Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 листопада 2015 року о 20 год. 34 хв. В місті Києві в районі бульвару Дружби Народів 20, керуючи автомобілем [NUMBER] водій [PERSON], під час руху не врахував дорожню обстановку, не був уважним, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], що належить позивачу. 09.03.2016 року Постановою Печерського районного суду м. Києва [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Внаслідок ДТП позивач отримала тілесні ушкодження: забій м'яких тканин голови та дисторзія зв'язок шийного відділу хребта. Автомобіль відповідача на момент ДТП був застрахований в АТ «СК «Україна», страховий поліс № АІ 5674960. Відповідно до інформації, що міститься в Центральній базі даних МТСБУ (копія витягу додається) ПрАТ «СК «Україна» з 01 липня 2015 року була позбавлена права укладати договори страхування. В результаті ДТП автомобіль «Мазда-3», державний номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження, а саме деформовано задній бампер, задня кришка багажника, задні ліхтарі (стопи), праві обидві двері, переднє праве крило, капот, передній бампер, декоративна решітка. Відповідно до акту виконаних робіт № НР04-АБР від 23.02.2016 року Позивач сплатила за деталі та ремонтні роботи автомобіля на загальну суму 130000,00 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру. Крім того Позивач зазнала моральної шкоди, яку оцінює у 20\~000,00 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.11.2018 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження. 16.01.2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що заперечує проти стягнення моральної та майнової шкоди, вважає позовну заяву не законною, безпідставною, не обґрунтованою та просив суд відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог. Позивач та його представник в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника позивача, у якій представник позов підтримав та просив його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, від нього не надходила заява про розгляд справи у його відсутності, зважаючи на те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Постанови Печерського районного м. Києва від 09.03.2016 року, [PERSON] 17.11.2015 року о 20 годині 34 хв., керуючи автомобілем «Део Ланос», ДНЗ АА 3457 КЕ на [PERSON] Народів в м. Києві, під час руху не врахував дорожню обстановку, не був уважним в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мазда», ДНЗ АР0039ВО. Водій [PERSON] порушив п. 2.3б, п.12.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП матеріальних збитків задано обом транспортним засобам. Так, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності. Автомобіль відповідача на момент ДТП був застрахований в АТ «СК «Україна», страховий поліс № АІ 5674960, копія якого наявна в матеріалах справи. 19.11.2015 року [PERSON] звернулась до АТ «СК «Україна» із повідомленням про ДТП та 22.12.2015 року позивач зверталась до Моторного (транспортного) страхового бюро України. У відповіді МТСБУ від 05.01.2016 року № 3/1-04/245 позивача було повідомлено про те, що МТСБУ не може застосувати до зазначеного страховика заходів впливу, оскільки членство останнього в МТСБУ було припинено, Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Позивач [PERSON], користуючись своїм правом на відшкодування завданої шкоди звернулась до особи, яка була визнана винною в ДТП. Відповідно до Звіту № 119/12/15 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 28.12.2015 року, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику внаслідок пошкодження КТЗ «Мазда-3» реєстраційний номер [NUMBER] становить 137\~625,10 грн. [PERSON] виконаних робіт ФОГ1600231 виданого СТО «[PERSON] Мега Моторс» загальна вартість виконаних робіт, запасних частин та витратних матеріалів становить 130\~259,00 грн. Відповідно до Квитанції до прибуткового касового ордеру №029/1-к позивач [PERSON] 29.01.2016 року сплатила 70\~000, 00 грн. згідно заказ-наряд ФОГ1600231. Відповідно до Квитанції до прибуткового касового ордеру №025/2-к позивач [PERSON] 29.01.2016 року сплатила 60 259, 00 грн. згідно заказ-наряд ФОГ1600231 Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до положень вказаної статті до збитків, зокрема, належать втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Вказані збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи неправомірними діями інших осіб, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого це шкода, повязана з пошкодженням транспортного засобу. Відповідно до положень ст. 29 вказаного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до роз'яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати па увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, враховуючи вищезазначене суд приходить до переконання, що надані позивачем докази в повному обсязі доводять, що заявлена вартість матеріального збитку заподіяного [PERSON] внаслідок ДТП становить 130\~000,00 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. [PERSON] ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Відповідно до роз'яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин. Визначаючи розмір моральної шкоди по даній справі суд враховує, що в результаті неправомірних дій та порушення ПДР України водієм [PERSON] внаслідок ДТП, позивачу було завдано моральних та душевних страждань, вона змушена була змінити свій звичний день, оскільки витрачала не мало часу на поїздки до станцій технічного обслуговування державної автомобільної інспекції для отримання необхідних документів та ін.. Крім того, в результаті ДТП позивач отримала тілесні ушкодження: забій м'яких тканин голови та дисторзія зв'язок шийного відділу хребта, що підтверджується довідкою виданою Київською міською клінічною лікарнею № 4 від 10.11.2015 року № 1728. Враховуючи викладене та обставини скоєного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають задоволенню у розмірі 5000 грн. на користь позивача [PERSON] Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. [PERSON] квитанції АБ «Приватбанк» від 15.11.2018 року позивач сплатила за дві вимоги 1500 грн. судового збору. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» у 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2018 року становитиме 1762 гривень. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 704,80 грн. Тобто, станом на дату звернення позивачем [PERSON] із позовною заявою до суду, ставка судового збору за одну позовну вимогу немайнового характеру становила 704,80 грн. відповідно за дві позовні вимоги не майнового характеру судовий збір становить 1409,60 грн. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору підлягають задоволенню у розмірі 1409,60 грн.

Outcome: partial