Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в якому зазначила, що вона з відповідачем з 2000 року по червень 2014 року проживали однією сімєю, вели спільне господарство за адресою: Донецька область, Марїнський район, с. Галицинівка, вул. Южна, 9. Від спільного проживання мають дитину [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання ними було придбано автомобіль марки «ISUZU NQR 71», номерний знак [NUMBER]; автомобіль марки «ГАЗ-2753 ЗНГ», номерний знак [NUMBER]; автомобіль марки «Nissan X-Trail», номерний знак [NUMBER] та житловий будинок з земельною ділянкою площею 0,2500 га та 0,1193 га за адресою: Донецька область, Марїнський район, с. Галицинівка, вул. Южна, 9. На підставі цього просить встановити факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділити спільне майно, залишивши їй вказане майно зі стягненням на користь відповідача половини вартості майна у розмірі 195\~527, 50 грн. Позивач та її представника в судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи та вивчивши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Згідно ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. У відповідності до вимог ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, факту проживання однією сім'єю, перебування фізичної особи на утриманні, факту прийняття спадщини, інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав фізичних осіб. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 2000 року по червень 2014 року проживали однією сімєю, вели спільне господарство за адресою: Донецька область, Марїнський район, с. Галицинівка, вул. Южна, 9. Згідно свідоцтва про народження І-НО № 430099, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання ними було придбано автомобіль марки «ISUZU NQR 71», номерний знак [NUMBER]; автомобіль марки «ГАЗ-2753 ЗНГ», номерний знак [NUMBER]; автомобіль марки «Nissan X-Trail», номерний знак [NUMBER] та житловий будинок з земельною ділянкою площею 0,2500 га та 0,1193 га за адресою: Донецька область, Марїнський район, с. Галицинівка, вул. Южна, 9. У відповідності до вимог ст.ст. 234, 256, 258 ЦПК України, п. 1, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу за наявності певних умов: згідно з законом факт породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту; заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно статті 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами, що сторони з 2000 року по червень 2014 року проживали однією сімєю, вели спільне господарство, придбали майно під час спільного проживання, а тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved