overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

у грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з даною скаргою. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.10.2010 року № 2-5688/2010 року стягнено з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 114 154, 53 грн. Рішення суду набрало законної сили та представник ПАТ «Універсал Банк» отримав виконачий лист, який пред'явлений до виконання до Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ, на підставі якого відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа, в порядку якого накладено арешт на майно [PERSON] Постановою головного державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ виконавчий лист № 2-5688/10 від 18.11.2010 року повернуто стягувачу та припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Однак, як вбачається з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що арешт з 6/25 частки приміщення № 55 в будинку № 167 по просп. Леніна в м. Запоріжжя не знятий. Посилаючись на вищевикладені обставини, заявниця просила суд визнати бездіяльність головного державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ Литвиненко О.Г. неправомірною та зобов'язати Литвиненко О.Г. скасувати арешт на 6/25 частки приміщення № [ADDRESS], який належить [PERSON] [PERSON] та представник заінтересованої особи не з'явились в судове засідання, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. До початку розгляду справи [PERSON] надала суду заяву в якій просила розглянути скаргу за її відсутності. Зазначила, що підтримує заявлені вимоги в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступне. Відповідно до ст. 384 ЦПК України скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Згідно ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. За вимогами ст.387 ч.2 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов"язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. [PERSON] не надала доказів звернення до головного державного виконавця із вимогою зняти арешт, та відмови у виконанні даної вимоги. Враховуючи викладене, суд вважає скаргу необґрунтованою та приходить до висновку про необхідність відмови в її задоволенні.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просила шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 31.08.1996 року Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Слов'янська, актовий запис №476 - розірвати, після розірвання шлюбу прізвище собі залишити "[PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується телефонограмою (а.с.23), надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності (а.с.24), позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується телефонограмою (а.с.22), надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності (а.с.25), проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 31.08.1996 року Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Слов'янська, актовий запис №476 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину -сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують з серпня 2014 року, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть. Майнових суперечок та суперечок щодо місця проживання дитини сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. З'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально - правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено відповідний актовий запис №10. Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони втратили подружні почуття, спільне господарство не ведуть. Від даного шлюбу дітей немає. Зазначає, що відповідач відмовляється розірвати шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Мукачівському району Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Позивачка в судовому засіданні просила задоволити позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та пояснила, що примирення між нею та відповідачем неможливе. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що спільне проживання та збереження сім"ї неможливе, а тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є підставними і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

у грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, вказуючи, що дочка [PERSON] в даний час навчається в Національному фармацевтичному університеті, досягла повноліття, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, тому позивач звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів в розмірі 1 / 3 частини всіх заробітку відповідача. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що в даний час дочка [PERSON] навчається, вона не може самостійно нести всі необхідні витрати по утриманню дочки, тому просила стягти з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що на його утриманні знаходиться неповнолітній син [PERSON], на якого він сплачує аліменти. Третя особа [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірвано 16 липня 2010 року. Згідно довідки Національного фармацевтичного університету [PERSON] навчається в даному закладі, термін навчання з 01.09.11 р. по 30.06.15 р. Рішенням Гадяцького районного суду від 23 грудня 2014 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку відповідача. Суд встановив, що між сторонами існували сімейні правовідносини. Відповідно ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання до 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню, так як на утриманні відповідача знаходиться син [PERSON], [INFO], а відповідно ст. 26 ЗУ „Про оплату праці" при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що належить до виплати працівнику, тому з метою захисту прав відповідача частка відрахувань із заробітної плати підлягає зменшенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2004 року. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. Відповідач вихованням сина не займається, матеріальної допомоги на його виховання не надає. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовільнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судове засіданя не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого. У судовому засіданні встановлено, що з відповідачем знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2004 року. (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають сина: [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Син мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів проводиться з моменту фактичного звернення до суду з позовною заявою. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

У грудні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] Він є спадкоємцем за законом. Однак, оформити у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки відсутні первинна реєстрація та правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Позивач прохав суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок господарськими будівлями та спорудами. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача Іванівської сільської ради в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про визнання позову та про розгляд справи у його відсутність . Суд, заслухавши позивача, його представника адвоката [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України "право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів". Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України" право власності припиняється у разі смерті власника" Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України "у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця». Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 4). Позивач є спадкоємцем за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Згідно довідки Іванівської сільської ради та виписки з погосподарської книги [PERSON] був зареєстрований та проживав до дня своєї смерті у власному житловому будинку по [ADDRESS] (а.с.11). Житловий будинок 1940 року забудови, тому державна реєстрація права власності не здійснена. Правостановлюючий документ відсутній. Постановою Кобеляцької ДНК позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадковий житловий будинок.(а.с.15). Оскільки житловий будинок належав на праві власності спадкодавцеві, позивач є спадкоємцем за законом, подав заяву про прийняття спадщини, то за ним необхідно визнати право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 16.06.2007р. ТОВ "Комерційний Банк "Дельта", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк", та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір №002-07001-160607. Відповідно до п. 1.1 договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 1758,00 грн. на умовах, визначених договором. Відповідно до п.2.3 договору за користування кредитними коштами відповідач повинен сплачувати проценти виходячи зі ставки 5% на рік. Процентна ставка може змінюватися відповідно до умов договору. Відповідно до п. 2.5 договору за обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 3% в місяць. Відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, станом на 10.11.2014р. рахується заборгованість на загальну суму 1471,49 грн., яка складається із заборгованості по кредиту у сумі 1032,46 грн., заборгованості по відсоткам у сумі 17,11 грн., заборгованості по комісіям у сумі 421,92 грн. З наведених підстав позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість по кредитному договору, а також витрати по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, відповідно до заяви, яка є у справі, просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 10 вересня 2010 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, в результаті чого почали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. На даний момент ведення між позивачем та відповідачем спільного господарства та сумісне проживання припинено. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримала та просить його задовольнити, просить після розірвання шлюбу присвоїти дошлюбне прізвище «[PERSON]». Пояснила. що шлюб носить формальний характер, оскільки у відповідача створена інша сім"я та є дитина. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через установу виконання покарань. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 вересня 2010 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER] видане виконкомом Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 10. Від сімейного проживання позивач і відповідач мають дочку [PERSON], [INFO]. Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливими, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що із відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], яка є дитиною інвалідом та доньку [PERSON], [INFO]. Вказувала, що стосунки з відповідачем не склалися, відповідач ухиляється від виховання та утримання дітей. В зв'язку з цим, просила позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку [PERSON] Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідач позов визнав та не заперечував проти задоволення позовних вимог. В порядку ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебували в зареєсрованому шлюбі. Шлюб розірвано 23.06.2014 року. Від цього шлюбу вони мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], яка є дитиною інвалідом та доньку [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні діти проживають разом з матір»ю, однак батько матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від утримання дітей. У відповідності до ч.2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку матері або батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Оцінивши зібрані по справі матеріали та з огляду на визнання позову відповідачем суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

У грудні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, посилаючись на те, що з 26 серпня 2011 року вона знаходилася в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу вони мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. На даний час позивачка перебуває у відпустці по догляду за донькою до трьох років. У зв"язку з тим, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дружини, яка не працює, просить стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Також просила стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 200 грн. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позовні не визнав, зазначав, що має батьків пенсійного віку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 26 серпня 2011 року, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 26.08.2011 року. Від шлюбу сторони мають спільного дочку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] Як вбачається із позовної заяви, на даний час сторони проживають окремо. Неповнолітня дочка проживає з позивачкою, довідка КП «ЖЕО №2» про склад сім»ї № 7271, та знаходиться її утриманні. [PERSON] не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною, якій не виповнилось трьох років. Як вбачається із довідки № 14588 від 19.11.2014 року Управління праці та соціального захисту населення Октябрської районної у м.Полтаві ради, [PERSON]. знаходиться на обліку в управлінні та отримує допомогу по догляду за дитиною до 3-х років у розмірі 130 грн. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Приймаючи до уваги те, що відповідач працює та має стабільний заробіток, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці від доходу відповідача. При цьому, вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує матеріальний стан платника аліментів, який має стабільний прибуток, хронічними хворобами не страждає та не являється інвалідом, інших аліментних зобов»язань не має. Також, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Разом з тим, не підлягають до задоволення вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу,оскільки в судовому розгляді представник участі не приймав,допомога надавалася в позасудовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved