Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача на його користь 3327, 96 доларів США в гривневому еквіваленті за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 18.09.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір-заяву N300131/109013/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на три місяці в іноземній валюті в сумі 3000,00 доларів США під 12,6 % річних строком з 18.09.2014 року по 18.12.2014 рік в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі. Свої зобов'язання за вищевказаним договором вона виконала. Згідно п.6.договору-заяви, після закінчення строку, визначеного п.1 цього договору, вклад повертається вкладникові в порядку, строках та на умовах передбачених положеннями п.5.1 основних умов. 29.04.2015 року, по закінченню строку дії договору, він звернувся в Банк з вимогою про повернення вкладу та нарахованих процентів, однак відповідач грошові кошти йому не повернув, а відповідь №9-322400/149 від 29.05.2015 року ніяким чином не спростувала та не обґрунтувала незаконні дії банку. Таким чином, оскільки відповідач прострочив виконання своїх зобов»язань за договором банківського вкладу, то з останнього слід стягнути, крім основної суми боргу в розмірі 2900 доларів США, пеню в розмірі 3% річних, як це передбачає п.2 ст. 625 ЦК України в розмірі 70,42доларів США, 12,6 % річних за період з 18.09.2014 року по 18.12.2014 рік в розмірі 94,25 доларів США згідно п.1 договору-заяви, 12,6 % річних за період з 19.12.2014 року по 07.09.2015 року в розмірі 263,29 доларів США відповідно до ст.ст. 356, 1061 ЦК України. Загальна сума заборгованості по договору-заяві N300131/109013/3-14 від 18.09.2014 року становить 3327,96 доларів США. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зіславшись на викладені в позовній заяві обставини. Не заперечує проти винесення заочного рішення суду.. \~Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у відсутності представник відповідача, на підставі наявних матеріалів справи з винесенням заочного рішення. Заслухавши думку позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 18.09.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір-заяву банківського строкового вкладу N300131/109013/3-14. Внаслідок укладення даного договору [PERSON] розмістив у банку депозитний вклад на суму 3000,00 доларів США на строк з 18.09.2014 року по 18.12.2014 рік з виплатою відповідачем 12,60% річних від суми вкладу. Як вбачається з долучених до матеріалів справи виписок по особовому рахунку за період з 19.12.2014 року по 17.06.2015 рік, залишок на поточному рахунку №2620.3.343591.001 становить 3000,00 доларів США, з яких 80,32 доларів США - сума нарахованих відсотків. Як вбачається з заяви на видачу готівки № 14 від 26.12.2014 року відповідачем виплачено [PERSON] 100,00 доларів США в якості повернення грошових коштів та відсотків згідно депозитної угоди N300131/109013/3-14 від 18.09.2014 року. Відповідно до ч.1\~ст. 1058 ЦК України,\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. У відповідності до умов підписаного сторонами договору банківського вкладу, зокрема п. 5, п. 6 вказаного договору, вкладник має право вимагати дострокового повернення суми вкладу, або ж після закінчення строку, визначеного п.1 цього договору-заяви. Позивачем, у відповідності до підписаного сторонами договору 29.04.2015 року та 12.06.2015 року були подані письмові заяви, про повернення вкладу готівкою та нарахованих на нього відсотки. Однак, як встановлено в судовому засіданні, незважаючи на письмові звернення позивача і те, що всі строки, передбачені п.1 договору-заяви на даний час вже закінчилися, відповідач свої зобовязання за вказаним договором не виконує та надані йому позивачем грошові кошти не повертає. Надісланий на імя позивача лист від 29.05.2015 року №9-322400/149, в якому банк пропонує скористатися можливостями вибору будь-якого із шляхів отримння вкладу, наведених в листі, при наявності достатніх коштів у відділення каси, не спростовують незаконні дії відповідача. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 525 ЦК України, є недопустимою одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст 10 ЗУ "Про захист прав споживачів" у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуг) згідно договором, за кожен день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3% вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Правова позиція з цього приводу викладена і в постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року № 5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів", де у п. 20 зазначено, що пеня за порушення договору нараховується і стягується у відсотковому відношенні до суми заборгованості за кожний день прострочки, в тому числі за св"яткові, неробочі й вихідні дні. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за договорами депозитного вкладу, відповідач станом на 07.09.2015 рік має заборгованість перед позивачем в сумі 3327,96 доларів СШАзгідно договору-заяви N300131/109013/3-14 від 18.09.2014 року, які складаються з 2 900 доларів США основного боргу, 94,25 доларів США 12,60% річних за користування коштами вкладу за період з 18.09.2014 року по 18.12.2014 рік, 263, 29 доларів США 12,6 % річних за користування чужими грошовими коштами за період з 19.12.2014 року по 07.09.2015 рік, 70, 42 доларів США 3% річних від простроченої суми за період з 19.12.2014 року по 07.09.2015 рік. Таким чином, зважаючи що відповідачем порушене право [PERSON] щодо повернення йому грошових коштів за депозитним договором, строк дії якого закінчився, в тому числі і гарантоване статтею 1 Протоколу №11 до Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод- право на мирне володіння майном, суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та ст.ст. 11, 525- 527, 530, 533, 625, 1060, 1061 ЦК Українита

Outcome: approved