Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № 85230/06/К2 від 25.05.2011 р посилаючись на те , що 25 травня 2011 року між публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та [PERSON] був укладений договір № 85230/06/К2 згідно якого позивач надав відповідачці грошові кошти в сумі 15 000( п'ятнадцять тисяч грн.) 00 коп. строком на 24 місяці з 25.05.2011 року по 25.05.2013 року зі сплатою 24% річних згідно умов кредитного договору. Відповідачка зобов'язалася відповідно до умов кредитного договору: - використати кредит на зазначені в п.1.5 Договору цілі, сплачувати проценти за користування ним та інші платежі за договором, та повернути його кредитодавцеві в порядку та на умовах, визначених договором (п.5.2.1 Кредитного договору); - забезпечити виконання своїх зобов'язань за договором (п.5.2.2 кредитного договору); - нараховані проценти за користування кредитом сплачуються шляхом безготівкового перерахування та/або шляхом внесення суми нарахованих процентів готівкою в касу банку в день остаточного погашення кредиту. Проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісячно в останній робочий день звітного місяця починаючи з останнього робочого дня попереднього місяця. Метод розрахунку відсотків - факт/факт (п. 4.1, 4.2 кредитного договору). Так, на виконання умов договору позивач виконав взяті на себе зобов'язання за п.п. 1.1, 2.4 кредитного договору та 25.05.2011 р. надав відповідачці кредит у сумі 15 000,00 грн. шляхом перерахування на поточний (картковий) рахунок відповідачки, що підтверджується меморіальними ордерами № 962 та № 964 від 25.05.2011 р. Відповідачкою не було сплачено з січня 2013 р. платежі в розмірі 4 062,50 грн., а саме: - прострочена сума боргу за кредитом - 3 473,79 грн.; сума боргу за простроченими відсотками - 588,7грн. Так, банку стало відомо, що відповідачка змінила номер поточного (карткового) рахунку, на який здійснюється зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було та продовжує бути роботодавцем на момент укладання кредитного договору. Таким чином відповідачкою було порушено вимоги п. 5.2.5 кредитного договору. 24.04.2013 року за вих.№17/1334, 03.06.2013 за вих№17/1816 та 07.08.2013 року за вих.№ 17/2662 боржнику направлялись вимоги про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором, про що свідчать поштові повідомлення. Вимоги залишились без відповіді та задоволення. Таким чином, станом на 29.08.2013 року відповідачка повинна сплатити позивачу борг за кредитом, борг за відсотками, та штрафні санкції за порушення зобов'язань по укладеному кредитному договору на загальну суму 5 661,94 грн. (п'ять тисяч шістсот шістдесят одна грн. 94 коп.) а саме: прострочена сума боргу за кредитом - 3 473,79 грн.; - загальна сума боргу за простроченими відсотками - 588,71грн.; - сума пені за простроченим кредитом - 87,94 грн.; - сума пені за простроченими відсотками -11,50 грн.; сума штрафу за порушення умов договору - 1 500,00 грн.; - інфляційні нарахування за простроченим кредитом - 0,00 грн.; - інфляційні нарахування за простроченими відсотками - 0,00 грн.(розрахунок додається). Отже, позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 85230/06/К2 від 25.05.2011 року в сумі 5 661,94 грн. з [PERSON] Представник позивача надав заяву у судове засідання про слухання справи у його відсутність, наполягав на позовних вимогах та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення розписки, про причини своєї неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не надавала, заяви про розгляд справи у її відсутність не надавала , зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказі в сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а тому на запитання суду про надання інших доказів, крім наданих, чи неможливості їх витребування і необхідність цієї дії судом, встановлено, що всі докази надані, а тому суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов про стягнення боргу за договором позики підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, 25 травня 2011 року між публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та [PERSON] був укладений договір № 85230/06/К2 згідно якого позивач надав відповідачці грошові кошти в сумі 15 000( п'ятнадцять тисяч грн.) 00 коп. строком на 24 місяці з 25.05.2011 року по 25.05.2013 року зі сплатою 24% річних згідно умов кредитного договору. Відповідачка зобов'язалася відповідно до умов кредитного договору: - використати кредит на зазначені в п.1.5 Договору цілі, сплачувати проценти за користування ним та інші платежі за договором, та повернути його кредитодавцеві в порядку та на умовах, визначених договором (п.5.2.1 Кредитного договору); - забезпечити виконання своїх зобов'язань за договором (п.5.2.2 кредитного договору); - нараховані проценти за користування кредитом сплачуються шляхом безготівкового перерахування та/або шляхом внесення суми нарахованих процентів готівкою в касу банку в день остаточного погашення кредиту. Проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісячно в останній робочий день звітного місяця починаючи з останнього робочого дня попереднього місяця. Метод розрахунку відсотків - факт/факт (п. 4.1, 4.2 кредитного договору). Так, на виконання умов договору позивач виконав взяті на себе зобов'язання за п.п. 1.1, 2.4 кредитного договору та 25.05.2011 р. надав відповідачці кредит у сумі 15 000,00 грн. шляхом перерахування на поточний (картковий) рахунок відповідачки, що підтверджується меморіальними ордерами № 962 та № 964 від 25.05.2011 р. Відповідачкою не було сплачено з січня 2013 р. платежі в розмірі 4 062,50 грн., а саме: - прострочена сума боргу за кредитом - 3 473,79 грн.; сума боргу за простроченими відсотками - 588,79 грн. Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України (порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)) він порушив умови кредитного договору. Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України закріплено - якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Пунктом 6.4. кредитного договору передбачено право Банку у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником будь-якої умови кредитного договору зазначеного в п.п. 5.2.3, 5.2.4, 5.2.5 договору, Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 10 % від суми кредиту за кожний випадок порушення будь-яких умов кредитного договору. Так, банку стало відомо, що відповідачка змінила номер поточного (карткового) рахунку, на який здійснюється зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було та продовжує бути роботодавцем на момент укладання кредитного договору. Таким чином відповідачкою було порушено вимоги п. 5.2.5 кредитного договору. 24.04.2013 року за вих.№17/1334, 03.06.2013 за вих№17/1816 та 07.08.2013 року за вих.№ 17/2662 боржнику направлялись вимоги про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором, про що свідчать поштові повідомлення. Вимоги залишились без відповіді та задоволення. Таким чином, станом на 29.08.2013 року відповідачка повинна сплатити позивачу борг за кредитом, борг за відсотками, та штрафні санкції за порушення зобов'язань по укладеному кредитному договору на загальну суму 5 661,94 грн. (п'ять тисяч шістсот шістдесят одна грн. 94 коп.) а саме: прострочена сума боргу за кредитом - 3 473,79 грн.; - загальна сума боргу за простроченими відсотками - 588,71грн.; - сума пені за простроченим кредитом - 87,94 грн.; - сума пені за простроченими відсотками -11,50 грн.; сума штрафу за порушення умов договору - 1 500,00 грн.; - інфляційні нарахування за простроченим кредитом - 0,00 грн.; - інфляційні нарахування за простроченими відсотками - 0,00 грн.(розрахунок додається). Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст.610,611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, а відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики , при цьому розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. В судовому засіданні встановлено , що між відповідачем та позивачем склалися договірні відносини та свої зобов'язання відповідачка перед позивачем порушила, та позивачем доведено в судовому засіданні право на позовні вимоги та порушення своїх прав. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до матеріалів справи позивачем при подачі позову сплачено судовий збір за розгляд справи у розмірі 229,40 гривень, що підтверджується платіжним дорученням, доданим до матеріалів справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 229 гривень 40 копійок понесені позивачем при звернені до суду з даним позовом, що підтверджується платіжним дорученням .

Outcome: approved