Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи які не заявляють самостійних вимог Орган опіки та піклування Кам»янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області, Кам"янсько-Дніпровська міжрайонна прокуратура про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову позивачка зазначила про те, що з 14 березня 2008 року по 23 травня 2015 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. За час спільного життя у них народилася донька - [PERSON],[INFO]. Подружнє життя у них з відповідачем не склалося.12 травня 2015 рокуЕнергодарським міським судом було винесено рішення про розірвання нашого шлюбу. Але фактично вони мешкали окремо один від одного з листопада 2013 року. З того часу донька постійно мешкає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Після розірвання шлюбу позивачка змінила своє прізвище на дошлюбне - [PERSON]. Добровільної допомоги на утримання доньки від відповідача, як батька, мати чекала більше двох років. Але все марно. Тому у березні 2015 року вона звернулася до Енергодарського міського суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання їхньої неповнолітньої доньки. За рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області по справі № 316/511/15-ц з відповідача на її користь повинні стягуватися аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 04.03.2015 року і до досягнення нею повноліття. Але, навіть, рішення суду не вплинуло на виконання відповідачем свого обов'язку стосовно утримання своєї дитини. З моменту вирішення Енергодарським міським судом стягувати примусово аліменти на утримання доньки та до теперішнього часу відповідач жодного разу не надав їй грошові кошти на утримання доньки. Станом на 01 квітня 2016 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів складає 8918,22 грн. (вісім тисяч дев'ятсот вісімнадцять гривень 22 копійки) З моменту припинення їхніх стосунків батько жодного разу не зустрівся із донькою. Відповідач з листопада 2013 року жодного разу не дарував доньці подарунки, не цікавився її життям, досягненнями. З кінця 2013 року від нього не було жодного телефонного дзвінка, не кажучи вже про зустрічі. На її телефонні дзвінки відповідач не відповідав та уникав будь-яких розмов. Відповідач, зі свого боку, будучи батьком дитини,не піклувався та непіклується ні про здоров'я доньки, ні про її фізичний, духовний і моральний розвиток. Він не спілкується з донькою, не проявляє про неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мав і має таку можливість. Поведінка відповідача - як батька, засвідчує, що він ухиляється від виховання дитини. Вона ніколи не заперечувала проти участі відповідача у вихованні доньки, у спілкуванні з нею. Але бездіяльність відповідача як батька, засвідчує, що він ухиляється від участі у вихованні та матеріальному забезпеченню доньки. Відповідач взагалі не займається вихованням і утриманням доньки, яку в теперішній час позивачка виховує сама. Перша й основна задача батьків - є створення в дитини впевненості в тому, що її люблять і про неї піклуються. Ніколи, ні при яких умовах у дитини не повинні виникати сумніви у батьківській любові. Саме в ранньому дитинстві закладаються основи ставлення дитини до себе, інших людей, навколишнього світу. Чи буде вона довіряти людям, проявляти ініціативу та активність по відношенню до світу, відчувати впевненість у собі, багато в чому визначається досвідом взаємодії з матір'ю і батьком починаючи з перших днів життя. Значення батьків у розвитку особистості дитини переоцінити неможливо. Батьки складають перше оточення дитини, в якому вона здобуває важливий життєвий досвід, знання про себе і про світ. З батьківської подачі засвоюються поняття про Добро і про Зло. Основна структура особистості - система уявлень і ставлень до Я (себе), до людей, до світу, яка багато в чому визначає характер і поведінку людини, формується під впливом батьків. Відповідач не усвідомлював і не усвідомлює своїх батьківських зобов'язань, ухиляється від забезпечення доньки, навіть, яким-небудь мінімумом уваги, турботи і ласки. На її погляд, він свідомо нехтує своїми батьківськими зобов'язаннями. Вважає, що відповідач - [PERSON] - свідомо, маючи всі реальні можливості, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та забезпеченню своєї неповнолітньої доньки, що дає позивачу підстави ставити питання про можливість позбавлення його батьківських прав у відношенні дитини. Просять суд позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні до доньки - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні з зазначених у позові підстав. В судове засідання відповідач не з'явився повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи (оголошення на офіційному веб-сайті Кам"янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області) відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився. Причини неявки суду не повідомив. Згідно абз.2 ч.1 ст.131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Заяв або клопотань про перенесення розгляду справи, зміну адреси місце проживання (перебування, знаходження), відомостей про місце роботи, а також номери засобів телефонного зв'язку або електронного поштового зв'язку, від відповідача до суду не надійшло. На адресу суду повернулися поштові конверти з відміткою пошти, що свідчить про неотримання відповідачами судових повісток, які надсилалися судом рекомендованою поштовою кореспонденцією, на адресу проживання відповідачів. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у ній даних у відповідності зі ст. 281 ЦПК України . Враховуючи, що відповідач, відповідно до ст.131 ЦПК України, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи та вимоги ст.223, 280 ЦПК України, справа розглянута у відсутності сторін, на підставі наявних у ній даних чи доказів. В судовому засіданні представник третьої особи - Органу опіки та піклування Кам"янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області висловила свою думку про не доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON]. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази справи, допитавши свідків, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 14 лютого2008 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], який був зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Кам"янсько- Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис № 11. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу [INFO] року народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.6) Батьками [PERSON],[INFO] року народилася є [PERSON] та [PERSON]. Заочним рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 12 травня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивачу змінено прізвище на дошлюбне - «[PERSON]» (а.с.7). З постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області про відкриття виконавчого провадження від 14.07.2015р. вбачається, що на примусовому виконанні ВДВС Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області перебуває виконавчий лист виданий Енергодарським міським судом Запорізької області від 18.06.2015р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не меншеніж 30% прожиткового мінімумудля дитини відповідного віку, починаючи стягнення з04.03.2015р. і до повноліття дитини (а.с.8) Як вбачається з розрахунків заборгованості боржника по аліментам від 31.10.2016р., 14.04.2017р., 09.08.2018р. боржник [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів за період з 04.03.2015р. по липень 2018 року 40 479 грн.43 коп., що свідчить про небажання [PERSON] змінити на краще своє ставлення до доньки сина [PERSON] і на даний час(а.с. 35,191-193) Відповідно акту обстеження житлово-побутових умов малолітньої [PERSON] за адресою [ADDRESS] - встановлено, що житлово-побутові умови сприятливі для проживання та розвитку малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.36). Комісією також встановлено, що батько [PERSON] разом з донькою не проживає, матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні доньки не приймає. З довідки від 28.11.2016 року за вих. № 255 вбачається, що за період перебування [PERSON], [INFO] в дошкільному навчальному закладі №8 за період з 01.04.2014р. по 02.02.2015рр. батько [PERSON] не цікавився вихованням дитини (не відвідував батьківські збори, виховні заходи В ДНЗ) (а.с.37) З довідки виданої 13.16.2016 року за вих. № 16-467 вбачається, що батько [PERSON] за період перебування дитини [PERSON], [INFO] в ДНЗ №16 з 02.02.2015р. по 12.08.2016р. не спілкувався з вихователями групи, що відвідувала його дитина, не приймав участь в батьківських зборах, ранках, концертах, не приводив і не забирав дитину з дитячого садка (а.с.38) Як вбачається з довідки ЕБГ «Гармонія»за №508 від 14.06.2017р, за № 613 від 01.06.2018р., батько [PERSON], [INFO] , [PERSON] не бере участі з 01.09.2016р. у вихованні доньки (не спілкується з вчителями, не відвідує батьківські збори, не цікавиться життям дитини, не надає матеріальної допомоги на придбання підручників та зошитів) (а.с.79, 194) В судовому засіданні встановлено, що позивачка працює в ДП ДАК «Ліки України» Аптека № 5 з 10.10.2016р. по теперішній час, за місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 74-76). Відповідно листа служби у справах дітей Енергодарської міської ради Запорізької область від 29.10.2018р. за № 01-34/744, громадянин [PERSON] не звертався до служби у справах дітей Енергодарської міської ради Запорізької область з приводу надання йому допомоги у здійсненні ним своїх батьківських обов'язків та чинення перешкод матір'ю [PERSON] у спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON], [INFO] (а.с.203) Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили факт ухилення з боку батька [PERSON] від виконання своїх батьківських обв'язків по відношенню до своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані: піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно норми ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 вказаної постанови Пленуму передбачено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved