Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 04.10.2014 року у Івано-Франківському міському відділі ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. В шлюбі [INFO] народились дві дочки (двійнята) - [PERSON] та [PERSON] . Причиною розірвання шлюбу стало те, що відповідач проживає окремо, участі у вихованні та догляді дітей не бере, припинив матеріально допомагати. За наведених обставин просить шлюб розірвати. Дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишити на проживання з матір`ю та стягнути судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з відстав викладених в позовній заяві. Додатково зазначила, що втратила почуття любові до відповідача, примирення не можливо, у зв"язку з чим просить щлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачем, зазначивши, що він, як батько дітей, добросовісно виконуючи свої батьківські обов`язки забирав дружину з дітьми з полового будинку, ним проведено оплату за медикаменти використані при народженні дітей, також він придбав всі необхідні медичні препарати, які були необхідні дітям та їхній матері, а також необхідні першочергові речі та предмети. Упродовж 2018-2019 року він забезпечував сім`ю. Ним було оплачено витрати на ексракорпоральне запліднення та обстеження, лікування та купівлю медичних препаратів. З 09 грудня 2019 року знаходиться на території України, проживає за адресою, яка зазначена в позові. У зв`язку з відсутністю замовлень на виконання фахових робіт за кордоном, та у зв`язку з карантинними заходами з 20 березня 2020 року перебуває на обліку в Костопільській районній філії Рівненського ОЦЗ. Будь-якої матеріальної допомоги не отримує. 10.11.2019 року ним були перераховані грошові кошти позивачу на суму 5000, 11.12.2019 року на суму 5000 грн., 19.12.2019 року на суму 2000 грн, 01.01.2020 року на суму 5000 грн., 30.04.2020 року на суму 3000 грн, 20.06.2020 року на суму 2000 грн. Також зазначає, що 04.08.2020 року приїжджав на день народження дітей та привіз грошові кошти в сумі 10 000 грн. Вважає, що саме з вини позивача шлюб носить формальний характер. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 04.10.2014 року сторони зареєстрували шлюб 04.10.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис за № 1819. В шлюбі у сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серії [NUMBER] та Серії [NUMBER] від 14 серпня 2019 року. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог. Відповідно до положень ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з вимогами ст.157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з матір`ю. Дані обставини сторонами не оспорюються та доказуванню не підлягають. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 840,40 грн. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved