Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач у травні 2014 р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 01.11.2011 року по вул. Ватутіна у м. Києві сталася ДТП за участю автомобіля «Opel Vectra» держ.номер [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля „Volkswaagen Passat", держ.номер [NUMBER], який належить «»Еовартіс фарма Сервісес АГ. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 14.12.2011 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП, в результаті якої автомобіль „Volkswaagen Passat", держ.номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження. 12.05.2011 р. між ЗАТ СК «ВУСО» правонаступником якого є ПАТ СК «ВУСО» та відповідачем був укладений Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до звіту від 02.11.2011 р., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля „Volkswaagen Passat", держ.номер [NUMBER] становить 23 681,14 грн., проте, відповідно до страхового акту № 4539/1-24 від 28.11.2012 р., позивачем було прийнято рішення про виплату суми страхового відшкодування в розмірі 22 406,53 грн., яка була зарахована відповідно до Договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.11.2012 р. укладеного між позивачем та ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО». Позивач зазначає, що оскільки відповідач письмово не повідомив страховика про настання страхової події на протязі трьох робочих днів в порядку ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 22 406 грн. 53 коп. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, при подачі позову просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав та не заперечував проти постановлення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час ат місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, а тому суд на підставі ст.. 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що ПрАТ «СК «ВУСО» є правонаступником ЗАТ СК «ВУСО». В судовому засіданні встановлено, що 01.11.2011 року по вул. Ватутіна у м. Києві сталася ДТП за участю автомобіля «Opel Vectra» держ.номер [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля „Volkswaagen Passat", держ.номер [NUMBER], який належить «»Еовартіс фарма Сервісес АГ (а.с. 6). Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 14.12.2011 р., [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, а саме за порушення п. 10.1,п. 10.3 та п. 12.1. Правил дорожнього руху (а.с. 7). Встановлено, що 12.05.2011 р. між ЗАТ СК «ВУСО» та відповідачем був укладений Поліс № АА 3793187 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 8). Згідно з ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Встановлено, що відповідно до звіту від 02.11.2011 р., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля „Volkswaagen Passat", держ.номер [NUMBER] становить 23 681,14 грн., проте, відповідно до страхового акту № 4539/1-24 від 28.11.2012 р., позивачем було прийнято рішення про виплату суми страхового відшкодування в розмірі 22 406,53 грн., яка була зарахована відповідно до Договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.11.2012 р. укладеного між позивачем та ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» (а.с. 12-21, 33, 34). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. При цьому, встановлено, що відповідач [PERSON] письмово не повідомив страховика, позивача по справі про настання страхової події на протязі трьох робочих днів в порядку ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з чим у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування сплаченої страхової суми. Враховуючи наведенні вище факти в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved