overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 16 червня 2015 року. Мотивує заяву тим, що подружні стосунки не склалися, з відповідачем мають різні погляди на життя, проживають окремо, шлюб носить формальний характер. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з викладених у ньому підстав. Додатково пояснила, що чоловік зловживає спиртними напоями і це було причиною постійних конфліктів в сім"ї. Не проживають разом з 24.02.2017, проте рішення про розірвання шлюбу є остаточним, примирення неможливе. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував, вказував на те, що дійсно з дружиною не проживають з 24.02.2017 року, не підтримують подружніх стосунків. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності приходить до наступних висновків. 16.06.2015 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Подружжя має спільну дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Дитина проживає з матірю, спору щодо її місця проживання на даний час між сторонами немає. Частинами 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з 24.02.2017 сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Строк на примирення надавати сторонам є недоцільним, оскільки позивач категорично заперечує проти цього, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сімї в подальшому неможливо, шлюб сторін існує формально, а тому суперечить їх інтересам, і може бути розірваним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 18.09.2004р. Мотивує заяву тим, що сумісне життя з відповідачем почало поступово погіршуватися з причини відсутності взаємопорозуміння, відмінності поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки по веденню спільного господарства. Сторони в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх вудсутності, позивач позов підтримала, а відповідач позов визнав, просили шлюб розірвати. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. 18.09.2004р. між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10). Донька проживає з матір»ю, спору щодо її місця проживання між сторонами немає. Судом встановлено, що сторонни з грудня 2014 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують, не бажають зберегти сім"ю та просять шлюб розірвати. Майнового спору не мають. Таким чином, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, примиритись сторони не бажають, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 21.10.2006р. Мотивує заяву тим, що сумісне життя з відповідачем почало поступово погіршуватися з причини відсутності взаємопорозуміння, відмінності поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки по веденню спільного господарства. Сторони в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх вудсутності, позивач позов підтримала, а відповідач позов визнав, просили шлюб розірвати. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. 21.10.2006р. між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Донька проживає з матір»ю, спору щодо її місця проживання між сторонами немає. Судом встановлено, що сторонни з червня 2011 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують, не бажають зберегти сім"ю та просять шлюб розірвати. Майнового спору не мають. Таким чином, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, примиритись сторони не бажають, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 25.07.2004р. Мотивує заяву тим, що сумісне життя з відповідачем почало поступово погіршуватися з причини відсутності взаємопорозуміння , відмінності поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки по веденню спільного господарства. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що відносини з відповідачем погіршувались останні 3 роки, а в січні 2015р. позивачка разом з дитиною змінили місце проживання. Як зазначає [PERSON], з того часу відповідач жодним чином не цікавився ні її справами, ні дитиною, не висловлював намірів примирятись та будь-яких дій для цього не вчиняв. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належно, що підтверджується матеріалами справи, та вважається повідомленим у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Тому суд вважає можливим слухати справу за його відсутності з ухваленням заочного рішення згідно ст. 224 ЦПК України, оскільки про це не заперечувала позивач. Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. 25.07.2004р. між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Син проживає з матір»ю, спору щодо його місця проживання між сторонами немає. Судом встановлено, що сторони з січня 2015 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують, позивач не бажає зберегти сім"ю та просить шлюб розірвати. Майнового спору не мають. Таким чином, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, примиритись позивач не бажає, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 25.12.2003р. Мотивує заяву тим, що сумісне життя з відповідачем почало поступово погіршуватися з причини відсутності взаємопорозуміння , відмінності поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки по веденню спільного господарства. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що не проживає з відповідачем останніх 5 років, він забрав свої речі та пішов від неї, місце його знаходження їй не відомо, вона з ним не спілкується, допускає, що він повернувся у Федеративну Республіку Нігерію. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належно, що підтверджується матеріалами справи, та вважається повідомленим у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Тому суд вважає можливим слухати справу за його відсутності з ухваленням заочного рішення згідно ст. 224 ЦПК України, оскільки про це не заперечувала позивач. Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. 25.12.2003р. між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 3). Від шлюбу сторони дітей не мають. Судом встановлено, що сторони з 2010 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують, позивач не бажає зберегти сім"ю та просить шлюб розірвати. Майнового спору не мають. Таким чином, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, примиритись позивач не бажає, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 25 квітня 2014 року. Мотивує заяву тим, що подружні стосунки не склалися, з відповідачем мають різні погляди на життя, постійно виникають сварки. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо, шлюб носить формальний характер. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити. Пояснила, що надання строку на примирення вважає недоцільним, оскільки має іншу сім"ю. Не проживають разом з 24.08.2015 року. Після розірвання шлюбу просила змінити прізвище на дошлюбне "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з"явився, 13.09.2016 р. від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на розірвання шлюбу погоджується. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності приходить до наступних висновків. 25.04.2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу подружжя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Дитина проживає з матір'ю, спору щодо його місця проживання на даний час між сторонами немає. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що з 24.08.2015 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Строк на примирення надавати сторонам є недоцільним, оскільки позивач має іншу сім"ю, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї в подальшому неможливо, шлюб сторін існує формально, а тому суперечить їх інтересам, і може бути розірваним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 25 квітня 2015 року. Мотивує заяву тим, що подружні стосунки не склалися, в зв"язку з неналежною поведінкою відповідача, який неодноразово влаштовував сварки, погрожував та наносив тілесні ушкодження, а також вживає спиртні напої, що негативно впливає на виховання дитини. Шлюбні стосунки припинені, примирення з відповідачем є неможливим. Позивач в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила позов задовольнити та залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з"явився, в поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позов визнає та не заперечує проти задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності приходить до наступних висновків. 25.04.2015 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Подружжя має спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження, а.с. 5). Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з листопада 2016 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Строк на примирення надавати суд вважає недоцільним, оскільки жоден з подружжя цього не бажає. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї в подальшому неможливо, шлюб сторін існує формально, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, і може бути розірваним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 26 жовтня 1996 року. Мотивує заяву тим, що подружні стосунки не склалися, з відповідачем мають різні погляди на життя, постійно виникають сварки, чоловік зловживає спиртними напоями та застосовує до неї фізичну силу. На даний час шлюбні відносин фактично припинені, шлюб носить формальний характер. Позивач в судове засідання не з"явилася, 18.10.2016 р. від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день, час і місце слухання справи повідомлений належно, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Виходячи з приписів ч. 2 ст.158, ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності приходить до наступних висновків. 26 жовтня 1996 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від шлюбу подружжя мають повнолітню дочку. Спору про поділ майна на даний момент між сторонами немає. Частинами 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що з 2011 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сімї в подальшому неможливо, шлюб сторін існує формально, а тому суперечить їх інтересам, і може бути розірваним. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище "Лук"ященко", оскільки вимоги про його зміну позивачем не ставляться. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 27.03.2012р. Мотивує заяву тим, що сумісне життя з відповідачем почало поступово погіршуватися з причини відсутності взаємопорозуміння, відмінності поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки по веденню спільного господарства. Сторони в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх вудсутності, позивач позов підтримала, а відповідач позов визнав, просили шлюб розірвати. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. 27.03.2012р. між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу сторони дітей не мають. Судом встановлено, що сторони з березня 2015 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують, не бажають зберегти сім"ю та просять шлюб розірвати. Майнового спору не мають. Таким чином, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, примиритись сторони не бажають, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 28.08.2010р. Мотивує заяву тим, що сумісне життя з відповідачем почало поступово погіршуватися з причини відсутності взаємопорозуміння , відмінності поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки по веденню спільного господарства. Сторони в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх вудсутності, позивач позов підтримала, а відповідач позов визнав, просили шлюб розірвати. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. 28.08.2010р. між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3). Донька проживає з матір»ю, спору щодо її місця проживання між сторонами немає. Судом встановлено, що сторонни з квітня 2013 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують, не бажають зберегти сім"ю та просять шлюб розірвати. Майнового спору та спору щодо місця проживання дітей сторони не мають. Таким чином, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, примиритись сторони не бажають, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 30 серпня 2014 р. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося по причині різних поглядів на життя, що стало причиною виникнення постійних суперечок, сторони не знаходять взаєморозуміння між собою, подальше сумісне життя і збереження сім'ї та примирення між ними є неможливими, позивач втратила почуття поваги та любові до відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Тому суд вважає можливим слухати справу за її відсутності на підставі ст. 158 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до телефонограми не заперечує проти розірвання шлюбу. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30.08.2014 р. між сторонами було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 30 серпня 2014 року, актовий запис №814, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Строк на примирення надавати сторонам є недоцільним, оскільки неодноразові спроби позивача зберегти сім"ю були марними. Сторони проживають окремо. Майнового спору між сторонами немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, шлюб сторін існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 01.08.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 86. В даному шлюбі мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на даний час між ними шлюбні відносини припинені, проживають вони окремо. Сторони, будучи належним чином повідомлені про день, час та міце слухання справи в судове засідання не з"явилися, подали до суду заяви, з яких вбачається, що позивач свій позов підтримала, відповідач визнав, на примирення не згодні та просять справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 01.08.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 86. В даному шлюбі мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть і тому примирення між сторонами є неможливим. Відповідно до положень ст..235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач виявила бажання залишити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище. Судові витрати у справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України мають бути віднесені на відповідача та підлягають стягненню з останнього на користь позивача. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved