Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Представник повного товариства «Ломбард «Альянс автоіпотечних кредиторів Стецков і компанія» звернувся до Рівненського міського суд із цивільним позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за невиконання умов Договору № 1 фінансового кредиту № 31/01/ВВ1/13 від 31.01.2013 року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31 січня 22013 року між повним товариством «Ломбард «Альянс автоіпотечних кредиторів Стецков і компанія» (Кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено Договір № 1 фінансового кредиту № 31/01/ВВ1/13. Відповідно до договору, Кредитодавець надав, а Позичальник отримав фінансовий кредит у сумі 215 000,00 грн. з строком погашення до 29 липня 2013 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань сторонами було укладено Договір іпотеки від 31 січня 2013 року з заставною вартістю об'єкта нерухомості 240 000,00 грн. Не зважаючи на прийняті на себе зобов'язання, Позичальник [PERSON], їх не виконувала, в результаті чого виникли прострочки платежів, а також правові підстави для нарахування неустойки (пені). У зв'язку з відсутністю коштів для розрахунку за договором, відповідач [PERSON], за згодою позивача, продала предмет іпотеки та виплатила заборгованість перед позивачем. Несплаченою залишилася неустойка (пеня) у грошовій сумі 99 975,00 грн. з розміром якої відповідач погоджується, що підтверджується її заявою від 31 травня 2013 року До початку розгляду справи по суті, представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] неустойку за невиконання умов Договору № 1 фінансового кредиту у розмірі 200775,00 грн., а також судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні вказав, що заявлені вимоги підтримує. Просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку неустойку (пеню) у грошовій сумі 200775,00 грн., а також судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та вказав, що позовні вимоги до нього є абсолютно надуманими. Спірні правовідносини на які посилається позивач, як на обставини справи, є договірними, оскільки виникли на підставі Договору фінансового кредиту. Сторонами у вищевказаному договорі є позивач та [PERSON], а він є третьою особою по відношенню до договірних правовідносин сторін за договором. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з нього пені за невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за Договором фінансового кредиту суперечить вимогам чинного законодавства, не ґрунтується на жодній обставині справи і до задоволення не підлягають. . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про перенесення розгляду справи не подавала, заперечень проти позову до суду не надходило. Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 31 січня 22013 року між повним товариством «Ломбард «Альянс автоіпотечних кредиторів Стецков і компанія» (Кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено Договір № 1 фінансового кредиту № 31/01/ВВ1/13. Пунктом 1.1 вказаного Договору передбачено, що Кредитодавець зобов'язується надати Позичальникові кредитні кошти шляхом видачі через касу, на строк до 180 діб, із 31 січня 2013 року по 29 липня 2013 року включно, у вигляді кредиту в розмірі 215000,00 грн. із сплатою відсотків за користування Кредитом у розмірі 0,25 % на добу від суми Кредиту, що складає 537,50 грн. в день. Погашення Кредиту здійснити 29 липня 2013 року. Судом достовірно встановлено, що Кредитодавець повністю виконав взяті на себе зобов'язання. Також судом встановлено, що Договір про надання фінансового кредиту від 31.01.2013 року надавався [PERSON] для погашення заборгованості останньої перед ПАТ «Ощадбанк» за кредитним договором. При укладенні вказаного договору з метою забезпечення його виконання, між ПАТ «Ощадбанк» та [PERSON] і [PERSON] укладено іпотечний договір, за яким в іпотеку була передана квартира [ADDRESS]. Згідно довідки № 28-17/3176 від 30.10.2013 року, наданої ПАТ «Державний ощадний банк України» по кредитному договору від 01.06.2010 року, укладеного з [PERSON] кредит погашено в повному обсязі 25.01.2013 року. У відповідності до листа №1105 від 18.09.2013 року комунального підприємства «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений момент пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Із позовної заяви вбачається, що у зв'язку з відсутністю коштів для розрахунку за договором, відповідач [PERSON], за згодою позивача, продала предмет іпотеки та виплатила заборгованість перед позивачем. Однак, у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] умов Договору фінансового кредиту, залишається несплаченою неустойка (пеня). Із заяви, поданої [PERSON] на ім'я генерального директора ЯПТ «Ломбард «Альянс АІКС» від 31.05.2013 року, [PERSON] взяла на себе зобов'язання у термін до 30.11.2013 року сплатити суму кредиту в розмірі 215000,00 грн., 32787,50 грн. нарахованих відсотків та 99975,00 грн. нараховані санкції за невчасну сплату відсотків. Таким чином, відповідач [PERSON] визнала наявність заборгованості по несплаті штрафних санкцій в розмірі 99975,00 грн. Як слідує з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Стаття 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язань (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (пені). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до розрахунку суми заборгованості, наданого представником позивача, станом на вирішення справи по суті, борг [PERSON] становить 200775,00 грн. Стаття 11 ЦК України встановлює підстави виникнення цивільних прав та обов'язків : договори та інші правочини, створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди, інші юридичні факти. Як вбачається із тексту позовної заяви, спірні правовідносини на які посилається Позивач, як на обставини справи, є договірними, оскільки виникли на підставі Договору фінансового кредиту №31/01/ВВ1/13 від 31.01.2013 року. Підставами для пред'явлення позову є невиконання (неналежне виконання) [PERSON] зобов'язання (умов) за вказаним правочином - не сплата неустойки (пені). Згідно ст.14 ЦК України цивільні обов'язки особи, які виникли з підстав, передбачених ст. 11 ЦК України виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства, при цьому, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.1, 2 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Договір фінансового кредиту №131/01/ВВ1/13 від 31.01.2013 року є зобов'язання. Згідно ч.1 ст.510 ЦК України сторонами у зобов'язані є боржник і кредитор. Сторонами у вищезазначеному договорі є Повного товариство «Ломбард «Альянс автоіпотечних кредиторів Стецков і компанія» та [PERSON] [PERSON] є третьою особою по відношенню до договірних правовідносин між позивачем та відповаідачем [PERSON] Згідно ст.511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. Оцінюючи в сукупності докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, і необхідно стягнути з [PERSON] на користь позивача несплачені зобов"язання. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, також підлягає стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 999,70 грн. На підставі вищезазначеного та

Outcome: partial