Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню непрацездатну доньку інваліда, в якому зазначила, що відповідач по справі є її батьком, позивач є інвалідом ІІ групи з дитинства, відповідно до висновку МСЕК у неї є протипокази щодо всіх видів праці, отримує мінімальну пенсії по інвалідності, має на утриманні дитину інваліда дитинства, перебуває на обліку у лікаря- психіатра в зв'язку з хворобою, часто перебуває на лікуванні та витрачає значні кошти на лікування свого сина. В зв'язку з чим звернулася з позовом до відповідача, якого вважає здатним надавати їй матеріальну допомогу, оскільки він працює приватним підприємцем та інших аліментних зобов'язань немає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку(доходу) на весь час непрацездатності, починаючи з дня подання позову. В судовому засіданні позивач позов підтримала на підставі вимог, заявлених в позові, просила його задовольнити та додала, що відповідач матеріально та морально не підтримав її, коли стався приступ хвороби-епілепсії. Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали, надали до суду свої заперечення проти позову, в яких зазначили, що обов'язок по утриманню повнолітньої непрацездатної доньки, яка потребує матеріальної допомоги покладається на батьків за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідачу 58 років, він ніде не працює, доходів на теперішній час немає, в зв'язку зі своїм віком не може знайти собі роботу. Посилання позивача, що відповідач займається підприємницькою діяльністю не відповідає дійсності, оскільки є постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 11.05.2011 року про припинення підприємницької діяльності ФОП [PERSON].Позивач в позові зазначає, що часто хворіє, проте доказів на підтвердження цього факту до суду не надає. Окрім того, чинне законодавство передбачає утримання повнолітньої доньки, а не її сина, оскільки це обов'язок позивачки та її цивільного чоловіка. В зв'язку з тяжким матеріальним забезпеченням відповідач не в змозі надавати матеріальну допомогу позивачу. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, відповідач по справі є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.4). Позивач 12.05.2006 року змінила прізвище, що підтверджується свідоцтвом про переміну прізвища серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно довідки до Акту огляду МСЕК Серії АД №041108 від 03.01.2006 року позивач є інвалідом ІІ групи з дитинства безстроково (а.с.6). Позивач [PERSON] є пенсіонером по інвалідності та отримує пенсію у розмірі 974,14 грн.(а.с.8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] є матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с.10). Згідно довідки МКП «Основаніє» №3/973 від 15.10.2013 року [PERSON] мешкає разом з сином [PERSON], [INFO] (а.с.23). Згідно Виписки з амбулаторної карти від 19.11.2013 року, [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-психіатра та багаторазово лікувалась стаціонарно (а.с.24). Відповідач по справі [PERSON] офіційно не працює. Згідно постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 11.05.2011 року, припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця [PERSON].(а.с.29). Згідно епікризів №2158, №149 у [PERSON] хворе серце та він страждає на високий тиск. В судовому засіданні свідок [PERSON], яка мешкає з відповідачем, пояснила, що вона знає позивачку більше 10 років, раніше вона працювала з нею реалізатором на ринку та познайомила їх з відповідачем. Спочатку вони жили дружно з позивачкою, вона рахувала її своєю донькою. Зазначила, що позивачка знає, що у батька скрутне матеріальне становище, він не працює, хворіє на серце та високий тиск, без ліків жодного дня не обходиться. Пояснила, що раніше батько допомагав донці, віддав їй свій автомобіль, але на теперішній час у нього немає доходів, батькові допомагає матеріально та продуктами бабуся, якій 76 років. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків,повнолітніх дочки сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням всіх обставин по справі, а саме: стан здоров"я та матеріальне становище, як позивача так і відповідача, інших обставин, що мають значення для справи, також враховуючи те, що єдиним доходом відповідача є мінливі заробітки, враховуючи його стан здоров'я, та те, що сплата аліментів поставить його у скрутне матеріальне становище, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] неспроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної доньки [PERSON] Ствердження позивача, що відповідач має інші види заробітку чи додаткові доходи, а тому фінансово спроможний надавати необхідну матеріальну допомогу повнолітній непрацездатній дочці, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні й таких доказів позивачкою до суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed