Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Представник АТ КБ «Приватбанк» в червні 2019 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.09.2012 року в розмірі 41 831,87 грн., обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] уклавши з ПАТ КБ «Приватбанк» вказаний кредитний договір, отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому в договорі. У свою чергу, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за вказаним договором у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 29.05.2019 року становить 41 831,87 грн. Ухвалою суду від 02 липня 2019 р. у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не зявився, повідомлені про дату, час та місце розгляду належним чином. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав через канцелярію суду заяву у якій просив слухати справу у його відсутності, в позові просив відмовити, оскільки позивач не звертався до нотаріальної контори з заявою про задоволення вимог кредитора. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про чвідмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн. шляхом підписання анкети-заяви від 19.09.2012 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 29.05.2019 року становить 41 831,87 грн грн. з яких: 0,00 грн - тіло кредиту; 2938,47 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 32975,22 нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 3450,00 - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1968,18 грн. штраф (процентна складова). Позичальник [PERSON] помер [INFO] . Згідно наданого банком розрахунку заборгованості, [PERSON] не мав заборгованості за тілом кредиту. З вимогою про повернення кредитної заборгованості, позивач до [PERSON] за його життя не звертався. Ухвалою суду від 16.01.2020 року замінено неналежного відповідача на належного [PERSON] , який є спадкоємцем померлого. Статтею 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Так, статтею 1281 ЦК України визначено порядок та строки пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, згідно якого спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги (частина перша). Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (частина друга). Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги (частина третя). Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (частина четверта). АТ КБ «ПриватБанк», який не знав та не міг знати про відкриття спадщини, пред`явив вимоги до спадкоємця поза межами строків, встановлених частиною третьою статті 1281 ЦК України (понад один рік з дня настання строку вимоги - з 04 червня 2009 року), а тому в силу приписів частини четвертої статті 1281 ЦК України, банк позбавлений права вимоги до спадкоємців, оскільки відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог статей 1281, 1282 ЦК України, які ним не дотримані. Вказана позиція відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 11 жовтня 2018 року (справа №136/1336/16-ц). З урахуванням встановлених обставин справи та, враховуючи принцип справедливості, добросовісності, розумності цивільного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, як у задоволені позовних вимог відмовлено, судовий збір стягненню не підлягає.

Outcome: dismissed