Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивач звернулась до Голованівського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 08.06.1996 року між ними було зареєстровано шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голованівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 18 . Від шлюбу сторони мають двох доньок : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають та надалі проживатимуть з позивачем. Вказала, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність між ними взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки з ведення спільного господарства. Спільно з відповідачем не проживають з серпня місяця 2016 року. Просить шлюб з відповідачем розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій свої вимоги підтримала в повному обсязі, просить справу розглядати в її відсутність, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання двічі не з"явився, а саме :19.03.2018 року та 30.03.2018 року, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення, які повернулось на адресу суду, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши заяви сторін та матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голованівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 18 . Від шлюбу сторони мають двох доньок : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають та надалі проживатимуть з позивачем. Вказала, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність між ними взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки з ведення спільного господарства . Спільно з відповідачем не проживають з серпня місяця 2016 року Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими права ми щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.105, 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу так як встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини . Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінила своє прізвище з «[PERSON]» на прізвище «[PERSON]» і вона має право після розірвання шлюбу залишити або змінити його, позивач в позовній заяві вказала про те, що вона не бажає змінювати прізвище після розірвання шлюбу, тобто після розірвання шлюбу позивачу необхідно залишити прізвище «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із заявлених вимог, позивачем не заявлено вимог щодо стягнення судових витрат з відповідача , а тому їх необхідно віднести на рахунок позивача . Викладене підтверджується заявою позивача, копіями паспорта позивача, а/с- 6-7, довідкою Голованівської селищної ради, а/с-9, свідоцтвом про одруження, а/с-4, копією свідоцтва про народження , а/с- 5, надані суду матеріали не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними .

Outcome: approved