Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що у шлюбі з відповідачем народжено двох дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Сторони спільно не проживають біля 3 - х міс.. Відповідач не приймає участі в утриманні дітей, домовленості про спосіб їх утримання між сторонами не досягнуто. Відповідач не працевлаштований офіційно, однак, має мінливий доход, інших утриманців не має, а тому просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання вказаних вище неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред»явлення позову та продовжуючи до досягнення старшою за віком дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, обґрунтувавши їх вищенаведеними доводами. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме, в сумі аліментів - 400 грн. щомісячно на кожну дитину, суду пояснив, що, дійсно, він має обов»язок утримання вказаних вище дітей сторін. Однак, в даний час має нестабільний доход, офіційно не працевлаштований, хворіє та у липні 2014 р. лікувався, має епілепсію, однак, не має будь - якої групи інвалідності, інших утриманців. Зазначає, що сума аліментів, вказана позивачем, є для нього неприйнятно завищеною. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до часткового задоволення. Як стверджується копією свідоцтва про шлюб повторного серії [NUMBER], виданного 02.09.14 р. відділом держреєстрації ацс по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони перебувають у шлюбі, що був укладений між ними, з 24.02.02 р.. Як слідує з копій свідоцтв про народження повторних: серії [NUMBER], виданого 02.09.14 р. відділом держреєстрації ацс по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області; серії [NUMBER], виданого 02.09.14 р. відділом держреєстрації ацс по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони мають двох вищезазначених спільних неповнолітніх дітей. Та обставина, що відповідач у липні 2014 р. лікувався стаціонарно з приводу хвороби нирок, ВСД, має захворювання, у зв»язку з яким зарахований у запас по військовому обліку, стверджується копією епікрізу, виданого Ковельською ЦРЛ; копією тимчасового посвідчення № [NUMBER] від 05.04.2 000 р., виданого Ковельським військовим комісаром. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони мають вказаних вище двох спільних неповнолітніх дітей, які перебувають на утриманні позивача, чого відповідач не заперечив; відповідач добровільно коштів на утримання дітей сторін не надає, в даний не працює та не має регулярного доходу, хворіє, однак, не має групи інвалідності чи мед підтвердження неможливості виконувати певну роботу чи діяльність, що унеможливлювало б отримання доходу, тому слід позов задовольнити частково, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, однак, у розмірі, меншому, ніж той, про який просить позивач, з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавчо. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що ці витрати у передбаченому законодавством розмірі мають бути повністю покладені на відповідача. Зокрема, при зверненні до суду з розглядуваним позовом позивач звільнена від сплати судового збору, а тому цю судову витрату слід стягнути з відповідача на доход держави. Згідно з квитанцією № 115 від 09.09.14 р., виданою адвокатом [PERSON], позивач при зверненні з розглядуваним позовом до суду, понесла витрати на отримання правової допомоги в розмірі 200 грн. Ці витрати слід також покласти на відповідача, однак, не в повному обсязі, а пропорційно до розміру задоволених вимог - в розмірі 150 грн. (75% задоволеного позову від позовних вимог). На підставі наведеного,

Outcome: partial