Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Представник позивачів адвокат Фляга В.Г., який діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] , звернувся до суду із зазначеним позовом 26 лютого 2021 року, в якій просить суд: -стягнути з Державного професійно-технічного навчального закладу «Криворізький центр професійної освіти працівників кадрів торгівлі та ресторанного сектору» на користь [PERSON] недоплати по щомісячним сумам відшкодування позивачу шкоди у вигляді втраченого ним заробітку становить в розмірі 17111грн.20 коп. за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів; -стягнути з Державного професійно-технічного навчального закладу «Криворізький центр професійної освіти працівників кадрів торгівлі та ресторанного сектору» на користь [PERSON] щомісячно, починаючи з 01.01.2021 в порядку відшкодування шкоди у вигляді втраченого ним заробітку в сумі 13\~394 грн. 25 коп. без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів; -стягнути з Державного професійно-технічного навчального закладу «Криворізький центр професійної освіти працівників кадрів торгівлі та ресторанного сектору» на користь [PERSON] недоплату по сторонньому догляду та побутовому обслуговуванню за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 в розмірі 6\~023 грн.25 коп. без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів; -стягнути з Державного професійно-технічного навчального закладу «Криворізький центр професійної освіти працівників кадрів торгівлі та ресторанного сектору» на користь [PERSON] щомісячно, починаючи з 01.01.2021 по 4500 грн. на сторонній догляд свого чоловіка на побутове обслуговування свого чоловіка, без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] навчався з 01 вересня 1986 року по 15 липня 1988 року в середньому професійно-технічному училищі №27, правонаступником якого є Державний професійно-технічний навчальний заклад «Криворізький центр професійної освіти робітничих кадрів торгівлі та ресторанного сервісу» за спеціальністю машиніста екскаватора. 25 вересня 1986 року під час учбових занять, при виконанні ремонту автомобіля в спортивно-технічному секторі автотранспорту профосвіти на території ПТУ №27 дістав травму очей та обличчя, про що було складено Акт за формою Н-1 №1 від 27 вересня 1986 року. Рішенням МСЕК від 09 березня 1999 року [PERSON] визнаний інвалідом першої групи по зору, крім того йому встановлено 100% втрати працездатності з 15 лютого 1999 року безстроково. Рішенням Саксаганського районного суду м .Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2019 року, з відповідача на користь [PERSON] було стягнуто недоплати по щомісячним сумам відшкодування шкоди у вигляді втраченого ним заробітку у розмірі 109 733 грн. 91 коп. період з 01 грудня 2016 року по 31 липня 2019 року без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів та стягувати на його користь по 9\~328 грн. 02 коп. щомісячно починаючи з 01 серпня 2019 року у рахунок відшкодування втраченого заробітку без стягнення податку з фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Крім того, вищевказаним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2019 року, а на користь [PERSON] стягнуто недоплату по сторонньому догляду та побутовому обслуговуванні за період з 01 січня 2017 року по 31 липня 2019 в розмірі 37\~527 грн. 25 коп. без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів та стягувати щомісячно, починаючи з 01 серпня 2019 року по 3\~129 грн. 75 коп. на сторонній догляд та на побутове обслуговування її чоловіка [PERSON] без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду». Оскільки з 01 серпня 2019 року року і по теперішній час в Україні відбулись зміни в частині збільшення розміру мінімальної заробітної плати, а тому позивачі вважають, що і виплати в рахунок відшкодування втраченого заробітку та грошові виплати на постійний сторонній догляд та на побутове обслуговування потерпілого підлягають збільшенню. Так, відповідно до п.5 ст. 38 Бюджетного кодексу України розмір заробітної плати визначається в Законі України «Про Державний бюджет» на відповідний рік. У відповідності до ст. 1208 ЦК України раніше призначені позивачу щомісячні виплати з 01 серпня 2019 року в рахунок відшкодування втраченого заробітку в розмірі 9\~328 грн. 02 коп. підлягають збільшенню (індексації) на коефіцієнт збільшення розміру мінімальної заробітної плати, а саме зважаючи, що з 01 січня 2020 року по 31 серпня 2020 року мінімальна заробітна плата становила 4 723 грн., що на 1,131 більше в порівнянні з мінімальною заробітною платою, яка була до 01 січня 2020 року та складала до 01 січня 2020 року 4173 грн. Таким чином, позивач вважає, що йому повинна бути перерахована сума щомісячних виплат в порядку відшкодування спричиненої йому шкоди та призначена в розмірі 10 549 грн. 99 коп. (9 328 грн. 02 коп. виплати, призначені з 01 серпня 2019 року * 1,131 = 10 549 грн. 99 коп.). Позивачу виплати проводились в розмірі 9\~328 грн. 02 коп. щомісячно з 01 січня 2020 року, тим самим щомісячна недоплата становила 1 221 грн. 97 коп., за період з 01 січня 2020 року по 31 серпня 2020 року (8 місяців) недоплата становила 9 775 грн. 76 коп. З 01 вересня 2020 року по 31 грудня 2020 року мінімальна заробітна плата становила 5 000 грн., що на 1,058 разів більше в порівнянні з попереднім розміром мінімальної заробітної плати сума щомісячних виплат позивачу повинна становити 11\~161 грн. 88 коп. (10 549 грн. 99 коп. * 1,058 = 11 161 грн. 88 коп.). Позивачу виплати проводились в розмірі 9 328 грн. 02 коп., щомісячна недоплата становила 1\~833 грн. 86 коп., а за період з 01 вересня 2020 року по 31 грудня 2020 року (4 місяці) сума недоплати становила 7 335 грн. 44 коп. Починаючи з 01 січня 2021 року, мінімальна заробітна плата була підвищена до 6 000 грн., що в порівнянні з попередньою заробітною платою збільшена в 1,2 рази, тому щомісячні виплати повинні становити 13 394 грн. 25 коп. (11 161 грн. 88 коп. * 1,2 = 13 394 грн. 25 коп.). В період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року сума недоплати по щомісячним сумам відшкодування шкоди у вигляді втраченого ним заробітку становить 17\~111 грн 20 коп. (9\~775 грн. 25 коп. + 7\~335 грн. 44 коп.). Позивачу [PERSON] , починаючи з 01 січня 2021 року, щомісячні виплати в рахунок втраченого заробітку повинні становити 13\~394 грн. 25 коп. Окрім того, позивач [PERSON] перебуває у шлюбі зі своїм чоловіком, позивачем [PERSON] з 1989 року і по теперішній час, проживає разом з ним та здійснюю за ним звичайний сторонній догляд та надає йому побутову допомогу. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2019 року з відповідача на користь [PERSON] стягувались щомісячні виплати з 01 серпня 2019 року по 3\~129 грн. 75 копю на сторонній догляд та на побутове обслуговування її чоловіка [PERSON] . З 01 січня 2020 року і до 31 серпня 2020 року, мінімальна заробітна плата була встановлена в розмірі 4\~723 грн на місяць, тому позивачу [PERSON] слід було проводити виплати з 01 січня 2020 року у рахунок стороннього догляду в розмірі половини мінімальної заробітної плати 2\~361 грн. 50 коп. та 1/4 частини мінімальної заробітної плати на побутове обслуговування, що становить 1 180 грн. 75 коп., а разом 3 542 грн. 25 коп. Відповідно до зазначеного судового рішення виплати [PERSON] проводились на сторонній догляд та побутове обслуговування в розмірі 3 129 грн. 75 коп. при належних 3 542 грн. 25 коп., чим недоплачувалось по 412 грн. 50 коп. щомісячно з 01 січня 2020 року по 31 серпня 2020 року, відповідно недоплата за 8 місяців становить 3 300 грн. Починаючи з 01 вересня 2020 року по 31 грудня 2020 року, мінімальна заробітна плата була встановлена в розмірі 5 000 грн., при цьому виплати позивачу [PERSON] на сторонній догляд та побутове обслуговування повинні також бути збільшені з урахуванням мінімальної заробітної плати та становити відповідно: сторонній побутовий догляд 2 500 грн. (5000 грн. : 2 = 2500 грн.), побутове обслуговування 1 250 грн. (5000 грн. : на 1/4 частину = 1250 грн.), відтак за 4 місця недоплачено 2\~481 грн (620 грн. 25 коп.*4 = 2481), а загальна сума недоплата за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року становить 6 023 грн. 25 коп. (3 542 грн. 25 коп. + 2\~481 грн.). З 01 січня 2021 року мінімальна заробітна плата становить 6 000 грн., тому сторонній догляд повинен становить 3000 грн, а побутове обслуговування 1 500 грн., що разом становить 4 500 грн. Таким чином, позивачу [PERSON] слід призначити щомісячні виплати на сторонній догляд її чоловіка позивача [PERSON] з 01 січня 2021 року в розмірі 3000 грн., а також на його побутове обслуговування у розмірі 1 500 грн. без утримання податків з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. \~ \~ \~ \~ Позивачі та їх представник, до суду не з`явилися про розгляд справи повідомлялись належним чином, від останнього надійшла до суду заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги він підтримує у повному обсязі, просить їх задовільнити. Від представника відповідача до суду також надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності. З приводу задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, обгрунтовуючи це наступним. Позивач не долучив до справи первинного рішення суду на підставі якого на користь [PERSON] була стягнута заробітна плата машиніста екскаватора - на якій він ніколи не працював, а тому розрахунки як на самотравмованого учня робляться неправильно. Вважає, що даний позов є необґрунтованим оскільки від самотравмування [PERSON] 25 вересня 1986 року до складання Акту Н-1 від 27 вересня 1999 року пройшло 13 років, відсутній причинно-наслідковий зв`язок з подіями самотравмування [PERSON] у 1986 році та довідкою МСЕК від 09 березня 1999 року, щодо встановлення саме 100 % втрати працездатності. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін, з урахуванням поданої позивачем заяви та попередньо висловленої сторонами позиції по справі. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів не застосовувались. Дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебувачючи в середньому профтехучилищі №27, за завданням майстра виробничого навчання [PERSON] , здійснював ремонт автомобіля РАФ 977 в колишній будівлі Дзержинського ВГСО. Об 11-30 год. [PERSON] пішов на обід, а [PERSON] та [PERSON] продовжували роботу самостійно. Об 11 год. 45 хв. [PERSON] знайшов саморятівник ШС-7М зняв з нього кришку та залив мастило в отвір регенераторного патрона з киснево-вмістною рідиною. В результаті хімічної реакції відбулось руйнування саморятівника. [PERSON] та [PERSON] отримали травми очей и обличчя. Причиною нещасного випадку вказано: 1. Відсутність контролю за безпечним виконанням робіт учнями СПТУ №27 в спортивно-технічній секції автомобільного транспорту, що знаходяться в колишній будівлі ВГСО; 2. Неприйняття мір працівниками ВГСО щодо своєчасного спалюванню саморятівника ШС-7М № 2504073 після закінчення терміну його придатності; 3. Низька трудова дисципліна серед викладачів та майстрів виробничого навчання СПТУ № 27, що підтверджується копією акта №1 про нещасний випадок на виробництві (а.с.7). Відповідно до виписки з акту освідування у МСЕК про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності у відсотках, та потребі в додаткових видах допомоги до довідки сер. ВТЄ-31 № [NUMBER] , [PERSON] визначено першу групу каліцтва по зору, Оглядом від 09 березня 1999 року встановлено з 15 лютого 1999 року 100% втрату працездатності, травма обох очей, у зв`язку з трудовим каліцтвом від 25 вересня 1986 року та встановлено безстроково (а.с.15), що також підтверджується довідкою серр. ВТЄ-31 №063927 від 25 червня 1991 року (а.с.16). Відповідно до наданого свідоцтва про укладення шлюбу серрії [NUMBER] від 08 вересня 1989 року, зареєстрованого відділом ЗАГС Саксаганського РВК м .Кривого Рогу, актовий запис №1179, між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, яка після реєстрації шлюбу взяла прізвище « [PERSON] » (а.с.17). Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 08.07.94 N 7 "Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму ВС України від 27.03.92 N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" у випадках, передбачених ст. ст.\~457,\~461 ЦК України, при підвищенні в період виплати відшкодування шкоди мінімального розміру заробітної плати в порядку, визначеному законодавством, а також у випадках, передбачених ст. ст.\~457,\~461 ЦК\~ України розмір відшкодування шкоди підлягає відповідному перерахунку. Згідно з п. 2\~ ст. 1208 ЦК України\~(2003 р.) за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної зарплати відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду.\~Виходячи зі змісту рішення\~Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2019 року позовні вимоги задоволено та стягнуто з Державного професійно-технічного навчального закладу «Криворізький центр професійної освіти робітничих кадрів торгівлі та ресторанного сервісу» на користь позивача [PERSON] недоплати по щомісячним сумам відшкодування шкоди у вигляді втраченого ним заробітку в розмірі 109 733 грн. 91 коп. за період з 01 грудня 2016 року по 31 липня 2019 року та стягнуто щомісячно, починаючи з 01 серпня 2019 року, в порядку відшкодування шкоди у вигляді втраченого ним заробітку 9 328 грн. 02 коп.; а на користь [PERSON] недоплату по сторонньому догляду та побутовому обслуговуванні за період з 01 січня 2017 року по 31 липня 2019 року в розмірі 37 529 грн. 25 коп. без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів та стягнуто починаючи з 01 серпня 2019 року по 3 129 грн. 75 коп. на сторонній догляд та на побутове обслуговування її чоловіка [PERSON] . Перевіривши правильність проведення позивачем розрахунку щомісячних сум, належних позивачеві на відшкодування втраченого заробітку після кожного підвищення мінімальної заробітної плати, сумарного розміру грошових сум недоплачених позивачеві за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року, суд погоджується із доводами позивача та його представника, що за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року відповідач повинен був виплатити позивачеві [PERSON] 129\~047 грн. 44 коп., з розрахунку: 10\~549,99 х 8 (міс.) + 11 161,88 х 4 (міс.) = 129 047,44 (грн.). Фактично за період з 01 січня 2010 року до 30 листопада 2016 року відповідач на користь [PERSON] сплатив грошову суму у розмірі 111\~936 грн. 24 коп., з розрахунку: 9 328,02 х 12 (міс.) = 111\~936,24 (грн.). Недоплата за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року становить 17 111 грн. 20 коп., з розрахунку: 129\~047,44 111\~936,24 = 17 111,20 (грн.). З 01 січня 2021 року на користь [PERSON] від відповідача на відшкодування втраченого заробітку належать суми у розмірі по 13394 грн. 25 коп. на місяць. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до державного професійно - технічного навчального закладу\~Криворізький центр професійної освіти робітничих кадрів торгівлі та ресторанного сервісу(далі за текстом\~ДПТНЗ) та просить: стягувати з відповідача на свою користь по 4 500 грн. на місяць у рахунок постійного стороннього догляду за потерпілим та на побутове обслуговування потерпілого починаючи з 01 січня 2021 року, а також просить: стягнути з відповідача на свою користь грошову суму в розмірі 6 023 грн. 25 коп. у рахунок не нарахованих і не виплачених сум на постійний сторонній догляд та на побутове обслуговування потерпілого за період з 01 січня 2020 року до 31 грудня 2020 року\~без стягнення податку з фізичної особи. Відповідно до п.п. б), в)\~п. 19\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"\~якщо в потерпілого у зв`язку з ушкодженням здоров`я є потреба у додаткових витратах на медичну та соціальну допомогу, що підтверджується із зазначенням їх тривалості висновком судово-медичної експертизи, вони підлягають стягненню з особи, відповідальної за шкоду, на підставі\~ст. 455 ЦК України. При вирішенні таких вимог судам належить виходити з того, що: розмір витрат на необхідний догляд за потерпілим установлюється залежно від характеру цього догляду (який при ушкодженні здоров`я визначається СМЕ і не може бути меншим (на місяць) від: мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на спеціальний медичний догляд (масаж, уколи тощо); її половини - на постійний сторонній догляд; чверті - на побутове обслуговування (прибирання, прання білизни тощо). Для інвалідів I групи висновок МСЕК чи СМЕ про потребу в звичайному сторонньому догляді або в побутовому обслуговуванні не вимагається. Якщо потерпілий потребує допомоги кількох видів, йому відшкодовуються витрати на кожен із них незалежно від того, ким вона здійснюється. Таким чином, [PERSON] має право на отримання грошових сум на постійний сторонній догляд, розмір якого повинен дорівнювати (на місяць) половини розміру мінімальної зарплати, установленої на день виплати та на побутове обслуговування, розмір якого повинен дорівнювати (на місяць) чверті розміру мінімальної зарплати, встановленої на день виплати, а всього на місяць - три чверті або 0,75 від розміру мінімальної зарплати, встановленої на день виплати. Виходячи зі змісту рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2019 року по справі № 214/2109/19 (а.с. 3), а також зі змісту вищевказаного, суд вважає, що з 01 січня 2021 року на користь позивачки\~ [PERSON] належать до сплати суми у розмірі по 4 500 грн. на місяць на постійний сторонній догляд та на побутове обслуговування потерпілого\~ [PERSON] . Суд вважає, що позивачка має право на стягнення недонарахованих їй сум з ДПТНЗ за період з 01 січня 2020 року до 31 грудня 2020 року. Перевіривши правильність проведення позивачкою розрахунку щомісячних сум, належних позивачці на постійний сторонній догляд та на побутове обслуговування потерпілого\~ [PERSON] після кожного підвищення мінімальної заробітної плати, сумарного розміру грошових сум недоплачених позивачці за період з 01 січня 2020 по 31 грудня 2020 року, суд не погоджується з позивачкою [PERSON] та її представником, а тому вважає за необхідне навести власний розрахунок. Таким чином, за період з 01 січня 2020 по 31 грудня 2020 року, відповідач повинен був виплатити позивачці 43 338 грн., з розрахунку: 3 542,25 х 8 (міс.) + 3 750 х 4 (міс.) = 43\~338 (грн.). Фактично за термін з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року, відповідачем на користь [PERSON] виплачена сума в розмірі 37 557 грн. з розрахунку: 3 129,75*12 (міс.) = 37 557 грн. Недоплата за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року, складає 5 781 грн., з розрахунку: 43 338 - 37 557 = 5 781 (грн.). З 01 січня 2021 року [PERSON] від відповідача на постійний сторонній догляд та побутове обслуговування потерпілого належать до сплати суми у розмірі по 4 500 грн. на місяць. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позивачі на підтвердження своїх позовних вимог надали належні, допустимі та достовірні докази, які приймаються судом, та оцінюються як достатні та в своїй сукупності доводять їх доводи, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, враховуючи допущену помилку при здійсненні розрахунку щомісячних сум, що належать позивачці на постійний сторонній догляд та на побутове обслуговування потерпілого\~ [PERSON] після кожного підвищення мінімальної заробітної плати. Приходячи до вказаного вище висновку, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача, оскільки такі повністю спростовуються вищезазначеними обставинами, існування яких доведено позивачем та яким судом поза розумним сумнівом надана належна правова оцінка.

Outcome: partial