Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивачка у травні 2015 р. звернулась до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона до грудня 2004 р. перебувала у зареєстрованому шлюбних з відповідачем, у період якого позивачка [INFO] р. народила дочку [PERSON]. Проте, після розірвання 16.12.2004 р. шлюбу сторін, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки витрат по утриманню дочки не несе, участі у її вихованні не приймає, розвитком дитини не цікавиться та уникає зустрічей з нею, хоча позивачка жодних перешкод йому не чинить. Позивачка також зазначає, що Оболонським районним судом м. Києва 03.09.2002 р. видано виконавчий лист № 2-3723 про стягнення з відповідача на її користь на утримання їх спільної дочки аліментів в розмірі ? частини від всіх видів заробітку відповідача. Проте, відповідач [PERSON] аліменти не сплачує, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 06.03.2015 р. становить 6 249,15 грн., що свідчить про повне ігнорування відповідачем своїх батьківських обов'язків. Також, позивачка зазначає, що з 2009 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянином [PERSON], якого дочка [PERSON] називає татом, з яким встановилися теплі, дружні, довірительні стосунки. Крім того, позивача зазначила, що не довіряє відповідачу, як батьку, оскільки були випадки коли останній залишаючись з дочкою міг розпивати спиртні напої в присутності дитини, а у громадському місці дочку, майже підлітка завести не до жіночого туалету, а до чоловічого. Позивачка просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву відповідно до якого просив розглянути справу за його відсутності, додатково надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] (а.с. 47). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника третьої особи. Суд, заслухавши позивачку, відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони до 2004 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 16.12.2004 р. (а.с. 6) . Встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони - [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 5). Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] зареєстрована та проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Встановлено, що Оболонським районним судом м. Києва 03.09.2002 р. видано виконавчий лист № 2-3723 про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання їх спільної дочки аліментів в розмірі ? частини від всіх видів заробітку відповідача (а.с. 15). Проте, встановлено, що відповідно до Довідки про розрахунок заборгованості по аліментам, складеної ВДВС Святошинської РУЮ у м. Києві, станом на 06.03.2015 р. за відповідачем рахується заборгованість по аліментам в розмірі 6 249,15 грн. на утримання дочки [PERSON] (а.с. 35). В судовому засіданні встановлено, що відповідно до висновку від 31.07.2015 р., Оболонської районна м. Києві державна адміністрація вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно неповнолітньої [PERSON] (а.с. 48-49). Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні відповідач пояснив, що не визнає позов, при цьому, зазначив, що останні два роки з дочкою не спілкується, заборгованість по аліментам не сплачує, участі у вихованні дитини не приймає, у якому освітньому закладі навчається дочка відповідачу невідомо, до дитини не навідується взагалі. Таким чином в судовому засіданні встановлено та підтверджено відповідачем [PERSON], що останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дочки [PERSON], витрат по її утриманню не несе, має заборгованість по сплаті аліментів, участі у вихованні дитини не приймає, розвитком дочки не цікавиться та уникає зустрічей з нею. Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Отже, давши оцінку зібраним матеріалам справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач не виконує покладенні на нього батьківські обов'язки по вихованню та розвитку дочки. На підставі ст.ст. 136, 164, 165 СК України,

Outcome: approved