Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач у липні 2018 р. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 24.12.2016 р., у період якого народилась донька [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та поваги, несумісністю характерів, наявністю різних поглядів на життя, побут, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин у 2017 р. Спільне господарство сторони не ведуть, подружжя проживає окремо, шлюб носить формальний характер, збереження сім'ї є неможливим. А тому позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою суду від 19.07.2018 р. відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання. 13.08.2018 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідач проти позову заперечує, бажає та хоче зберегти родину (а.с. 22-24). 10.04.2019 р. до суду надійшов лист відповідачки [PERSON], в якій остання просила суд розглянути справу за її відстуності, поданий раніше відзив підтримала (ас. 53). Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав (ас. 59). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Встановлено, що 24.12.2016 р. сторони зареєстрували шлюб (а.с. 7). [INFO]. у сторін народилась донька [PERSON] (а.с. 8). Встановлено, що позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу перебуває у провадженні Святошинського районного суду м. Києва з липня 2018 р., сторони до теперішнього часу не примирилися, при цьому, позивач наполягає на розірванні шлюбу, укладеного з відповідачкою [PERSON], яка не спростувала підстав розірвання шлюбу подружжя, викладених позивачем у позові. Таким чином, оскільки судом встановлено, що сторони тривалий період часу не підтримують сімейно-шлюбні відносини, спільного господарство не ведуть, намір про збереження сім"ї не встановлено, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (чч. 3, 4 ст. 56 СК). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхнім дітей, що мають істотне значення. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить його інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved