Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду 18.03.2014 року та уточнюючи позовні вимоги 31.07.2014 року просила визнати за нею право власності на житловий будинок А-1 загальною площею 35,2 кв.м., з господарськими спорудами літнею кухнею «Б» площею 6,4 кв.м., гаражем «В» площею 17,2 кв.м., вбиральнею «Г» площею 1,3 кв.м., огорожею № 1,2 , який розташований за адресою [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказувала, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка за життя 25.04.1989 року на підставі договору дарування житлового будинку подарувала позивачу [PERSON] житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS] та якому відповідно до рішення Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 18.07.2014 року № 45 присвоєно поштову адресу № 120-Б. Оскільки відомості про реєстрацію вище вказаного договору дарування в Новопільськькій сільській раді не збереглися, що позбавляє позивача реалізувати свої права на спірне домоволодіння, [PERSON] звернулася до суду за захистом своїх прав з вище вказаним позовом. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримував, просив задовольнити (а.с.92,93-95). Представник відповідача Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника (а.с.87). В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.10.2008 року (а.с.15). За життя [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.15) на підставі договору купівлі-продажу будинку від 29.10.1985 року укладеним між [PERSON] та [PERSON], який діє від імені [PERSON] належало домоволодіння [ADDRESS] (а..с. 13). Вказане домоволодіння житловою площею 12,9 кв.м, з господарськими спорудами - літнею кухнею, гаражем, уборною, яке розташоване за адресою вул. Центральна,120 в с. Червоні Поди Криворізького району Дніпропетровської області [PERSON] подарувала [PERSON], що вбачається з договору дарування житлового будинку від 25.04.1989 року, посвідченим секретарем Новопільської сільської ради (а.с.16). Рішенням Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 18.07.2014 року № 45 спірному будинку присвоєно поштову адресу [ADDRESS] (а.с.78). Але [PERSON] своє право на домоволодіння не зареєструвала, оскільки як видно із довідок КП ДОР «Криворізьке БТІ» (а.с.14,56,74) спірне домоволодіння за [PERSON] не зареєстроване, а зареєстроване за [PERSON] згідно договору купівлі-продажу посвідченого 29.10.1985 року Новопільською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області, реєстровий номер 54. Згідно інформаційних довідок реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області відомості щодо власника спірного домоволодіння в реєстрі відсутні (а.с.96-99). Тому відповідно до положень ст. 334 ЦК України, право власності у позивача [PERSON] на спірний будинок не виникло в повному обсязі. Оскільки зареєструвати спірне домоволодіння на даний час у позасудовому порядку не виявилось можливим, позивач на підставі ст. 16 ЦК України звернулася до суду за захистом своїх прав та інтересів. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 15.04.2014 року, та згідно з наказом від 09.08.2012 року № 404 «Про внесення змін до інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» розширено перелік змін, які не належать до самочинного будівництва, а саме не вважаються самочинним будівництвом індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, на територіях сільських рад, побудовані до 05.08.1992 року. Як видно із технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], який складений станом на 1989 року, домоволодіння складається з житлового будинку А-1 загальною площею 35,2 кв.м., з господарськими спорудами літнею кухнею «Б» площею 6,4 кв.м., гаражем «В» площею 17,2 кв.м., вбиральнею «Г» площею 1,3 кв.м., огорожею № 1,2, рік побудови 1938 та 1970 роки (а.с.6). В той час як відповідно до договору купівлі-продажу спірного будинку від 29.10.1985 року жила площа будинку складає 13 кв.м, з надвірними спорудами (а.с.13), а відповідно до договору дарування від 25.04.1989 року жила площа будинку складає 12,9 кв.м, з надвірними спорудами - літнею кухнею, гаражем, уборною (а.с.16). Тому житловий будинок та споруди відповідно до ст.. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 15.04.2014 року та згідно з наказом від 09.08.2012 року № 404 «Про внесення змін до інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» не є самочинними. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однак, як зазначала позивач в позовній заяві в сільській раді право власності на спірний будинок за нею не зареєстроване, а зареєстроване за Деркач, дана обставина підтверджується і довідками КП ДОР «Криворізьке БТІ» (а.с.14,56,74). Однією з загальних засад цивільного законодавства згідно ст. 3 ЦК України є судовий захист цивільного права та інтересу, а Законом України „Про судоустрій і статус суддів" визначено, що метою здійснення правосуддя є захист прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, тому суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду у відповідності до ст. 3 ЦПК за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав. З огляду на вище викладені обставини, приймаючи до уваги, що [PERSON] фактично набула право власності на спірне домоволодіння, відповідно до договору дарування, але його не зареєструвала у встановленому порядку, судом встановлено також і те, що домоволодіння не є самочинним, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на житловий будинок А-1 загальною площею 35,2 кв.м., з господарськими спорудами літнею кухнею «Б» площею 6,4 кв.м., гаражем «В» площею 17,2 кв.м., вбиральнею «Г» площею 1,3 кв.м., огорожею № 1,2 , який розташований за адресою [ADDRESS], вартістю станом на 13.05.2014 року 30 400,00 грн. (а.с. 37), розташований на неприватизованій земельній ділянці 0,13 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд На підставі викладеного,

Outcome: approved