Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.05.2019 р. [PERSON] близько 09 год. 20 хв. в м. Володимирі-Волинському по вул. Українська допустив самовільний вихід двох собак потенційно небезпечної породи «вівчарка» без намордників, в результаті чого їй спричинено тілесні ушкодження та госпіталізовано у лікарню. Постановою Володимир-Волинського міського суду відповідача було визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП. Під час укусів собак було пошкоджено її одяг, тобто заподіяно майнову шкоду. Також під час лікування приймала ліки, котрі були призначені лікарем. Крім того, даним правопорушенням заподіяна і моральна шкода, так як вона відчувала фізичний біль, страх, нервові переживання. Оскільки встановлено наявність протиправних дій відповідача, який допустив самовільний вихід двох собак потенційно небезпечної породи без намордників, внаслідок чого собаки покусали її, тому вважає, що відповідач спричинив їй матеріальну і моральну шкоду. Просить стягнути із відповідача в її користь 1500 грн. майнової шкоди та 30 000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, в обгрунтування надали пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з"явився, однак подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди визнає та не визнає стягнення моральної шкоди. Просить справу розглянути без його участі. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] є його мама. 03.05.2019 р. до нього подзвонив [PERSON] і сказав, що його матір покусали собаки. Приїхавши на місце події він бачив матір, котра була в крові та у неї були дуже сильно покусані ноги. Мама близько 2 тижнів перебувала на стаціонарному лікуванні, а потім ще їздила в лікарню на перев`язки. Внаслідок цієї події у мами погіршився стан здоров`я, вона сильно злякалась, погано почала спати, зверталась за допомогою до психіатра. В судовому засіданні свідок [PERSON] дав пояснення такі як і свідок [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснив, що він бачив як дві собаки, котрі належать [PERSON] , 03.05.2019 р. по вул. Українській в м. Володимирі-Волинському кусали [PERSON] . Він взяв шуфлю і стукнув по забору, внаслідок чого собаки втікли на подвір`я [PERSON] . Бачив, що [PERSON] лежала на дорозі, а собаки кусали її за ноги, спину. Було видно, що нога була покусана до кості. Як би не куртка, в яку вона була одягнена, то собаки загризли б її. Він викликав поліцію та швидку допомогу. [PERSON] була дуже сильно налякана. Ці собаки неодноразово нападали на людей, в тому числі і на нього. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 03.05.2019 р. [PERSON] близько 09 год. 20 хв. в м. Володимирі-Волинському по вул. Українська допустив самовільний вихід двох собак потенційно небезпечної породи «вівчарка» без намордників, внаслідок чого собаки покусали [PERSON] , чим заподіяли шкоду її здоров`ю. Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13.05.2019 р. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн. з конфіскацією двох собак породи «вівчарка». З виписки із медичної картки стаціонарного хворого №2741 вбачається, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 03.05.2019 р. по 10.05.2019 р. У неї були виявлені множинні рани грудної клітки та лівої гомілки, котрі були заподіяні собакою. Згідно з ч.1, 2 статті 180 ЦК України, тварини є особливим об`єктом цивільних прав, на них поширюється режим речі, а правила поводження з тваринами встановлюються законом. Виходячи зі змісту Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» власник тварини, юридична або фізична особа, яка здійснює догляд за твариною, що належить їй на праві власності або на інших підставах, що не суперечать законодавству, несе відповідальність за стан тварини та її дії, згідно з чинним законодавством. Відповідно до положень ч. 5, 6, 8 статті 9 вказаного Закону, особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; при супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду. Фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин. Рішенням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 21.08.2008 №322 затверджено Правила утримання собак у м. Володимирі-Волинському. Пунктом 7.4. Правил передбачено, що при утриманні собаки на власній території, власник собаки зобов`язаний виключити можливість її самовільного виходу або втечі. У п. 8.5. Правил зазначено, що власнику собаки забороняється вигулювати собак та виводити їх за межі помешкання чи садиби без повідків, намордників. Відповідно до п.14 Правил власники собак, відшкодовують шкоду, спричинену тваринами здоров`ю громадян, їх майну, а також моральну шкоду у порядку, встановленому чинним законодавством України. Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2002 р. № 944 затверджено Порядок і правила проведення обов`язкового страхування відповідальності власників собак за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам. Відповідно до додатку 1 вказаного Порядку собака породи «Вівчарка німецька» відноситься до порід собак, відповідальність власників яких підлягає обов`язковому страхуванню за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам. З урахуванням викладеного суд прийшов до висновку, що шкода, заподіяна [PERSON] була завдана джерелом підвищеної небезпеки, оскільки здійсненна собаками потенційно небезпечної породи. З огляду на вищезазначені положення законодавства, а також факт спричинення собаками відповідача шкоди здоров`ю позивача, через відсутність належного контролю з боку відповідача, який зобов`язаний здійснювати такий контроль, суд прийшов до висновку про наявність у позивача права на відшкодування шкоди, заподіяної тваринами, які утримуються відповідачем. Беручи до уваги, що відповідач визнав вимогу про стягнення з нього в користь позивача 1500 грн. майнової шкоди, а тому суд задовольняє дану вимогу. Вирішуючи вимогу про стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного. За змістом статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань фізичних, душевних, психічних тощо, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення тощо, та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Тобто, суд повинен з`ясувати всі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості. Судом встановлено, що у зв`язку з нападом двох собак небезпечної породи, позивач дуже перелякалася, отримала множинні укуси, переживала біль, страх, вимушена була проходити стаціонарне лікування, у неї погіршився стан здоров`я. Позивач зазнала душевних страждань через укуси собак. Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує характер і глибину фізичних та душевних страждань позивача, їх інтенсивності та тривалості, завданих тілесних ушкоджень, вік позивача, стан її здоров`я, втрату у зв`язку з цим життєвих зв`язків та вимушених змін у житті, необхідністю лікування та

Outcome: partial