Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок не повернення кредиту, який обґрунтував тим, що 01 березня 2007 року між АКБ «Індустріалбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № КRCК/0411/92/07, за умовами якого позичальник отримав у користування кошти на споживчі цілі в розмірі 15 000 грн., строком з 01 березня 2007 року по 25 лютого 2010 року. На захист майнових інтересів між АКБ «Індустріалбанк» та ЗАТ «Страхова компанія «Партнер», 01 листопада 2007 року був укладений договір № 5942/2-12 добровільного страхування фінансових ризиків, зокрема фінансовий ризик, що походить із кредитного договору № КRCК/0411/92/07. Станом на 23.12.2010 року загальна заборгованість відповідача перед банком становила 1915,17 грн. 23 грудня 2010 року між ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та ТОВ «Анлег» був укладений договір № 0400/01/10 відступлення права вимоги за договорами добровільного страхування фінансових ризиків за кредитними договорами, відповідно до яких первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору право вимоги боргу за зобов'язаннями, які виникли з кредитного договору № КRCК/0411/92/07 від 01 березня 2007 року. Сума заборгованості, право вимоги якої відступилося становить 1915,17 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність та заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Партнер» у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи в його відсутність не надходило.. Представник третьої особи - Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. У судовому засіданні досліджені докази: копія наказу від 09.11.2010 року, копія кредитного договору від 01.03.2007 року, копія виписки з особового рахунку, копія договору добровільного страхування фінансових ризиків від 01.11.2007 року, копія реєстру № 5/07 від 03.04.2008 року, копія договору відступлення права вимоги за договором добровільного страхування фінансових ризиків та кредитними договорами від 23.12.2010 року додатків до договору, копія платіжного доручення від 23.12.2010 року, копії квитанцій, копія додаткової угоди до кредитного договору № 1, копія додаткової угоди до кредитного договору № 3. Дослідивши докази у справі, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, 01 березня 2007 року між АКБ «Індустріалбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № КRCК/0411/92/07, відповідно до якого відповідач отримала в кредит грошові кошти в розмірі 15 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами з розрахунку 9 % річних, строком з 01 березня 2007 року по 25 лютого 2010 року включно, на споживчі цілі (а.с.13-17). 01 листопада 2007 року між АКБ «Індустріалбанк» та ЗАТ «Страхова компанія «Партнер» було укладено договір добровільного страхування фінансових ризиків № 5942/2-12, відповідно до п. 1.3 страховик здійснював страхування фінансових ризиків страхувальника, які походили із кредитних договорів, які укладені та будуть укладені між страхувальником та контрагентами. Також відповідно до п. 1.2 страховик зобов'язувався при настанні страхових випадків виплатити страхове відшкодування страхувальнику в межах страхової суми, за кожною конкретною угодою, яка зазначена у графі № 10 реєстру (а.с.47-54). 03 квітня 2008 року в порядку на умовах договору добровільного страхування фінансових ризиків АКБ «Індустріалбанк» був застрахований фінансовий ризик, що походить із кредитного договору № КRCК/0411/92/07 та на дату страхування страхова сума за кредитним договором № КRCК/0411/92/07 становила 10767,66 грн., що підтверджується реєстром № 5/07 від 03.04.2008 року до Договору страхування (а.с.55-57). Страхове відшкодування третьою особою ПАТ "Страхова компанія «Партнер» не здійснювалося. З 26.01.2009 відповідач припинила виконувати свої зобов'язання за кредитним договором, та станом на 23.12.2010 року загальна сума заборгованості становила 1915,17 грн., що підтверджується виписками з особових рахунків з 01.03.2007 року по 23.12.2010 року, наявних в матеріалах справи. 23 грудня 2010 року між ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та ТОВ «Анлег» було укладено договір відступлення права вимоги за договорами добровільного страхування фінансових ризиків та кредитними договорами № 0400/01/10, відповідно до умов якого, первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги боргу за зобов'язаннями, які виникли з кредитного договору № КRCК/0411/92/07 від 01 березня 2007 року, в загальній сумі 1915,17 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги ( регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Із досліджених судом вищевказаних договорів: про переуступку права вимоги по кредитному договору та прав страхувальника за договором страхування фінансових ризиків вбачається, що права позивача випливають саме з договірних відносин, а посилання позивача на ст. 1166 та 1191 ЦК України без підставні , бо вони регулюють не договірні зобов'язання. Позивач же у якості предмету позову зазначає грошові кошти як відшкодування матеріальної шкоди внаслідок неповернення кредиту, а не заборгованість за кредитним договором внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed