Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивачі просять визнати за ними право власності по 1/3 частці за кожним на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, земельну ділянку площею 0,1500 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер - [NUMBER] та земельну ділянку площею 0,1715 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер - [NUMBER], розташовані за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] Позовні вимоги мотивують тим, що зазначений будинок належав їхньому батькові на праві власності на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння від 17.10.2003р., а земельні ділянки - на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 02.03.2010р. та державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 02.03.2010р.; за життя батько заповіт не складав, вони як спадкоємці першої черги за законом звернулись із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину, проте у видачі свідоцтв нотаріусом їм відмовлено, оскільки ними не подано оригінали правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно, а надати зазначені документи нотаріусу не мають можливості у зв'язку з їх відсутністю. Відповідач [PERSON] (третій спадкоємець за законом) проживає поза межами України, у відношенні нього судом були виконані всі процесуальні дії щодо забезпечення його прав на участь у розгляді справи шляхом судового доручення компетентному суду Російської Федерації. Судове доручення виконано. У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову не заперечував, визнаючи спадкові права позивачів нарівні зі своїми. Відповідач Великодимерська селищна рада Броварського району Київської області своїх прав на вказане майно не пред'явила, не оспорювала спадкових прав позивачів, просила розглянути справу без участі представника. Дослідивши надані суду докази, суд дійшов таких висновків: Із свідоцтва про народження позивача [PERSON] встановлено, що його батьком є [PERSON]. Із свідоцтва про народження, свідоцтва про зміну прізвища, ім'я, по батькові позивача [PERSON] встановлено, що його батьком є [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] у віці 59 років в смт. Велика Димерка Броварського району Київської області. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. При відсутності заповіту - право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємців за заповітом нема, заповіту спадкодавець при житті не склав. Згідно ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги є діти, батьки померлого та чоловік/дружина (що перебувають у шлюбі). Тому позивачі і відповідач [PERSON], які є спадкоємцями за законом - першої черги, мають право на спадкування майна після їхнього батька. З витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі і спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON], наданого Броварською районною державною нотаріальною конторою, встановлено, що після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулись діти спадкодавця - [PERSON] - 17.02.2015р., [PERSON] - 17.02.2015р., [PERSON] - звернувся 24.03.2015р., а також племінниця спадкодавця [PERSON] звернулась 07.04.2015р., і [PERSON], згідно заяви якої вона проживала з спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу, - таку заяву подала 22.01.2015р. За життя спадкодавець [PERSON] заповіт не складав. Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержую справо на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України, зокрема, згідно ч.2 ст.1259 ЦК України особа, яка є спадкоємцем одної з наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування , за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцю, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2015р. у справі № 361/3537/15-ц відмовлено [PERSON] у позові до Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про зміну черговості та про одержання права на спадкування майна [PERSON] разом з спадкоємцями першої черги. Таким чином дані особи: [PERSON], яка відносить себе до спадкоємців четвертої черги (член сім'ї) і [PERSON] (племінниця) не є спадкоємцями, які допущені до спадкування при наявності спадкоємців першої черги, які подали своєчасно заяви про прийняття спадини після батька і тому спадщину прийняли. Тому даний спадковий спір не стосується прав [PERSON] та [PERSON], оскільки особи не мають права на спадкування майна після смерті спадкодавця [PERSON] у зв'язку з наявністю першої черги спадкоємців за законом, визначених у ст.1261 ЦК України (дітей - позивачів та відповідача), які скористались своїм правом та прийняли спадщину, не усунуті від права спадкування та не відмовились від прийняття спадщини. Згідно ст.1267 ЦК частки у спадщині кожного з спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, обидва позивачі і відповідач [PERSON] успадкували майно батька у рівних частках - кожен по 1/3. Листами від 15.03.2016 року нотаріус за місцем заведення спадкової справи відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке увійшло у спадкову масу після смерті [PERSON] через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на дане майно. Щодо визначення спадкового майна, то суд виходить з наступного: Позивачі звернулись до суду із позовними вимогами про визнання права власності у порядку спадкування тільки на нерухоме спадкове майно (домоволодіння і земельні ділянки), тому суд розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог, і не робить висновків щодо іншого майна спадкодавця. Згідно договору купівлі-продажу від 17.10.2003р., посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Базир В.Г.17.10.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №6653, та згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Броварського БТІ від 05.01.2004р. [NUMBER] встановлено, що [PERSON] придбав у [PERSON] домоволодіння [ADDRESS] з відповідними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], а саме: житловий будинок цегляний загальною площею 100,2 кв.м., житловою площею 49,0 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами: сарай, вбиральня, погріб, колодязь, огорожа. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 06.05.2016 року № [NUMBER] домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON], заборони відчуження вказаного об'єкту нерухомого майна відсутні. Із довідки Великодимерської селищної ради від 30.04.2015 року №344 встановлено, що згідно погосподарських книг за 2011-2015 роки, погосподарська книга №6, особовий рахунок [NUMBER] домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] значилось за [PERSON] (який помер [INFO]). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 02.03.2010 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1500 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Великодимерської селищної ради від 25.05.2007 року № 134 (8 сесія 5 скликання). Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 02.03.2010 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1715 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Великодимерської селищної ради від 25.05.2007 року № 134 (8 сесія 5 скликання). Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Із листа Управління Держземагенства у Броварському районі Київської області від 25.02.2015 року № 29-1008-0.3-294/2-15 встановлено, що на ім'я [PERSON] виготовлялись та реєструвались державні акти на право власності на земельні ділянки площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] та площею 0,1715 га для ведення особистого селянського господарства на території Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області. Таким чином, встановлено, що спадкодавцю [PERSON] на день його смерті на праві власності належало нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]; земельна ділянки площею 0,1500 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер [NUMBER], розташована за адресою: [ADDRESS], та земельна ділянка площею 0,1715 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER], розташована за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.12.2017р. у справі №361/3300/16-ц відмовлено [PERSON] у позові до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області про визнання права власності на 1/2 частку у спільному майні в частині нерухомого майна, яке є предметом спору у даній справі. Таким чином, все домоволодіння за вказаною адресою увійшло в спадкову масу і є майном, відносно якого відкрилась спадщина зі смертю [PERSON] Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1218, 1225 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. Відповідно до п.3.3 листа - якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно існували, проте втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Свої спадкові права позивачі реалізували, спадщину після смерті батька прийняли, але надати оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме спадкове майно нотаріусу не мають можливості у зв'язку з їх відсутністю у позивачів, тому, враховуючи відмову нотаріуса у видачі їм свідоцтв про право на спадщину, позивачі свої спадкові права можуть захистити і підтвердити лише у судовому порядку. Судом встановлено, що позивачі набули право власності на 1/3 частку кожний в успадкованому ним майні. Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, є підстави для визнання за позивачами права власності в порядку спадкування за законом після батька [PERSON] на майно по 1/3 частці за кожним на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, земельну ділянку площею 0,1500 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер - [NUMBER] та земельну ділянку площею 0,1715 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер - [NUMBER], за адресою: [ADDRESS]. Разом з тим, суд розглядає цивільну справу, надаючи оцінку доказам, і визначає права сторін. В даному випадку суд визнає за кожним позивачем право власності на успадковане майно, - тобто на об'єкт нерухомості, але не перебирає на себе повноважень іншого органу і не вдається в технічне описання складу об'єкта нерухомого майна, і не зазначає у своєму рішенні конкретного складу даного нерухомого майна, зазначає у рішенні лише сам об'єкт нерухомого майна так, як він повинен бути вказаний у реєстрі речових прав на нерухоме майно при реєстрації права власності на нього. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved