Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач у жовтні 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача, який згодом уточнила та в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок, [ADDRESS], який складається з : житлового будинку «А» загальною площею 45,7 кв.м., веранди «а» загальною площею 5,9 кв.м., ганку до «а», козирка до «а», літньої кухні «Д» загальною площею 23,2 кв.м., сараю «Е» загальною площею 11,7 кв.м., сараю «Г» загальною площею 7,3 кв.м., погребу «В» загальною площею 12,7 кв.м., вбиральні «Ж», басейну «Б», паркану №1, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року батька, [PERSON]. В обґрунтування позову зазначала, що 17.02.2014 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS], земельну ділянку площею 10,4699 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована: ДП №39, п.371 КСП ім. Калініна Карло-Марксівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, майновий пай в КПС ім. Калініна та грошові внески в Ощадбанку. 20 серпня 2014 року їй були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказані земельну ділянку, майновий пай та грошові внески в Ощадбанку, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок відмовлено внаслідок неподання нею правовстановлюючого документу. Через втрату правовстановлюючого документу на будинок вона не може надати його нотаріусу, тому змушена звернутися до суду з цим позовом. У судовому засіданні представник позивача за договором [PERSON] підтримав уточнений позов повністю, доповів обставини, зазначені в ньому, та просив задовольнити. Представник відповідача - Карло-Марксівської сільської ради Бердянського району Запорізької області до суду не з'явився, від сільського голови до суду надійшов лист від 27.11.2014 року № 1121, в якому він просив розглянути справу за відсутності представника сільської ради, з вимогами позовної заяви згодні. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення. Судом встановлено та підтверджено належними доказами, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS], земельної ділянки площею 10,4699 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована: ДП №39, п.371 КСП ім.. Калініна Карло-Марксівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, майнового паю в КПС ім. Калініна та грошових внесків в Ощадбанку, що підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 23.05.1988 року. На випадок своєї смерті батько позивача заповіту не залишав. У судовому засіданні також встановлено, що позивач у встановлений законодавством строк звернулася до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом, заведена спадкова справа №69/2014 та 20 серпня 2014 року їй видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, майновий пай та грошові внески, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.08.2014 року. Згідно роз'яснення приватного нотаріуса від 20.08.2014 року №707/02-14 по спадковій справі №69/2014 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю у неї на руках правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житловий будинок від 23 травня 1988 року. Частиною 1 ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті батька [PERSON] та отримала на частину спадкового майна відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом, проте не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за відсутності у неї правовстановлюючого документу. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 08.06. 2007 року „Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги надані позивачем докази та встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Враховуючи, що при оформленні спадщини в нотаріальній конторі спадкоємці за нотаріальні дії сплачують державне мито за відповідними ставками, судовий збір слід віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved