Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з вищезазначеним позовом та просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки: двокімнатну квартиру, загальною площею 48,1 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м., яка знаходиться у [ADDRESS], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0307/0408/71-0590307/0408/71-059 від 09.04.2008 року, яка станом на 09.10.2013 року становить 474104,56 гривень, та складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 239829,97 гривень; заборгованості за відсотками у розмірі 117 430,76 гривень; пені у розмірі 116843,83 гривень, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежним експертом/ на стадії оцінки майна. Відповідач [PERSON] неодноразово викликалася в судове засідання, але до суду не з'явилася, про причину неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Порядок повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи згідно ст.ст.74,76 ЦПК України дотримано. Представник позивача наполягає на розгляді справи за відсутності відповідача. Проти проведення заочного розгляду не заперечує. За таких обставин суд відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України оголосив заочний розгляд справи, та розглянув справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача Курдюмов М.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та суду пояснив, що 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк») та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» (далі - ТОВ «ФК «Вектор Плюс») укладено Договір факторингу. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2. Договору Банк відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Разом із тим, 28.11.2012 року між TOB «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2. цього Договору Клієнт (TOB «ФК «Вектор Плюс») відступає Фактору (TOB «Кредитні ініціативи») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Таким чином, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме TOB «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача/ за договором від 09.04.2008 № 0307/0408/71-059, позичальником згідно якого є відповідач [PERSON] Відповідно до умов Кредитного договору від 09.04.2008 № 0307/0408/71-059, Банк зобов'язався надати Відповідачу - Позичальникові за договором - кредит у сумі 32000 доларів США, а Відповідач зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування ним в сумі, строки та на умовах, передбачених Кредитним договором. Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит у сумі 32000 доларів США. Але Відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 09.10.2013 року виникла прострочена заборгованість, яка складається із: заборгованості за кредитом - 30005,00 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 239829,97 гривень; заборгованості по відсотках - 14 691,70 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 117430,76 гривень; та пені у розмірі 14 618,27 доларів США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає 116843,83 гривень, яка нарахована в зв'язку з систематичним порушенням Боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором, 09.04.2008 року ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали Іпотечний договір № 0307/0408/71-059-Z-1 (далі - Іпотечний договір), відповідно до якого Відповідач передала Банку в іпотеку майно: двокімнатну квартиру, загальною площею 48,1 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м., яка знаходиться у [ADDRESS]. Сторони оцінили предмет іпотеки в 181800 гривень. Відповідно до умов Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання Іпотекодавцем Основного зобов'язання повністю або частково, у тому числі, якщо Іпотекодавець не поверне Іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, не сплатить платежі та штрафи, що передбачені та/або випливають з Основного зобов'язання, а також в інших випадках, передбачених Основним зобов'язанням та Іпотечним договором, у тому числі у випадку одноразового прострочення Основного зобов'язання (як основного боргу, так і процентів за ним). У разі порушення основного Кредитного договору та/або порушення Іпотекодавцем умов Іпотечного договору, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення Основного зобов'язання за Кредитним договором та/або зобов'язань, передбачених Іпотечним договором, у строк, що не перевищує тридцяти календарних днів, та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до умов Іпотечного договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено Іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься у п.п. 12.3.1 та 12.3.2 Іпотечного договору. На виконання умов Кредитного договору та Іпотечного договору, Позивачем було направлено Відповідачу Вимогу, а саме: повідомлення про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, але станом на дату подання позовної заяви Вимога не виконана. Так як Відповідачем [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконано, умови повернення кредиту порушено, Позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, відсоткам, пені, за рахунок предмету іпотеки. Представник позивача також просить стягнути з Відповідача на повернення судового збору 3441,00 грн. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вислухавши представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 09.04.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 0307/0408/71-059, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 32000,00 доларів США, на строк з 09 квітня 2008 року по 09 квітня 2018 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,9 % річних за весь строк користування кредитом (а.с. 5-8). Кредитні кошти призначені для здійснення Позичальником розрахунку по договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Пунктом 3.1 Кредитного договору передбачено, що відповідач здійснює погашення заборгованості за кредитом щомісяця на позичковий рахунок , через касу банку у розмірі, визначеному затвердженим графіком, який є додатком до кредитного договору /а.с.9/. Відповідно до п. 3.5 Кредитного договору кошти, що вносяться позичальником на виконання зобов'язань за договором, спрямовуються в першу чергу на сплату процентів та комісій, потім - на погашення кредиту, потім - на сплату неустойки, потім - на відшкодування збитків. З метою забезпечення кредитного договору 09 квітня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 0307/0408/71-059-Z-1/, згідно якого [PERSON] передала в іпотеку Банку двокімнатну квартиру загальною площею 48,1 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м, [ADDRESS], яка знаходиться у м. Кривому Розі по пр. Перемоги /а.с.21-22/. Відповідно до п. 3.9 Кредитного договору при порушенні умов Іпотечного договору передбачено право дострокової вимоги виконання зобов'язань, забезпечених іпотекою, та у разі порушення строків платежів, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. Встановлено також, що 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» було укладено Договір факторингу /а.с. 39-40/. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2. Договору Банк відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації, а Фактор набуває права вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Встановлено, що 28.11.2012 року між TOB «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу, відповідно до пунктів 2.1, 2.2. якого TOB «ФК «Вектор Плюс» відступає Фактору - TOB «Кредитні ініціативи» свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації /а.с 46-54/, в тому числі з [PERSON] відповідно до Витягу до Реєстру, який є додатком до договору /а.с. 55/. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що первісний Кредитор - ПАТ «Сведбанк» свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, надавши відповідачу кошти на здійснення розрахунку по договору купівлі-продажу квартири. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок неналежного виконання своїх обов'язків за Кредитним договором, у відповідача виникла заборгованість, загальна сума якої станом на 09.10.2013 року становить 474104,56 гривень, та складається із наступного: заборгованість за кредитом - 239829,97 гривень; заборгованість за відсотками - 117 430,76 гривень; та пеня - 116843,83 гривень. Сума заборгованості підтверджується розрахунком, наданим позивачем /а.с. 100/, з яким суд погоджується. Встановлено, що 11.09.2013 року позивач направив відповідачу повідомлення про усунення порушень, вимогу про добровільне виселення /а.с. 34/, але відповідач заборгованість не сплатила. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов,язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до умов Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання Іпотекодавцем Основного зобов'язання повністю або частково, у тому числі, якщо Іпотекодавець не поверне Іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, не сплатить платежі та штрафи, що передбачені та/або випливають з Основного зобов'язання, а також в інших випадках, передбачених Основним зобов'язанням та Іпотечним договором, у тому числі у випадку одноразового прострочення Основного зобов'язання (як основного боргу, так і процентів за ним). У разі порушення основного Кредитного договору та/або порушення Іпотекодавцем умов Іпотечного договору, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення Основного зобов'язання за Кредитним договором та/або зобов'язань, передбачених Іпотечним договором, у строк, що не перевищує тридцяти календарних днів, та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до умов Іпотечного договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено Іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься у п.п. 12.3.1 та 12.3.2 Іпотечного договору. Приписами ч.1ст.33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до приписів ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст.38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Так, згідно роз'яснень, наданих у п. 42 вищезазначеної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як ст.39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням п. 4 ч.1ст.215 ЦПК України, а тому для забезпечення виконання рішення, суд вважає за можливе зазначення в резолютивній частині рішення спосіб звернення, обраний позивачем. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконує, що є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки, а позивач виконав всі вимоги закону, що передують зверненню стягнення, а тому є підстави для задоволення позовних вимог. Встановлені в судовому засіданні обставини витікають з правовідносин по належному виконанню зобов'язань та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язань і наслідків, які виникають при неналежній відмові. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню судові витрати, в даному випадку судовий збір в сумі 3441,00 грн.

Outcome: approved