overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

сторони в шлюбі з 30.09.1992р., від шлюбу мають чотирьох дітей - повнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та неповнолітніх - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вимоги мотивує тим, що через виникнення постійних сварок та конфліктів між ними зникло почуття любові, поваги, довіра і порозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, просить позов задоволити. Позивачка [PERSON] в суді позов підтримала, вказала, що позивач зловживає алкоголем, через постійні суперечки перебуває у важкому психологічному становищі що негативно впливає на її здоровя та здоров'я дітей, спору щодо майна та місця проживання дітей немає, збереження сім'ї вважає неможливим, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позову не заперечив. Заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, оглянувши докази в їх сукупності, суд задоволює позов. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини. У відповідності до ст.51 Конституції України, ст.ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування їх до шлюбу та до його збереження не допускається. З пояснень позивачки у суді, позовної заяви, долучених до справи свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 4), копій свідоцтв про народження серії 1 - [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 5, 6), видно, що сторони з 30.09.1992 р. в шлюбі, від такого мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], спору щодо майна та місця проживання дітей немає. Ухвалою від 05.01.2015р. провадження по справі було зупинено та надано сторонам строк на примирення терміном два місяці. Вжиті судом заходи до примирення не дали позитивних наслідків, сторони в суді просили шлюб розірвати. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, які знайшли своє підтвердження у процесі розгляду справи, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин. Враховуючи наведене та інші фактичні взаємини подружжя [PERSON], суд приходить переконання, що шлюб між ними є формальним і розриває такий. Розриваючи шлюб, суд враховує також інтереси дітей сторін, повноцінний розвиток та виховання яких в сім"ї, де існують постійні непорозуміння та конфлікти, є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Сторони з 09.11.2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, посилаючись на те, що добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, тому вона бажає отримувати аліменти офіційно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в обсязі викладеному в позовній заяві . Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами погоджується. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов обґрунтований. Так в суді встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 2009 року . Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Малолітня дитина проживає разом з матір"ю, що підтверджується довідкою з сільської ради №25 від 05.02.2015 року / а.с.5/. Відповідач працює в м. Києві, фактично проживає з позивачем, але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Встановлені в суді докази об'єктивно підтверджуються : копією свідоцтва про шлюб (а.с .3), копією свідоцтва про народження дитини ( а.с.4), довідками про склад сім'ї та про те, що дитина знаходиться на утриманні матері ( а.с. 5), довідкою з місця роботи відповідача ( а.с.7). Аналізуючи таким чином зібрані по справі і досліджені в суді докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Так відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи матеріальне становище дитини, яка є малолітньою, проживає разом з матір'ю, яка здійснює догляд за останньою, матеріальний стан відповідача, який зобов'язаний утримувати дитину, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а аліменти стягненню з 05 лютого 2015 року на утримання дитини до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Сторони з 15.07.2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що причиною розпаду їх сім'ї є те, що відповідач веде розгульний спосіб життя, іноді не ночує вдома, не бажає працевлаштуватися і живе за її рахунок. Через зазначені обставини сторони припинили шлюбні стосунки, з 13 серпня 2015 року сумісно не проживають та спільного господарства не ведуть. Таким чином, їхній шлюб зберіг лише свою юридичну форму, але фактично не існує. У судове засідання позивачка не з`явилася, але надала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність. Позов підтримала, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений через оголошення в газеті „Урядовий кур`єр" № 175 від 23.09.2015 року. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.07.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, сумісно не проживають і спільного господарства не ведуть, їх шлюб носить формальний характер, подальше спільне подружнє життя стало неможливим і юридичне збереження сім`ї недоцільне, так як це б суперечило інтересам кожного із подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 01 вересня 1977 року у Львівському палаці урочистих подій, актовий запис №2614. В шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], син [PERSON] і дочка [PERSON], які на даний час вже досягли повноліття.. Позивач посилається на ті обставини, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Вона прийшла до висновку, що міцної сім"ї вони не створили, сім"я їхня розпалась остаточно, миритись з відповідачем не бажає і наполягає на розірванні шлюбу. Шлюбні відносини між ними фактично припинені вже більше десяти років, спільне господарство не ведуть. При цьому позивач звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, а також у заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча у встановленому законом порядку, відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, був повідомлений про час та місце судового засідання через оголошення у пресі "Галичина". Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час спільного проживання сторони міцної сім'ї не створили. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, часто виникають сімейні конфлікти. Все це негативно впливає на сімейну атмосферу і призвело до розпаду їхньої сім'ї. Проживати й далі спільно з відповідачем позивач не бажає і наполягає на розірванні шлюбу. Вказані обставини підтвердила позивач в письмовій заяві. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалася і зберегти її можливості немає. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст. 104, 105, 110. 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

сторони зареєстрували шлюб 01 вересня 1985 року у відділі ЗАГСу Тернопільського міськвиконкому, актовий запис № 1089, від якого мають двох, уже повнолітніх дітей. Позивач звернулась в суд із позовом про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що подружнє життя із відповідачем у них не склалося, вони виявились людьми із різними поглядами на життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між ними вплинуло на їх сімейні стосунки. Близько десяти років вони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільне домашнє господарство, проживають окремо. Відповідач має іншу жінку, з якою проживає в громадянському шлюбі та не бажає зберегти сім"ю. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позовній заяві та наполягала на розірванні шлюбу між нею та відповідачем. Також просила суд, після розлучення залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач подав на адресу суду заяву, в якій позов визнав та вказав, що згідний на розірвання шлюбу, оскільки такий існує формально. Заслухавши пояснення позивача, оглянувши заяву відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони протягом десяти останніх років не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільне домашнє господарство, проживають окремо. Відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги один до одного стали приводом до втрати між ними почуття любові та поваги. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

сторони зареєстрували шлюб 01 вересня 1985 року у відділі ЗАГСу Тернопільського міськвиконкому, актовий запис № 1089, від якого мають двох, уже повнолітніх дітей. Позивач звернулась в суд із позовом про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що подружнє життя із відповідачем у них не склалося, вони виявились людьми із різними поглядами на життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між ними вплинуло на їх сімейні стосунки. Близько десяти років вони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільне домашнє господарство, проживають окремо. Відповідач має іншу жінку, з якою проживає в громадянському шлюбі та не бажає зберегти сім"ю. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позовній заяві та наполягала на розірванні шлюбу між нею та відповідачем. Також просила суд, після розлучення залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач подав на адресу суду заяву, в якій позов визнав та вказав, що згідний на розірвання шлюбу, оскільки такий існує формально. Заслухавши пояснення позивача, оглянувши заяву відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони протягом десяти останніх років не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільне домашнє господарство, проживають окремо. Відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги один до одного стали приводом до втрати між ними почуття любові та поваги. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 01 вересня 2012 року у виконавчому комітеті Маловодянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, актовий запис № 18. Від спільного проживання дітей не мають. [PERSON] звернулась до суду з даною заявою, мотивуючи тим, що з відповідачем мають різні погляди на життя, виникали постійні сварки, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про спільне майно не мають. Відповідач в добровільному порядку відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦСу. Свої вимоги підтримала в судовому засіданні. Відповідач до суду не з"явився, про дату розгляду справи належним чином повідомлявся, заперечень проти заявлених позовних вимог не надав. На підставі ст..169 ч.4 ЦПК України є підстави для винесення заочного рішення. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В даному випадку достатньо підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

сторони зареєстрували шлюб 02 вересня 1988 року в Палаці урочистих подій м. Львова, актовий запис № 2765. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Позивач звернулась в суд із позовною заявою про розірвання шлюбу покликаючись на те, що подружнє життя із відповідачем у них не склалося. Вони виявились людьми із різними поглядами на життя, що негативно вплинуло на їх сімейні стосунки. Тривалий час вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, зіславшись на обставини та факти викладені в заяві. Просив позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні первинно заперечував проти розірвання шлябу. Після надання часу для примирення, відповідач в судове засідання не з"явився, проте подав заяву, в якій просив шлюб розірвати. Заслухавши пояснення учасників, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судоми встановлено, що сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільне господарство. Відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги один до одного стали приводом до втрати між ними почуття любові та поваги. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін , шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 02 лютого 2008 року у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 37, від шлюбу в них дітей немає. Позивач звернулась в суд із позовною заявою про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що їхнє подружнє життя не склалось, вони виявились зовсім різними людьми з різними характерами та різними поглядами на життя. Позивачка в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позовній заяві, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові, також доповнила, що відсутність взаєморозуміння між нею та відповідачем щодо їх подружнього життя вплинуло на їх подружні відносини, крім того як вказала позивачка, що вона та відповідач близько 5 років проживають окремо, з того часу не ведуть спільного домашнього господарства, подружніх стосунків не підтримують, вважає, що примирення неможливе, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, так як їх подружнє життя не склалось, вищезгадане свідчить про втрату любові та поваги один до одного, шлюб існує формально. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції, оголошенням в газеті «Високий замок» № 83 від 13-15.06.2014р., а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони близько 5 років проживають окремо, з того часу не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують. Крім того, як вказала позивач в судовому засіданні, що відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги один до одного стали приводом до втрати між ними почуття любові та поваги один до одного. Позивачка ствердила в судовому засіданні про стійкий розлад у сім'ї та формальний шлюб, внаслідок чого збереження подружнього життя між сторонами є неможливе. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 04.12.2008 р. у виконкомі Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 22. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] Позивач звернувся з зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем у них не склалося в силу різних поглядів на життя, моральні та духовні цінності, втратили почуття любові та поваги один до одного, фактично припинили шлюбні стосунки, тому, вважаючи, що примирення між ними неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належно, до суду подав заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належно, до суду подала заяву про слухання справи за її відсутності, позов визнає, просить залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки збереження та існування в майбутньому сім'ї неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Прізвище відповідача після розірвання шлюбу залишити „[PERSON]". На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 04 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1590. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинили своє існування з грудня 2014 року, спільне господарство не ведеться. В сім»ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. За таких обставин подальше сумісне життя і збереження шлюбу та сім»ї позивач вважає неможливим. З приводу розподілу майна спору не виникає. Після розірвання шлюбу дитина залишається з матір'ю. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 04 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1590. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, пояснила, що не проживають разом з відповідачем з 27.12.2014 року. В сім"ї часто виникали сварки. Прізвище просила відновити дошлюбне. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1590, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, прийшов до висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, шлюбні стосунки припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та неповнолітньої дитини, що має істотне значення у даній справі.

Outcome: approved