Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивачка у квітні 2016 року звернулася до суду із позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою №1 у будинку № 10 по вул.Щекавицькій у м.Львові. Свої вимоги мотивує тим, що вона, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] і така їм належить на праві спільної сумісної власності. Крім них, у вказаній квартирі також зареєстрований відповідач, який там тривалий час не проживає, що підтверджується актами ЛКП «Граніт» від 16.12.2013р., від 12.02.2014р., від 26.08.2015р., від 31.02.2016р. Реєстрація відповідача без її згоди у даній квартирі позбавляє її можливості у повній мірі здійснювати свої права як власника квартири, на власний розсуд користуватися і розпоряджатися своїм майном, а тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх законних прав та інтересів. Позивачка в судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву, в якій позов підтримує повністю та просить розглядати справу без її участі, що суд вважає за можливе. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву, в якій позов підтримує та просить розглядати справу без її участі, що суд вважає за можливе. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Треті особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомили і суд вважає за можливе, розглядати справу без їх участі. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Як встановлено судом, позивачці [PERSON] та третім особам: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 03.02.2005р., належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] / а.с.10/. З довідки з місця проживання про склад сімї і прописку від 31.03.2016р., виданої ЛКП Граніт" /а.с.11/ вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивачка [PERSON], треті особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] Вітольд Веславович, який є наймачем вказаної квартири. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у [INFO] без поважних причин з січня 2013р., і перешкод у користуванні такою йому ніхто і ніколи не чинив,що підтверджується актами ЛКП „Граніт від 16.12.2013р., від 12.02.2014р., від 26.08.2015р., від 31.02.2016р. /а.с.20, 21, 22, 23/. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 р. №6-57цс11). Виходячи з того, що\~Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення\~ст. 7 цього Закону\~підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Як зазначає в позовній заяві позивачка, реєстрація відповідача без її згоди у спірній квартирі позбавляє її можливості повноправно здійснювати свої права як власника квартири, на власний розсуд користуватися і розпоряджатися своїм майном, а тому просить усунути їй перешкоди у користуванні квартирою шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою №1 у будинку № 10 по вул.Щекавицькій у м.Львові. На підставі наведеного та

Outcome: approved