Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивачка звернувся\~у суд\~із позовом\~до Снятинської\~міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . Померлій на підставі державного акту на право власності на землю, серії Р1 № 198098 від 18.02.2003р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №497, належали земельні ділянки № [NUMBER] площею 0,577га та №1511 площею 0,648га, загальною площею 1,23 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Вовчківської сільської ради. Внаслідок смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступивла позивачка, оскільки [PERSON] за життя заповіла своє майно останній. У зв`язку з тим, що Державний акт на право приватної власності на землю був виданий після смерті [PERSON] , позивачка оформити на себе право власності на вказану земельну ділянку не може, а тому вимушена звернутися до суду із даним позовом. Представник позивачки в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача Снятинської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує, просив справу розглядати за його відсутності. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно заповіту від 21.07.1995р., посвідченого секретарем Вовчківської сільської ради Дицько Г.П., [PERSON] , 1920 р.н. заповіла все своє майно [PERSON] , 1961 р.н. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого на [PERSON] слідує, що остання померла [INFO] . З довідки від 21.07.2021 р. № 631, виданої Снятинською міською радою, слідує, що на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в господарстві по [ADDRESS] була зареєстрована і проживала [PERSON] , 1961 р.н. Заповіт від [PERSON] посвідчувався у Вовчківській сільській раді . З державного акту на право приватної власності на землю Серії Р1 №198098, виданого на [PERSON] , слідує, що останній належить земельна ділянка площею 1,23 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка розташована на території Вовчківської сільської ради. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що інформація у Спадковому реєстрі після смерті [PERSON] відсутня. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачкою право власності на земельні ділянки № [NUMBER] площею 0,577га та № [NUMBER] площею 0,648га, загальною площею 1,23 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Вовчківської сільської ради, Коломийського району, Івано-Франківської області, які належали [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серія Р1 №198098, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №497 від 18.02.2003 р. На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України,

Outcome: approved