Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: Дев`ята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина на нерухоме майно, яку вона прийняла шляхом звернення до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Але державним нотаріусом було відмовлено позивачу в отриманні свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому позивач просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0604 га, кадастровий номер [NUMBER] , за адресою: Київська [ADDRESS] Святошинський район, с. [ADDRESS] ГО [ADDRESS] з цільовим призначенням для ведення садівництва. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.11.2018 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Києво-Святшинського районного суду Київської області від 10.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку загального позовного провадження. У судове засідання позивач та її представник не з`явились. Представник позивача направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання представник Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, не зявився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У судове засідання представник третьої особи Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори не з`явився. До суду направив заяву про слухання справи у їх відсутність. Проти позову не заперечував. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. При розгляді справи судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 08.01.2018 року відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Після її смерті залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки, площею 0,0604 га, кадастровий номер [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] Святошинський район, с. [ADDRESS] - [ADDRESS] ГО [ADDRESS] з цільовим призначенням для ведення садівництва. Судом встановлено, що згідно витягу з державного земельного кадастру, підставою виникнення права у померлої [PERSON] на земельну ділянку було рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 24 лютого 1998 року №31. На виконання зазначеного рішення 5 червня 1998 року на ім`я померлої [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] . Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи, заведеної на підставі заяви позивача про прийняття спадщини. 03.10.2018 року державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0604 га, кадастровий номер [NUMBER] , за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська- [ADDRESS] ГО [ADDRESS] з цільовим призначенням для ведення садівництва на її ім`я після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Статтями 15 та 16 ЦК України, передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та положеннями Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. В силу ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пленум Верховного Суду України у п. 20 своєї постанови "Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз`яснив, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України). Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України, поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). В силу ч.2 ст. 373 ЦК України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. За змістом п. «г» ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України). У роз`ясненнях, наданих у п.23 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем, права власності, в порядку спадкування за законом, на земельну ділянку після смерті [PERSON] .

Outcome: approved