Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач ухиляється від виховання та утримання своїх малолітніх дітей. Він не турбується про життя та здоров»я дітей, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не забезпечують їм належних умов для розвитку та відпочинку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання,тому згідно ч.5 ст.74 ЦПК України незважаючи на його відсутність за зареєстрованим місцем проживання, відповідач вважається повідомленою належним чином. Однак, відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув. Представник третьої особи Кіблицька сільська рада Гайсинського району Вінницької області в судове засідання не з»явився, але надав заяву про розгляд справи без їх участі, щодо задоволення позову не заперечує. Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідач [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір»ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8-9). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 18.12.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м.Києва (а.с.7). Згідно Довідки від 01.06.2016 року, виданої Кіблицькою сільською радою Гайсинського району Вінницької області [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають в [ADDRESS], разом з матір»ю та знаходяться на її утриманні (а.с.10). З Рішення виконавчого комітету Кіблицької сільської ради Гайсинського району Вінницької області №17 від 15.06.2016 року, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] вбачається, що виконавчий комітет Кіблицької сільської ради Гайсинського району Вінницької області вважає доцільним позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.12). Згідно з ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 цього ж Кодексу здійснення батьками своїх прав та виконання обов"язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до частини 1 статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (статті 51 Конституції України). Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання у сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону визначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї, сприяє розвитку мережі дитячих закладів. Відповідно до статті 14 указаного Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. У відповідності до вимог ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 15.07.2016 року житлового будинку по вул.Подільська, 1 в селі Мелешків Гайсинського району Вінницької області, умови проживання в будинку задовільні, будинок з усіма комунальними зручностями, санітарно-гігієнічний стан добрий, в будинку чисто, прибрано. Стосунки в сім'ї доброзичливі, дружні. Для проживання та навчання дітей створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дітей (а.с.11). Відповідно до Довідки від 15.07.2016 року, виданої Кіблицькою сільською радою Гайсинського району Вінницької області до складу сім»ї [PERSON] входять: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають в [ADDRESS] в приватному будинку, площею 130.00 кв.м., (а.с.13). З виписки з медичної карти амбулаторного хворого від 30.05.2016 року [PERSON] та [PERSON] перебувають на «Д» обліку (а.с.14-15). З довідки від 17.05.2016 року №04/52 виданої директором середньої загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів с.Мелешків вбачається, що [PERSON] дійсно навчається в 7 класі Мелешківської СЗШ І-ІІ ступенів, вихованням дитини займається лише мати, батько не приймає участі у вихованні дитини (а.с.16) З довідки від 17.05.2016 року №04/51 виданої директором середньої загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів с.Мелешків вбачається, що [PERSON] дійсно навчається в 4 класі Мелешківської СЗШ І-ІІ ступенів, вихованням дитини займається лише мати, батько не приймає участі у вихованні дитини (а.с.17) Згідно довідки про неотримані аліменти, виданої начальником ВДВС Святошинського РУЮ у місті Києві від 27.04.2016 року №93/22 [PERSON] аліменти на користь [PERSON], призначені відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва суду по справі №2-2931-1 на утримання доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] не сплачує. (а.с.20). Вищезазначене свідчить, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, не проявляють до них щонайменшої батьківської турботи, не створюють їм належні умови для проживання та виховання, а тому його слід позбавити батьківських прав, що буде відповідати інтересам дітей. Суд також зазначає, що відповідно до ст. 169 Сімейного Кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, за умови, що батьки істотно змінили в кращий бік поведінку, спосіб життя і (або) ставлення до виховання дитини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. При зверненні до суду позивачку звільнено від сплати судового збору, а тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551.20 грн.

Outcome: approved