overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеною вище позовною заявою, посилаючись на те, що 03 вересня 2011 року між ним та відповідачкою, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 112. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач в позовній заяві просить суд шлюб між ним та відповідачкою розірвати з підстав того, що вони однією сім"єю не проживають, спільне господарство не ведуть та збереження сім"ї суперечить їхнім інтересам. Позивач в судове засідання не з"явився, але звернувся до суду із заявою про підтримання позову, який просив розглянути у його відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з"явилась, про причини неявки суду не повідомила, із заявою про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталась. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~\~ \~ \~ Як встановлено судом\~ \~та підтверджується письмовими доказами по справі \~03 вересня 2011 року між позивачем та відповідачкою, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 112. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~ Збереження сімї суперечить інтересам сторін. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 27 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, за актовим записом № 122. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем, та знаходяться на її утриманні та вихованні. Спільне життя з чоловіком не склалося, у зв'язку з різницею характерів, відсутності між ними взаєморозуміння і довір'я. Шлюбні відносини припинилися з травня 2014 року, коли відповідач забрав свої особисті речі та без будь-яких пояснень пішов із сім"ї. Позивач вказує, що збереження сім'ї неможливо, це суперечить їх інтересам, неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутності, розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем, та знаходяться на її утриманні та вихованні. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

У жовтні 2015 року позивачка звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 12.08.2006 року між нею та відповідачем [PERSON], Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1193. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати та малолітню доньку залишити їй на виховання з підстав того, що вони з відповідачем однією сім"єю не проживають, спільне господарство не ведуть та збереження сім"ї суперечить їхнім інтересам. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилась, але звернулась до суду із заявою про підтримання позову, який просила розглянути у її відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, в судове засідання не з"явився, із заявою про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як встановлено судом\~ \~та підтверджується письмовими доказами по справі \~12.08.2006 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON], Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1193, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії1-ЖД № 030110 від 12 серпня 2006 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 352180 від 18 липня 2013 року. На теперішній час сторони однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть. Збереження сімї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

У жовтні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 20.05.2005 р. він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 27.09.2016 р. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на його утриманні. Відповідачка проживає окремо, матеріальної допомоги добровільно не надає, домовленості щодо утримання дітей між ними не досягнуто. Аліменти за іншими виконавчими листами не сплачує, на його утриманні ніхто не перебуває. Просив стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей. Позивач до суду не з'явився, надав заяву про слухання справи за його відсутністю, на позові наполягав, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких відповідачка вказана матір'ю (а.с.6, 7). Діти проживають разом з батьком, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.2). У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей та інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідач не виконує передбаченого ст.180 СК України обов'язку батьків по утриманню своєї неповнолітньої дитини, за станом здоров'я і матеріальному становищу остання взмозі сплачувати аліменти. Судові витрати суд покладає на відповідачку, оскільки позивач звільнений від їх сплати при подачі позову про стягнення аліментів до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

У жовтні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 2013 р. перебувала з відповідачем у фактичному шлюбі, від якого мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. У серпні 2016 р. їхні стосунки з відповідачем припинилися, проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає, домовленості щодо утримання дитини між ними не досягнуто. Аліменти за іншими виконавчими листами не сплачує, на його утриманні ніхто не перебуває. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Сторони до суду не з'явилися, надали заяви про слухання справи за їх відсутністю, позивачка на позовних вимогах наполягає, відповідач з вимогами згоден. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] в свідоцтві про народження якого відповідач вказаний батьком (а.с.2). Дитина проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.5). У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей та інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідач не виконує передбаченого ст.180 СК України обов'язку батьків по утриманню своєї неповнолітньої дитини, за станом здоров'я і матеріальному становищу останній взмозі сплачувати аліменти. Судові витрати суд покладає на відповідача, оскільки позивачка звільнена від їх сплати при подачі позову про стягнення аліментів до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

У жовтні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги не надає, домовленості щодо утримання дитини між ними не досягнуто. Аліменти за іншими виконавчими листами не сплачує, на його утриманні ніхто не перебуває. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Сторони до суду не з'явилися, надали заяви про слухання справи за їх відсутністю, позивачка на позовних вимогах наполягає, відповідач з вимогами згоден (а.с.10, 13). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] в свідоцтві про народження якої відповідач вказаний батьком (а.с.3). Дитина проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.11). У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей та інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідач не виконує передбаченого ст.180 СК України обов'язку батьків по утриманню своєї неповнолітньої дитини, за станом здоров'я і матеріальному становищу останній взмозі сплачувати аліменти. Судові витрати суд покладає на відповідача, оскільки позивачка звільнена від їх сплати при подачі позову про стягнення аліментів до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. На даний час позивач є повнолітнім, але продовжує навчання в Ізюмському професійному ліцеї II рівня акредитації, з 01.09.2014 року по 28.06.2018 року у групі К-314. Тому не має змоги працювати, знаходиться на утриманні матері і потребує батькової матеріальної допомоги. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 24 вересня 2016 року і до 28 червня 2018 року. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. (а.с.5). [PERSON] є повнолітнім. Він навчається в Ізюмському професійному ліцеї за денною формою навчання і знаходиться на неповному державному забезпеченні. Строк навчання по 28 червня 2018 року, що підтверджується довідкою (а.с.6) і потребує додаткових коштів. У відповідності ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Ізюмський районний сектор Головного управління ДМС у Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] Позивач вказує на те, що він є власником 2/3 частин будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори 25 липня 2003 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечувала, однак підтвердила, що вона не проживає в даному будинку з 2014 року, не оплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні будинку та повідомила суд, що хоче зареєструвати в даному будинку їхню спільну дитину. На даний час в даному житловому будинку зареєстрований позивач та його колишня дружина [PERSON] Судом встановлено, що відповідач жодним чином не оплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні будинку, всі витрати несе тільки позивач. Речей, які б належали [PERSON] в будинку також немає. З вини відповідача позивач не може скористатися правом власника. Представник третьої особи у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Сторони вважали за можливе розглядати справу без її участі. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори 25 липня 2003 року, належить 2/3 частини будинку [ADDRESS] Згідно довідок складених головою квартального комітету відповідач не мешкає за адресою своєї реєстрації понад три роки. Відповідач в даній квартирі зареєстрована, але з жовтня 2013 року фактично не проживає. Особистих речей відповідача в квартирі позивача не має. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На думку суду відповідач порушує право власності позивача, володіння та користування його майном. Згідно ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Статтею 72 ЖК України, встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

\~\~\~\~\~ У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначив, що йому на праві власності належить житловий будинок № 21-а, по вул. Леніна в смт Великодолинському Овідіопольського району Одеської області. У зазначеному будинку зареєстровані, але не проживають [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] Позивач посилаючись на те, що реєстрація відповідачів у належному йому будинку перешкоджає йому у здійсненні права власності стосовного зазначеного майна, просить суд визнати [PERSON] та її неповнолітню доньку [PERSON] такими, що втратили право користування зазначеним житловим будинком. Позивач в судове засідання не з"явився, але звернувся до суду із заявою про підтримання позову, який просив розглянути у його відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з"явився. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Згідно з положеннями ст. 163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. \~ Згідно з положеннями ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. \~ \~ \~ \~Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. \~ \~ \~ \~Так судом встановлено, що позивач є власником будинку № 21-а, по вул. Леніна в смт Великодолинському Овідіопольського району Одеської області. У зазначеному будинку зареєстровані [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] Згідно з депутатським актом від 06.12.2016 року [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] за зазначеною вище адресою не проживають.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У зв"язку з тим, що [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] за адресою реєстрації місця проживання не мешкають, вони підлягають визнанню такими, що втратили право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~З урахуванням обставин справи та на підставі наявних у справі доказів, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Оформити в нотаріальній конторі свої спадкові права не може у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спадкодавцеві нерухомого майна. Позивач та її представник надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] надали до суду заяви про розгляд справи без їхньої присутності, проти позову не заперечували. Представник Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області у судове засідання не з"явився, надав до суду заяву про розгляд справи без їхньої присутності. 11 березня 2016 року в селі Липчанівка Ізюмського району Харківської області помер її чоловік [PERSON]. (а.с.7). Після його смерті залишилась спадщина. Спадкоємцями першої черги є позивач [PERSON], їхні сини [PERSON], [PERSON] та мати померлого [PERSON] 22.08.2016 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали заяви нотаріусу про відмову від прийняття спадщини після смерті батька, а 30.08.2016 року [PERSON] подала заяву нотаріусу про відмову від прийняття спадщини після смерті сина. Про те, що померлому належав житловий будинок № 34 по вулиці Новоселів в с. Липчанівка Ізюмського району Харківської області підтверджується: -довідкою Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області від 21.07.2016 року за № 791 про те, що померлий дійсно проживав за вказаною адресою з 1983 року по день смерті 11.03.2016 року (а.с.21); -довідкою Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області про те, що даний будинок дійсно належав померлому (а.с.24); -копією свідоцтва про право власності на житловий будинок від 18.11.2009 року (а.с.16); -довідкою Комунального підприємства «Архітектурне бюро та бюро технічної інвентаризації Ізюмського району» від 29.07.2016 року № 2016 (а.с.17); -технічний паспортом, виготовленим 29.07.2016 року Комунальним підприємством «Архітектурне бюро та бюро технічної інвентаризації Ізюмського району» (а.с.18-20). Позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину та є спадкоємцем першої черги. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved