERSON], а рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 травня 2013 року позивач був позбавлений права користування зазначеною квартирою. Позивач вказує, що укладений договір кредиту та договір іпотеки є недійсним, відповідно до вимог ст. 225 ЦК України, оскільки він під час укладання договорів не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними. Крім того, позивач вважає недійсними проведені публічні торги та свідоцтво про право власності, яке отримав [PERSON], оскільки всі ці дії були проведені з порушенням Закону України «Про Іпотеку», Законом України «Про виконавче провадження», Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5. Так, позивача не було сповіщено про час та місце проведення торгів, не було повідомлено про проведення оцінки майна, та взагалі позивачу не було відомо про існування виконавчого провадження. Всі ці порушення вимусили позивача звернутись до суду. У судовому засіданні позивач та його представник адвокат [PERSON], яка діяла на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги, підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник ЗАТ «Перший український міжнародний банк» в особі Харківської філії "ПУМБ", [PERSON], яка діяла на підставі довіреності, у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та просила відмовити у задоволенні позовних вимог, надала письмові заперечення. Також представник просила застосувати строк позовної давності. Представник приватного підприємства "Нива-В.Ш.» в особі Харківської філії 21, Черкашина Т.А. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, надала письмові пояснення та пояснила, що позивачем пропущений строк оскарження результатів прилюдних торгів, встановлений ст. 48 Закону України «Про іпотеку». Також зазначила, що на підставі заявки державного виконавця від 18.09.2012 року, між «Нива-В.Ш.» в особі Харківської філії 21 та Фрунзенським ВДВС ХМУЮ було укладено договір про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна № 2112224. При підготовці та реалізації договору предмету іпотеки «Нива-В.Ш.» були виконані всі вимоги, передбачені діючим законодавством України, позивача належним чином повідомлявся про час та місце проведення торгів, про оцінку майна та на адресу позивача направлявся протокол про проведення прилюдних торгів. Також «Нива-В.Ш.» були надані оголошення в двох засобах масової інформації та на веб-сайті Інформюсту. Також, представник «Нива-В.Ш.» вказала, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.03.2013 року, залишеного без змін Апеляційним судом Харківської області, позивача було визнано таким, що втратив право користування спірною квартирою, тим самим була встановлена правомочність переходу права власності на [PERSON] Представник [PERSON], [PERSON], яка діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності, проти позову заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість та незаконність, безпідставність, недоведеність обставин позовної заяви та відсутність порушення норм права на які посилався позивач, та пропущення строків давності для звернення до суду. Надала письмові заперечення щодо позовних вимог. Представник ТОВ «АНСУ», Горлач А.С. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ Харківської області, Мельник Т.О. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та зазначила, що 29.11.2011 року державним виконавцем Дзержинського відділу ДВС ХМУЮ було відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 2924, виданого 18.10.2011 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] про звернення стягнення на квартиру № 9 по вул. Корчагінців, 21 м. Харкова. Постанова була направлена [PERSON] 19.03.2013 року матеріали виконавчого провадження були передані до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Харківської області. 16.05.2012 року був складений акт опису та арешту майна, а 21.05.2012 року винесена постанова про проведення оцінки арештованого майна. 29.05.2012 року надана оцінка майна, 05.06.2012 року сторонам виконавчого провадження направлені повідомлення щодо оцінки майна, ніяких заперечень не надійшло. Для подальшої реалізації арештованого майна, пакет документів було передано для конкурсної комісії для проведення тендеру. 19.09.2012 року між «Нива-В.Ш.» в особі Харківської філії 21 та відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Харківської і було укладено договір про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна № 2112224. 09.11.2012 року державним виконавцем було складено акт про реалізацію предмета іпотеки. Третя особа приватний нотаріус ХМНО [PERSON] до судового засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності та надала письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначила що жодних порушень вимог чинного законодавства нею порушено не було. Так, під час посвідчення договору іпотеки не було підстав вважати, що позивач не може усвідомлювати значення своїх дій та не міг керувати ними, у нотаріуса не було, та нею був посвідчений договір іпотеки. Після реалізації предмету іпотеки до нотаріусу були надані оригінал акту від 09.11.2012 року про проведення публічних торгів та реалізацію предмета іпотеки з якого вбачалось що квартири [ADDRESS] придбана з прилюдних торгів [PERSON], та нею було видано свідоцтво про право власності. Суд, вислухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина 1 ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. 12 вересня 2007 року між позивачем та ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» в особі Харківської філії «ПУМБ» було укладено кредитний договір № 5666364, згідно якого йому було надано кредит у розмірі 38 990,00 доларів США. Того ж дня в забезпечення виконання зобов'язання між позивачем та Банком «ПУМБ» було укладено договір іпотеки № 5666400, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], р. № 3382. Відповідно до п. 2 вищезазначеного договору предметом іпотеки була - 2 кімнатна ізольована квартира [ADDRESS], яка належала йому на праві власності згідно до договору довічного утримання від 26 липня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], р. № 7186. Як обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на свою неспроможність, внаслідок отримання черепно-мозкової травми, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час укладання договорів кредиту та іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, вчинений дієздатною фізичною особою, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи в разі, якщо судом буде встановлено, що в момент вчинення правочину вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. У контексті викладеного слід розуміти, що підставою для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій ч. 1 ст. 225 ЦК України, має бути встановлена судом неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. По справі за клопотання позивача та його представника була проведена амбулаторна судово-психіатрична експертиза № 274 від 25.03.2014 року, згідно висновків якої [PERSON] потребує проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи. У судовому засіданні судом було неодноразово поставлено перед позивачем питання щодо проходження стаціонарної судово-психіатричної експертизи, але позивач в категоричній формі відмовився від проходження стаціонарної експертизи. Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів для підтвердження своїх вимог, доказів неспроможності, внаслідок отримання черепно-мозкової травми, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час укладання договорів кредиту та іпотеки, і тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо визнання договору кредиту та іпотеки недійсними. Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, підставою для визнання торгів недійсними відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України позивачами зазначено недодержання державним виконавцем та «Нива-В.Ш.» при проведенні прилюдних торгів норм Закону України «Про іпотеку», «Про виконавче провадження» Інструкції про проведення виконавчих дій та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Законом України «Про іпотеку» визначено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхнє права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (ст.ст. 1, 2, 5, 7, 10, 11, 111, 85 Закону). Правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 р. за №68/5 та зареєстрованого в указаному Міністерстві 02 листопада 1999 року за № 745/4038. Цим Тимчасовим положенням визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення), та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд. 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4) і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 6). У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року в справі № 6-174цс12 зазначено, що виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином. Такий висновок узгоджується й з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розд. 6 Тимчасового положення, пп. 244, 245, 248 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 липня 1994 року № 152/361, ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). Отже, враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч. ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). Також, слід зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 р.за №68/5 та зареєстрованого в указаному Міністерстві 02 листопада 1999 року за № 745/4038. Як вбачається з листа Головного управління юстиції у Харківської області Управління ДВС відділу примусового виконання рішень від 05.06.2012 року підставою відкриття виконавчого провадження в даній справі є виконавчий напис, вчинений 18.10.2011 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] про звернення стягнення за іпотечним договором № 5666400 посвідчений 12.09.2007 року на квартиру [ADDRESS] яка належить на праві власності [PERSON] для задоволення вимог ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» в особі Харківської філії «ПУМБ» . На підставі постанови старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Бажиновою К.С. від 29.11.2011 року відкрито виконавче провадження відповідно до виконавчого напису № 2924 виданого 18.10.2011 року про звернення стягнення на предмет іпотеки. В матеріалах справи є від 01.12.2011 року супровідний лист та квитанція про сплату за направлення рекомендованого листа, але повернення почтового повідомлення або сповнення самого листа матеріали справи не містять. 19 березня 2012 року в.о. начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області винесено постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження з Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області виконавчого провадження ВП №30092761. 16.05.2012 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області складено акт опису та арешту, накладено арешт нерухомого майна боржника, а саме на квартиру [ADDRESS] 21.05.2012 року державним виконавцем винесено Постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. 29.05.2012 року державним виконавцем було отримано звіт про вартість майна - квартири [ADDRESS] в якому встановлена ринкова вартість квартири - 225 200 грн. Матеріали справи не містять інформації про отримання позивачем повідомлень про проведення оцінки та про можливість надати свої заперечення. Реалізацію предмету іпотеки, яка належала на праві власності [PERSON] проводила філія 21 ПП «Нива-В.Ш.» від імені та в інтересах Приватного підприємства «Нива -В.Ш.». відповідно договору № 2112224 від 19.09.2012 року між філією 21 ПП «Нива-В.Ш. та ВДВС Головного управління юстиції Харківської області. Як вбачається з договору № 2112224 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 19 вересня 2012 року предметом договору є здійснення сторонами дій, пов'язаних з виконанням вимог умов договору про реалізацію арештованого майна, на яке звернено стягнення державними виконавцями при примусовому виконанню вішень. Перші прилюдні торги спірної квартири було призначено на 11.10.2012 року о 09:00 год. за адресою: м. Харків, вул. Аерофлотська, 20. Філією 21 було розміщене інформаційне повідомлення № 829664 на веб-сайті «Система реалізації конфіскованого та арештованого майна» 25.09.2012р., в якому було повідомлено про день, час та місце проведення прилюдних торгів, стартову ціну реалізації (225 200 гривень), умови участі в прилюдних торгах та інше. Аналогічні оголошення було надруковано в двох засобах масової інформації - газеті «Харківський кур'єр» від 25.09.2012 року і «Прем'єр» від 25.09.2012 року. Відповідно до п. 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. Згідно ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Письмове повідомлення особи має бути доведене письмовими доказами. Згідно ст. 62 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Матеріали справи не містять належних письмових доказів про сповіщення позивача про проведення прилюдних торгів. Надані копії журналів вихідної кореспонденції про оповіщення позивача про проведення прилюдних торгів не є в розумінні ст. ст. 58-59 ЦПК України належними та допустимими доказами, тому суд їх до уваги не приймає. Як вбачається з матеріалів справи 11 жовтня 2012 року для участи на прилюдних торгах не було зареєстровано жодного учасника, тому вони були оголошені такими, що не відбулись. Належних доказів про оповіщення позивача також суду не надано. На виконання ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було здійснено переоцінку майна на 25%, про що складено відповідний акт. Повторні прилюдні торги за договором № 211224 від 19.09.2012 р. було призначено на 05.11.2012 р. о 09:00 год. за адресою: м. Харків, вул. Аерофлотська, 20. Відповідно до п. 4.6. Тимчасового положення, діючого на період проведення торгів, повторні прилюдні торги проводяться не раніше ніж через місяць з часу проведення перших прилюдних торгів. У даному випадку перші торги сталися 11.10.2012 року, а другі 05.11.2012 року, що є порушенням вказаної норми Тимчасового положення. Відповідно до п. 4.2. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна лот виставляється на торги за наявності не менше двох покупців. У відповідності до пункту 7.1. розділу 7 «Прикінцеві положення» Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися, зокрема, у разі відсутності покупців або наявності лише одного покупця. На участь в прилюдних торгах було зареєстровано одного учасника - [PERSON]. При проведенні 05.11.2012 року прилюдних торгів при реєстрації у якості покупця був лише [PERSON], про що свідчить протокол № 2112223 про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, належного [PERSON], тобто не дотримано п.4.2 про порядку проведення прилюдних торгів та Прикінцевих положень (п.7) вказаного Тимчасового положення. Прилюдні торги відбулись, про результати їх було складено протокол № 2112224 від 05.11.2012 року, переможцем став [PERSON]. Також суд зазначає, що відповідно до «Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна» за результатами торгів укладається договір купівлі-продажу між організатором торгів та його переможцем, який оформляється протоколом проведення торгів, а тому його, як і будь-який інший договір, може бути визнано недійсним з підстав, передбачених законом, зокрема, через його невідповідність актам цивільного законодавства. Позовна давність для оспорювання укладеного на торгах договору є загальною, тому посилання представників на пропущення строків позовної давності [PERSON] та ПП «Нива-В.Ш.» є неспроможними, оскільки позовна давність у даному випадку у загальною - три роки. Цивільно-правовими наслідками визнання недійсним укладеного на торгах договору відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК є реституція - повернення сторін договору до первісного стану. В такому разі відчужене майно повертається організатору торгів для повторної організації і проведення торгів. Суд в даному випадку не застосовує наслідки, передбачені ч.1 ст. 216 ЦК, оскільки відповідно до Наказу міністерства юстиції України № 656/5 від 16.04.2014 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року за № 427/25204 «Про проведення експерименту із запровадження порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» з 01 липня 2014 року у Харківській області запроваджений експеримент з реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, який передбачає іншій порядок проведення торгів.

Outcome: partial