Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

позивачі звернулися до суду із позовом про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини покликаючись на те, що [INFO] помер їх батько [PERSON] 27 вересня 2019 року вони виїхали за кордон та повернулись в серпні 2020 року, оскільки внаслідок епідеміологічної ситуації перетин українських кордонів регулярними рейсами був заборонений. Просять визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном два місяці. У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав, давши аналогічні пояснення, просить задовольнити позов. Відповідач подав до суду відзив на позов, однак такий не відповідає вимогам ст. 178 ч. 5 ЦПК України, зокрема, щодо долучення до такого доказів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів. Крім того, представник відповідача подав до суду заяву про відкладення розгляду справи внаслідок перебування ним у відпустці, однак ним не подано жодних належних та допустимих доказів, що він перебуває у відпустці у день розгляду справи, та неявка представника відповідача не позбавляє можливості участі самого відповідача у судовому засіданні, а також, враховуючи тривалий час розгляду справи, зокрема, у зв`язку із неодноразовими неявками відповідача та його представника, суд вважає, що така заява спрямована виключно на затягування розгляду справи та до задоволення не підлягає. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина на майно померлого. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 серпня 1984 року, серії [NUMBER] від 08 жовтня 1977 року [PERSON] та [PERSON] є синами померлого [INFO] [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до постанов приватного нотаріуса Синюк С.В. №745/02-31 від 13 серпня 2020 року, №742/02-31 від 13 серпня 2020 року [PERSON] , [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом внаслідок пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд вважає, що строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] позивачами [PERSON] та [PERSON] пропущений внаслідок поважної причини, оскільки вони перебували з 27 вересня 2019 року до серпня 2020 року за кордоном України та внаслідок епідеміологічної ситуації у світі, та Україні зокрема, а також рішення Ради національної безпеки України від 13 березня 2020 року "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV -2?, не мали можливості перетнути кордон України внаслідок заборони перетину кордонів регулярними рейсами, з метою подання заяв про прийняття спадщини у шестимісячний строк, передбачений ст. 1270 ЦК України. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Крім того, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Внаслідок наведеного, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачів по 840,00 грн. судового збору та 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, що стверджується квитанцією №31 від 15 травня 2020 року.

Outcome: approved