Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору на загальну суму 3118 грн.30 коп. та судових витрат в розмірі 243 грн.60 коп. В обґрунтування позову представник позивача посилався на те, що 25 вересня 2008 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою складає між нею та банком відповідний договір,що підтверджується її підписом у заяві. Кредитний договір був укладений на підставі ст.634 ч.1 ЦК України шляхом приєднання відповідачки до умов, встановлених банком у формулярах або інших стандартних формах. Банк виконав свій обов"язок по перерахуванню коштів, однак відповідачка порушила умови договору та станом на 30 червня 2015 року допустила заборгованість в загальному розмірі 3118 грн. 30 коп., яка складається із 266 грн. 30 коп. заборгованості за кредитом, 865 грн.41 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1600 грн. заборгованості за пенею та комісією за користування кредитом, а також штрафу в розмірі 250 грн. (фіксована частина), штрафу в розмірі 136 грн. 59 коп.(процентна складова). Тому просить стягнути з відповідачки вищезазначену суму боргу та судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON] направив клопотання, в якому позов підтримав, просив проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідачка [PERSON] позов визнала і пояснила, що в сім»ї склалося важке матеріальне становище, а тому вона не мала змоги погашати борг. По мірі можливості вона буде сплачувати борг по кредиту. Заслухавши пояснення відповідачки вивчивши матеріали справи, суд вважає,що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 25 вересня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк» у відповідності до ч.1 ст.634 ЦК України укладено кредитний договір про надання кредиту в розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредитний договір складається з умов і правил надання банківських послуг та відповідної заяви [PERSON] від 25 вересня 2008 року. Відповідно до умов цього договору банк перерахував обумовлену суму грошей, однак відповідачка не виконує умови договору, внаслідок чого утворилася заборгованість. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 30 червня 2015 року [PERSON] допустила заборгованість в загальному розмірі 3118 грн. 30 коп., яка складається із 266 грн. 30 коп. заборгованості за кредитом, 865 грн.41 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1600 грн. заборгованості за пенею та комісією за користування кредитом, а також штрафу в розмірі 250 грн. (фіксована частина), штрафу в розмірі 136 грн. 59 коп.(процентна складова). Із статуту ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що вказане товариство є правонаступником за всіма правами та обов»язками ЗАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором, зокрема сплата неустойки (пені). Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що відповідачка не виконала у визначені строки зобов'язання по поверненню грошових коштів ПАТ КБ «Приватбанк», яке відповідно до умов договору кредиту та закону вправі вимагати стягнення неповернутої позики, відповідних процентів, штрафних санкцій. Також згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved