Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. щомісячно і на її утримання, як дружини, до досягнення їх сином віку трьох років в розмірі 400грн. щомісячно. В обгрунтування позову посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON]. З січня 2015 року вони з відповідачем проживають окремо і дитина перебуває на її утриманні. Відповідач коштів на утримання сина не надає. Вона в даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і є непрацездатною. Отримує матеріальну допомогу по догляду за дитиною в розмірі 130 грн. щомісячно, інших доходів не має, а тому вона також потребує матеріальної допомоги від відповідача. Відповідач в добровільному порядку не надає коштів на утримання її і дитини. Вважає, що відповідач може надавати їй таку допомогу, поскільки на даний час він зареєстрований як безробітний, а також працює неофіційно і отримує заробітну плату. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і дала покази по суті обставин справи в межах заявлених позовних вимог. Показала, що з січня 2015 року вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні і утриманні сина не бере. Заявляє, що їй відомо, що місячний дохід відповідача становить в межах 2500-3000 грн. і він має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання сина і її, як непрацездатної дружини, в розмірі зазначеному в позові. На даний час справа про розірвання шлюбу за позовом відповідача знаходиться на розгляді в Радивилівському районному суді. Відповідач позов визнав частково в сумі 300-450 грн. щомісячного платежу на утримання сина. Позову в частині стягнення коштів на утримання дружини не визнає. Показав, що дійсно з січня 2015 року він з дружиною не проживає, однак він бере участь в утриманні і вихованні малолітнього сина - провідує його, купує подарунки, солодощі, приносить продукти харчування. Він дійсно перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітний і отримує допомогу по безробіттю. Крім того він має намір поступити на стаціонарне навчання з вересня місяця цього року, яке буде платним. Його допомога по безробіттю є незначною. Справді він декілька днів працював неофіційно, але на даний час він неофіційно не працює. Стверджує, що він не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на дитину в більшій сумі і не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання дружини. Заслухавши сторін, адвоката Прядуна О.М., який представляє інтереси відповідача, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази і обставини справи суд знаходить, що позов підлягає до задоволення частково. Показами свідка [PERSON] встановлено, що вона є матір»ю позивачки. На даний час донька з внуком проживають в її будинку і перебувають на її повному утриманні. Позивач не має змоги працювати бо повинна доглядати малолітнього сина. Тому допомоги і аліментів потребує як малолітній син відповідача так і його дружина. Їй відомо, що відповідач працює неофіційно і отримує доходи, а тому має можливість сплачувати аліменти. Показами свідка [PERSON] встановлено, що вона є матір»ю відповідача. Її син на даний час проживає з нею в її будинку і фактично перебуває на її утриманні. Він не працевлаштований і перебуває на обліку як безробітний. Син не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на дружину і на дитину. Але свідок згідна сплачувати аліменти на утримання внука замість відповідача в сумі 360 грн. щомісячно. Заперечує, що відповідач працює неофіційно і має неофіційний дохід. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.05.2013 року по даний час. Справа про розірвання шлюбу сторін знаходиться на розгляді в суді і сторонам надано термін на примирення. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO].(свідоцтво про народження [NUMBER]). (а.с.2). Відповідно до ч.4ст.174 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову в разі його визнання відповідачем за наявності для того законних підстав. Відповідач визнав позов в частині сплати аліментів на утримання сина в розмірі 450 грн. щомісячно. Крім того обгрунтованість позову доводиться іншими доказами. Сторони з січня 2015 року по даний час проживають окремо, що доводиться як показами сторін так і письмовими доказами. [PERSON] обстеження матеріально-побутових умов проживання сім»ї позивача №63 від 10.06.2015 року(а.с.5). З січня 2015 року по даний час син [PERSON] проживає з матір»ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач, як батько, зобов"язаний утримувати свого малолітнього сина. Поскільки в добровільному порядку він не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому з нього слід стягнути аліменти . Відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З 01 січня 2015 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6-ти років становить 1032 грн. в місяць, тому мінімальний розмір аліментів становить 309 грн.60 коп.. Відповідно до ст..141 СК України батьки мають рівні права та обов»язки щодо дитини і проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і обов»язків. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач офіційно не працює і не має сталого заробітку. З грудня 2014 року по даний час він перебуває на обліку як безробітний в Радивилівському районному центрі зайнятості і отримує допомогу по безробіттю. За період з грудня 2014 року по червень 2015 року розмір його допомоги по безробіттю склав 8210 грн. 42 коп.. середньомісячний розмір становив 1400-1450 грн.. Дане доводиться довідкою Радивилівського РЦЗ №334 від 30.06.2015 року. При визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення, суд враховує вік і стан здоров»я дитини, матеріальне становище і стан здоров»я сторін, вимоги розумності і справедливості. Відповідач є здоровим і працездатним. Суд знаходить обгрунтованим і можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі розмірі не менше 40% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку враховуючи, що відповідач ніде не працює, а отримує допомогу по безробіттю. Поскільки син [PERSON] на даний час не досяг трьохрічного віку тому позивач на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. З довідки Управління праці та соціального захисту населення Радивилівської РДА №959 від 15.07.2015 року встановлено, що позивач перебуває на обліку в згаданому управлінні і одержує допомогу по догляду за дитиною до трьох років в сумі 130 грн.в місяць. Тобто позивач на даний час не працює і не має заробітку, а отже також потребує матеріальної допомоги. Відповідно до вимог ч.2ст.75 СК України право на утримання(аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Ст.84ч.2 СК України передбачено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. На підставі згаданих норм закону позивач має право на утримання від відповідача в зв»язку з тим, що вона займається доглядом і вихованням їх малолітнього сина, в даний час перебуває у частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку і потребує матеріальної допомоги. Відповідач є працездатний, на даний час отримує допомогу по безробіттю за липень 2015 року отримав допомогу в розмірі 1458 грн. 94 коп.. Стверджує, що він офіційно та неофіційно не працює і не має іншого заробітку. Доказів, які б підтвердили або спростували дані покази, суду не надано. Суд знаходить, що відповідач має матеріальну можливість надавати допомогу на утримання дружини на період її перебування у відпустці по догляду за їх спільною дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Згідно вимог чинного законодавства загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати п»ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. Виходячи з вищевикладеного суд знаходить можливим стягнути з відповідача на користь позивача кошти на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 200 грн. щомісячно.

Outcome: approved