Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 03.03.2013 року ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №002-28131-030313. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 50 000,00 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок вказаний відповідачем у договорі. Станом на 13.12.2016 року відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, у зв"язку з чим позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 90 375,91 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, у позовних вимогах просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, у зв'язку з чим суд проводить заочний розгляд справи, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 03.03.2013 року ПАТ «Дельта Банк» та фізична особа - резидент України [PERSON], шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви №002-28131-030313. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно п. 3.3. ч. 3 договору, банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 50 000,00 грн. Згідно п. 2.1. ч. 3 договору, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції, щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. Відповідно до п.2.5. ч. 3 договору, відповідач до підписання договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, відкривши картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 50 000,00 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 13.12.2016 року не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] умови договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим заборгував позивачу станом на 13.12.2016 року кошти у сумі 90 375,91 грн., що складається із простроченого тіла кредиту у сумі 49 230,79 грн. та заборгованості за відсотками у сумі 41 145,12 грн. Наявність вказаної заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с 5), який перевірено судом. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з договорів та інших правочинів. Відповідно до вимог ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор-прийняти виконання зобов'язання. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи приходить до висновку, що виконання зобов'язань порушено з вини відповідача тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в сумі 1378,00 грн. (а.с. 1, 2).

Outcome: approved