Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в котрому зазначено, що від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча є особою працездатною, інших утриманців не має, має нормальний стан здоров"я. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини усіх видів його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 1 серпня 2017 року і до повноліття дітей. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач позов визнав частково, пояснивши, що на даний час він не працює, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у мінімальному розмірі. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, досліживши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Стаття 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матір"ю та перебувають на її утриманні, (свідоцтва про народження, а.с.8-9, довідка Лемешівської сільської ради, а.с.15). Позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та отримує допомогу при народженні дитини у розмірі 860 гривень, проживає разом з дітьми та батьками, (довідка про склад сім"ї, а.с. 6, довідка УПСЗН Яготинської РДА, а.с.10). Відповідач є особою працездатною, інших утриманців немає, має нормальний стан здоров"я, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Пункт 1 ст. 3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2- дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи ті обставини, що відповідач є особою працездатною, інших утриманців не має, здатний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, а також те, що в силу ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 травня 2017 року становить 1426 грн., для дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня - 1777 гривень, то суд вважає, що з відповідача на утримання неповнолітніх дітей необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але на одну дитину не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Outcome: partial