Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, яку упродовж розгляду справи уточнила, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі рішення Синельниківської міської ради народних депутатів від 21 січня 1998 року №25 її батькові [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0913 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території [ADDRESS] та передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Держакт зареєстровано в книзі записів держаних актів на право приватної власності на землю за № 1037. 19 серпня 2004 року на підставі акту прийому-передачі № МВЧ105377 батько позивачки став власником автомобіля марки ЗАЗ 110307, 2004 року випуску. 27.08.2004 року батько поставив вказаний автомобіль на облік в Новомосковському МРЕВ ДАЇ УМВС України в Дніпропетровській обласіті у зв»язку з чим йому було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та видано державний номер [NUMBER]. [INFO] батько [PERSON] у віці 66 років помер. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка звернулася до Першої синельниківської держнотконтори з заявою про прийняття спаждщини, але у зв»язку з навантаженням документообігу та періоду відпусток, співробітниками нотаріату було запропоновано звернутися до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, який згідно до чинного законодавства має право щодо вчинення нотаріальних дій щодо прийняття заяви про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи. 15 червня 2011 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Синельниківського районного округу [PERSON] який знаходиться за адресою: [ADDRESS], де на дошці об»яв було оголошення про те, що з 01 червня 2009 року приватні нотаріуси отримали повний обсяг прав реєстратора спадкового реєстру у зв2язку з прийняттм змін до Закону України «Про нотаріат» в частині надання однакових прав нотаріусам щодо вчинення нотаріальних дій. Позивачка вказала, що після надання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, нотаріус повідомив, що позивачка має право прийняти спадок тільки через шість місяців з дня смерті батька та отримати свідоцтво про право на спадщину.У зв»язку з тим, що позивачка має роботу з ненормованим робочим часом, а також те, що на її утриманні малолітні діти, вона не змогла звернутися до теперішнього часу до нотаріальної контори за свідорцтвом про прийняття спадщини. Позивачка вказала, що з батьком [PERSON] вони проживали разом в одному будинку за адресою: [ADDRESS], оскільки зі своєю дружиною, її матір»ю,батько був офіційно розлучений. Тому позивачка піклувалася про батька, готувала йому їжу, прала, надавала допомогу при захворюванні. Після смерті батька позивачка не є єдиним спадкоємцем на майно спадкодавця, оскільки має ще рідного брата [PERSON], який на момент смерті батька проживав в м.П»ятихатки Дніпропетровської області. У зв»язку з тим, що брат на момент смерті батька разом з ним не проживав та не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, він фактично відмовився від прийняття спадщини після смерті батька. Інших осіб, які б претендували на майно немає., тому позивачка вважає себе єдиним спадкоємцем за законом на майно батька [PERSON]. 05 квітня 2013 року позивачка звернулася з письмовою заявою до державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину і отримала постанову від 05.04.2013 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк вона не подала, документів які б підтверджували фактичне прийняття спадщини теж, будь-яких документів що підтверджують право власності на майно, що належало померлому батькові також не надала. Позивачка вважає, що має право на визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини яка відкрилася після смерті [INFO] батька [PERSON], так як пропустила встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини, у зв»язку з юридичною необізнаністю не знала, що нотаріус повин відкрити спадкову справу, так як вона є спадкоємцем, бо фактично проживала разом з батьком на момент смерті, піклувалася про нього, приймала участь у похованні. Позивачка зазначила, що згідно з довідкою Управління Держземаганства у Синельниківському районі Дніпропетровської області № 1850-08/4 від 24 квітня 2013 року, нормативна грошова оцінка 1 кв.м земельної ділянки по м.Синельникове становить 69,77 кв.м., тобто, вартість земельної ділянки площею 0,0913 га. за адресою: [ADDRESS] становить 63 700 грн. Просить визнати причини пропуску строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] батька [PERSON] - поважними та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0913 гектарів в межах згідно з планом, розташованої за адресою: [ADDRESS] вартістю 63 700 грн. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. До початку слухання справи в судовому засіданні відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги не визнає у звязку з чим надав суду письмові заперечення, які оголошені в судовому засіданні. Третя особа по справі перша Синельниківська дежавна нотаріальна контора в судове засідання не з»явилися, хоча про дату слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Вислухавши пояснення позивача, його представника, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимог [PERSON] необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. [INFO] помер спадкодавець [PERSON], що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] на а.с.11. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER], з якого вбачається, що батьком [PERSON] народженої [INFO] є [PERSON] (а.с.14). Належність спадкодавцю [PERSON] спадкового майна у вигляді земельної ділянки площею 0,0913 гектарів в межах згідно з планом розташованої у [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих споруд підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю виданого [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Синельниківської міської ради народних депутатів від 21 січня 1998 року №25. (а.с.7). Постановою державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д. від 05.04.2013 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована в [ADDRESS] у зв»язку з тим, що у встановлений шестимісячний строк вона не надала документів, що підтверджують фактичне прийняття нею спадщини, а також інші документи, що підтверджують право власності на майно яке належало померлому [PERSON] (а.с.9). Із листа № 43/01-16 від 17.04.2013 року приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу [PERSON] вбачається, що заява [PERSON] від 15.06.2011 року про прийняття спадщини після смерті [PERSON] була дійсно посвідчена [PERSON] та було роз»яснено про необхідність в шестимісячний строк від часу відкриття спадщини дану заяву направити до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (а.с.12). Відповідно до вимог ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. Додатково пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року передбачено, що у випадку коли особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, вона може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права спадкування неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Згідно довідки № 146 від 01.04.2013 року на а.с.10, виданої Синельниківською міською радою, [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 25.05.1995 року по день смерті [INFO]. Разом з ним була зареєстрована та проживала [PERSON] з 25.05.1995 року по теперішній час. Згідно Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу виконаного 10.04.2013 року 05 січня 2000 року за актовим записом 2 є запис про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується позивачкою її рідний брат [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріальної контори не звертався. Зазначений факт підтверджується повідомленням № 01-16/608 від 06.09.2013 року на запит суду державного нотаріуса Першої синельниківської держнотконтори Монич Н.Д., стосовно того, що спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилася. (а.с.62) а також письмовим запереченнями відповідача [PERSON] долучених до матеріалів справи. Позивачка вказала, що прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, так як постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному з ним будинку і не заявила про відмову від спадщини. Інших спадкоємців немає. Однак документальних доказів які б підтверджували факт її проживання за однією адресою з батьком на час його смерті надала лише в судовому засіданні під час слухання даної справи. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає безпідставними вимоги позивача [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права приватної власності на земельну ділянку площею 0,0913 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку розташовану за адресою: [ADDRESS], у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON], оскільки відповідач, який є спадкоємцем першої черги після смерті батька, спадщину не приймав, тому не може вважатися належним відповідачем щодо предмету спору. Клопотання про заміну неналежного відповідача належним, від позивача суду не надходило. Стосовно позовних вимог в частині визнання за [PERSON] права власності на зазначену земельну ділянку, суд також не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки суд приймає до уваги роз"яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 п.24, в якій зазначено, що, визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину у порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. У відповідності до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обгрунтованого висновку, що позовні вимоги позивачем не доведені, не обґрунтовані, а тому підстав для їх задоволення немає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed