Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ФІНАНС», в інтересах якого діє представник Вершинін К.В. звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 118 999 грн., який мотивує тим, що відповідач згідно наказу №192-к від 03.03.2016 року був прийнятий на посаду касира пункту надання фінансових послуг Філії №22. На підставі наказу №2717-к від 01.12.2016 року був переведений на посаду начальника ПНФП філії №22 та відповідно з ним був укладений Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. 28.11.2016 року [PERSON] був ознайомлений з Посадовою інструкцією начальника ПНФП. 03.07.2018 року в ПНФП №07005 Філії №22 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» проведено ревізію наявних грошових коштів, щоденну звірку залишку яких, згідно посадових обов`язків здійснював начальник ПНФП [PERSON] . За результатами ревізії був складений акт від 03.07.2018 року, в якому зафіксована нестача коштів в розмірі 163 599, 49 грн. Зазначений акт підписаний старшим касиром Філії №2 ТОВ «Пост Фінанс» [PERSON] та директором філії №22 [PERSON] , з наданням письмових пояснень від начальника ПНФП №07005 Філії №22 [PERSON] про визнання своєї вини в заподіянні матеріальної шкоди та зобов`язанням повернути кошти у вищевказаному розмірі. З 04.07.2018 року по 06.07.2018 року в касу ПНФП №07005 Філії №22 було внесено винним особами грошові кошти у розмірі 44 600, 00 грн. 10.07.2018 року проведено повторну перевірку в ПНФП №07005 Філії №22 ТОВ «Пост Фінанс», якою встановлено нестачу в розмірі 118 999,00 грн. та отримано письмові пояснення матеріально-відповідальної особи. Згідно наказу №2183-к від 19.07.2018 року [PERSON] звільнений з посади начальника ПНФП Філії №22 від 20.07.2018 року. Після звільнення [PERSON] припинив відшкодування завданої ним матеріальної шкоди, залишок якої, станом на день подання позову, становить 118 999,00 грн. У зв`язку з цим, представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» матеріальну шкоду в розмірі 118 999,00 грн. та судові витрати. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.02.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Згідно даної ухвали відповідачу встановлений строк не менше п`ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали для подання відзиву на позов. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, однак в матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується наявним у матерілах справи відповідним повідомленням про вручення поштового відправдення. Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що [PERSON] згідно наказу №192 -к від 03.03.2019 року був прийнятий на посаду касира пункту надання фінансових послуг Філії №22. (а.с.3) На підставі Наказу №2717-к від 01.12.2016 року відповідач [PERSON] був переведений на посаду начальника ПНФП філії №22 та відповідно з ним був укладений Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. (а.с.5,6). 28.11.2016 року [PERSON] був ознайомлений з Посадовою інструкцією начальника ПНФП. (а.с.6-13). 03.07.2018 року в ПНФП №07005 Філії №22 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» проведено ревізію наявних грошових коштів, щоденну звірку залишку яких, згідно посадових обов`язків здійснював начальник ПНФП [PERSON] . За результатами якої 03.07.2018 був складений акт, в якому зафіксована нестача коштів в розмірі 163 599, 49 грн. Зазначений акт підписаний старшим касиром Філії №2 ТОВ «Пост Фінанс» [PERSON] та директором філії №22 [PERSON] (а.с.14-15). З письмових пояснень начальника ПНФП №07005 Філії №22 [PERSON] , вбачається, що останній визнав свою вину в заподіянні матеріальної шкоди, із-за халатного ставлення до виконання своїх службових обов`язків та зобов`язався повернути кошти у вищевказаному розмірі. (а.с.19). Відповідно до ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду заподіяному підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Відповідно до роз`яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року N 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації їх працівниками» за шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов`язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах. В п. 20 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року зазначено, що днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Як слідує зі змісту поданого позову у період з 04.07.2018 року по 06.07.2018 року в касу ПНФП №07005 Філії №22 винними особами товариства було внесено грошові кошти у розмірі 44 600, 00грн. При проведенні 10.07.2018 року повторної перевірки в ПНФП №07005 Філії №22 ТОВ «Пост Фінанс», було виявлено нестачу в розмірі 118 999,00 грн. та отримано письмові пояснення матеріально-відповідальної особи. (а.с.16-18). Згідно наказу №2183-к від 19.07.2018 року [PERSON] звільнений з посади начальника ПНФП Філії №22 від 20.07.2018 року, у зв`язку з втратою довір`я, згідно п.2 ст. 41 КЗпП України. Судом встановлено, що на даний час шкода спричинена товариству, винними особами не відшкодована. Згідно ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, з вини яких її заподіяно, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, крім випадків, коли законодавством вона передбачена у більшому, ніж цей заробіток, розмірі. Якщо межі матеріальної відповідальності були визначені в укладеному з працівником контракті, вона покладається на нього відповідно до умов контракту. При покладеннi матерiальної вiдповiдальностi права i законнi iнтереси працiвникiв гарантуються шляхом встановлення вiдповiдальностi тiльки за пряму дiйсну шкоду, лише в межах i порядку, передбачених законодавством, i за умови, коли така шкода заподiяна пiдприємству, установi, органiзацiї винними протиправними дiями (бездiяльнiстю) працiвника. Працівник, який заподіяв шкоду, може добровільно покрити її повністю або частково. Відповідно ст.135-1 КзпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно п.1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матерiальну відповідальність у повному розмiрi шкоди, заподiяної з їх вини пiдприємству, установi, органiзацiї, у випадках, коли між працiвником i пiдприємством, установою, органiзацiєю вiдповiдно до статтi 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договiр про взяття на себе працiвником повної матерiальної вiдповiдальностi за незабезпечення цiлостi майна та iнших цiнностей, переданих йому для зберiгання або для iнших цiлей. Відповідно до п.1 договору «Про повну індивідуальну матеріальну відповідальність» укладеного між ТОВ «Пост Фінанс» та [PERSON] , останній займаючи посаду начальника пункту надання фінансових послуг філії, взяв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення ввірених йому підприємством матеріальних цінностей. (а.с.6). Беручи до уваги наведені вище докази та фактичні обставини справи, за яких відповідач у період перебування з позивачем у трудових відносинах та будучи особою, на яку покладено повну матеріальну відповідальність за збереження переданих йому цінностей, допустив нестачу грошових коштів в сумі 118999 грн., суд приходить до висновку, що саме з [PERSON] підлягає до стягнення спричинена товариству шкода. За таких обставин подана ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» позовна заява ґрунтується на вимогах закону і заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди є підставними, а тому підлягають до задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають також стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати із сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved