Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даною позовною заявою до відповідача, свої вимоги мотивує тим, що 01 травня 1999 року помер її батько [PERSON], який до дня смерті проживав та був зареєстрований в [INFO]. Зазначає, що вона проживала з батьком до дня його смерті в належному йому будинку. Вказує, щоза життя батько заповіту не встиг укласти, оскільки помер раптово у звязку із хворобою серця. Крім цього позивачка звернулась у нотаріальну контору із заявою про отриманням свідоцтва про право на спадщину, зокрема на спадковий житловий будинок №83 по вул. І.Франка в с. Завишень Сокальського району який належить батькові, однак їй нотаріусом надано відмову у видачі такого, з тих причин, що для видачі вищезазначеного свідоцтва їй потрібно надати оригінал правовстановлюючого документу, однак такий у неї відсутній, а збереглась лише його копія. Просить суд визнати за нею за право власності на житловий будинок №83 по вул. І.Франка в с. Завишень Сокальського району Львівської області в порядку спадкування після смерті батька [PERSON]. Позивач в судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій вказує, що позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без її участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Із свідоцтва про смерть серії І-СГ №456966 встановлено, що 01.05.1999р. помер [PERSON]. У відповідності до свідоцтва про одруження серії 1-СГ №366832, встановлено, що позивачка змінила своє дошлюбне прізвище з «Коваль» на чоловіка «Антонюк». Згідно свідоцтва про народження серії ЯЄ №542970 встановлено, що батьком позивачки є [PERSON] Згідно свідоцтва про право особистої власності на будівлю від 07.04.1958р., встановлено, що [PERSON] є власником вищезазначеного будинку. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до довідки від 27.02.2017 року №208 виданої секретарем Жвирківської сільської ради встановлено, що позивачка проживала на день смерті із своїм батьком. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов"язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved