Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що 27.03.2008 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку №47, з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Шевченка в с.Новаки, Коростенського району. У вказаному будинку мати проживала з батьком [PERSON], який помер 06.09.2000 року, а після його смерті одна. Згідно запису в погосподарській книзі будинок належав батьку. Побудувавши вказаний будинок за час свого життя батько не отримав на нього правовстановлюючий документ, а після його смерті мати також не виготовила правовстановлюючих документів на будинок. Саме відсутність правовстановлюючих документів на будинок стала підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Рішенням суду просить визнати за нею право власності на житловий будинок №47, з надвірними будівлями по вул.Шевченка в м.Новаки Коростенського району, в порядку спадкування за законом. В судове засідання сторони не з'явились, письмово повідомили про можливість розгляду справи у їх відсутність. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що 27.03.2008 року у віці 72 роки в м.Києві померла [PERSON]. З довідок Новаківської сільської ради слідує, що [PERSON] була постійно зареєстрована в [INFO]. Вказаний житловий будинок , відповідно записів погосподарської книги №1 за 2001-2005 роки, належав на праві власності [PERSON], який помер 06.09.2000 року, особовий рахунок №15. В даному будинку на момент смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON]. Статтями 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року ( який діяв на момент смерті [PERSON]) визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо \~ він фактично \~ вступив \~ в управління \~ або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Факт прийняття спадкодавцем позивача спадщини після смерті [PERSON] підтверджено довідкою Новаківської сільської ради та змістом листа нотаріуса від 30.07.2016 року. Позивач є донькою померлої, що стверджується свідоцтвом про народження серії ІV-ЯР №166141, отже є спадкоємцем по закону першої черги. Частиною 1 ст. 1268 , ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець \~за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З листа Коростенської районної державної нотаріальної контори від 26.10.2016 року №01-16/16/1268 та інформаційної довідки зі спадкового реєстру слідує, що після смерті [PERSON] за заявою позивача заведено спадкову справу № 323/2008 рік. При зверненні позивача до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв"язку з відсутністю реєстрації права власності на будинок №47 по вул.Шевченка в с.Новаки Коростенського району Житомирської області, що стверджується листом №02-14/945 від 30.07.2016 року. На час розгляду справи можливість державної реєстрації права власності за спадкодавцем втрачена, що перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права. Інвентаризація будинку проведена Коростенським МБТІ 22.04.2016 року. З роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у інформаційному листі від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як\~ \~ Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Однак, враховуючи те, що позивачем надано суду копію листа нотаріуса , яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і надано роз'яснення щодо підстав відмови чим позивач підтвердила неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved