Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], який згодом уточнила, про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у зв'язку з продовженням навчання, у розмірі ? частки всіх видів йог заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку. Також просить стягнути з відповідача на їх користь додаткові витрати на утримання повнолітньої доньки у вигляду оплати за навчання, зокрема: - за навчання на першому курсі (2013-2014 навальні роки) факультеті соціально-економічного управління в Тернопільському інституті соціальних та інформаційних технологій в розмірі 2475 грн., стаціонарна форма навчання;- за навчання на 2- курсі ( 2014-2015 навчальні роки) на факультеті соціально-економічного управління Тернопільського інституту соціальних та інформаційних технологій, заочна форма навчання, в розмірі 2375 грн.; за навчання на 1-му курсі (2014-2015 навчальні роки) в Державному навчальному закладі ''Тернопільський професійний ліцей'' у розмірі 6000 грн., стаціонарна форма навчання. В обґрунтування вимог вказує, що донька [PERSON] продовжує навчання у Тернопільському інституті соціальних та інформаційних технологій на заочній формі навчання та в Тернопільському професійному ліцеї моделювання одягу та перукарського мистецтва на денній формі навчання, у зв'язку з чим потребує від батька матеріальної допомоги. Відповідач має можливість надавати донці допомогу, хоча в добровільному порядку коштів на утримання доньки та оплати половини вартості навчання не надає. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю, зіславшись на вимоги викладені у заяві. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог та пояснив, що відповідач вдруге одружений та на його утриманні перебуває малолітня донька дружини від першого шлюбу і батьки пенсіонери. Вказує, що він хворіє та потребує значних коштів на лікування. Також зазначає, що вимогами діючого законодавства не передбачено стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини. У задоволенні позову просить відмовити. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.04.1996 року, який було розірвано 16.05.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ИД №017961, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №304. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Романівською сільською радою Тернопільського району, про що зроблено актовий запис за №2. Донька [PERSON] продовжує навчання у Тернопільському інституті соціальних та інформаційних технологій на державній формі навчання , на факультеті соціально-економічного управління, що підтверджується довідкою за №149-14 від 14.05.2014 року, виданою Тернопільським інститутом соціальних та інформаційних технологій та договором про надання освітніх послуг від за №1204-д від 05.09.2013 року. Згідно договору про надання освітніх послуг за №1204-д від 05.09.2013 року встановлено, що вартість навчання за перший курс 2013-2014 навчальні роки у ТІСІТ становить 4950 грн. Згідно квитанції про оплату за №10451981 від 13.08.2013 року встановлено, що [PERSON] оплатила вартість навчання за І курс у розмірі 4950 грн. як плата за навчання [PERSON] Відповідно до витягу з наказу за №53-с приватного вищого начального закладу ТІСІТ від 01.07.2014 року, студентка [PERSON], денної форми навчання, переведена на заочну форму навчання, згідно поданої заяви. Відповідно до довідки Державного навального закладу «Тернопільський професійний ліцей моделювання одягу та перукарського мистецтва» за №254 від 03.09.2014 року встановлено, що [PERSON] у 2014 році зарахована на навчання у державному закладі ''Тернопільський професійний ліцей моделювання одягу та перукарського мистецтва'' на денну форму навчання в групу №10 по професії оператор комп'ютерного набору, фотограф (фотороботи). Термін навчання з 01.09.2014 р. по 01.03.2016 р. Самостійно заробляти на життя у зв'язку з навчанням донька [PERSON] не має можливості. Донька [PERSON] проживає разом із позивачкою в [ADDRESS], що не заперечує відповідач. Позивачка [PERSON] не працює та доходу не отримує. Відповідач [PERSON] працює оператором в іноземному підприємстві '' 1+1 Продакшн'' та його середньомісячний дохід становить 1410,80 грн., що підтверджується довідкою про доходи за №721 від 12.08.2014 року. [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER],виданим 29.11.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №2471. Інших дітей, крім доньки [PERSON], відповідач не має. [PERSON] хворіє на вертеброгенну двобічну люмбоішаглію на фоні L5-S1, псевдоретролістезу L5 I-SSст. дегенеративних змін ПВХ (поперековий відділ хребта) загострення, стійкий больовий синдром, стан то-динамічні розлади, що підтверджується випискою із медичної картки за№00646. Встановлено, що [PERSON] у добровільному порядку не виконує свого обов'язку щодо утримання доньки [PERSON] у зв'язку з продовженням нею навчання, хоча може таку допомогу надавати. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до вимог ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Встановлено, що відповідач офіційно працює оператором в іноземному підприємстві '' 1+1 продакшн'' та його середньомісячний дохід становить 1410,80 грн., має регулярним та стабільний дохід. Інших утриманців, крім доньки [PERSON] не має. Донька [PERSON] продовжує навчання та самостійно заробляти на життя не має можливості, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є працездатним, отримує стабільний, регулярний дохід, інших утриманців крім доньки [PERSON] не має, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу донці, у зв'язку з продовженням навчання та розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача слід визначити у розмірі 1/5 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з 28.05.2014 року і до закінчення донькою навчання , але не пізніше досягнення нею 23-річного віку. Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину у вигляді стягнення половини вартості за навчання, суд вважає, що такі позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного. Згідно з вимогами ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов"язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Обов"язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина регулюють ст.ст. 198-201 глави 16 СК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199, ст. 200 СК України, батьки зобов"язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років. Розмір аліментів визначається на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Положеннями ст. 201 СК України передбачено порядок застосування норм СК України до відносин щодо обов"язку утримувати повнолітніх дочку, сина, згідно якої до відносин між батьками та повнолітніми дочкою, сином застосовуються норми ст.ст. 187, 189-192, 192-197 цього Кодексу. Положеннями ст. 185 СК України, якою позивач обгрунтовує свої вимоги, регулює участь батьків у додаткових витратах на утримання неповнолітньої дитини. Отже, правила та порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину, передбачений ст. 185 СК України, не може бути розповсюджений на правовідносини, які виникли між повнолітньою дитиною та її батьком. Крім того, з відповідача стягнуто аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/5 частки від його заробітку до досягнення дитиною 23-трьохрічного віку на час навчання. Таким чином, позовні вимог позивача про стягнення витрат за навчання в частині стягнення витрат за навчання на 2- курсі ( 2014-2015 навчальні роки) на факультеті соціально-економічного управління Тернопільського інституту соціальних та інформаційних технологій, заочна форма навчання, в розмірі 2375 грн. та за навчання на 1-му курсі (2014-2015 навчальні роки) в Державному навчальному закладі ''Тернопільский професійний ліцей'' у розмірі 6000 грн. слід відмовити за безпідставністю. З матеріалів справи встановлено, що 13 серпня 2013 року позивачкою було сплачено 4950 грн. за навчання у 2013-2014 навчальному році, тобто в той час, коли дочка [PERSON], [INFO] була неповнолітньою, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача половини понесених додаткових витрат в сумі 2475 грн. В силу вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм матеріальним становищем чи станом здоров'я не може надавати матеріальну допомогу донці, яка продовжує навчання у розмірах визначених судом. Суд не приймає до уваги посилання позивача на перебування на його утриманні батьків пенсіонерів та доньки дружини від першого шлюбу як безпідставні та необґрунтовані.

Outcome: partial