Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

У березні 2018 року позивачка [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що 09.08.2008 року з відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Щорського районного управлінням юстиції Чернігівської області. 13 вересня 2016 року Щорський районним судом шлюб між сторонами розірвано. Під час перебування у шлюбі сторони придбали житловий будинок по вулиці Калінина, №70 в м.Сновську (колишній Щорс), згідно договору купівлі-продажу укладеного 08 липня 2013 року на ім"я [PERSON] номер запису про право власності 1559066 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 76630774258. Відповідачу належить земельна ділянка по вул. Калініна, №70 Чернігівської області для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1 га з кадастровим номером 7425810100:03:003:0092. Оскільки спірний будинок та земельна ділянка є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, просить визнати житловий будинок спільною сумісною власністю подружжя та визнати за позивачкою 1/2 частини спірного житлового будинк та 1/2 частину земельної ділянки.. У підготовчому судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні відсутній. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги визнав з підстав викладених у позові. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини, а саме, що сторони з 09.08.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі. 13 вересня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Під час шлюбу сторонами було придбане майно: житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в м.Сновську (Щорс) вул. Калініна, № 70 згідно договору купівлі-продажу укладеного 08 липня 2013 року на ім"я [PERSON] Номер запису про право власності 1559066 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 76630774258. За цією ж адресою відповідачу належить земельна ділянка по вул. Калініна, №70 Чернігівської області для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1 га з кадастровим номером 7425810100:03:003:0092. Вбачається, що спірний будинок є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, так як відповідач не надав суду доказів, які б спростовували ці обставини, зазначені позивачем в позові. Дійсна вартість спірного житлового будинку на час розгляду справи становить 80 000,00 грн. Іншого спільно нажитого майна сторонами, наявного на час розірвання шлюбу, судом не встановлено. Згідно з п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69, 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Статею 120 Земельного кодексу України передбачає, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю, споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об"єкти. До особи яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина, чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3\~статті 200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як вбачається з позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлено обсяг спільно нажитого майна подружжям, яким є спірний житловий будинок, та земельна ділянка доведено, що він підлягає поділу. Частки майна сторін є рівними, інше не визначено домовленістю між ними. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті\~суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід повернути позивачу з\~державного\~бюджету 50\~відсотків\~судового\~збору, сплаченого нею при\~поданні позову, що становить\~752 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved