Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказав, що Чернігівський державний педагогічний університет імені Т.Г. Шевченка уклав зі студенткою [PERSON] договір про підготовку фахівців вищою освітою за. спеціальністю „Професійна освіта " денної форми навчання. Предметом договору є надання освітніх послуг Студенту, підготовку, перепідготовку навчання за кошти Студента, а саме: забезпечення фундаментальної, наукової, професійної та практичної підготовки, здобуття [PERSON] освітньо-кваліфікаційного рівня-бакалавр. Пунктом 5.3 Договору про підготовку фахівця з вищою освітою передбачено посеместрове внесення плати за навчання, але [PERSON] перестала сплачувати за освітні послуги, починаючи з 01.09.2013 по 31.12.2014 і її борг перед університетом складає 10650,32 грн.. Нессвоєчасна плата [PERSON] коштів за надані освітні послуги є порушенням ст.525, ст.526 Цивільного кодексу України, згідно з яким зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. За таких підстав позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 10650 грн. 32 коп. та судові витрати. Представник позивача направив до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, просив позов задовольнити. В судовому засіданні відповідачка заперечувала проти задоволення позову, про що надала письмове заперечення, також просила суд, відмовити у задоволенні позову, пояснивши, що вона жодного разу не змогла відвідувати навчальний заклад, згаданий вище, освітні послуги не отримувала, не отримувала студентський квиток та залікову книжку. Відповідачка доповнила, що 31.07.2015 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і її прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER]. Суд, заслухавши відповідачку, вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається із договору без номера та без дати про підготовку фахівців з вищою освітою між Чернігівським національним педагогічним університетом ім.Т.Г.Шевченка та [PERSON] підписаного ректором Чернігівським національним педагогічним університетом ім.Т.Г.Шевченка та [PERSON] вбачається, що відповідно до умов Договору позивач бере на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача зобов'язується здійснити навчання -надати освітні послуги за спеціальністю «Професійна освіта» технологіного факультету на денній формі навчання освітньо-кваліфікаційного рівня - бакалавр. Відповідно до п. 5.2 договору вартість освітніх послуг становить 18500 грн.. Згідно п. 5.3 Договору вартість освітніх послуг за один рік навчання становить 8900 грн.. Відповідно до п. 5.4 Договору за надання освітніх послуг Замовник вносить плату за перший семестр навчання не пізніше п'яти днів після оприлюднення списків абітурієнтів рекомендованих до зарахування. Згідно з п.5.5 Договору плата за поточний семестр вноситься до 1 вересня (1 семестр) та до 1 лютого (2 семестр) поточного навчального року. Відповідно до п.5.6 Договору у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за цим договором студент відраховується з університету. Наказом Чернігівського національного педагогічного університету ім..Т.Г.Шевченка від 19.01.2015 року № 14-ст відповідачка відрахована за академзаборгованість та відрив від навча-льного процесу, освітні послуги не надавались з 31.12.2014 року. З довідки Чернігівського національного педагогічного університету ім.Т.Г.Шевченка від 15.04.2015 № 06-23/362 борг станом на 31.12.14 р. становить 10650 грн.32 коп.. Як вбачається з заперечення проти позову від 27.05.2016 року відповідач зазначила, що враховуючи неналежне виконання нею пункту 5.4 договору стосовно оплати майбутніх освітніх послуг у першому семестрі 2013 року у розмірі 4300,00 грн., позивач відповідно до пункту 5.6 повинен був відрахувати відповідачку з університету та відповідно до пункту 6.1. припинити дію договору, але в порушення зазначених умов договору, позивач договір в односторонньому порядку не припинив, продовжував нараховувати заборгованість за неотриманні відповідачкою освітні послуги впродовж півтора роки (трьох семестрів). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умови договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд критично розцінює посилання позивача на копії журналу обліку за І та ІІ семестри 2013-2014 навчального року, за І семестр 2014-2015 навчального року, копії відомості успішності № 14.213, № 14.197 оскільки вони складені та заповнені працівниками Чернігівського НПУ, який є зацікавленою особою, в згаданих документах відсутні підписи відповідачки. Крім того, з договору без номера та без дати про підготовку фахівців з вищою освітою між Чернігівським національним педагогічним університетом ім.Т.Г.Шевченка та [PERSON] вбачається, що остання повинна навчатися на денній формі навчання, в той час, як з витягу з табелів виходу на роботу з 01.09.2013 троку по 31.12.2014 року, затвердженого директором державного навчального закладу Міжрегіональне вище професійне училище автомобільного транспорту та будівельної механізації, починаючи з вересня 2013 року по грудень 2014 року [PERSON] постійно була на роботі в згаданому училищі, що підтверджує посилання відповідачки в тій частині, що вона не відвідувала заняття у Чернігівському НПУ ім..Т.Г.Шевченка. Крім того, позивач не надав логічно взаємоузгоджених доказів поважності причин невідрахування відповідачки з числа студентів університету за перший семестр 2013 навчального року. Проаналізувавши наявні письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку , що позивач не довів перед судом про надання освітніх послуг відповідачці на протязі 2013-2014 років. Суд вважає , що позов Чернігівського національного педагогічного університету ім.Т.Г. Шевченка необґрунтований та у задоволені якого слід відмовити Відповідно до положень, викладених в ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: dismissed