Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

У липні 2017 року Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування» (далі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 квітня 2016 року по вул. Борщагівська відбулася дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були: автомобіль «Peugeot Partner», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіль «ВАЗ 21703», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], власником є [PERSON], автомобіль «Daewoo Nubira», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіль «Hyundai Santa Fe», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 06 червня 2016 року визнано відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. На дату настання дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Hyundai Santa Fe», державний номерний знак [NUMBER], була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/8940492 від 19.12.2015 року, укладеного із ПАТ «Просто-страхування». 30.06.2016 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, яке було виплачено у сумі 50000,00 грн.; 22.06.2016 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, яке було виплачено у сумі 9554,66 грн.; 16.12.2016 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, яке було виплачено у сумі 17357,04 грн. Відповідач керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим, у позивача виникло право регресного позову про відшкодування сплаченої страховиком суми страхового відшкодування. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 76911,70 грн. та витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, письмові заперечення на позовну заяву до суду не надходили. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд заслухавши представника позивача, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 07 квітня 2016 року по вул. Борщагівська відбулася дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були: автомобіль «Peugeot Partner», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіль «ВАЗ 21703», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], власником є [PERSON], автомобіль «Daewoo Nubira», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіль «Hyundai Santa Fe», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 9-10). Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року було встановлено, що відповідач керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, визнано відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП (а.с. 11). Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 06 червня 2016 року визнано відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с. 11). Відповідно положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої її ухвалено з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На дату настання дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Hyundai Santa Fe», державний номерний знак [NUMBER], була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/8940492 від 19.12.2015 року, укладеного із ПАТ «Просто-страхування» (а.с. 3). 30.06.2016 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. (а.с. 43). Відповідно звіту №113364-зал. від 10.05.2016 року, утилізаційна вартість автомобіля «Daewoo Nubira», державний номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження в ДТП, складає 51161,60 грн. (а.с. 39-42). Згідно страхового акту № 113364 від 11.07.2016 року за договором (полісом) страхування ОСЦПВВНТЗ № АІ/8940492 від 02 грудня 2015 року, загальна сума до виплати по транспортному засобу - 50000,00 грн. (а.с. 44). 12 липня 2016 року позивачем було перераховано страхове відшкодування на рахунок [PERSON] в розмірі 50000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 12517 від 12 липня 2016 року (а.с. 45). 16.09.2016 року позивач звертався до відповідача з регресною вимогою на суму 50000,00 грн., яка була залишена без задоволення (а.с. 46-47). 22.06.2016 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 56). Відповідно ремонтної калькуляції від 22.04.2016 року, загальна вартість виконаних робіт автомобіля «ВАЗ 21703», державний номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження в ДТП, складає 9554,66 грн. (а.с. 53-55). Згідно страхового акту № 113270 від 12.07.2016 року за договором (полісом) страхування ОСЦПВВНТЗ № АІ/8940492 від 02 грудня 2015 року, загальна сума до виплати по транспортному засобу - 9554,66 грн. (а.с. 57). 21 липня 2016 року позивачем було перераховано страхове відшкодування на рахунок [PERSON] в розмірі 9554,66 грн., що підтверджується випискою по виплатам страхового відшкодування (а.с. 58). 16.09.2016 року позивач звертався до відповідача з регресною вимогою на суму 9554,66 грн., яка була залишена без задоволення (а.с. 60). 16.12.2016 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 83). Відповідно звіту №113315 від 25.04.2016 року, вартість заподіяної шкоди, завданої власнику автомобіля «Peugeot Partner», державний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження в ДТП, складає 20828,45 грн. (а.с. 66-70). Згідно страхового акту № 113315 від 03.01.2017 року за договором (полісом) страхування ОСЦПВВНТЗ № АІ/8940492 від 02 грудня 2015 року, загальна сума до виплати по транспортному засобу - 17357,04 грн. (а.с. 84). 04 січня 2017 року позивачем було перераховано страхове відшкодування на рахунок [PERSON] в розмірі 17357,04 грн., що підтверджується випискою по виплатам страхового відшкодування (а.с. 86). Всього позивачем було відшкодовано потерпівшим особам в ДТП, яке трапилося з вини відповідача 07.07.2016 року - 76911,70 грн., тому позивач має право регресної вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постанова Пленуму Верховного суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" за №6 від 27.03.1992 року із змінами та доповненнями роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіяла, за умови, що дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ст.ст. 1187, 1188 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п. 3 ст. 20 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до підпункту а) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду : якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Судом встановлено, що завдана відповідачем майнова шкода носить безспірний характер, який породжує факт виникнення цивільно правових обов'язків, виконання яких покладено на відповідача відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства України, які мають загальнообов'язковий характер. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв, ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Даючи юридичну оцінку доказам по справі, враховуючи те, що дорожньо-транспортна пригода 07 квітня 2016 року відбулася з вини відповідача, позивачем було сплачено власникам автомобілів, які було пошкоджено, страхове відшкодування у загальному розмірі 76911,70 грн., також беручи до уваги, що відповідачем було порушено вимоги підпункту а, підпункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1600,00 грн. З огляду на викладене, на підставі ст. 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, Закон України «Про страхування», Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved