Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач вказує, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 22.02.2011 року [PERSON] було надано кредит в сумі 300 гривень у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору. Оскільки позичальником належним чином не виконані зобов"язання за кредитним договором, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 87753 грн. 94 коп. Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлений відповідно до ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України /а.с.48/. Оскільки від відповідача заперечення та заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, то суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст.280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного. Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України , інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.( ч. 1ст. 1054 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, складає між ним та банком договір № б/н від 22.02.2011 року, про що свідчить його підпис у заяві. Наданий Банком розрахунок заборгованості (а.с.5-6)свідчить про те, що відповідач належним чином умови договору не виконував. Станом на 31 січня 2018 року заборгованість відповідача становить 87753 грн. 94 коп., яка складається із наступного: заборгованість за кредитом 3584 грн. 53 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 75369 грн. 46 коп., пеня 4145 грн., штраф /фіксована частина/ 500 грн., штраф (процентна складова) 4154 грн. 95 коп. Відповідно до уточнень позивача від 17 квітня 2018 року , комісія відповідачу не нараховувалася (а.с.56). Правильність наданих банком розрахунків заборгованості підтверджується умовами кредитного договору і не спростована відповідачем в установленому законом порядку. Разом із цим, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь Банку пені та штрафу, суд приходить до наступного.\~ Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. З огляду на зазначене, позовна вимога в частині про стягнення пені в розмірі 4145 грн. підлягає задоволенню , а позов в частині стягнення штрафу /фіксована частина/ 500 грн., штраф (процентна складова) 4154 грн. 95 коп., задоволенню не підлягає. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 83098 грн. 99 коп. В силу ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог, що складають в розмірі 1668 грн. 53 грн. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. На підставі викладеного ,

Outcome: partial