Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 29 травня 2013 року о 8 год. 10 хв. на ділянці дороги по вул. Садовій, 39 смт. Гостомель Київської області, керуючи автомобілем HYUNDAI GETZ, державний номер [NUMBER], вона потрапила в дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобіля RENAULT Clio Symbol, державний номер [NUMBER]. Зіткнення сталось з вини водія RENAULT Clio Symbol [PERSON], який перебував у нетверезому стані, що зафіксовано працівниками дорожньо-транспортної інспекції. 13 червня 2013 року Ірпінським міськрайонним судом Київської області ухвалено постанову по адміністративній справі, якою [PERSON] було визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді і притягнуто до адміністративної відповідальності. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено її автомобіль HYUNDAI GETZ, а саме розбито передній бампер, переднє ліве крило, передню ліву електрофару, ричаг, стойку амортизатора тощо. Зазначені пошкодження зафіксовані протоколом огляду транспортного засобу від 29 травня 2013 року, складеного на місці пригоди інспектором ВДАІ Лісовським С.І.. Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй було завдано моральної шкоди, яка полягає у наступному. Вона є матір»ю малолітніх дітей, одна з яких знаходилась у машині в момент дорожньо-транспортної пригоди. Сама пригода здійснила негативний вплив на психологічне здоров»я дитини, змінилось її нормальне життя, порушився сон, серед ночі вона прокидається з криками, вона вимушена значний час вночі заспокоювати дитину і вже тривалий час вона не може повноцінно відпочити і відновити сили. Дитина почала боятися автотранспортних засобів. Вона сама дуже хвилювалась за втрату молока, тому що друга дитина знаходиться на грудному вигодовуванні. Такі переживання здійснили на неї тяжкий емоційний вплив і завдали емоційних страждань. За умови знаходження її автомобіля в непридатному для користування стані організація перевезення дітей вимагає значних зусиль для неї і додаткових витрат. Її дитина відвідує дитячий садок і вона вимушена щодня організовувати транспортування двох дітей, саме двох у зв»язку з неможливістю залишити їх самих удома. Крім того, для неї важко перенести пошкодження її власності, а саме автомобіля. Вона багато років заощаджувала кошти для його купівлі, тобто доклала чималих зусиль для його придбання, підтримувала у бездоганному стані, а тому для неї факт пошкодження транспортного засобу є дуже болючим. На даний час вона не може його відремонтувати у зв»язку з браком коштів і такий його стан кожен день спричиняє їй душевний біль і нагадує про події дня коли сталась дорожньо-транспортна пригода. Також під час дорожньо-транспортної пригоди вона і її дитина травмувались та погано себе почували і були змушені купувати в аптеці відповідні лікувальні засоби, на що нею було витрачено грошові кошти у розмірі 152 грн. 05 коп., що підтверджується відповідними касовими чеками. Розмір заподіяної їй моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелось їй перенести і її родині, та витрати, пов»язані з відновленням її психічного стану і стану дитини, відпочинком від усього, що сталося з нею і членами її родини. Розмір душевних страждань оцінюється нею в розмірі 10000 грн. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелось перенести за цей час, зокрема, порушення звичайного способу життя, негативного впливу на її стан здоров»я і психологічного стану її малолітньої дитини, а також моральних страждань, пов»язаних з дорожньо-транспортною пригодою. Оскільки власником транспортного засобу, яким керував винуватець дорожньо-транспортної пригоди, є [PERSON], тому позивач просила стягнути шкоду солідарно з відповідачів. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] з посиланням на вимоги ст. ст. 11, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України просила стягнути солідарно з [PERSON] і [PERSON] на її користь 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди і понесені судові витрати. У листопаді 2013 року позивач [PERSON] подала суду уточнену позовну заяву, в якій також зазначала, що на даний час вона не в змозі повністю відремонтувати автомобіль у зв»язку з браком коштів, оскільки кошти, які були сплачені СК «Провідна», згідно Договору страхування № АВ/8658775/1021/12 від 01 вересня 2012 року повністю не покрили ремонт автотранспортного засобу, а такий його стан кожен день спричиняє їй душевний біль і нагадує про події дня, коли сталась дорожньо-транспортна пригода. Більше того, її обурює поведінка [PERSON], який після доржньо-транспортної пригоди навіть не намагався з нею поспілкуватись, а [PERSON] на її коректне звернення щодо відшкодування моральної шкоди, направила її до суду, не вказуючи про причини неможливості мирного врегулювання конфлікту. Також під час дорожньо-транспортної пригоди вона і її дитина травмувались і погано себе почували, в зв»язку з чим були змушені купувати в аптеці відповідні лікувальні засоби, на що нею було витрачено грошові кошти у розмірі 152 грн. 05 коп., що підтверджується відповідними касовими чеками і зверненням до медичного закладу. Оскільки власником транспортного засобу, яким керував винуватець дорожньо-транспортної пригоди, є [PERSON], тому вона просила стягнути шкоду солідарно з відповідачів. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила з посиланням на вимоги ст. ст. 11, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України стягнути солідарно з [PERSON] і [PERSON] на її користь 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди і понесені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і просив його задовольнити. У судовому засіданні представники відповідача [PERSON] і відповідач [PERSON] позов не визнали і заперечували проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з"ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 травня 2013 року приблизно о 08 год. 20 хв. в смт. Гостомель по вул. Садовій водій [PERSON], керуючи автомобілем марки RENAULT, д. н. [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості в русі, виїхав на сугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки HYUNDAI, д. н. [NUMBER], внаслідок чого утворилась дорожньо-транспортна пригода, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив п. 12.1 ПДР України. Своїми діями [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою судді Ірпінського міського суду Київської області від 13 червня 2013 року накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 350 грн.. Згідно вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Як зазначала позивач [PERSON] в позовній заяві і представник позивача в судовому засіданні, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй було завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що вона є матір»ю малолітніх дітей, одна з яких знаходилась у машині в момент дорожньо-транспортної пригоди. Сама пригода здійснила негативний вплив на психологічне здоров»я дитини, змінилось її нормальне життя, порушився сон, серед ночі вона прокидається з криками, вона вимушена значний час вночі заспокоювати дитину і вже тривалий час вона не може повноцінно відпочити і відновити сили. Дитина почала боятися автотранспортних засобів. Вона сама дуже хвилювалась за втрату молока, тому що друга дитина знаходиться на грудному вигодовуванні. Такі переживання здійснили на неї тяжкий емоційний вплив і завдали емоційних страждань. За умови знаходження її автомобіля в непридатному для користування стані організація перевезення дітей вимагає значних зусиль для неї і додаткових витрат. Її дитина відвідує дитячий садок і вона вимушена щодня організовувати транспортування двох дітей, саме двох у зв»язку з неможливістю залишити їх самих удома. Крім того, для неї важко перенести пошкодження її власності, а саме автомобіля. Вона багато років заощаджувала кошти для його купівлі, тобто доклала чималих зусиль для його придбання, підтримувала у бездоганному стані, а тому для неї факт пошкодження транспортного засобу є дуже болючим. На даний час вона не може його відремонтувати у зв»язку з браком коштів і такий його стан кожен день спричиняє їй душевний біль і нагадує про події дня коли сталась дорожньо-транспортна пригода. Однак, доводи позивача не підтверджуються доказами, а саме, як вбачається з матеріалів справи, згідно наданої позивачем довідки № 9207951 про дорожньо-транспортну пригоду, власником транспортного засобу HYUNDAI GETZ, державний номер [NUMBER], зазначено [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], а не позивачці у справі [PERSON] Доказів того, що їй завдана моральна шкода як власнику автомобіля, позивачем суду не надано, а навпаки її доводи спростовуються наявними матеріалами справи. Також у наданій позивачем довідці № 9207951 про дорожньо-транспортну пригоду вказано, що медична допомога їй не надавалась і відсутні відомості про потерпілих. Позивач [PERSON] також зазначала, що під час дорожньо-транспортної пригоди вона і її дитина травмувались та погано себе почували і були змушені купувати в аптеці відповідні лікувальні засоби, на що нею було витрачено грошові кошти у розмірі 152 грн. 05 коп., що підтверджується відповідними касовими чеками. В наявній в матеріалах справи довідці Горенської медичної амбулаторії від 03 жовтня 2013 року вказано, що [PERSON], [INFO], зверталась в Горенську медамбулаторію з приводу ушибу голови, скарг на біль голови і тошноту з 29 травня 2013 року по 31 травня 2013 року. Однак, з даної довідки неможливо дійти висновку який встановлено діагноз дитині, неможливо встановити чи існував причинний зв»язок між дорожньо-транспортною пригодою і станом здоров»я дитини, відсутні призначення лікаря і не вказано переліку лікарських засобів, які мали б вживатися під час лікування і відновлення стану здоров»я позивача і її дитини, які б свідчили про понесення [PERSON] витрат на придбання ліків і лікування. Як зазначала позивач [PERSON] в позовній заяві розмір заподіяної їй моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелось їй перенести і її родині, та витрати, пов»язані з відновленням її психічного стану і стану дитини, відпочинком від усього, що сталося з нею і членами її родини. Розмір душевних страждань оцінюється нею в розмірі 10 000 грн. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелось перенести за цей час, зокрема, порушення звичайного способу життя, негативного впливу на її стан здоров»я і психологічного стану її малолітньої дитини, а також моральних страждань, пов»язаних з дорожньо-транспортною пригодою. Однак, вказуючи, на моральні страждання її родини, понесені витрати, пов»язані з відновленням її психічного стану і стану її дитини, позивач у позовній заяві не зверталась з позовними вимогами в інтересах дитини, не вказано в позові, про яких членів родини йдеться мова, сама ж позивач звернулась до суду лише від свого імені. За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позову, оскільки відповідно до роз»яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 5 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» обов»язковому з»ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв»язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача, та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з»ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду то з чого він виходив при цьому. В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження посилання позивача про заподіяння моральної шкоди, не надано нею належних доказів, які б давали підстави суду для покладання відповідальності на відповідачів по відшкодуванню моральної шкоди позивачу. Позивач [PERSON] в позовній заяві та її представник у судовому засіданні не довели заявленого позову, що є обов»язком позивача відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, а тому суд відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed