Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу другого з батьків. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що з 03.09.2005 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано на підставі рішення Артемівського районного суду міста Луганськ. З цього моменту проживають окремо один від одного. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з нею. Відповідач після розлучення, так само як і останні спільні роки проживання разом, не цікавиться та не цікавився дитиною, його інтересами, вихованням, відпочинком, фізичним станом, а також психологічним навантаженням внаслідок бойових дій на території міста Луганськ. Дитині він не допомагає та жодним чином не приймає участі в його житті, вихованні, оздоровленні тощо. Оскільки у місті Луганськ призупинено вчинення нотаріальних дій, відповідач не надає їй відповідний дозвіл на періодичні виїзди в її супроводі дитини з метою фізичного, морального та духовного розвитку, психологічного відновлення після негативного впливу війни, оздоровлення, відпочинку та збільшення її кругозору. Їхні близькі родичі ( тітка та двоюрідна сестра позивача) постійно проживають в Італії, а родичі за материнською лінією в Російській Федерації, та вона з дитиною не має змоги їх відвідати, вона не може вивезти дитину на відпочинок та психологічну реабілітацію (до курортних та оздоровчих місць), якої він потребує після військових дій на території Луганської області. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судові засідання 18 липня 2017 року та 21 липня 2017 року не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений через оголошення у газеті "Урядовий кур"єр". 21.07.2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано рішенням Артемівського районного суду м. Луганськ 29.05.2014 у справі № 434/3305/14-ц. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], свідоцтво серії [NUMBER]. Батько дитини - [PERSON], згідно позовної заяви, зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Територія м.Луганськ є тимчасово окупованою територію, що є загальновідомим фактом та в силу ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. На тимчасово окупованій території зупинено проведення будь-яких нотаріальних дій. Згідно ст. 150 ч. 2 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду громадян в Україну" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки відповідач не надає передбачений законом дозвіл на виїзд дитини за кордон з перелічених вище причин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved