Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач звертаючись до суду з вказаним вище позовом просить визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку загальною площею 35,0 м2, житловою площею 16,4 м2, що розташований за адресою : [ADDRESS], та на господарські будівлі: сарай Г-1, льох г1, ? частину колодязю К1, які розташовані за тією ж адресою, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, мотивуючи свої вимоги тим, що оскільки спадкодавець право власності на спірне майно не зареєстрував, вона позбавлена можливості оформити спадщину на своє ім'я. Позивач та представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач - територіальна громада села Новий Білоус в особі Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Свою позицію щодо позову не повідомили ( а.с. 46). Третя особа, що не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - Перша Чернігівська державна нотаріальна контора в судове засіданя не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без участі їх представника (а.с. 52). Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до територіальної громади села Новий Білоус в особі Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями, підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії спадкової справи, яка надійшла з Державного нотаріального архіву Чернігівської області, [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті спадщину за заповітом прийняв її син [PERSON], якому 04 жовтня 1984 року державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оригінал якого оглянуто судом в судовому засіданні. Спадкове майно складається, зокрема, із житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], який належав спадкодавцю згідно довідки виконкому Новобілоуської сільської Ради народних дерутатів №26 від 22.06.1984. Дане свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №1624 ( а.с.104-108). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до довідки виконкому Новобілоуської сільської ради №03-08/146 від 10.03.2017, яка видана на підставі архівних даних погосподарстких книг Котівської та Новобілоуської сільської ради за 1971-2016 року, в житловому будинку за адресою : [ADDRESS] було відкрито два окремі рахунки, один на [PERSON], за якою до дня її смерті- [INFO] рахувалася 1/2 частина будинку в [ADDRESS], інший рахунок був відкритий на [PERSON], за якою, до дня її смерті - [INFO] рахувалася 1/2 частина будинку за цією ж адресою ( а.с.110-111). Отже, відповідно до записів погосподарських книг, [PERSON], на день своєї смерті, мала право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами за адресою : [ADDRESS]-а . Щодо іншої 1/2 частини вказаного будинку, судом встановлено, що після смерті [PERSON], 1/2 частина житлового будинку, що складає квартиру №2 та знаходиться в житловому будинку з надвірними будівлями за [ADDRESS], по вул. Польова, на підставі ст.555 ЦК України в редакції 1963 року, за правом представлення, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 грудня 2001 року, перейшла до держави в особі Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції, а 30 квітня 2002 року за договором купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом, право власності перейшло до [PERSON] ( а.с.112-113). Із довідки Комунального підприємства «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» за № 100 від 14.12.2016 вбачається, що право власності на ? частину житлового будинку, який розташований за адресою : [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 30.04.2002 за реєстровим № 1-1651, інша 1/2 частина житлового будинку за даною адресою у Чернігівському РБТІ не зареєстрована (а.с. 49). Згідно Переліку правовстановлюючих документів на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно, вказаного в Додатку 2 до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав, який втратив чинність згідно з Наказом Міністерства юстиції № 1844/5 від14.12.2012 року, свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріальними конторами, належать до правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно. Таким чином, у [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04 жовтня 1984 року виникло право власності на спірну частину домоволодіння, проте за життя належним чином він її не зареєстрував. Згідно записів у копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] року (а.с.9). Позивач [PERSON] у визначений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], про що свідчить копія спадкової справи, яка надійшла з Першої чернігівської державної нотаріальної контори ( а.с.53-69). Отже, до позивача [PERSON]., як до спадкоємця за законом першої черги після смерті [INFO] року [PERSON], відповідно до ст.1218 ЦК України, перейшли всі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві, в тому числі і на спірну частину вказаного вище домоволодіння. Родинні відносини позивача зі спадкодавцем [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження та укладення шлюбу позивача (а.с. 7,8) Рішенням виконавчого комітету Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 75 від 25 травня 2016 року «Про уточнення адреси будинку [ADDRESS]», з метою усунення розбіжностей в адресі житлового будинку та приведення у відповідність документів власників будинку ( а.с.77-78), вирішено: - присвоїти поштову адресу частині житлового будинку, власником якого є померлий [PERSON] - [ADDRESS], що являється квартирою № 1; - присвоїти поштову адресу частині житлового будинку, власником якого є [PERSON] - [ADDRESS], що являється квартирою № 2 . З копії технічного паспорту виготовленого 27.11.2015 КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» на а.с. 16-20, довідки Комунального підприємства «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» за № 764 від 28.12.2015 ( а.с.114), оглянутої в судовому засіданні Інвентаризаційної справи на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], судом було встановлено, що даний будинок був побудований у 1940 році, ? частина житлового будинку, яка не зареєстрована та являється квартирою №1 має загальну площею 35,0 м2, житлову площу 16,4 м2 , складається із кімнати 16,4 кв.м., кухні 9,1 кв.м., сіні 9,5 кв.м., господарські будівлі - сарай Г-1, льох г1, ? частина колодязя К1. Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Постановою від 04 жовтня 2016 року державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану вище частину домоволодіння в зв"язку з відсутністю реєстрації в Чернігівському РБТІ (а.с.118). Отже, виходячи з наведеного, позивач позбавлена можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому її права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за нею права власності. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved