Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Свої позовні вимоги мотивує тим, що проживає в [INFO] в квартирі, яка за рішенням виконкому Жовківської міської ради № 402 від 10.06.1993 року передана у спільну часткову власність відповідно до Закону України «Про приватизацію Державного житлового фонду» їй, її дочці [PERSON] та [PERSON], який доводився чоловіком сестри її матері, які померли та який проживав з ними, позивач доглядала за ним, здійснила його поховання. [PERSON] помер 16.10.1997 року про що стверджено листом Жовківського відділу РАГС (актовий запис № 109). З часу смерті [PERSON] позивач надалі проживає в квартирі однак (дочка з 2007 року з квартири виписана), утримує таку, сплачує всі комунальні платежі, ремонтує квартиру, підтримую її в належному стані, тобто продовжує відкрито володіти належною померлому часткою квартири. Квартира складається з 2-х кімнат загальна площа якої становить 50.2 кв.м, житлова 28.0 кв.м Позивач в судове засідання не з'явилась, однак, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, позов просить задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлений, однак подав до суду листа про розгляд справи у відсутності представника Жовківської міської ради та виконавчого комітету. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлений. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] належить задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач на даний час проживає у [INFO]. З копії свідоцтва про право власності на квартиру від 23.06.1993 року, вбачається, що квартира № 29 по вул. Львівській у м. Жовква, належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]. З копії будинкової книги та довідки виданої КП «Жовківським міським відділенням житлово-комунального господарства», вбачається, що [PERSON], зареєстрована постійно з 1985 року у [ADDRESS] та займає житлову площу двох кімнат. З листа начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану Жовківського РУЮ, вбачається, що 17.10.1997 року Жовківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівської області зареєстровано смерть гр. [PERSON], який помер 16.10.1997 року, місце смерті місто Жовква Львівської області, актовий запис № 109. Відповідно до\~статті 3 ЦПК України\~та\~статті 15 ЦК України\~у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право. Щодо вибору способу захисту права, то такий\~є вірним, оскільки в спорах про визнання права власності позивачем виступає особа, яка фактично являється власником. Можливість пред"явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає із положень статей\~15,\~16 ЦК України, а також\~частини четвертої\~статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права власності. Відповідно до\~ст. 344 Цивільного кодексу України,\~набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог, встановлених законом. Статтею ч. 1\~ст. 344 Цивільного Кодексу України,\~передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно із\~ст. 344 ч. 4 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи,, що Цивільний Кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року (п. 1. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України) норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а відтак визнання за рішенням суду права власності на нерухоме майно (ч. 4 ст. 344 ЦК України) може мати місце з 1 січня 2011 року. Зважаючи на встановлені обставини суд вважає, що заявлений позов є доведеним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення. Позивачка на законних підставах, добросовісно заволоділа частиною квартири, і продовжує відкрито і безперервно володіти цим нерухомим майном понад 10 років. Оскільки починаючи з 1997 року по теперішній час позивач фактично добросовісно, відкрито, безперервно володіла та продовжує володіти, користувалася та продовжує користуватися майном [PERSON], а саме 1/3 частиною квартири, утримувала та утримує дане жиле приміщення, суд приходить до висновку, що позивач набув право власності на дане майно за набувальною власністю на законних підставах. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та обґрунтованими. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved