Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] . звернувся в інтересах позивачів [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить визнати за позивачами право власності по 1/2 частині за кожним в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] (загальною площею 65,90 кв.м., житловою площею 25,50 кв.м.) із господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що по причині відсутності правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Ухвалою від 11.05.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Витребувано у нотаріуса матеріали спадкової справи. В підготовче засідання 04.06.2019 позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] не з`явилися, останній направив заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачів, позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача, Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в підготовче засідання 04.06.2019 не з`явився, направив заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, позов визнає в повному обсязі, заперечень немає, наслідки визнання роз`яснені та зрозумілі. З урахуванням положень ч.3 ст. 200 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд прийняв визнання позову відповідачем та вирішив розглянути справу з ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні, без участі сторін на підставі наявних у суду матеріалів відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України. Судом встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на житловий будинок [ADDRESS] . Все своє майно [PERSON] згідно заповіту від 27.07.2007, посвідченого секретарем Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстр № 22) заповів позивачам [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину належним чином відповідно до ст.ст. 1268, 1270 ЦК України, подавши 06.05.2009 нотаріусу заяву № 433 про прийняття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги є дружина спадкодавця [PERSON] - [PERSON] (померла [INFO] ), яка відмовилась від належної частки в спільному майні подружжя та від обов`язкової частки, не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується заявою на ім`я державного нотаріуса № 432 від 06.05.2009. Інших спадкоємцем ні за законом, ні за заповітом, ні тих, які мають право на обов`язкову частку, не має. 23 квітня 2019 року державний нотаріус Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області своєю постановою відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно. Факт володіння померлим [PERSON] вищезазначеним житловим будинком 1959 року позивач підтверджує довідкою виконавчого комітету Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 94 від 20.02.2019; випискою з погосподарської книги Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 4 за 1958-1960 роки; випискою з погосподарської книги Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 1 на 2016-2020 роки; звітом про оцінку майна - житлового будинку [ADDRESS] ( загальною площею 65,90 кв.м.) з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] ; ксерокопією технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 05.02.2019, планом будинку, експлікацією та характеристикою до нього. Право позивачів на спадкування підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] Серії [NUMBER] , виданого 10.11.2005 Виконкомом Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області; копією заповіту від 27.07.2007, посвідченого секретарем Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстр № 22); свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 26.09.2009; копією свідоцтва про смерть [PERSON] Серії [NUMBER] , виданого 13.02.2017 Виконкомом Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області; копією свідоцтва про народження [PERSON] Серії [NUMBER] від 12.02.1963; копією свідоцтва про народження [PERSON] Серії [NUMBER] від 17.03.1958; копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Серії [NUMBER] від 04.06.1983; копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] Серії [NUMBER] від 13.09.1957; копіями паспортів; матеріалами спадкової справи № 205 за 2009 рік відносно померлого [PERSON] . Подані позивачем докази визнаються судом достовірними, належними та допустимими, які в своїй сукупності разом з витребуваними судом матеріалами спадкової справи є достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи. До правовідносин, що виникли між сторонами суд застосовує положення глав 84, 85, 87 Цивільного кодексу України, якими врегульовані питання спадкування, а також загальні та спеціальні норми законодавства про право власності. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. За правилами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В розумінні положень ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-ІV від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. За правилами ч.3 ст.3 цього Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. В досліджуваній ситуації виникнення права власності на житловий будинок 1959 року побудови не залежить від державної реєстрації цього права, оскільки права спадкодавця, як власника зазначеного нерухомого майна виникли на підставі законодавства, що діяло раніше. Державна реєстрація такого майна за новими правилами лише підтверджує (закріплює) право власності на нього та може бути здійснена після смерті власника за заявою спадкоємців. Встановивши, що спадкове майно, яке є предметом даного позову, на момент смерті належало спадкодавцю на праві власності; позивачі прийняли спадщину за заповітом; інших спадкоємців-претендентів на спадщину немає; визнання позову відповідачем - органом територіальної громади не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved