Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Прокурор в інтересах держави звернувся до суду з позовною заявою до Козинської селищної ради та [PERSON], в якому просить визнати незаконними та скасувати рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 6/1 від 29.11.2001 року в частині передачі безкоштовно у приватну власність земельних ділянок громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]., визнати незаконними та скасувати рішення Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 18/65 від 19.05.2011 року в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок із ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування індивідуального жилого будинку, господарських будівель і споруд, у тому числі щодо земельної ділянки площею 1,1199 га з кадастровим номером 3223155400:05:114:0074, визнати незаконними та скасувати рішення Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 23/34 від 05.09.2011 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок із ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування індивідуального жилого будинку, господарських будівель і споруд, у тому числі щодо земельної ділянки площею 1,1198 га з кадастровим номером 3223155400:05:114:0074, визнати недійними державні акти на право приватної власності на землю серії ЯМ №085502 з кадастровим № 3223155400 05 114 0074, та державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ №025168 з кадастровим № 3223155400 05 114 0073 видані на ім'я [PERSON], та скасувати їх державну реєстрацію, та витребувати земельну ділянку площею 1,4198 га. з незаконного володіння [PERSON] на користь територіальної громади смт. Козин в особі Козинської селищної ради, Обухівського району, Київської області та визнати за територіальної громадою смт. Козин право власності на неї. Обґрунтовуючи позов прокурор посилається на порушення Козинською селищною радою норм земельного законодавства, та порушення вимог ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» при виділенні оспорю ванної земельної ділянки, а саме прийняття рішень неуповноваженим органом. В судовому засіданні прокурор Козленко А.С. позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення про надання земельної ділянки у приватну власність повинна була приймати згідно вимог чинного на той час законодавства Козинська селищна рада, а не виконком, оскільки делегування відповідних повноважень суперечило чинному на той час законодавству, було порушено інтереси держави в частині дотримання законності в сфері використання землі, про порушення інтересів держави прокурору стало відомо під час здійснення прокурорської перевірки в 2014 році, а тому він звернувся до суду в межах строку позовної давності. Відповідач Козинська селищна ради в судове засідання не з'явилась, та подала клопотання про розгляд справи у відсутності представника Козинської селищної ради. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог та просила суд відмовити в їх задоволенні в зв»язку з пред»явленням позову неналежним позивачем до неналежного відповідача, а також зазначила, що позовні вимоги не ґрунтуються на законодавстві, та суперечать Конституції України, та іншим нормативним актам а також Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, окрім того представник відповідача також просив суд застосувати сплив позовної давності та також відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник Реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області в судове засідання не зявився, направив до суду клопотання про розгляд справи без їх участі. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши прокурора, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради № 6/1 від 29.11.2001 року було надано у приватну власність земельні ділянки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку в смт. Козин, «Сосновий бір». 10.12.2001 року [PERSON], отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,7476 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: смт. Козин, [ADDRESS], ТІЗ «Сосновий бір-5», серії ІУ-КВ № 005790 від 10.12.2001 року. 10.12.2001 року [PERSON], отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,7497 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: смт. Козин, [ADDRESS], ТІЗ «Сосновий бір-5», серії ІУ-КВ № 005780 від 10.12.2001 року. 10.12.2001 року [PERSON], отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,7495 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: смт. Козин, [ADDRESS], ТІЗ «Сосновий бір-5», серії ІУ-КВ № 005782 від 10.12.2001 року. 10.12.2001 року [PERSON], отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,7487 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: смт. Козин, [ADDRESS], ТІЗ «Сосновий бір-5», серії ІУ-КВ № 005784 від 10.12.2001 року. 10.12.2001 року [PERSON], отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,6777 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: смт. Козин, [ADDRESS], ТІЗ «Сосновий бір-5», серії ІУ-КВ №006167 від 10.12.2001 року. 10.12.2001 року [PERSON], отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,7465 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: смт. Козин, [ADDRESS], ТІЗ «Сосновий бір-5», серії ІУ-КВ № 006170 від 10.12.2001 року. 10.12.2001 року [PERSON], отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,67 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: смт. Козин, [ADDRESS], ТІЗ «Сосновий бір-5», серії ІУ-КВ № 006172 від 10.12.2001 року. 10.12.2001 року [PERSON], отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,7000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: смт. Козин, [ADDRESS], ТІЗ «Сосновий бір-5», серії ІУ-КВ № 006169 від 10.12.2001 року. 10.12.2001 року [PERSON], отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,7464 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: смт. Козин, [ADDRESS], ТІЗ «Сосновий бір-5», серії ІУ-КВ № 005784 від 10.12.2001 року. 10.12.2001 року [PERSON], отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,7173 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою: смт. Козин, [ADDRESS], ТІЗ «Сосновий бір-5», серії ІУ-КВ № 005785 від 10.12.2001 року. На підставі договорів купівлі-продажу від 27.12.2003 року №№ 3720, 3728, 3688, 3724 [PERSON] придбав у [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] перелічені вище земельні ділянки, що підтверджується державним актом на право власності серії РЗ № 270644 від 10.03.2004 року. На підставі договорів дарування від 21.11.2003 року №№ 8546, 8542 [PERSON] отримав від [PERSON], [PERSON] земельні ділянки, що підтверджується державним актом на право власності на землю серії РЗ № 270632 від 10.03.2004 року. На підставі договорів купівлі-продажу від 17.12.2003 року №№ 3505, 3493, 3497, 3501 [PERSON] придбав частину земельних ділянок у власність у [PERSON] площею 0,5290 га, [PERSON] площею 0,4724 га, [PERSON] площею 0,7495 га, та [PERSON] площею 0,1351 га.. Також, на підставі договорів купівлі-продажу від 23.03.2004 року №№ 1153, 1149 [PERSON] придбав у [PERSON] земельні ділянки загальною площею 0,01 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства. В подальшому, всі придбані [PERSON] земельні ділянки було об'єднано в дві земельні ділянки, яким присвоєно кадастрові номери: 3223155400:05:114:0074 (площею 1,1199 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства) та 3223155400:05:114:0073 (площею 0,30 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд). Рішенням Козинської селищної ради Обухівського району №18/65 від 19.05.2011 року [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок із ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 1,1199 га., та площею 0,5919 га. Рішенням Козинської селищної ради Обухівського району № 23/34 від 05.09.2011 року затверджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок із ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 1,1198 га., та площею 0,5919 га. по [ADDRESS] на території смт. Козин, Обухівського району, Київської області. При наданні правової оцінки доводам сторін суд приймає до уваги наступне. Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах законності. Статтею 24 цього Закону передбачено, що правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону. Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в редакції, яка діяла у 2001 році, виключно на планерних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання у сфері регулювання земельних відносин. Відповідно до ст.6 ЗК України (1990р.), передача земельних ділянок у власність громадян проводиться місцевими радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно. Згідно зі ст. 17 ЗК України (1990р.), передача земельних ділянок у колективну та приватну власність проводиться радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Таким чином, в порушення наданих законодавством повноважень, виконавчий комітет Козинської селищної ради Обухівського району Київської області прийняв незаконне рішення № 6/1 від 29.11.2001 року «Про надання та передачу у приватну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] земельні ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку. Крім того згідно ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», перелік повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин, є вичерпним, отже, право виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо надання земельних ділянок комунальної власності у користування, законом не передбачено. На підставі незаконного рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 6/1 від 29.11.2001 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] також незаконно отримали державні акті на право власності на земельні ділянки. Вищевикладене свідчить про наявність достатніх підстав для визнання протиправним та скасування рішень та визнання недійсним державних актів на право власності на спірні земельні ділянки. Згідно ч. 10 ст. 59 вказаного Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Згідно ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Пунктом 4 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів. Стаття 153 Земельного кодексу України визначає, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Також судом встановлено, що згідно п.1 ч.1 ст. 9 чинного на час виділення третім особам спірної земельної ділянки ЗК України 1990 року до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить, зокрема передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.3 цього Кодексу розпоряджаються землею Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх. Згідно ч.ч.1,2 ст.59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення про виділення земельної ділянки третім особам, яке стало підставою для набуття ними права власності на спірну ділянку, було прийнято неуповноваженим органом, а саме виконкомом селищної ради, а не сесією на пленарному засіданні. При цьому судом не встановлено даних про наявність рішення сесії Козинської селищної ради про делегування відповідних повноважень виконавчому комітету в порядку ч.3 ст.3 чинного на той час ЗК, а протокол Козинської селищної ради від 28.04.1998 року не є належним доказом, тобто рішенням сесії Козинської селищної ради про делегування відповідних повноважень виконавчому комітету в 2001 році. Зважаючи на те, що виконавчий комітет Козинської селищної ради Обухівського району Київської області не мав права розпоряджатись спірними земельними ділянками, спірні землі вибули із власності територіальної громади смт. Козин поза волею останньої, оскільки уповноважений державою орган відповідного рішення не приймав. Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Частиною 3 статті 388 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Статтею 393 Цивільного кодексу України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Суд не погоджується з доводами представника відповідача, щодо пред»явлення позову неналежним відповідачем виходячи з наступного, відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача, а тому прокуратура Обухівського району, Київської області яка звернулась до суду з даним позовом є належним позивачем. Щодо заперечень представника відповідача щодо неналежності відповідача Козинської селищної ради, також вони не заслуговують на увагу оскільки відповідно до ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади. Також не заслуговує на увагу і твердження представника відповідача, що позивачем невірно обрано спосіб захисту, та викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, оспорюваними рішеннями, договорами дарування та купівлі-продажу, та державними актами на право приватної власності на землю. Вирішуючи питання про позовну давність суд враховує наступне. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст.267 ч.4 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Під час розгляду справи судом встановлено, що прокуратурою Обухівського району Київської області у відповідності до постанови №26 про проведення перевірки в порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів було розпочато перевірку щодо додержання вимог земельного законодавства в Управлінні Держземагенства в Обухівському районі та Козинській селищній раді 25.04.2014 року, а тому суд вважає, що позивач не міг своєчасно довідатись про обставини, за яких порушено права держави в частині неправомірної передачі відповідачеві, та третім особам спірної земельної ділянки, оскільки не проводив відповідної перевірки, а тому йому стало достовірно про це відомо лише після 25.04.2014 року, і позивач на думку суду звернувся до суду з позовом в межах строку позовної давності. Доводи представника відповідача про те, що позивачеві стало відомо про порушення його прав набагато раніше, суд вважає необґрунтованими. За таких обставин, позивачем не пропущено строк позовної давності. З урахуванням викладеного, рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 6/1 від 29.11.2001 року, на підставі якого [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], були видані державні акти на право приватної власності на земельну ділянку, а також рішення Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 18/65 від 19.05.11 в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок із ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування індивідуального жилого будинку, господарських будівель і споруд, у тому числі щодо земельної ділянки площею 1,1199 га з кадастровим номером 3223155400:05:114:0074, рішення Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 23/34 від 05.09.11 в частині затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок із ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування індивідуального жилого будинку, господарських будівель і споруд, у тому числі щодо земельної ділянки площею 1,1198 га з кадастровим номером 3223155400:05:114:0074, порушує ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 24, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. б) ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України та повинні бути визнані незаконними і скасовані на підставі п. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 16, 393 Цивільного кодексу України. Зважаючи на те, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримали державні акти на право власності на земельні ділянки, а в подальшому відчужили їх на підставі договорів купівлі-продажу та дарування [PERSON], який частину з них відчужив [PERSON], який отримав державні акти на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 085502 від 24.10.2011 року та серії КВ № 025168 від 20.08.2004 року, відновити становище, яке існувало до порушення, можливо в порядку ст.ст. 16, 393 Цивільного кодексу України, ст. 152 Земельного кодексу України, лише шляхом визнання недійсним державних актів на право власності на земельні ділянки виданого на ім'я [PERSON], оскільки право власності на спірні земельні ділянки набуто в порушення вимог земельного законодавства та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», та витребуванням цих земельних ділянок на користь держави, і визнанням їх за територіальною громадою смт. Козин. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на матеріалах справи та чинному законодавстві, тому позов слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved