Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві позивачка [PERSON] вказувала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 24.04.2010 року. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO], та який на теперішній час проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, але не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання, а тому позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилася, звернувшись до суду із письмовою заявою, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність, а її позов задовольнити повністю. Крім того, позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, що підтверджується поштовими повідомленнями, а тому відповідно до ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та належно оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає до задоволення в повному обсязі на підставі наступного. Відповідно до ст. 121 СК України права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоровя про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В суді встановлено, що відповідач працює, має постійне місце роботи, а тому стягнення слід проводити в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.79 ч.1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 30 жовтня 2015 року. Відповідно до ст. 367 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved