Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

У липні 2021 року АТ КБ Приватбанк звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення 28793 грн. 17 коп заборгованості за кредитним договором №б/н від 09 лютого 2011 року, з якої: 23153 грн. 51 коп - заборгованість за кредитом, в тому числі за простроченим тілом кредиту, 5639 грн. 66 коп - заборгованість за простроченими відсотками. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що відповідач відповідно до умов кредитного договору, який складається із «Умов та правил надання банківських послуг», «Тарифів банку», «Правил користування платіжною карткою», отримав банківські послуги у виді кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір кредитного ліміту збільшений до 28000 грн., відповідач умови договору належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 13 червня 2021 року виникла заборгованість у вищезазначеному розмірі. Представник позивача [PERSON] позов підтримує, просить розглянути справу за відсутності, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Положеннями ст.6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Станом на час розгляду справи зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] в [ADDRESS] , на вказану адресу судом надіслано рекомендоване повідомлення про судовий розгляд з матеріалами позову, відповідачем не подано заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, заяву щодо розгляду справи із повідомленням сторін, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання. Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Також судом враховується правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Враховуючи викладене та позицію представника позивача [PERSON] згідно клопотання до позовної заяви в судовому засіданні встановлені підстави згідно ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі судом встановлено слідуюче. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 09 лютого 2011 року укладений договір про надання банківських послуг, який складається із Анкети-заяви позичальника від 09 лютого 2011 року, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів банку, відповідно до яких відповідач отримав банківські послуги у виді кредитної картки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Відповідач, як позичальник, погодився, що вищезазначені Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи банку складають договір про надання банківських послуг, останній відповідно до умов даного договору зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти, які є платою за користування чужими грошима, штрафи, які є засобом забезпечення виконання зобов`язань, пеню та комісії. З вищезазначеними умовами відповідач ознайомився та погодився, про що свідчить його підпис у вищезазначеній Анкеті-заяві. Згідно п.1.1.7.12. Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання, в разі відсутності заяв сторін про його припинення договір лонгується на такий же строк. Згідно довідок позивача (а.17,18) відповідачу [PERSON] надані кредитні картки 14 лютого 2015 року, 21 березня 2013 року, 21 березня 2013 року, 06 лютого 2014 року, 02 березня 2015 року, 08 липня 2015 року, 10 травня 2016 року, 26 листопада 2016 року, 23 лютого 2017 року, 14 березня 2017 року, 16 травня 2017 року, 22 травня 2017 року, 16 травня 2017 року, 11 липня 2017 року, 20 вересня 2017 року, 12 березня 2018 року, 03 червня 2019 року, 27 січня 2020 року, 15 січня 2021 року, з терміном дії відповідно до 05/16, 09/24; щодо останнього кредитний ліміт змінений з 21 березня 2013 року по 04 грудня 2020 року в межах від 23167 грн. до 28000 грн.. Із врахуванням викладеного між сторонами виникли правовідносини згідно положень ст.ст.526, 599, 629, 1054 ЦПК України. Докази про визнання кредитного договору недійсним станом на час розгляду справи відсутні. Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 13 червня 2021 року становить: 23153 грн. 51 коп - заборгованість за кредитом, в тому числі за простроченим тілом кредиту, 5639 грн. 66 коп - заборгованість за простроченими відсотками, всього 28793 грн. 17 коп. Останні погашення заборгованості відповідного до вказаного розрахунку у сумі 1090 грн. 37 коп, 14 грн. 22 коп здійснені відповідно 26 серпня 2020 року та 26 вересня 2020 року. Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань по договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконав, кредит та платежі відповідно до договору не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов договору. За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як зазначено вище відповідач не надав суду у встановленому порядку відзиву на позов чи заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 2270 грн. судового збору, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved