Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини в зв'язку з доглядом дитини-інваліда [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу має повнолітню дочку [PERSON], яка визнана інвалідом 1-ї групи «А» як інвалід дитинства безтерміново та потребує стороннього догляду. Матір дитини-позивачка не працює, постійно доглядає за дочкою, опікується нею, бо дитина не може рухатися без її допомоги і залишатися на самоті, тому, як зазначає позивачка, у звязку з доглядом дочки-інваліда у неї немає можливості працевлаштуватися. Позивачка стверджує, що відповідач працює в місцевому сільськогосподарському товаристві, але не надає інформації про отриману заробітну плату і не надає матеріальної допомоги, свій батьківський обовязок належним чином не виконує. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнає повністю, не заперечує проти сплати аліментів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їх відносини: 11 лютого 1984 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітету Моринської сільської ради Звенигородського району Черкаської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 30.10.2015р., а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають повнолітню дочку-інваліда [PERSON], [INFO], яка являється інвалідом 1-ї групи «А», як інвалід з дитинства безтерміново та потребує стороннього догляду, що підтверджеється довідкою МСЕК серії ЧЕР № 002347 від 13.05.2009р. (а.с.8). З наданих суду матеріалів випливає, що [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні [PERSON] (позивачки), тобто на теперішній час дитина проживає з матірю, це підтверджується довідкою від 08.11.2016 року № 1903/02-32 виданої виконавчим комітетом Моринської сільської ради Звенигородського району Черкаської області (а.с.7). Згідно довідки № 3992/03-28 від 23.06.2016 року виданої Звенигородським управлінням соціального захисту населення, [PERSON] знаходиться на обліку в Звенигородському РУСЗН і отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства 1 групи з січня 2016 року по вересень 2016 року в загальній сумі 20 437,20 грн. (а.с.9-10). Стаття 27 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним із головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України). Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини, суд вважає, що позивач має право на вищевказане утримання. Відповідно до ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів, які стягуються, встановлюються судом з урахуванням: стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, визначається за рішенням суду відповідно дочастини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Судом встановлено, згідно копії трудової книжки, яка приєднана до матеріалів справи, міститься запис рядка № 26 від 20.12.2016 року - зазначено, [PERSON] звільнено з роботи за згодою сторін п.1 ст. 36 КЗпП, підстава Наказ № 20/12-13к від 20.12.2016р. Приймаючи до уваги, що [PERSON] на час розгляду справи звільнений з постійного місця роботи, його реальні витрати неможливо встановити, але відповідач за своїм матеріальним становищем може сплачувати на утримання дружини в зв'язку з доглядом дитини-інваліда аліменти. З урахуванням наведеного, судом у даній справі вбачаються підстави для присудження аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина-інвалід у частці від заробітку (доходу) відповідача, а відтак, справедливим та співмірним розміром стягуваних аліментів на утримання дружини [PERSON] з якою проживає дитина-інвалід, суд вважає стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача протягом всього часу проживання матірі з дитиною-інвалідом. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини, суд діє в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Виходячи з обставин справи, матеріального становища відповідача, який є повнолітньою та працездатною особою, а отже має можливість вирішити питання відносно свого матеріального забезпечення, відсутність будь-яких інших аліментних зобов"язань, суд з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Відповідно ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved