Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив про звільнення від сплати заборгованості по аліментах за період 2011 - 2013 роки, які стягувались на користь відповідачки згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.07.2011 року на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтував, виходячи з наступного. Позивач та відповідач по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.08.2006 р. На даний час шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. 28.07.2011 р. Києво-Святошинським районним судом Київської області ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] ? частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Аліменти згідно рішення суду позивач сплачував. Піклувався про стан здоров»я дитини, займався її вихованням та розвитком. Відділом ДВС Києво-Святошинського районного позивачу було нараховано заборгованості по сплаті аліментів від дати 01.04.2011 р. по 20.11.2013 р. на суму 24 223 грн. 25 коп.. Згідно заяви стягувача аліментів було сплачено на суму 12 300 грн. 00 коп.. Борг становить 11 923 грн. 25 коп.. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі, просила суд відмовити. В судове засідання представник третьої особи - відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області не з»явився, хоча був повідомлений належним про день, час та місце слухання справи. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що в задоволенні позову слід відмовити, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Судом встановлено, що позивач та відповідач по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.08.2006 р.. На даний час шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. 28.07.2011 р. Києво-Святошинським районним судом Київської області ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] ? частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 01.09.2011 р. старшим державним виконавцем відділу ДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції Євком В.В. було відкрито виконавче провадження. А отже, відповідачем у справі виконавчий лист до виконання був пред»явлений вчасно, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія постанови про відкриття виконавчого провадження. У листопаді 2013 р. [PERSON] звернулася до відділу ДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції з метою перевірки правильності нарахування та сплати [PERSON] аліментів на утримання доньки. Відділ ДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції розглянув заяву [PERSON] та встановив, що станом на 20.11.2013 р. у [PERSON] утворилась заборгованість в сумі 11 923 грн. 25 коп. 20.11.2013 р. державним виконавцем відділу ДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції Євком В.В. будо ухвалено постанову про закінчення виконавчого провадження. Згідно ч.3 ст.197 СК України суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде вставлено, що вона виникла внаслідок непред"явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти. Як викладено у рішенні вище, заборгованість за аліментами виникла з вини боржника, а не з вини стягувача. А тому суд не вбачає підстав для звільнення [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами, яка станом на 20.11.2013 р. становить 11 923 грн. 25 коп.. Згідно частини 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. У відповідності до ст.ст. 194-195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами стягується за рішенням суду. Частиною 2 статті 197 Сімейного кодексу України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. За ч. 3 ст.197 СК України звільнення від сплати заборгованості за аліментами можливе, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти. Посилання позивача на те, що він регулярно сплачував 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, незалежно від того, працював в цей час він, чи ні, не є підставою для зменшення розміру аліментів, встановленого рішенням суду, а саме 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно. Кошти, які сплачувались позивачем відповідачці в якості аліментів за рішенням суду, були враховані при здійсненні розрахунку суми боргу, заявленої до стягнення. Отже, звільняти позивача від сплати заборгованості по нарахованих, але не сплачених аліментах, суд підстав не має. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed