Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до Южного міського суду з позовної заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, при цьому пояснивши, що йому на підставі договору дарування від 08.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Южненського міського нотаріального округу [PERSON], належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS]. На підставі договору найму житлового приміщення від 10.12.2007 року в зазначеній квартирі тимчасово до 2011 року була зареєстрована відповідач, але після закінчення договору оренди остання не знялася з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Відповідач понад шести місяців без поважних причин жодного разу не з'являлася у вказаній квартирі, а саме з 2007 року по теперішній час, про що свідчить АКТ КП „МЖКЦ" від 18.12.2013 року, хоча перешкод відповідачу в користуванні вище вказаним жилим приміщенням не створювалось, двері та дверні замки не замінювались, особисті речі [PERSON] за вказаною адресою не знаходяться. Оскільки відповідач до теперішнього часу зареєстрована у зазначеному приміщенні, позивач несе додаткові витрати на оплату комунальних платежів та квартирної плати, тобто сплачує за особою, яка зареєстрована але не проживає за вказаною адресою вже шість років вартість житлово-комунальних послуг, що призводить до матеріальних втрат. На підставі викладеного позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання без поважних причин не з'явилася, хоча про день та про час слухання справи була повідомлений своєчасно через оголошення в газеті «Одеські вісті» №56 (4621) від 29.05.2014 року та №61(4626) від 12.06.2014 року, про причини неявки до суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні підтвердили фактичні обставини по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі договору дарування від 08.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Южненського міського нотаріального округу [PERSON], копія якого міститься в матеріалах цивільної справи, належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS]. На підставі договору найму житлового приміщення від 10.12.2007 року, копія якого міститься в матеріалах справи, в зазначеній квартирі тимчасово до 2011 року була зареєстрована відповідач, але після закінчення договору оренди остання не знялася з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Факт реєстрації відповідача у вказаній квартирі підтверджується довідкою КП «МЖКЦ» № 1081 від 14.05.2014 року, яка міститься в матеріалах справи. Факт не проживання відповідача і квартирі [ADDRESS], підтверджується актом про не проживання від 18.12.2013 року, складеним КП «МЖКЦ» в м. Южне Одеської області, що міститься в матеріалах цивільної справи та показами свідків. Оскільки відповідач до теперішнього часу зареєстрована у зазначеному приміщенні, позивач несе додаткові витрати на оплату комунальних платежів та квартирної плати, тобто сплачує за особу, яка зареєстрована але не проживає за вказаною адресою вже більше шести років вартість житлово-комунальних послуг, що призводить до матеріальних витрат. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що позивача вони знають більше 10 років. Відповідач після продажу своєї квартири в 2007 році заключила з позивачем договір тимчасового найму квартири [ADDRESS], при цьому відповідач в даній квартирі не проживала, її особистих речей в квартирі не має, за житлово-комунальні послуги за цю квартиру платить позивач одноособово, при цьому перешкод для проживання відповідача позивач не здійснював, замки на вхідних дверях не міняв. Згідно ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.1 ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно задовольнити, визнавши [PERSON] такою, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], так як строк відсутності відповідача за місцем реєстрації перевищує 6-ти місячний строк.

Outcome: approved