Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Зазначає, що з 23 вересня 2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та на її утриманні. Чоловік коштів на утримання дитини не надає.. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб. Визначити місце проживання сина з нею У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримує, просить задовольнити. Пояснила, що з 29 грудня 017 року шлюбні відносини з відповідачем припинені. Питання щодо поділу майна не виникає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув. Судова кореспонденція направлялась відповідачу за зареєстрованим місцем проживання. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, 26 вересня 2006 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Івченко ) [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 894. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер, що постає з пояснень позивача. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~ суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу,\~\~якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст.\~111,\~112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача,\~\~позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки сторони не змінювали прізвище при реєстрацію шлюбу, то після розірвання шлюбу сторони надалі іменуються цим прізвищем. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо вимоги про визначення місця проживання сина сторін [PERSON], [INFO] з матір"ю, то вказана позовна вимога задоволенню не підлягає за відсутності спору та належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог в цій частині. Суд враховує, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Як пояснила позивач у судовому засіданні нею з чоловіком досягнуто згоди щодо якого визначено місце проживання сина з нею. Судові витрати розподіляються згідно ст. 142 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial