Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання дій протиправними, стягнення суми боргу за договором позики з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 12522,30 грн. та 3 % річних від простроченої суми - 375,66 грн., а всього 12897,96 грн. Вимоги обгрунтовані тим, що 16.04.2012 року позивач надала у борг відповідачу грошові кошти у сумі 12960,00 грн. Строк позики до 31.12.2012 року. На час звернення до суду відповідачем повернуто лише 500,00 грн., в іншій частині позичені кошти не повернуті, що стало підставою для звернення з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, сповіщений належно, подав заяву, якою вимоги позову підтримані. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, якою вимоги позову визнав. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. За матеріалами справи судом встановлено, що згідно розписки від 16.04.2012 року позивач надав у борг відповідачу грошові кошти у сумі 12960,00 грн. Строк позики - до 31.12.2012 року. На час звернення до суду відповідачем повернуто 500,00 грн. В іншій частині борг добровільно не повернутий (а.с.4-9). Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів в обгрунтування заперечень, іншого обгрунтованого розрахунку. Заявою від 26.02.2014 року вимоги позову визнав. Відповідно до норми ч.2 ст. 1047 ЦК України в підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника, або інший документ, що засвідчує передачу визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Суд дійшов висновку, що між сторонами склалися правовідносини, передбачені ст. 1046 ЦК України, факт укладення договору позики підтверджується розпискою, визнаний сторонами. Відповідно до ст.526,527 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін згідно з договором. Суд дійшов до висновку, що матеріальні права позивача були порушені, підлягають захисту в судовому порядку, вимоги в частині стягнення з відповідача боргу за договором позики з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 12522,30 грн. підлягають задоволенню. Статтею 629 ЦК України регламентовано, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526,527 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін згідного з договором. Одностороння відмова від виконання зобов'язання та одностороння зміна умов договору не допускається, за виключенням випадків, передбачених законом. Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зазначені відсотки є платою за користування чужими грошовими коштами та стягуються незалежно від вини боржника. Порушенням зобов'язання згідно ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку також про обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача 3% річних - 375,66 грн., а всього - 12897,96 грн. Відповідно до вимог ст.10,11 ЦПК України, суди розглядають справи в межах заявлених в них вимог і на підставі наданих сторонами доказів і судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, де кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем також заявлені вимоги про визнання дій відповідача протиправними, але не зазначено які саме дії відповідача вважає протиправними, в обгрунтування зазначених вимог не наведено належних та допустимих доказів, у зв'язку з чим вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Судові витрати розподілені відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України „Про судовий збір".

Outcome: partial