Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк» звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16 квітня 2013 року\~\~між публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Експрес-Банк» та [PERSON] було укладено договір № 20463/30/к4, згідно з яким Банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби в сумі 20000 грн. строком на 24 місяці до 16 квітня 2015 року зі сплатою 28% річних. Відповідач зобовязався забезпечити повернення кредиту та щомісячну сплату нарахованих відсотків. Відповідно до умов договору з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем відповідача на момент укладання договору до закінчення строку дії договору процентна ставка становить 38% річних. Відповідач зобовязання за договором належним чином не виконує у звязку з чим станом на 20 січня 2016 року заборгованість по тілу кредиту складає 1426 грн. 65 коп. та 188 грн. 11 коп. (відсотки). Позивачем нараховано пеню за порушення строків повернення кредиту: 1125 грн. 78 коп. - пеня по залишку тіла кредиту та 30 грн. 96 коп. - пеня по несплаченим відсоткам. Також відповідач не повідомила Банк про події, які негативно вплинули на її фінансовий стан у звязку з чим нараховано штраф відповідно до умов договору в сумі 2000 грн. На підставі вищевикладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 4796 грн. 86 коп.: 1426 грн. 65 коп. залишок тіла кредиту; 188 грн. 11 коп. залишок по відсотках; 1125 грн. 78 коп. пеня на тіло кредиту; 30 грн. 96 коп. пеня на відсотки; 25 грн. 36 коп. інфляційні нарахування на тіло кредиту, 2000 грн. штраф та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. Суду пояснив, що з грудня 2013 року до жовтня 2014 року із заробітної плати відповідача йшли відрахування на погашення заборгованості по іншому кредиту, тому розрахунок заборгованості, на його думку, є обґрунтованим. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, проти задоволення позовних вимог заперечувала. Суду пояснила, що вона дійсно отримувала кредит, проте повністю його погасила, оскільки з її заробітної плати відраховувались щомісяця 1300 грн. для погашення кредиту. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 16 квітня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експерс-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 20463/30/к4, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 20000 грн. на строк до 16 квітня 2015 року. відповідно до умов договору передбачено фіксовану процентну ставку, а саме 28% річних, проте з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання договору до закінчення строку дії договору процентна ставка становитиме 38 % річних. Відповідно до п. 2.5 договору погашення кредиту мало відбуватися шляхом безготівкового перерахунку на рахунок, вказаний в договорі та/або шляхом внесення готівки в касу кредитодавця в сумах та терміни, визначених у Додатку №1, що є невідємною частиною договору (а.с.6-9). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши з публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, [PERSON] допустила порушення договірних зобов`язань, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 20 січня 2016 року становить 1614 грн. 76 коп.: 1426 грн. 65 коп. залишок заборгованості по кредиту; 188 грн. 11 коп. заборгованість по відсотках (а.с.4). При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що вона повністю погасила кредит за рахунок відрахувань із заробітної плати з огляду на таке. Матеріалами справи дійсно підтверджується, що за заявою відповідача за місцем її роботи починаючи з грудня 2013 року до вере5сня 2015 року проводились відрахування на публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк» (а.с.63-64). проте в період з грудня 2013 року до жовтня 2014 року такі відрахування майже в повному обсязі йшли на погашення іншого кредиту за договором між ПАТ «АБ «Експрес-Банк» та [PERSON], що підтверджується випискою по кредитному рахунку за період з 13 вересня 2013 року до 26 жовтня 2016 року (а.с.98-101). Також в судовому засіданні відповідач не заперечувала, що мала ще одне невиконане зобовязання перед позивачем. У звязку з чим суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту та відсотках, оскільки доказів повернення кредиту в повному обсязі на час розгляду справи не має. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.\~\~Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Пунктом 6.3 кредитного договору передбачено, що за прострочення позичальником визначеного договором строку повернення кредиту в розмірі, визначеному договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого виконання зобовязання за кожний день прострочення. Враховуючи те, що станом на 16 квітня 2015 року заборгованості по кредиту не була погашена станом на 20 січня 2016 року позивачем нараховано пеню в сумі 1156 грн. 74 коп.: 1125 грн. 78 коп. пеня на залишок тіла кредиту та 30 грн. 96 коп. пеня на несплачені відсотки (а.с.5). Вимоги про стягнення пені в цьому випадку є законними та обґрунтованими, оскільки в судовому засіданні знайшло своє підтвердження порушення [PERSON] строку повернення кредиту. Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. На підставі чого позивачем нараховано інфляційні витрати по договору в сумі 25 грн. 36 коп. стягнення інфляційних витрат, на думку суду, є також обґрунтованим, оскільки такі вимоги відповідають вимогам закону. Разом з тим суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 2000 грн. з огляду на таке. Згідно з п. 6.4 кредитного договору за невиконання або неналежне виконання позичальником будь-якої умови договору, зазначеної в п.п. 5.2.3., 5.2.4, 5.2.5 договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 10% від суми отриманого кредиту за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання. Відповідно до п. 5.2.3 кредитного договору позичальник зобовязаний на вимогу кредитодавця у визначені ним строки (терміни): надавати додаткове забезпечення виконання своїх зобов'язань за договором або повністю замінити надане забезпечення виконання своїх зобов'язань за договором, якщо надане забезпечення не в повному обсязі забезпечує вимоги кредитодавця; надавати визначені кредитодавцем документи для проведення кредитодавцем перевірки забезпечення кредиту, контролю за його використанням і поверненням, оцінки фінансового стану та перевірки платоспроможності позичальника, здійснення фінансового моніторингу відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом"; здійснювати інші дії необхідні для реалізації кредитодавцем своїх прав за договором; у випадках, визначених в п.5.3.10 договору, достроково повернути кредит з нарахованими процентами за період фактичного користування ним та інші платежі, що підлягають сплаті згідно умов договору. Також п.5.2.4 кредитного договору передбачено обовязок позичальника повідомляти кредитодавця в письмовій формі з наданням оригіналів або належним чином засвідчених копій, відповідних підтверджуючих документів в строк не пізніше 5 (п'яти) календарних днів з моменту настання відносно себе будь-якої з нижчезазначених подій: *зміна прізвища або імені, адреси реєстрації та/або проживання, номерів контактних телефонів, місця роботи; *відкриття поточних, депозитних та кредитних рахунків в установах інших банків; *порушення кримінальної справи; *виникнення будь-якої події, що будь-яким чином може негативно вплинути на виконання ним договору або на його фінансовий стан; *припинення трудових відносин з підприємством, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання цього договору, а також отримання відпустки в зв'язку з вагітністю та пологами, відпустки по догляду за дитиною, виходу на пенсію, призову на строкову службу до збройних сил України, та про будь-який інший випадок, що призведе до припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства-роботодавця на поточний (картковий) рахунок позичальника, відкритий у кредитодавця, в тому числі: у разі зміни І ініціативи позичальника номеру поточного (карткового) рахунку, на який здійснюється зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання цього договору. Відповідно до п. 5.2.5 позичальник зобовязується отримувати заробітну плату та інші додаткові виплати від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання цього договору, тільки на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця протягом всього строк; (терміну) дії договору, у разі зміни з ініціативи позичальника номеру поточного (карткового) рахунку, на який здійснюється зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання цього договору, проценти за користування кредитом нараховуються відповідно до п.1.4. договору. Відповідно до змісту позовної заяви підставою для нарахування та стягнення штрафу, на думку позивача, є неповідомлення відповідачем про події, які негативно вплинули на його фінансовий стан. Проте, про які саме події не повідомила відповідач і це стало підставою для нарахування штрафу позивач обґрунтування не наводить. В судовому засіданні представник позивача зазначив, що підставою для нарахування штрафу є те, що відповідач почала отримувати заробітну плату через інший Банк, про що не повідомила позивача. Проте суд не погоджується з доводами представника позивача, оскільки зі змісту договору видно, що підставою для притягнення до відповідальності у виді штрафу є зміна карткового рахунку, на який здійснюється зарахування заробітної плати позичальника, лише у випадку, якщо така зміна відбулася з ініціативи позичальника. Доказів того, що відповідач змінила номер поточного рахунку, на який їй нараховується заробітна плата з власної ініціативи позивачем не надано. Інших підстав для нарахування та стягнення штрафу в сумі 2000 грн. у відповідності до умов договору не встановлено. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позов задоволено частково.

Outcome: partial