Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Менського району Чернігівської області, [PERSON], [PERSON], Менської районної державної адміністрації, Відділу держземагенства у Менському районі Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку та визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку. Позов мотивований тим, 19 червня 2013 року померла її свекруха [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка, розташована на території [PERSON] сільської ради Менського району Чернігівської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №042040. Спадкоємцем першої черги за законом після померлої [PERSON] був її син, а чоловік позивачки [PERSON], який фактично прийняв спадщину після померлої матері, проте юридично не встиг оформити своїх справ, оскільки помер 20 березня 2015 року. Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом після померлого [PERSON], звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте їй було розяснено, що отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на земельну ділянку, яка належала його матері [PERSON], вона не може, оскільки у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЧН №042040 мається виправленні у написанні імені з «Ганна» на «Галина», та рекомендовано звернутись до суду. Позивачка судове засідання не зявилася, в позовній заяві просить провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представника відповідача Менської районної державної адміністрації та відповідачі [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, від останньої до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Представник відповідача Відділу Держземагенства у Менському районі Чернігівської області в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить розглянути справи у його відсутність, при прийнятті рішення по даній справи поклався на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкові відносини регулюються ЦК України 2003 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що 19 червня 2013 року в с. Городище Менського району Чернігівської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №206444 (а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 4,50 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Менського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН №042040 (а.с.13). Спадкоємцем першої черги за законом був її син [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с.7). Як вбачається із спадкової справи 319/2013, заведеної за заявою [PERSON], останній в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В матеріалах спадкової справи відсутні відомості про видачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину. Отже, за життя [PERSON] прийняв спадщину, проте юридично не оформив своїх спадкових справ. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ №250007, виданого 23 березня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Менського районного управління юстиції у Чернігівській області, [PERSON] помер 20 березня 2015 року в м. Мена Чернігівської області (а.с.8). Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕЛ №415569 (а.с.9). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 226/2015, заведеної за заявою [PERSON], остання у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці першої черги за законом, діти спадкодавця [PERSON], відмовився від належної йому частки в спадковому майні про що свідчать його заява, наявна в матеріалах спадкової справи, а [PERSON] подала до суду заяву в якій повідомляє, що в установлений законом строк спадщину не прийняла, наміру звертатись до суду для встановлення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, не має. З повідомлення №2587/02-14 від 27 жовтня 2015 року, виданого нотаріусом Менської районної державної нотаріальної контори, слідує, що у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] на земельну ділянку площею 4,4970 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради, відмовлено у звязку з тим, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЧН №042040, виданого Менською районною державної адміністрацією 16 вересня 2004 року, маються виправленні у написанні імені власника вказаної земельної ділянки з «Ганна» на «Галина». Відповідно до розяснень, викладених у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленим цивільним законодавством. У разі відмови в оформленні права на спадщину нотаріусом особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до положень ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з приписами ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-7402279272015 від 02 жовтня 2015 року та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 05 жовтня 2015 року №193 , власником земельної ділянки (рілля) площею 4,4970 га, кадастровий номер 7423082500:03:000:0037 на підставі Державного акту серії ЧН №042040 від 16 вересня 2004 року є [PERSON]. Нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки складає 69460,16 грн.(а.с.15-19). Відповідно до п.2.9 наказу Держкомзему №43 від 04.05.1999 року „Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею та договорів оренди землі заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на державне підприємство „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах та його структурні підрозділи. Усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Згідно з п. 4.1 наказу Держкомзему №325 від 22.06.2009 року Про затвердження Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. У звязку з допущеними при виготовленні Державному акті на право власності на земельну ділянку виправленням у написанні імені власника земельної діялнки, позивач не може оформити спадщину на зазначені земельні ділянки, що призводить до порушення її прав. За таких обставин, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту прав позивача на спадкування шляхом визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно за законом, що відкрилось після померлого 20 березня 2015 року чоловіка [PERSON], на земельну ділянку (рілля) площею 4,4970 га, кадастровий номер 7423082500:03:000:0037, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території [PERSON] сільської ради Менського району Чернігівської області, вартістю 69460, 16 грн. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН №042040 від 16 вересня 2004 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №164 має бути визнаний недійсним.

Outcome: approved