Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому з уточненням просить: стягнути з [PERSON] франшизу в розмірі 1000 грн.; з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 206,50 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26 квітня 2014 р. мала місце ДТП, в якій пошкоджено його автомобіль «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER]. Даний факт підтверджується постановою Сихівського районного суду м.Львова від 14 травня 2014 р. по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої винним у скоєнні ДТП за ст.124 КУАП визнано [PERSON], водія автомобіля «Сітроен», д.н.з.[NUMBER], та цивільно-правова відповідальність такого застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/9766536. Позивач звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування та 16 жовтня 2014 р. згідно з листом повідомлено про прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, яке йому в розмірі 1972,54 грн. виплачено (перераховано на рахунок) тільки 24 лютого 2015 р. Тому просить стягнути з страхової компанії пеню за прострочення виконанні зобов'язань за період з 16 жовтня 2014 р. по 24 лютого 2015 р. в розмірі 206,50 грн. З відповідча [PERSON] просить стягнути франшизу, яка становить 1000грн. У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином в порядку ст.ст.75-76 ЦПК України викликалися до суду, а тому згідно зі ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу заочно у їх відсутності за наявності у справі достатніх матеріалів, проти чого представник позивача не заперечив. У зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку, з огляду на таке. 26 квітня 2014 р. о 12.30 год. на вул.Чукаріна-пр.Червоної Калини в м.Львові відбулось зіткнення між автомобілем «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER], яким керував позивач [PERSON], та автомобілем «Сітроеен» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія [PERSON], що підтверджується постановою судді Сихівського районного суду м.Львова від 14 травня 2014 р. (справа №464/4303/14-п), якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України дана постанова є обов'язковою в частині, що стосується вчинених відповідачем дій, тому вина [PERSON] у вчиненні ДТП не підлягає доказуванню. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» згідно полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/9766536. Позивач звернувся до відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування. Листом останнього від 16 жовтня 2014 р. повідомлено про прийняття рішення про виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 1972,54 грн. та яке згідно з платіжним дорученням №8224 від 24 лютого 2015 р. виплачено 24 лютого 2015 р. Відповідно до Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно з розрахунком, здійсненого позивачем відповідно до вимог чинного законодавства, пеня у зв'язку із простроченням відповідачем ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» своїх зобов'язань по виплаті страхового відшкодування за період з 16 жовтня 2014 р. по 24 лютого 2015 р. становить 206,50 грн. Даний розрахунок відповідачем не спростовано та власного розрахунку не надано, а відтак такий приймається судом до уваги як підстава для стягнення із страхової компанії на користь позивача згаданого розміру пені. У ст.12 Закону України „Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Розмір франшизи згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/9766536становить 1000 грн. За таких обставин та враховуючи, виплату позивачу страхового відшкодування на зменшення суми франшизи, те, що відповідач [PERSON] наданим йому правом щодо подання суду письмових заперечень проти позову із зазначенням доказів в таке заперечення відповідно до ст.128 ЦПК України не скористався, а тому суму франшизи в розмірі 1000 грн. слід стягнути з відповідача, як винуватця ДТП та заподіяювача шкоди, на користь позивача. Розподіляючи судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд враховує наступне. У відповідності до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, якими зокрема є витрати на правову допомогу. Так, на відповідачів слід покласти документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Щодо стягнення 1000 грн. витрат на правову допомогу, заявленої позивачем, то суд приходить до наступного. Згідно із ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивачем надано суду договір про надання правової допомоги від 29 травня 2014 р., відповідно до якого година роботи становить 200 грн., акт виконаних робіт, за яким складення позовної заяви та формування необхідних додатків складає 5 год., а також квитанцію від 8 липня 2014 р. про сплату 1000 грн. Враховуючи обсяг матеріалів справи, а також виходячи з складності, обсягу та характеру наданої адвокатом допомоги, суд приходить до висновку що необхідний та достатній час для складення позовної заяви не повинен перевищувати 2 годин, а тому, враховуючи погоджену сторонами вартість години роботи у 200 грн., дані витрати підлягають частковому задоволенню в розмірі 400 грн. Відтак, з кожного з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 321,80 грн. судових витрат. На підставі ст.1194 ЦК України, Закону України „Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст.10, 57-61, 88, 128, 212-215, 218,224-226 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved