Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд до відповідача з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS]. За життя він склав заповіт на користь позивачки. Позивач спадщину прийняла, шляхом подачі заяв про прийняття спадщини до державного нотаріуса Іванківської районної нотаріальної контори Київської області (спадкова справа № 397/2016). Крім позивачки, інших спадкоємців, які б прийняли та претендували на спадщину, немає. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок їй було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. Позивач просить визнати її право власності на спадкове майно. У судове засідання позивач не з*явився, про день і час слухання справи повідомлено вчасно, її представник написала заяву, у якій просить справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача (сільської ради) у судове засідання не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно. Надіслали до суду лист, у якому позовні вимоги визнали, просять справу розглядати без їх участі. Суд, вивчивши докази, якими обгрунтовуються позовні вимоги, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами. В даному випадку позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] (помер [INFO], заповіт на користь позивачки складено 29.09.2008 року), якому належав на праві власності жилий будинок в [ADDRESS]. Документи на право власності на будинок взагалі не оформлялись, тому позивач, як його спадкоємиця, не може оформити на це майно відповідне свідоцтво, хоча фактично це майно є об'єктом спадкового майна за заповітом. Постановою державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори № 82/02-31 від 28.01.2017 року зазначено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом саме з цієї причини. За даними сільської ради згідно із записом в погосподарській книзі № 1, особовий рахунок [NUMBER] за 2011-2015 роки, жилий будинок, який знаходиться в [ADDRESS], належить померлому [PERSON] (довідка сільської ради № 231/434 від 07.12.2016 року). Згідно з даними технічного паспорту цей будинок збудований у 1962 році, решта господарських будівель до 1990 року. Земельна ділянка, навколо будинку площею 0,34 га, не приватизована. Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із по господарських книг. На даний час ніхто, крім позивача, на це майно не претендує. Відповідач на спадкове майно не претендує, позовні вимоги визнали. Ч.4 цієї ст.1268 передбачає, що незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, позивач вчинила дії, що свідчать про прийняття спадщини, як це передбачено ст. 1269 ЦК України, вчасно подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю". На підставі наведеного, ст. ст. 1223, 1235, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved