Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області, Менської районної державної адміністрації, відділу Держземагенства у Менському районі Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] батька [PERSON], та просила встановити факт, що [PERSON] є сином [PERSON], померлої [INFO], встановлення якого необхідне для оформлення спадщини. Позов мотивований тим, [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить право на три земельні частки (паї) земельного пайового фонду КСГП «Праця», розміром 4,00 умовних кадастрових гектарів кожна без визначення між цих ділянок в натурі, які він успадкував після померлої матері, а її бабусі - [PERSON], проте юридично за життя спадщину не оформив. За життя [PERSON] мала право на земельну частку (пай) згідно із сертифікатом на земельну частку (пай) та успадкувала такі права після смерті своїх рідних сестер, а саме померлої [INFO] [PERSON] та померлої [INFO] [PERSON] і також не оформила свої спадкові права. На даний час сертифікати на право на земельну частку (пай) втрачені, крім того, втрачені документи, які підтверджують родинні відносини між її батьком [PERSON] та його матір'ю [PERSON], в зв'язку з чим нотаріусом відмовлено у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) та рекомендовано звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, в позовній заяві просить провести розгляд справи без її участі. Представники відповідачів - Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області, відділу Держземагенства у Менському районі Чернігівської області, Менської районної державної адміністрації, в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного. Спадкові відносини регулюються ЦК України 2003 року. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Стольне Менського району Чернігівської області, про що виконкомом Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області було видано свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с. 9). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Із заповіту, посвідченого секретарем виконкому Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області 04 липня 1997 року та зареєстрованого в реєстрі за №34, вбачається, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] (а.с.10) Як вбачається з матеріалів спадкової справи №192/2008 , заведеної за заявою [PERSON], остання у встановлений законом строк звернулася до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а 02 червня 2009 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Іншим спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] (а.с. 53), проте останній до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини не звертався, на час відкриття спадщини із спадкодавцем постійно не проживав. 03 жовтня 2008 року та 02 червня 2009 року [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, належні померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, та на право на земельну частку (пай) та на майновий пай, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0268204 та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського товариства (майновий сертифікат) серії ЧНМН №1534 належали померлій 20 березня 2005 року [PERSON] - дружині [PERSON], який прийняв після її смерті спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (а.с. 62, 63). У видачі свідоцтв про право на спадщину на право на земельні частки (паї), які належали померлим [INFO] [PERSON], [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON], і були успадковані [PERSON] відмовлено у зв'язку з втратою сертифікатів на право на земельну частку (пай) та недоведеністю факту родинних відносин між [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.28). Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.23 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вiдповiдно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК Укpаїни, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. За повідомленням відділу реєстрації актів цивільного стану Менського районного управління юстиції Чернігівської області №1005/02-23 від 29 вересня 2010 року актового запису про народження [PERSON], [INFO], не виявлено, перевірка проведена за сім років (а.с. 21). Відсутність документів, підтверджуючих факт родинних відносин між померлою [INFO] [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO], позбавляє позивача можливості оформити спадщину після смерті її батька. Як вбачається з довідок № 619 та №620 від 17 липня 2012 року, виданих виконкомом Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області, [PERSON] проживав та був зареєстрований з 1965 року по [INFO] (виписаний у зв'язку зі смертю) по [ADDRESS], а [PERSON] проживала та була зареєстрована з 1948 року по [INFO] (виписана у зв'язку зі смертю) по [ADDRESS] (а.с. 33, 34). Зазначене також підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с. 60, 61). Відповідно до довідок № 616 від 17 липня 2012 року, №1120 від 23 грудня 2014 року, виданих виконкомом Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області, та матеріалів спадкової справи №192/2008 [PERSON] своєчасно в шестимісячний строк з 10 червня по 10 грудня 1997 року прийняв спадщину після померлої [INFO] матері - [PERSON], здійснював її похорон за власний рахунок (а.с. 32, 61, 74). З витягів з погосподарських книг №2 та №11 за 1955-1957 роки по Стольненській сільській раді вбачається, що головою господарства під особовим рахунком №120, яке мало статус колгоспного двору, була [PERSON], 1914 року народження, разом з нею у даному господарстві проживали сестри - [PERSON], 1917 року народження, та [PERSON], 1910 року народження, племінник - [PERSON], 1936 року народження; 12 березня 1955 року [PERSON] та [PERSON] вибули в господарство № 916. Головою господарства № 916 року, яке також мало статус колгоспного двору, з 1955 року була [PERSON], членами її сім'ї: син - [PERSON], 1936 року народження; невістка - [PERSON], 1929 року народження; внук - [PERSON], [INFO] (а.с. 87-89). На підставі досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності, враховуючи неможливість позивача довести родинні відносини між її батьком [PERSON] та бабусею [PERSON] в іншому, аніж в судовому порядку, суд вважає за можливе встановити факт, що померла [INFO] [PERSON] є матір'ю [PERSON], який помер [INFO]. Для прийняття спадщини відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина та батьки померлого. Відповідно до ст.530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або неприйнятті ними спадщини, а також у разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках брати та сестри померлого, а також дід та баба померлого як з боку батька, так з боку матері (друга черга). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], про що виконкомом Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області видано свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с.15). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Спадкоємцем за законом другої черги після померлої [PERSON] була її сестра [PERSON] (а.с.16,18), яка фактично прийняла спадщину після її смерті, а саме здійснювала догляд за будинком, сплачувала страхові платежі, в її користування перейшли речі померлої, що підтверджується довідкою № 618 від 17 липня 2012 року, виданою виконкомом Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області (а.с. 31). Крім того, [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали з 1950 року по [ADDRESS], виписані у зв'язку зі смертю, що вбачається з довідки № 622 від 17 липня 2012 року, виданої виконкомом Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області (а.с.30). Із свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в с. Стольне Менського району Чернігівської області (а.с. 17). Спадкоємцем за законом другої черги після її смерті була її сестра [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с.20). Проте після відкриття спадщини після померлої [PERSON] [PERSON] не встигла прийняти спадщину, померла [INFO]. Відповідно до ст.551 ЦК УРСР, якщо спадкоємець закликаний до спадкування по закону або по заповіту, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (ст.549 даного Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Таким чином, право на прийняття належної [PERSON] спадщини, що відкрилась після померлої [INFO] [PERSON] перейшло до її сина - [PERSON]. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] прийняв спадщину після померлих тітки - [PERSON] та матері - [PERSON], шляхом фактичного вступу у володіння і управління спадковим майном, а саме доглядав за їх будинками, сплачував страхові платежі, в його користування перейшли речі померлих, здійснював похорон матері за власний рахунок, а тому мав право на спадкування у відповідності до положень ст.ст. 529, 548, 549, 551 ЦК УРСР (а.с. 30, 32, 61, 74). За повідомленнями Державного нотаріального архіву Чернігівської області Головного управління юстиції Чернігівської області від 11 грудня 2014 року № 3561/01-17, № 3562/01-17, №3563/01-17 спадкові справи після померлих [INFO] [PERSON], [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON] не заводились (а.с. 46-48). Як вбачається з матеріалів справи, до складу спадщини після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] входять належні кожній із них права на земельну частку (пай) розміром 4,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цих часток в натурі (на місцевості) із земель колишнього КСГП «Праця» с. Стольне, посвідчені відповідно сертифікатами на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0268184, серії ЧН №0268185, та серії ЧН № 0268187, виданими Менською районною державною адміністрацією Чернігівської області на підставі рішення від 07 серпня 1996 року № 246 - 30 серпня 1996 року (а.с.22-26). Проте вказані сертифікати були втрачені, що позбавляє позивача можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі. Відповідно до положень статей 1, 2 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай), є рішення суду. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.11 постанови від 30 травня 20108 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). За повідомленням Відділу Держземагенства у Менському районі Чернігівської області від 29 грудня 2014 року № 0-28-02-4667/2-14 30 серпня 1996 року на підставі рішення Менської районної державної адміністрації від 07 серпня 1996 року №246 [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0268184, [PERSON] - сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0268185, а [PERSON] - сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0268187; вказане право на земельну частку (пай), власниками сертифікатів не відчужувалось та Державні акти на право власності на земельну ділянку за вказаними сертифікатами власниками - не отримувались (а.с. 85). Отримання 30 серпня 1996 року [PERSON], [PERSON]. та [PERSON] вказаних сертифікатів також підтверджується наданим витягом із Книги реєстрації сертифікатів, в якій зазначено підставу та дату отримання відповідних сертифікатів із зазначенням їх серій та номерів, розмір та вартість земельної частки (паю) (а.с. 92-93). Доводи позивача про втрату виданих 30 серпня 1996 року спадкодавцям [PERSON], [PERSON] та [PERSON] сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0268184, серії ЧН №0268185, та серії ЧН № 0268187 учасниками судового розгляду не спростовуються. Крім того, у газеті «Наше слово» за 13 грудня 2014 року було опубліковано оголошення про втрату вказаних сертифікатів (а.с.79). Таким чином, [PERSON] за життя успадкував належні спадкодавцям [PERSON]. та [PERSON] права на земельну частку (пай), але не оформив своїх спадкових прав, що позбавляє його спадкоємця [PERSON] можливості оформити спадщину. Згідно з Витягами № 0922 та №0923 від 24 жовтня 2014 року та від 28 листопада 2014 року, виданих відділом Держземагенства у Менському районі Чернігівської області, вартість земельного сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0268184, виданого на ім'я [PERSON], станом на [INFO] становить 11070, 00 грн.; земельного сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0268185, виданого на ім'я [PERSON], станом на [INFO] становить 11070, 00 грн.; вартість земельного сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0268187, виданого на ім'я [PERSON], станом на [INFO] становить 11070,00 грн.(а.с.23, 25, 27). За таких обставин, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту права [PERSON] на спадкування, шляхом задоволення її позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved