Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], мотивуючи позовні вимоги тим, що 21.10.2000 року зареєструвала із ним шлюб у Ходорівській міській раді, від якого у них народилось двоє дітей: [INFO] син [PERSON] та [INFO] син [PERSON], які проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Одруження із відповідачем виявилось невдалим, оскільки у них різні погляди на життя та виховання дітей. В останні роки відповідач змінив ставлення до сім"ї, зокрема будучи в нетверезому стані, постійно влаштовує скандали, вихованням дітей не займається, матеріально сім"ю не забезпечує. Вона намагалась зберегти сім"ю, довго терпіла таку поведінку відповідача, однак останній належних висновків не робить та не змінює свою поведінку. З 29 лютого 2016 року він перейшов жити до своєї матері, ніде не працює. За вказаних обставин, позивачка вважає, що їх шлюб носить формальний характер, так як вона втратила до відповідача почуття любові та поваги. У судовому засіданні, по закінченні строку на примирення, позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги із підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Причиною розладу у сім"ї назвав зраду позивачкою подружній вірності. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи у межах позовних вимог, судом встановлено наступне. Згідно із свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], яке видано 21 жовтня 2000 року, цього дня у виконавчому комітеті Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області за актовим записом №51 зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON], якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.5). Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER], які видані виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, стверджено, що [INFO] народився [PERSON] та [INFO] [PERSON] та їхніми батьками є сторони у справі.(а.с.4). Відповідно до ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому ч.3 та ч.4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до збереження шлюбних стосунків чи їх припинення є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що відносини між сторонами не склалися, вони нормально не спілкуються протягом тривалого часу, фактично сімейні відносини між сторонами відсутні через неналежну поведінку відповідача. Сторони не мають бажання зберегти сім'ю та перебувати у шлюбі надалі через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, втрату почуттів. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 СК України, є недоцільним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя одне перед одним, як того вимагає ст.55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю у сторін відсутнє, що є підставою для розірвання шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК України, для цього не встановлено. Неповнолітніх синів сторін [PERSON] та [PERSON] слід залишити проживати з матір"ю, як це погодили сторони. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, при поданні позовної заяви вказала, що бажає зберегти набуте у шлюбі прізвище, тому вона вправі після розірвання шлюбу і надалі іменуватися цим прізвищем.

Outcome: approved