Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк" свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору відповідач [PERSON] 17 січня 2008 року отримав у позивача 11949,36 гривень кредиту зі сплатою відсотків у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач для його погашення взяв на себе зобов'язання вносити позивачу щомісячні платежі. Позичальником порушено строки погашення кредиту, у зв'язку з цим Банк просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість у розмірі 82223,72 гривень та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Проти заочного розгляду справи не заперечив. На перенесену дату судового засідання відповідач до суду не з'явився, хоча належним чином був сповіщений про час і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань не подавав. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Аналізом доказів по справі встановлено наступне. Відповідно до анкети позичальника [PERSON] отримав у Банку кредит у сумі 11949,36 гривень на строк з 17 січня 2008 року по 16 січня 2010 року з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку заборгованості. Погашення заборгованості мало здійснюватись у наступному порядку: щомісяця у період з 01 по 05 число позичальник мав повертати Банку 706,82 гривень. При цьому відповідач під підпис підтвердив, що ознайомився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам Банком, висловив свою згоду, що його заява разом з згаданими Умовами складає кредитно-заставний договір. Відповідно до розділу 5 Умов надання Банком споживчого кредиту фізичним особам "Розстрочка" (Стандарт), які діяли на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, позичальник зобов'язується сплатити пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. При порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень та 5 % від суми заборгованості. Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов'язання повинне бути виконане Позичальником. Терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за даним договором встановлюється тривалістю у п'ять років. Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного Кодексу України (далі -- ЦК) зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статті 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 530 ЦК передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: розірвання договору, сплата неустойки. Згідно зі статтею 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 546 ЦК передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За правилами статті 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до поданих позивачем розрахунків заборгованості [PERSON] дійсно порушував свої зобов'язання, а пред'явлені Банком суми відповідають існуючим між сторонами правовідносинам. Згідно з частиною 1 статті 88 ЦПК понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved