Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ „ПриватБанк" або Банк) 09.04.2015р звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 28.03.2008р. між Банком та відповідачем [PERSON], був укладений Кредитний договір №КТН3GА0000000018, відповідно до якого останньому наданий кредит в розмірі 9 800 доларів США на термін до 28.03.2018р, а [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених Кредитним договором. В якості забезпечення виконання зобов'язання за вказаним Кредитним договором, між Банком та відповідачем [PERSON], був укладений Договір поруки, згідно до умов якого [PERSON] зобов'язався перед Банком відповідати солідарно з відповідачем [PERSON] за виконання зобов'язань за вищевказаним Кредитним договором від 28.03.2008р та виконати зобов'язання, зазначене в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання. Банк свої зобов'язання по Кредитному договору як Позичальник виконав цілком. Однак, [PERSON] свої зобов'язання згідно умов цього Договору належним чином не виконував в результаті чого станом на 26.12.2014р. має заборгованість в загальній сумі 39 502,68 доларів США, яка складається з наступного: 6885,29 доларів США - заборгованість за кредитом; 8238,51 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 195,29 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 22287,40 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи: 15,86 доларів США - штраф (фіксована частина), 1880,32 доларів США - штраф (процентна складова). Відповідно до умов Договору поруки, Банком було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за Кредитним договором, однак ця вимога залишена відповідачами без задоволення. 06.08.2015 року Банку стало відомо, що відповідач [PERSON] помер [INFO] Спадкоємцями померлого, які звернулися із заявами про прийняття спадщини є [PERSON], яка діє від себе та як законний представник від малолітнього сина померлого - [PERSON], [INFO]. Вказані спадкоємці, відповідно до норм Цивільного кодексу, успадкували не лише права, а також обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті, а тому вони повинні нести солідарну відповідальність з відповідачем [PERSON] за виконання зобов'язань за Кредитним договором. Враховуючи вищезазначене, позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], яка діє від себе та як законний представник від малолітнього сина [PERSON], на свою користь вищезазначену заборгованість за Кредитним договором №КТН3GА0000000018 від 28.03.2008р., а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654грн. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» Сидюк О.В. підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити та надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився за невідомими суду причинам, про день, час і місце слухання повідомлявся належним чином. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] вимоги позову не визнав, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність його довірителя - [PERSON], яка діє від себе та від малолітнього [PERSON], та надав до суду свої заперечення, в яких зазначив, що позов відносно його довірителя не підлягає задоволенню, оскільки після смерті [PERSON] відсутня інформація про склад спадкового майна, в зв'язку з тим, що спадкоємці не зверталися за оформленням свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, [PERSON], яка діє від себе та від малолітнього [PERSON], не прийняли та не оформили в установленому порядку спадщину. Погоджується з тим, що між позивачем та [PERSON] 28.03.2008р був укладений Кредитний договір №КТН3GА0000000018 на споживчі цілі, відповідно до якого останній отримав кошти в сумі 9 800 доларів США загальним строком до 28.03.2018р, із зобов'язанням щодо сплати за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, й згідно до Графіку погашення кредиту Позичальник повинен був надавати Банку кошти у сумі 144,33 доларів США. Але згідно до Додатку позивач, ввівши в оману [PERSON], встановив відсотки більш ніж 1% щомісячно, а саме 1,03%. Також зазначає, що 28.03.2008р між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений Договір поруки, в п.16 якого «Особливі умови договору», зазначено, що боржник повинен повернути кредит, наданий у вигляді 10409 доларів США у строк з 28.03.2008р по 28.03.2018р включно, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 12% за місяць, відсотків за користування кредитом при порушенні боржником зобов'язань по погашенню кредиту у розмірі 24% за місяць від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Зазначає, що в момент укладення як Кредитного договору так і Договору поруки, позивач навмисно збільшив відповідальність боржника, про що останній не був повідомлений та не надавав своєї згоди. Так, згідно представленого позивачем розрахунку відсоткова ставка за користування кредитом складає в період з 20.03.2008р до 05.10.2008р - 12%, а з 06.10.2008р по 16.09.2015р - 15,12%, однак поручитель згоди на односторонню зміну процентної ставки не давав. Також, у порушення ст.258 ЦК України, згідно до якої передбачена спеціальна позовна давність в 1 рік, позивач в своїх вимогах просить стягнути з відповідачів неустойку. Представник відповідача зазначив також, що відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року з 14.04.2014 року в Україні діє мораторій на нарахування штрафних санкцій, а тому дії позивача по стягненню пені і штрафів є неправомірними та безпідставними. Крім того, відповідач [PERSON] зробив останній платіж 01.12.2008р, та право на дострокове повернення кредиту, відповідно до п.10 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів», виникло у позивача 31.03.2009р, а тому також до цього строку зобов'язання по Кредитному договору [PERSON] повинно було виконано. Згідно Реєстру №3523 направлення рекомендованих листів боржників від 23.02.2015 року позивач 26.04.2015 року направив [PERSON] та [PERSON] повідомлення про дострокове повернення коштів від 18.02.2015 року, яке останні отримали 09.03.2015 року. В своєму повідомленні позивач пропонував у термін 5 календарних днів з дати його одержання погасити прострочку заборгованості та повернути суму кредиту в повному обсязі, а також нараховані проценти та штрафи. Тобто, за цим повідомленням строк повного повернення кредиту настав 14.03.2015 року. Позивач звернувся до суду з вимогою до поручителів тільки 16.09.2015р, тобто за строком пред'явлення вимоги. Вважає, що договір поруки від 28.03.2008 року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] втратив чинність шляхом припинення 31.05.2009р. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON], яка діє від себе та від малолітнього [PERSON], в повному обсязі. Щодо наданих до суду [PERSON], представником відповідача [PERSON], яка діє від себе та від малолітнього [PERSON], заперечень представник позивача надала до суду пояснення, згідно до яких зазначила, що у разі невиконання боржником основного зобов'язання Банк, як іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідач [PERSON], яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину, якщо протягом 6 місячного строку з часу відкриття спадщини не заявила про її відмову. Крім того, згідно до ст.ст.61, 65 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то майно, яке було одержано за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тому, дружина померлого Позичальника відповідає перед Банком не тільки як спадкоємець, а й як учасник спільної сумісної власності. Також, щодо посилання представника відповідача на підвищення відсоткової ставки 06.10.2008р з 12% до 15,12%, вказує, що такі випадки дійсно існують, але вони були визначені сторонами (Банком та Позичальником) при укладенні Кредитного договору. Так, відповідно до п.2.3.1 даного Договору Банк в односторонньому порядку збільшує розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме зміні курсу долару США до гривні. Вказує, що обґрунтовуючи розмір підвищення процентної ставки в кожному конкретному випадку необхідно використовувати комплексний підхід для використання умов такого підвищення. Зауважила стосовно строку позовної давності до пені, а саме те, що згідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України та вважає, що підстав для застосування позовної давності до вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобов'язання триває, та відсутня можливість встановити початок перебігу позовної давності, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, щодо заборони нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості за Кредитними договорами з 14.04.2014р громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися з цього періоду з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася АТО, зазначила, що розпорядженням КМУ від 05.11.2014р прийнято рішення про зупинення дії розпорядження КМУ щодо переліку населених пунктів, де проводилися АТО, а тому відсутні підстави для зупинення нарахування пені та/або штрафів. Щодо Договору поруки представник позивача зазначила, що відповідно до п.11 Договору поруки встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за Кредитним договором, а відповідно до п.12 Поруки дія договору припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором. Просила не приймати до уваги зауваження представника відповідача та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.03.2008р. між Банком та відповідачем [PERSON], був укладений Кредитний договір №КТН3GА0000000018, відповідно до якого останньому наданий кредит в розмірі 10409 доларів США на термін до 28.03.2018р. зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом. [PERSON] в свою чергу зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених Кредитним договором. Відповідно до п.2.3.1 Кредитного договору Банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні кон'юктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення договору ; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитам банків України у відповідній валюті. Відповідно до п.5.1 та п.8.4 Кредитного договору при порушенні Позичальником зобов'язань із погашення Кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день просрочки, але не менше 1 гривні. Відповідно до п.5.3 та п.6.4 Кредитного договору при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Кредитним договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до п.5.5 Кредитного договору терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів за даним договором встановлений сторонами тривалістю 5 років. В забезпечення виконання зобов'язання по вищезазначеному кредитному договору 28 березня 2008 року був укладений договір поруки №КТН3GA0000000018 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], згідно якого [PERSON] є поручителем по вказаному Кредитному договору, і бере на себе зобов'язання перед Банком відповідати за виконання зобов'язань за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Відповідно до п.4 вказаного Договору поруки у випадку невиконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Як встановлено судом, позивач виконав умови договору, а відповідач [PERSON] отримав за вищевказаним Договором від 28.03.2008р обумовлену суму грошей, але порушив умови цього договору щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, у зв'язку з чим, станом на 26.12.2014р має заборгованість в загальній сумі 39 502,68 доларів США, яка складається з наступного: 6885,29 доларів США - заборгованість за кредитом; 8238,51 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 195,29 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 22287,40 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи: 15,86 доларів США - штраф (фіксована частина), 1880,32 доларів США - штраф (процентна складова). 26.02.2015 року [PERSON] та [PERSON] позивачем були направлені листи повідомлення від 18.02.2015 року з вимогою про достроково погашення кредитної заборгованості у термін не пізніше 5 календарних днів з дати одержання цього повідомлення. Судом також встановлено, що Поручитель [PERSON] помер [INFO]. Згідно інформації, наданої приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Басенко К.М., 08.01.2014 року було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] на підставі поданої заяви дружини померлого, [PERSON], яка діяла від себе та як законний представник малолітнього сина померлого, [PERSON], [INFO], про прийняття спадщини. Щодо складу спадкового майна інформація відсутня через те, що спадкоємці не зверталися за оформленням свідоцтв про право на спадщину та відповідно не подавали ніяких документів щодо спадкового майна. Застосовуючи норми матеріального права, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст.526, 527 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст..553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.607 ЦК України зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Відповідно до ст.608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст..629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності із ст.ст.1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (кошти в такій же сумі) у термін і в порядку, що встановлені договором; за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно ст.ст.1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п.5 ч.1 ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Згідно ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Проаналізувавши усі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає необхідним позовні вимоги Банку задовольнити частково, стягнувши заборгованість за Кредитним договором у загальному розмірі 39 502,68 доларів США, що за курсом 15,76 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.12.2014р складає 622 562,20 грн, лише з відповідача [PERSON], який не виконав належним чином відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених цим Договором. Що стосується позовних вимог Банку про стягнення кредитної заборгованості з відповідача [PERSON], яка діє від себе та як законний представник від малолітнього сина [PERSON], суд вважає необхідним відмовити Банку в цій частині позовних вимог, оскільки як встановлено в судовому засіданні спадкоємці після смерті [PERSON] не прийняли та не оформили в установленому порядку спадщину. Крім того, враховуючи положення статті 607, частини першої статті 608 ЦК України, а також сутності поруки як особистого зобов'язання відповідати за належне виконання основного зобов'язання, спадкоємці поручителя не є солідарними боржниками за кредитним договором. Також, у відповідності із ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору у сумі 3654грн.

Outcome: partial