Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], 16.08.2005р.н. та сина [PERSON], 17,07.2008р.н. у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що він ухиляється від батьківського обовязку утримувати сім"ю, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подано суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що дає підстави суду визнати його неявку без поважних причин та дає можливість суду слухати справу у його відсутності з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 17.02.2005року, про що свідчить свідоцтво про одруження, видане відділом РАЦСУ Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 167. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: син [PERSON], 16.08.2005р.н. що стверджується свідоцтвом про народження І-ИД №027642 та син [PERSON], 17.07.2008р.н. що стверджується свідоцтвом про народження І-ИД № 077559. Згідно довідок №177,178 Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №26 від 25.10.2016року, [PERSON], навчається у 6-В класі, а [PERSON] у 3-А класі Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №26. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ст.181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України та ч. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 віл 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів: наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи ту обставину, що відповідач [PERSON] має можливість виконувати батьківські обовязки по утриманню неповнолітніх дітей, суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення прав неповнолітніх синів, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує стан здоровя, матеріального становища дітей і платника аліментів, інших обставин, що мають істотне значення, виходить з рівності обовязку батьків щодо утримання дітей, прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.

Outcome: partial