Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просять: - визнати квартиру [ADDRESS] нежилим приміщенням; - визнати за ними право спільної сумісної власності на вказане нежиле приміщення. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON], [PERSON] є співвласниками двокімнатної квартири [ADDRESS]. Дана квартира знаходиться в аварійному стані, житлові умови не придатні для проживання. Позивачі мають намір використовувати належне їм жиле приміщення в якості магазину непродовольчих товарів, тому в судовому порядку порушили питання переведення квартири до нежилого фонду. Позивачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслали на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в їх відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивачі не надають, будь-яких клопотань та заяв не заявляють. Курахівська міська рада Мар'їнського району Донецької області у судове засідання не направила свого представника, надала заяву, в якій просить справу розглянути в відсутність відповідача, з урахуванням письмових заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 29 серпня 2013 року, посвідченого Курахівської державною нотаріальною конторою, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 8615314 від 29 серпня 2013 року. Квартира розташована на першому поверсі будинку, має аварійний стан та непридатні умови для проживання. Згідно ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Так, позивачами прийнято рішення про переобладнання квартири [ADDRESS] для розміщення магазину непродовольчих товарів під час здійснення підприємницької діяльності. Переведення жилого фонду у нежилий регулюється ч. 1 ст. 8 ЖК України, згідно із якою переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду в нежилі, як правило, не допускається. У виняткових випадках переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі може здійснюватися за рішенням органів, зазначених у частині другій статті 7 цього Кодексу. За змістом положень частини другої статті 7 ЖК переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі здійснюється за рішенням виконавчого комітету міської ради народних депутатів. При цьому таке переведення повинно здійснюватись з дотриманням Закону України "Про основи містобудування". Відповідно до ст. 152 ЖК переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Так, рішенням виконавчого комітету Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області № 270 від 22 жовтня 2013 року позивачу [PERSON] надано дозвіл на розробку проектної документації на перепланування та переобладнання у квартирі [ADDRESS]. На підставі ст. 383 ЦК України передбачено право квартири власника на власний погляд здійснювати ремонт і зміни в квартирі. Житловий кодекс України передбачає заборону на переобладнання житлового приміщення в нежитлове для приміщень державного і суспільного житлового фонду. При цьому ця норма цивільного права заборони на переобладнання квартир приватного житлового фонду в нежитлові приміщення не передбачає. Єдиним обмеженням на використання квартир їх власниками, передбаченим статтею 383 ЦК України є те, що власник квартири не має права використовувати квартиру для промислового виробництва. За відсутності такої мети власникові квартири належить право перевести належну йому квартиру в нежитлові приміщення і використовують в господарській діяльності. В судовому засіданні встановлено, що позивачі мають намір використовувати спірну квартиру для магазину непродовольчих товарів, що не є промисловим виробництвом, тобто перешкод для здійснення такої підприємницької діяльності не має. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до ст. ст. 331, 332 ЦК України власник речі, переробивши річ не втрачає право власності на перероблену річ, а навпаки є власником речі, яка створена у результаті переробки. Таким чином, чинне законодавство не передбачає заборони на переобладнання житлових приміщень, що знаходяться в приватній власності, в нежитлові. Враховуючи вказане, судом в судовому засіданні встановлено законні підстави для задоволення вимог про виведення квартири, належної [PERSON], [PERSON], з жилого фонду та зміни функціонального призначення цього жилого приміщення з узгодженням проектно-кошторисної документації, актів технічної комісії про прийняття до експлуатації об"єкту з подальшими його затвердженням виконавчим комітетом Курахівської міськради, прийняттям в експлуатацію переобладнаного приміщення в новому статусі нежилого. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 7, 8 ЖК України, ст. 319 ЦК України, Закону України "Про місцеве самоврядування",

Outcome: approved