Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просить визнати за нею, право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 54,5 кв.м., яка складається в цілому з двох кімнат житловою площею 33,5 кв.м., яка була придбана у [PERSON] за договором купівлі-продажу нерухомого майна за № 98.03-336 від 04.03.1998, що був укладений у Філії Одеської спеціалізованої Біржі Нерухомості. При цьому посилаються на те, що між нею - [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON] з іншої, 04.03.1998 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна за № 98.03-336, згідно якого [PERSON] продав, а вона купила квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS]. Зазначений Договір був посвідчений Директором Філіалу Одеської спеціалізованої Біржі Нерухомості Чеховським Г.В. Оскільки умовами Договору було передбачено, що він не підлягає подальшому нотаріальному посвідченню, його нотаріальне посвідчення не проводилось та в подальшому він був зареєстрований в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості у книзі № 249.пр.4.ІІІ.98г. стр. 149 запис № 204. Сторонами були виконані всі умови зазначеного Договору, у тому числі п. 6, згідно якого квартира продана за 22000,00 грн., які відповідач отримав до підписання цього договору. Після чого вона вселилася до квартири, де й проживає по теперішній час. Оригінал договору купівлі-продажу нерухомого майна від 04.03.1998 за № 98.03-336 нею був втрачений, про що нею подано відповідне оголошення до друкованого видання «Чорноморські новини» випуск № 5 (21796) від 19.01.2017. При цьому згідно довідок КП «БТІ» Одеської міської ради від 04.03.2016 за № 46916967 та КП «ЖКС» від 26.12.2016 за № 462, вона зареєстрована як власник квартири за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про те, що позов підтримує та просять розглянути справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивачки, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.03.1998 року Жовтневою Філією Одеської Спеціалізованої Біржі Нерухомості було зареєстровано договір купівлі-продажу нерухомого майна за № 98.03 - 336 укладений між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, відповідно до якого остання придбала квартиру [ADDRESS] загальною площею 54,5 кв.м., яка складається в цілому з двох кімнат площею 32,6 кв.м. Відповідно до п. 6 договору квартира продана за 22000 гривень, які отримані продавцем до підписання договору. 20.03.1998 р. позивачка зареєструвала своє право власності в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості у книзі № 249.пр.4.ІІІ.98г. стр. 149 запис № 204. Згідно довідки витягу з домової книги [PERSON] з 27.03.1998 року була зареєстрована в квартирі [ADDRESS]. Отже сторони договору виконали умови договору купівлі-продажу в повному обсязі. Згідно свідоцтва про зміну імені Серія [NUMBER], що видано 26.04.2008 року [PERSON] змінила ім'я на [PERSON]. Згідно листа КП „БТІ" Одеської міської ради № 469169.67 від 04.03.2016 р. станом на 31.12.2012 р. право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору договір купівлі-продажу № 98.03 - 336, зареєстрованого Жовтневою Філією ОСБН 04.03.1998 р. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], станом на 09.03.2017 року квартира складається з 2 кімнат житловою площею 33,5 кв.м., загальна площа квартири - 54,5 кв.м. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 р.) якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Оскільки оригінал договору купівлі-продажу нерухомого майна від 04.03.1998 за № 98.03-336 позивачкою був втрачений, нею подано відповідне оголошення до друкованого видання «Чорноморські новини» випуск № 5 (21796) від 19.01.2017. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже суд вважає, що сторонами договору були виконані всі умови договору купівлі-продажу, проте, оскільки оригінал договору купівлі-продажу квартири був втрачений, а видача дублікатів біржових договорів діючим законодавством, яке регулює діяльність товарних бірж, не передбачена, позивачка позбавлена можливості належним чином розпоряджатися належним їй майном. Таким чином, суд вважає, що за позивачкою слід визнати право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 54,5 кв.м., яка складається в цілому з двох кімнат житловою площею 33,5 кв.м., яка була придбана у [PERSON] за договором купівлі-продажу нерухомого майна за № 98.03-336 від 04.03.1998, що був укладений у Філії Одеської спеціалізованої Біржі Нерухомості.

Outcome: approved