Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивачка,посилаючись на те,що в свій час була власником житлового будинку [ADDRESS],в силу свого віку тяжко захворіла і подарувала згаданий будинок своїй дочці - [PERSON],відповідачу у справі. Право власності на зазначений будинок з господарськими будівлями обдарована оформила у встановленому порядку,зареєструвала своє право власності на згаданий будинок в БТІ,отримала Витяг з права власності на нерухоме майно за реєстраційним №25138115 від 14 вересня 2009 року,а враховуючи те,що відповідачка вчинила дії,якими відмовилася від Дарунку,в порушення вимог Закону не вчинила всіх необхідних та істотних дій що б свідчили про те,що відбулася передача будинку від власника до обдарованої,тому просила суд з цих підстав розірвати Договір дарування жилого будинку від 25 жовтня 2008 року,визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію права власності відповідачки на нерухоме майно та визнати за нею право власності на нерухоме майно,а саме - на житловий будинок [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивача за письмовою довіреністю - [PERSON] позовні вимоги своєї довірительки підтримала,при цьому надала суду відповідні пояснення на підтримання позову та зазначила обставини на які вона опиралася як на підставу своїх вимог під час обгрунтування позовних вимог. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] не з»явилася,про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином,причину неявки не зазначила,заяв не надіслала, а тому суд вважає за можливе розглянути справу та винести рішення на підставі доказів,досліджених в судовому засіданні. Свідки - [PERSON],[PERSON],[PERSON] суду пояснили,що відповідачка [PERSON] з моменту підписання Договору дарування (2008 рік) тільки один раз приїздила з Росії в м.Радомишль на декілька днів,за своєю мамою - [PERSON] не доглядає,не утримує її,не надає матеріальної допомоги,будь-яких дій,які б свідчили про те,що вона має бажання прийняти дарунок (будинок) вона не вчиняла,в будинку постійно проживає тільки [PERSON],яка самостійно сплачує кошти за надані комунальні послуги та опікується будинком з господарськими спорудами,що розташований по [ADDRESS] Суд вислухавши пояснення представника позивача по справі,свідків,дослідивши матеріали справи,оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності приходить до наступного. Судом встановлено,що 25 жовтня 2008 року [PERSON](надалі -Даруватель) уклала з [PERSON](надалі-Обдарована) Договір дарування жилого будинку з господарськими будівлями,що розташований по [ADDRESS] Право власності на зазначений будинок з господарськими будівлями Обдарована оформила у встановленому порядку,зареєструвала своє право власності на згаданий будинок в БТІ,отримала Витяг з права власності на нерухоме майно за реєстраційним№25138115 від 14 вересня 2009року. Також встановлено судом,що відповідачка [PERSON] з моменту підписання Договору дарування (2008 рік) тільки один раз приїздила з Росії в м.Радомишль на декілька днів в жовтні 2012 року надіслала позивачці лист в якому відмовилася від Дарунка та розірвала на дрібні шматки оригінал Договору Дарування та Витяг з реєстру прав власності БТІ,будь-яких дій,які б свідчили про те,що вона має бажання прийняти дарунок (будинок) вона не вчиняла,в будинку постійно проживає тільки [PERSON],яка самостійно сплачує кошти за надані комунальні послуги та опікується будинком з господарськими спорудами,що розташований по [ADDRESS] Згідно з ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення умов Договору другою стороною та в інших випадках,встановлених договором або Законом.Істотним є таке порушення стороною Договору,коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того,на що вона розраховувала при укладенні Договору. Відповідно до ст.728 ЦК України до вимог про розірвання Договору дарування засосовується позовна давність в один рік,при цьому вказана стаття Закону не містить особливостей початку перебігу позовної давності, а тому в даних правовідношеннях застосовується загальне правило,передбачене ч.1 ст.261 ЦК України - перебіг позовної давності починається від дня,коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу,яка його порушила. Приймаючи до уваги те,що відповідачка надіслала на адресу позивачки лист про відмову від зобов»язань за Договором дарування в жовтні 2012 року суд поновляє позивачці строк позовної давності для звернення до суду за захистом своїх порушених прав. У відповідності до ч.2 ст.724 ЦК україни обдаровуваний має право у будь-який час до прийняття дарунку на підставі Договору дарування з обов»язком передати дарунок у майбутньому відмовитися від нього. Статтею 203 ЦК України передбачено,що особа,яка вчиняє правочин,повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності та його волевиявлення має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог,які встановлені ст.203 ЦК України.Якщо недійсність правочину прямо не встановлена Законом але одна із сторін або інша заінтере-сована особа заперечує його дійсність на підставах,встановлених Законом,такий правочин може бути визнаний судом недійсним -(оспорюваний правочин). У відповідності до ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин,які мають істотне значення,такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце,якщо сторона заперечує наявність обставин,які можуть перешкодити вчиненню правочину або якщо вона замовчує їх існування. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року №9 „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" визначено,що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин,які впливають на вчинення правочину.Наявність умислу в діях відповідача,істотність значення обставин,щодо яких особу введено в оману і сам факт обману повинна довести особа,яка діяла під впливом обману,при цьому обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Приймаючи до уваги викладене,суд приходить до висновку про те,що в судовому засіданні представник позивача - [PERSON] надали докази того,що на момент укладання договору Дарування жилого будинку її довірителька діяла під впливом обману і зазначила підстави щодо того,що відповідачка ввела в оману довірительку щодо подальших обов»язків по її утриманню та догляду,а тому задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. У відповідності до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно,якщо інше прямо не випливає із Закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved