Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 07.07.2007 року по 19.11.2015 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач після розірвання шлюбу матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що він не згоден із викладеним у позові, оскільки постійно надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, але після звернення її до суду вирішив почекати судове рішення. Також зазначив, що розмір аліментів, який просить стягнути позивачка, є завищеним. На підставі викладеного відповідач просив задовольнити позов частково. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.07.2007 року по 19.11.2015 включно. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час дитина знаходиться на утриманні матері, яка офіційно працює, отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 2713, 00 грн., що підтверджується відповідною довідкою. Як встановлено судом, відповідач на даний час приймає участь в антитерористичній операції, що підтверджується відповідною довідкою, отримує заробітну плату. Враховуючи вимоги діючого законодавства, а також ту обставину, що матеріальну допомогу на даний час відповідач не надає, бажання позивачки, щоб відповідач сплачував аліменти в офіційному порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Що стосується розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, то слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вимог діючого законодавства, пояснень сторін, наданих ними письмових доказів, при визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує той факт, що неповнолітня дитина перебуває на утримання своєї матері, яка працює, отримує дохід, а також матеріальний стан батька дитини, який є працездатною особою, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, одружений. Таким чином, при вирішенні питання щодо розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, судом враховуються вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, обставини справи, а тому суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у частковому відношенні, а саме у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору суд відносить на рахунок держави, оскільки відповідач є учасником бойових дій, а тому з урахуванням вимог Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial