Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» 17 січня 2018 року звернувся до суду із позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 29 грудня 2011 року [PERSON], було надано кредит в сумі 300 гривень у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору. Оскільки позичальником належним чином не виконані зобов"язання за кредитним договором, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 16009 грн. 97 коп. Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], про розгляд справи повідомлена за зареєстрованим місцем проживання відповідно до ст.128 ЦПК України. Оскільки від відповідача заперечення та заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, то суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Виходячи із положень ст. 525, ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України , інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.( ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримала від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 300 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON], підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, складає між нею та банком договір № б/н від 29.12.2011 року, про що свідчить її підпис у заяві. Наданий Банком розрахунок заборгованості (а.с.4-5) свідчить про те, що відповідач належним чином умови договору не виконувала. Станом на 30 листопада 2017 року заборгованість відповідача становить 16009 грн. 97 коп., яка складається із наступного: заборгованість за кредитом 579 грн. 96 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 11191 грн. 44 коп., заборгованість за пенею та комісією - 3000 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 738 грн. 57 коп. Правильність наданих банком розрахунків заборгованості підтверджується умовами кредитного договору і не спростована відповідачем в установленому законом порядку. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 16009 грн. 97 коп. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 1762 грн. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. На підставі викладеного,

Outcome: approved