Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Позивач звернулася в Березнівський районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. Свої позовні вимоги мотивує тим, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем, який було розірвано, мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільний син сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Зокрема дитина навчається на факультеті історії, політологіїї та міжнародних відносин Рівненського державного гуманітарного університету, згідно договору про надання освітніх послуг № 06-37 від 01.09.2020 року. Також враховуючи певні здібності сина у сфері інформаційних технологій, за для розвитку та навчання дитини, йому було придбано ноутбук марки ACER Aspire7 A715-41G. Крім того, позивачем було оплачено вартість проживання неповнолітньої дитини у гуртожитку за перший рік навчання в сумі 2822 грн. Зважаючи на рівність батьківського обов`язку щодо утримання дитини зазначає, що з відповідача слід стягнути половину понесених позивачем витрат на навчання дитини в університеті, проживання в гуртожитку та вартість ноутбуку ACER Aspire7 A715-41G, що в загальній сумі становить 46 510,50 грн. Від відповідача до суду 20.10.2020 року надійшов відзив на позов. Відповідач заперечив проти задоволення позову повністю, зокрема зазначив, що позивачем не доведено, що здобуття сином вищої освіти зумовлено особливими обставинами та розвитком його здібностей, оскільки дане є реалізацією сином права на вільний вибір професії. Вважає, що за умови здобуття такої вищої освіти на платній основі, такі витрати повинні покриватися за рахунок аліментів на утримання дитини, що передбачено ст.198 СК України. Відповідач зазначив, що з нього на утримання сина стягуються аліменти. Відповідь на відзив позивач не подав. Ухвалою суду від 08.10.2020 року прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. У судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві, на підставі наявних у справі доказів. Вказала, що її син навчається в університеті. У зв`язку з особливими здібностями дитини до інформаційних технологій, позивачем було придбано в кредит відповідну техніку. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні в справі судові повідомлення, причину неявки, суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується рішенням Березнівського районного суду від 10.09.2019р., справа №555/1608/19. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується рішенням Березнівського районного суду від 10.09.2019р., справа №555/1608/19. Судом встановлено, що рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 26.05.2020 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень. Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 20.10.2020 року було змінено розмір стягуваних із відповідача аліментів та стягнуто на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 1500 гривень. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. До особливих обставин, викладених у ст.185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Відповідно до приписів ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Водночас, статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст.ст. 141, 180 СК України батько та мати мають рівні права та обов`язки відносно своєї дитини і зобов`язані спільно її утримувати. В зв`язку з чим, суд вважає, що вищевказані витрати повинні бути розподілені між батьками у рівних частках. Відповідно до довідки № 91/37-18 від 17.09.2020 р. [PERSON] навчається в Рівненському державному гуманітарному університеті на факультеті історії, політології та міжнародних відносин. Відповідно до ордеру на жилу площу в гуртожитку № 4 від 14.09.2020 р., [PERSON] проживає в гуртожитку РДГУ № 4 по [ADDRESS] , та сплачує кошти за проживання в ньому, що підтверджується банківською квитанцією № TS200588 від 14.09.2020р. Щодо вимоги позивача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини понесених у зв`язку із навчання на першому курсі РДГУ та проживанню в гуртожитку, відповідно до поданих доказів про оплату даних освітніх послуг, суд зазначає, що навчання дитини у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти та проживання в гуртожитку на період навчання не відносить до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини та регулюється іншою нормою матеріального закону, зокрема з відповідача на користь позивача за рішенням суду підлягають стягненню аліменти до досягнення дитини повноліття. З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. Такі висновки відповідають правовій позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 у справі № 569/6838/15-ц. Щодо вимоги про стягнення додаткових витрат, що пов`язані з придбанням для неповнолітньої дитини [PERSON] , ноутбука марки ACER Aspire7 A715-41G., суд приходить до наступних висновків. Вирішуючи даний спір у вказаній частині позовних вимог, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Позивачем враховуючи здібності сина у сфері інформаційних технологій, та за для подальшого розвитку здібностей у дитини, що не є способом забезпечення дозвілля, було придбано останньому ноутбук марки ACER Aspire7 A715-41G, що підтверджується товарним чеком №5/173537 від 23.09.2020р. Судом встановлено, що до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні. Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Зважаючи на викладене, суд бере до уваги те, що витрати понесені позивачем на придбання ноутбука для сина, пов`язані з необхідністю розвитку здібностей у дитини, його подальшого розвитку. Використання дитиною комп`ютерних технологій є тим сучасним способом передачі знань, що відповідають якісно новому змісту навчання й розвитку дитини. Вони значно збільшують можливості для всебічного саморозвитку, самоосвіти та розширення комунікативних зв`язків. Крім того, суд бере до уваги, що за допомогою ноутбука дитина засвоїть різні навички, буде розвивати свою пізнавальну й соціальну сфери, розвивати зорово-моторну координацію, а тому суд рахує, що в розумінні ст.185 СК України є тими особливими обставинами, про які йде мова у зазначеній статті. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Позивачем надано документи, що підтверджують понесені нею додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини, придбання ноутбука марки ACER Aspire7 A715-41G, що підтверджується товарним чеком №5/173537 від 23.09.2020р., в сумі 22 129 грн. Виходячи із вимог закону, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, доказів знаходження на його утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, стану здоров`я тощо, надано не було, виходячи з принципу розумності та справедливості судового рішення, суд приходить до висновку, що відповідно до заявленої позивачем суми позовних вимог, розрахунку наданого позивачем, вартості ноутбука, яку позивач визначив в сумі 21 399 грн., та на підставі вимог ст. 185 СК України, необхідно стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину, а саме, 50% витрат на купівлю ноутбуку, що складають 10 699 (десять тисяч шістсот дев`яносто дев`ять) гривень 00 копійок. У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору і доказів на підтвердження цих обставин. Суд вважає, що обов`язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, враховуючи загальне правило, що батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття навіть у тому разі, коли виконання цього обов`язку може призвести до неповного задоволення їх власних матеріальних і духовних потреб. При цьому, інтереси дитини при вирішенні вказаного спору є більш важливими за інші обставини, тому що стягнення додаткових коштів призначена саме для дитини та її потреб, а не для матері. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для його нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1ст. 41 СК України) стягнення додаткових коштів на дитину в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв"язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов слід задоволити частково, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін, а що саме головне - дитини. Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про оплату додаткових витрат на дитину, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: dismissed