Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивачка в позовній заяві вказує, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія САК № 940773, вона являється власником транспортного засобу «ДЕУ - ЗАЗ - ТР699Р» державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], а [PERSON] має право на керування вказаним транспортним засобом. 16.11.2012 року о 14 годині 30 хвилин в с. Сальник по вулиці Колгоспній Калинівського району Вінницької області водій транспортного засобу «Сітроен» державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не вибрав безпечної швидкості руху та здійснив зіткнення з стоячим на узбіччі автомобілем «ДЕО -ЗАЗ» під керуванням [PERSON] Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 07.12.2012 року [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 340 гривень. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку, внаслідок пошкодження транспортного засобу, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «ДЕУ - ЗАЗ - ТР699Р» становить 32 023 грн. 06 коп. [PERSON] під час керування транспортним засобом взагалі не мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом та реєстраційного документа на транспортний засіб, що підтверджується притягненням його до адміністративної відповідальності за дані порушення , тому відповідальність за заподіяну шкоду джерелом підвищеної небезпеки має нести відповідачка [PERSON], яка є власником автомобіля. Крім того, позивачка зазначає, що внаслідок ДТП її також була спричинена моральна шкода, так як значний час не експлуатувала власний автомобіль, переймаючись питанням ремонту автомобіля, змушена була гаяти час на придбання запасних частин для забезпечення ремонту та понесла непередбачувані витрати на ремонт, хоча ці кошти мали інше цільове призначення, тобто, пережила певні обмеження. Розмір моральної шкоди, вона оцінює, виходячи з переживань і страждань, завданих відповідачкою а тому, враховуючи "вимоги розумності і справедливості, просить стягнути на її користь моральну шкоду у сумі 20 000 гривень. Добровільно відшкодувати збитки відповідачка відмовляються, а тому звертається до суду з даним позовом. Від 18.03.2013 року з нього на користь позивачки уже В судовому засіданні представник позивачки за дорученням [PERSON] підтримав позовні вимоги , посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не зявилася без поважних причин, хоча належним чином повідомлялася про дату та час розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки на 16.09.2015 року. Третя особа на стороні відповідачки без самостійних вимог [PERSON] суду пояснив, що дійсно 16.11.2012 року відповідачка [PERSON] приїхала до нього додому автомобілем [NUMBER], залишила автомобіль в його тимчасове володіння, щоб він відремонтував сидіння в салоні автомобіля, а сама поїхала в своїх справах. Після обіду йому необхідно було поїхати в аптеку, в нього були ключі від автомобіля, тому він сів за кермо автомобіля відповідачки і виїхав з дому. По дорозі в с. Сальник вчинив ДТП, так як був в стані алкогольного спяніння. Ні посвідчення водія, ні технічного паспорта на автомобіль у нього не було, тому його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Він погодився, що треба відшкодувати шкоду позивачці, так як шкода завдана в тому числі і з його вини, але в нього немає таких коштів. Крім того, пояснив , що рішенням Вінницького райсуду від 18.03.2013 року з нього на користь позивачки уже було стягнено моральну шкоду в розмірі 1000 грн за пошкоджений автомобіль. Оцінивши зібрані докази по справі, вислухавши доводи представника позивача та пояснення третьої особи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення по таких підставах. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого майнового права; ч.2 п.п.8, 9 вказаної статті способами захисту цивільних прав можуть бути відшкодування майнової та моральної шкоди; Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування; Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САК № 940773, виданого Хмельницьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області, [PERSON] являється власником транспортного засобу «ДЕУ - ЗАЗ - ТР699Р», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], право на керування має [PERSON] . Як вбачається з копії постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 07.12.2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. в прибуток держави. Згідно даної постанови, 16.11.2012 року о 14 годині 30 хвилин в с. Сальник по вулиці Колгоспній Калинівського району Вінницької області [PERSON] керуючи автомобілем «Сітроен» /д.н. [NUMBER]/, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, здійснив зіткнення з стоячим на узбіччі автомобілем «ДЕО - ЗАЗ» /д.н. [NUMBER]/, після чого залишив місце ДТП Судом встановлено, що [PERSON] не є власником автомобіля «Сітроен» /д.н. [NUMBER], піл час керування транспортним засобом не мав реєстраційного документа на даний транспортний засіб , не мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом , тому відповідальність за шкоду заподіяну джерелом підвищеної небезпеки має нести відповідачка, яка являється його власником. Відповідно до висновку № 2041/12-21 від 03.12.2012 року експертного автотоварознавчого дослідження, внаслідок пошкодження транспортного засобу, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ДЕУ - ЗАЗ - ТР699Р» становить 32 023 грн. 06 коп, тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки. Суд виходить з того, що відповідачкою не доведені обставини, що її транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб. Враховуючи характер відносин, які склалися між відповідачкою та третьою особою [PERSON] останній може бути притягнутий до відповідальності відповідачкою у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України. Вимоги позивачки про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки судом встановлено, що внаслідок ДТП позивачці було завдано шкоду лише її майну, тобто автомобілю, тому відповідальність за моральну шкоду, яка виникла внаслідок цього, настає на загальних підставах. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 07.12.2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КупАП. Рішенням Вінницького райсуду від 18.03.2013 року з [PERSON], як особи винної в ДТП і пошкодженні майна позивачки уже було стягнено на користь [PERSON] 1000 грн компенсації за спричинену її моральну шкоду , тому вимоги позивачки є безпідставні. За ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно задоволеним вимогам. Враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки . на користь позивачки [PERSON] 320 грн. 00 коп. сплаченого нею судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial