Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» (далі ТОВ «РОЕК») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електроенергію станом на 31 серпня 2020 року за період з 11.01.2020 року по 21.08.2020 року в сумі 3830 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що ТОВ «РОЕК є постачальником універсальних послуг з постачання електричної енергії споживачам на території Рівненської області. Відповідач є споживачем зазначених послуг, оскільки приєднався до публічного договору про постачання універсальних послуг, вчинивши дії, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема споживаючи поставлену йому електричну енергію. Вказує також, що у зв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючі станом на 31.12.2018 року побутові споживачі постачальника за регульованим тарифом ПрАТ «Рівнеобленерго», які продовжили споживання електричної енергії після 01 січня 2019 року, автоматично приєдналися до умов публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. 01 січня 2019 року для постачання електричної енергії та проведення розрахунків за спожиту електроенергію на об`єкт побутового споживача за адресою [ADDRESS] ТОВ «РОЕК» на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . За період з 01.01.2019 року по 31.08.2020 року згідно показань приладу обліку відповідачем спожито електроенергії у кількості 7012 кВт\\год., на суму 10220,16 грн., з яких сплачено лише 6389,50 грн. Відповідач у порушення п. 5.10 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у встановлений строк у повному обсязі не сплачував рахунки за електропостачання, у зв`язку з чим станом на 31.08.2020 року допустив заборгованість у сумі 3830 грн. 66 коп. за період з 11.01.2020 року по 21.08.2020 року. Покликаючись на вимоги ст. 526-530, 714ЦК України, просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 3830 грн. 66 коп. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що не суперечить вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно до п. 13 розділу ХVII Закону України "Про ринок електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Пунктом 3.2.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312, передбачено, що договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку. Аналізуючи наданий суду витяг з особової картки споживача [PERSON] щодо його особового рахунку, рахунок за електроенергію за серпень 2020 року, суд дійшов висновку, що відповідач у період січня 2019 року - серпня 2020 року споживав електричну енергію, яка постачалася йому ТОВ «РОЕК», що також свідчить про його приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Також встановлено, що на ім`я відповідача 01.01.2019 року ТОВ «РОЕК» було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що підтверджує укладення сторонами цього договору з 01 січня 2019 року. Відповідно до п. 5.10 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 року оплата рахунку постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Пунктом 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України передбачено, що однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526, 527, 530, 532 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, належними сторонами та у встановлений у зобов`язанні строк. Судом встановлено, що своїх зобов`язань за вказаним договором відповідач належним чином не виконав, допустив істотне порушення умов договору щодо порядку та строку сплати рахунку за електроенергію, що підтверджується рахунком за електроенергію № [NUMBER] за серпень 2020 року, особовою карткою споживача [PERSON] , в якій відображено загальний баланс по його особовому рахунку. Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З наданих суду рахунку за електроенергію № [NUMBER] за серпень 2020 року, особової картки споживача [PERSON] вбачається, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором станом на 31 серпня 2020 року утворилася заборгованість за поставлену електроенергію за період з 11.01.2020 року по 21.08.2020 року в сумі 3830 грн. 66 коп. Ч. 2 ст. 615 ЦК України вказує, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи наведене та відповідно до положень ст. 509, 526, 599, 615, 629, 631, 714 ЦК України, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за електроенергію станом на 31.08.2020 року в сумі 3830 грн. 66 коп. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved