Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач МТСБУ звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти в розмірі 13250,89 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.04.2009 року з вини відповідача, який керував автомобілем «Nissan» була скоєна ДТП. В результаті чого був пошкоджений автомобіль «Volkswagen» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить йому на праві власності. Вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.06.2009 року. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку експерта складає 19830,89 грн., вартість авто в пошкодженому стані - 6580,00 грн. 14.10.2009 року [PERSON], скориставшись своїм правом передбаченим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подав відповідну заяву з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. Відповідач; відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. В зв'язку з настанням події Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування в розмірі 13250,89 грн. виходячи з наступного розрахунку: 19830,89 грн. (розмір шкоди) - 6580 грн. (вартість авто в пошкодженому стані). 12.04.2010 року листом за вих. №7244/3-2-05 та 21.10.2009 року, листом за вих. №17398/3-2-05 Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталося до відповідача з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, однак сума сплачена не була. Тому вимушені звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. У судове засідання відповідач та його представник не з'явились. Представник відповідача подав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що правомірно відраховувати строк позовної давності з моменту виникнення права вимоги у первинного кредитора (особи, якій було заподіяно шкоду), тобто з моменту набуття чинності постановою суду, якою визначено винну особу, а саме 03.06.2009 року. Отже строк позовної давності при цьому спливає 03.06.2012 року. При цьому представник відповідача посилався на ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування», як такі що регулюють дані правовідносини. Просив застосувати строк позовної давності та відмовити позивачеві в задоволенні позову в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 10.04.2009 року з вини відповідача, який керував автомобілем «Nissan» була скоєна ДТП. В результаті чого був пошкоджений автомобіль «Volkswagen» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить йому на праві власності. Згідно постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.06.2009 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду строку накладення адміністративного стягнення. Однак в діях водія [PERSON] наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили (а.с.5). Відповідно до висновку спеціаліста автотоварознавця ХНДІСЕ ім. Бокаріуса №3545 від 18.05.2009 року, розмір матеріальної шкоди, спричиненої автомобілю «Volkswagen Transporter», державний номер [NUMBER], складає 19830,89 грн., вартість авто в пошкодженому стані - 6580,00 грн. (а.с.7). Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст.39 ч.2.1. Закону). Відповідно до ст.41 п.41.1 п.п. «а» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого незастрахував свою цивільно - правову відповідальність. Відповідно до ст.1.6. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Відповідач на дату дорожньо - транспортної пригоди не виконав вимогу Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно - правовоївідповідальності власників транспортних засобів. 14.10.2009 року [PERSON] скориставшись своїм правом передбаченим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подав відповідну заяву з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем (а.с.6). Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо - транспортної пригоди. Ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. В зв'язку з настанням події Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування в розмірі 13250,89 грн. виходячи з наступного розрахунку: 19830,89 грн. (розмір шкоди) - 6580 грн. (вартість авто в пошкодженому стані) (а.с.8,9). Відповідно до ст.1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.І Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Суд критично оцінює заперечення представника відповідача стосовно подання позову в порядку ст. 993 ЦК України, яка регулює відносини суброгації, оскільки відповідач на дату дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимогу ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно із п.2.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 13250,00 грн. саме в порядку регресу. 12.04.2010 року листом за вих. №7244/3-2-05 та 21.10.2009 року листом за вих. №17398/3-2-05 Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталося до відповідача з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, однак сума сплачена не була. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог МТСБУ в частині стягнення суми. Стосовно заперечень відповідача щодо пропущення позивачем строку позовної давності для звернення з позовом та заяви представника позивача про поновлення строків позовної давності для звернення до суду з позовом, суд приходить до наступного. У відповідності до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність, як передбачено ст. 257 ЦК України, встановлюється тривалістю три роки. Як встановлено ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В той час, ч. 6 ст. 261 ЦК України передбачено, що за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Як вбачається з квитанції строк виконання зобов'язання - 19.03.2010 року (а.с.37). Таким чином, виходячи з положень ст. ст. 256, 257, 261 ЦК України та Розділу «Можливості застосування положення про регрес та суброгацію» Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про узагальнення судової практику розгляду цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010-2011 роках» від 30 березня 2012 року за № 2: при регресі перебіг строку позовної давності починає свій відлік з часу виплати страхового відшкодування. До правовідносин, що є предметом розгляду даної справи щодо стягнення страхового відшкодування в порядку регресу встановлюється загальна позовна давність у три роки з часу виплати страхового відшкодування. Отже, оскільки виплату здійснено 19.03.2010 року, перебіг трирічного строку позовної давності починається на наступний день і закінчується 20.03.2013 року, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, зокрема і з вимогами, що є предметом розгляду даного позову (ст. 69 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред»явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Відповідно до ч.3 ст.264 ЦК України, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова позовну заяву МТСБУ до [PERSON] про відшкодування регрес них витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування повернуто позивачу та роз'яснено право на звернення з позовом за місцем реєстрації відповідача [PERSON] (а.с.4). Таким чином МТСБУ звернувшись 19.03.2013 року до Московського районного суду м. Харкова з позовом в силу приписів ч. 3 ст. 264 ЦК України переривало строк позовної давності та після повернення позову МТСБУ 08.05.2013 року звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з цим позовом. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.05.2013 року позовну заяву МТСБУ до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу повернуто позивачу (а.с.35). 04.06.2013 року МТСБУ повторно звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з даним позовом до [PERSON] На підставі викладеного суд приходить до висновку, що строк позовної давності підлягає поновленню. Що стосується позовних вимог, щодо стягнення з відповідача витрат пов'язаних з отриманням юридичної допомоги в розмірі 1000 гривень, суд вважає що ці вимоги не підлягають задоволенню, оскільки: позивачем з позовом не надано належним чином оформленого договору на надання йому юридичних послуг, з визначенням затраченого часу адвокатом на надання йому правової допомоги, що позбавляє суд, згідно Закону України „ Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави ", вирішити питання про суму відшкодування понесених позивачем витрат. Судові витрати суд стягує на підставі частини 1 ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial