Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеною позовною заявою до відповідача, посилаючись на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON], який проживав в [ADDRESS] після смерті якого постало питання про оформлення спадщини. На день його смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] в с. Мусійки Іванківського району Київської області; право на земельну частку (пай), що належало на підставі сертифікату серії [NUMBER] (сертифікат втрачено), право на земельну частку (пай), що належало на підставі сертифікату серії [NUMBER] [PERSON], яка померла [INFO] року, спадщину після якої прийняв її чоловік (батько позивачки) - [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав у встановленому законом порядку (сертифікат втрачено). Після смерті батька позивачка спадщину прийняла, подавши відповідну заяву до Іванківської районної державної нотаріальної контори 01.11.2017 року (спадкова справа №377/2017). 07.02.2018 року вона звернулась в нотаріальну контору з проханням видати свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене вище майно. Проте, їй було відмовлено, оскільки, по-перше, не надано правовстановлюючих документів та спадкове майно та земельні ділянки а по-друге, їй було усно роз'яснено, що неможливо встановити родинні відносини між нею та батьками, так як у свідоцтвах про смерті та одруження батьків їх прізвище вказано «[PERSON]», а у її свідоцтві про народження «Микитенко», по-третє, у втрачених сертифікатах на право на земельні частки (паї) неправильно вказано прізвища батьків «Микитенко», замість вірного «[PERSON]». Позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права у позасудовому порядку, тому просить суд встановити юридичні факти, що вона, [PERSON] була донькою «[PERSON] та [PERSON], встановити юридичний факти належності сертифікатів серії [NUMBER] [PERSON],а серії [NUMBER] [PERSON] та визнати її право власності на зазначене вище спадкове майно. У підготовче судове засідання учасники справи не з"явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Позивач направила до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача - Мусійківський сільський голова Резанова В.А. направила до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнають, заперечень не мають, повідомили, що інших спадкоємців немає. Просила проводити розгляд справи у відсутність представника відповідача. Третя особа - ГУ Держгеокадастру у Київській області також надіслали до суду лист, у якому просили справу розглядати без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Суд визнав можливим розглядати справу без участі учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів щодо прав та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Приймаючи визнання позову відповідачем (Мусійківською сільською радою), яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову, враховуючи наявність для того законних підстав. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.09.2017 року позивачка народилась [INFO] року. Її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON]. Відповідно і її прізвище - [PERSON]. Після одруження вона змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Її батьки померли: батько [INFO] року, а мати [INFO] року, що підтверджується свідоцтвами про їх смерть серії [NUMBER] та серії [NUMBER] Однак, у свідоцтвах про їх смерть прізвище батьків зазначено «[PERSON]»: так само, як зазначено у свідоцтві про їх одруження серії [NUMBER] Як вбачається з відповіді заступника начальника відділу в Іванківському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області відповідно до книги реєстрації сертифікатів видано та зареєстровано 24.02.1997 року сертифікати на земельні частки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,95 га в умовних кадастрових гектарах громадянину [PERSON] серія [NUMBER] та громадянці [PERSON] серія [NUMBER] на території Мусійківської сільської ради Іванківського району Київської області. Суд приходить до висновку, що в даному випадку і при складанні запису про народження позивачки, і при оформленні сертифікатів на право на земельні частки (паї) була допущена технічна помилка у прізвищах її батьків: фактично було здійснено неналежний переклад прізвища, яке сформоване від імені «Никита», що є аналогічним імені «Микита» в українській мові. Наявність таких розбіжності не дає можливості позивачці оформити свої спадкові права після смерті батьків. Той факт, що померлі [PERSON] та [PERSON] були батьками позивачки, ніким не оспорюється. Саме вона 01.11.2017 року подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] свого батька. Нотаріусом була заведено спадкова справа № 377/2017. А, отже, є всі підстави для встановлення факту родинних відносин та приналежності сертифікатів. Відтак, є всі підстави для задоволення вимог позивачки про встановлення фактів родинних відносин та належності правовстановлюючих документів (сертифікатів на право на земельну частку (пай). Крім того, [PERSON] фактично належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер [ADDRESS] що підтверджується довідкою Мусійківської сільської ради № 52 від 08.02.2018 року, виданою на підставі запису у по господарській книзі [NUMBER], особовий рахунок [NUMBER] за 2001-20105 роки. Зазначений житловий будинок побудований згідно з даними технічного паспорта у 1967 році, а прибудови і господарські споруди протягом 1967-1990 років. Самочинне будівництво відсутнє, свідоцтво чи інший правовстановлюючий документ про право власності на житловий будинок [PERSON], як власник, за життя не отримував, право власності на житловий будинок не зареєстрував. Земельна ділянка площею 0,25 га, яка надавалась у користування [PERSON] для обслуговування цього жилого будинку і господарських споруд не приватизована. Як зазначено вище, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах на території Мусійківської сільської ради на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 24.02.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Після смерті [INFO] року дружини - [PERSON], її чололовік ([PERSON].) прийняв спадину шляхом спільного проживання з 1940 року по день її смерті. Останній, як встановлено судом належало право на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах на території Мусійківської сільської ради на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 24.02.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] не оформив своїх спадкових прав у встановленому законом порядку. Оригінали зазначених Сертифікатів були втрачені, у зв*язку з чим до місцевої газети було подано відповідні оголошення про те, що сертифікати вважати недійсними. Після смерті батька - [PERSON] позивачка - його донька прийняла спадщину, заведена спадкова справа № 377/2017), інших спадкоємців немає, що підтверджується постановою нотаріуса № 144-02-31 від 0702.2018 року. Спадкова справа після смерті матері позивачки - [PERSON] не заводилась, що підтверджується постановою нотаріуса № 145-02-31 від 07.02.2018 року. Зазначеними постановами позивачу було відмовлено нотаріальною конторою у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні частки (паї) та житловий будинок. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР, який був чинний на момент відкриття спадщини, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина та батьки померлого. Ст. 548 ЦК УРСР було визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ст. 525 ЦК УРСР визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадину 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадини заяву про прийняття спадщини. В даному випадку спадкова справа заведена, що підтверджує факт прийняття спадщини В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року N 7 зазначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Пуктом 3.5 Листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із по господарських книг. В силу п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5 підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Оцінюючи надані суду докази та встановлені юридичні факти, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю: спірний житловий будинок та право на земельні частки (паї) входять до складу спадщини за законом після смерті [PERSON] Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, інші спадкоємці відсутні. Через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок та на земельні частки (паї), позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса та отримати свідоцтва про право на спадщину за законом. Суд вважає за необхідне, визнати за позивачем в порядку спадкування право власності на спірний житловий будинок та право на земельні частки (паї), не застосовувати ст. 141 ЦПК України та судові витрати залишити за сторонами. На підставі наведеного, ст. 524, 525, 526, 529, 549, 561 ЦК УРСР, ст.ст.141, 198,200,206,247,263-265,273,315,319, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved