Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 13116,51 грн. В обґрунтування позовних вимог первісний позивач зазначив, що 23.04.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір № СМ/SME/J01/020/2008 про надання кредиту в сумі 200000,00 грн. строком до 23.04.2018 року. 23.04.2008 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № СМ/SME/J01/020/2008 був укладений договір поруки № SR-SME//J01/020/2008 згідно якого [PERSON] поручився за виконання умов кредитного договору за [PERSON] 24.12.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON] згідно вказаного договору ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № СМ/SME/J01/020/2008 від 23.04.2008 року. Однак, зобовязання за кредитним договором не виконані, внаслідок чого станом на 06.02.2017 року заборгованість за кредитним договором складає 874433,72 грн., з яких: 184775,76 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2870,96 грн. відсотки за користування кредитом; 686787,00 грн. пеня за прострочення зобовязання. Представник позивача в судове засідання не зявився, у заяві від 30.08.2017 року просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 46). Відповідаі в судове засідання не зявились, у відповідності до ч. 5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлялись про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідачів та представника позивача, що відповідає вимогам ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, при вирішенні спору виходить з наступного. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 23.04.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір № СМ/SME/J01/020/2008 про надання кредиту в сумі 200000,00 грн. строком до 23.04.2018 року (а.с. 5-7). 24.12.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON] згідно вказаного договору ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № СМ/SME/J01/020/2008 від 23.04.2008 року (а.с. 20-32). Суд встановив, що відповідач [PERSON] грошових зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконав, а тому утворилась заборгованість, яка станом на 06.02.2017 року склала 874433,72 грн., з яких: 184775,76 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2870,96 грн. відсотки за користування кредитом; 686787,00 грн. пеня за прострочення зобовязання. Вказані складові заборгованості підтверджуються розрахунком заборгованості (а.с. 18). Позивач вказує на те, що у зв'язку з тим, що позичальником не було дотримано умов кредитного договору, на підставі п. 1.9 частини № 2 кредитного договору було здійснено вимогу про дострокове виконання позичальником його зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі та направлено відповідачам досудові вимоги № 618 від 08.02.2017 року про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 16-17). Однак дані вимоги не були виконані та кошти не сплачені. Відповідно до ч. 1 ст. 543, ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 23.04.2008 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № СМ/SME/J01/020/2008 був укладений договір поруки № SR-SME//J01/020/2008 згідно якого [PERSON] поручився за виконання умов кредитного договору за [PERSON] (а.с. 13-15). Договір поруки є видом забезпечення виконання зобов'язання (ст. 546 ЦК України). Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частиною 4 ст. 559 ЦК України визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як убачається з договорів поруки, а саме п. 4.1 договору сторони погодили, що строком припинення поруки, встановленої цим договором, є повне виконання позичальником або поручителем своїх обовязків, передбачених основним зобовязанням. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.88ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved