Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовною заявою, в якій просила визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право на користування житлом, що в [ADDRESS]. Свої вимоги мотивували тим, що вона, [PERSON], [INFO], являється власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] У даній квартирі вона є зареєстрована разом із своїм чоловіком [PERSON], [INFO], дочкою [PERSON], [INFO] та внуком [PERSON]. [INFO]., постійно проживає у даній квартирі, сплачує комунальні послуги, витрачає кошти на утримання житла та проведення поточного та капітального ремонту, що підтверджується довідкою № 607 від 27.02.2015 р., виданою комунальним підприємством «Житлоінфоцентр». Відповідно до розпорядження представника Президента України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області № 162-р від 08.07.1994 р. «Про удочеріння громадянами України [PERSON] та [PERSON] дитини-сироти [PERSON]», вона та її чоловік, [PERSON], удочерили [PERSON], [INFO] Відповідно, прізвище «[PERSON]» дитині змінено на «[PERSON]», а по батькові «[PERSON]» змінено на «[PERSON]». Декілька років назад її дочка [PERSON] одружилася із [PERSON]. Під час перебування у шлюбі у них народився син, [PERSON], який являється її внуком. З самого початку відповідач разом із чоловіком певний час проживали в її квартирі за адресою: [ADDRESS] Проте, через невеликий проміжок часу після народження її внука [PERSON], вони припинили проживання разом із нею. Зокрема, [PERSON] покинув сім"ю через 2 місяці після народження дитини, а дочка не проживає із нею вже більше року. Після того, як її дочка, відповідачка [PERSON], перестала проживати з нею та з її сином [PERSON], їй стало відомо, що остання веде розгульний спосіб життя, за місцем її проживання перестала взагалі приходити, вихованням свого сина не займається, матеріально не утримує. Спочатку, вона намагалась встановити зв'язок із відповідачкою по телефону, розшукувала її через друзів, однак, остання не відповідала на дзвінки та не приходила відвідати її та сина. Протягом останнього року їй взагалі нічого невідомо про неї. Про те, що відповідач [PERSON] з грудня 2013 року не проживає в її квартирі можуть підтвердити свідки. Таким чином, більше року відповідач без поважних причин не проживає в спірному житлі і не виконує обов'язків, пов'язаних з утриманням житла, оплатою за житлово-комунальні послуги, але значиться в ньому зареєстрованою, тому вона втратила право на користування моїм житлом, виходячи з вимог частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України. Поважних причин, з яких відповідачка [PERSON] не проживала у спірному будинку, в останньої немає. Вона пропонувала відповідачці [PERSON] добровільно знятися з реєстрації в її квартирі, оскільки відповідачка там тривалий час не проживає. Оскільки на її повному утриманні перебуває внук, відповідно, син відповідачки, вона та її чоловік [PERSON] є пенсіонерами, зняття з реєстрації відповідачки [PERSON], дозволило б їй оформити субсидії, скористатися іншими пільгами, економити на комунальних послугах. Не дивлячись на це, відповідачка не бажає знятися із реєстрації з спірного житла добровільно і ці обставини спонукали її звернутися до суду з позовом, про втрату права ними на житло. Згідно ст. 163 ЖК України в разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, встановлених частиною першою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що її прийомна дочка не проживає з нею два роки, дитиною опікується вона. Вона не може отримати субсидію. З місця роботи розрахувалася. Пішла жити з одним мужчиною, потім з іншим, дитиною не опікується, де вона є на даний час вона не знає, з чоловіком розвелася, і він оспорює батьківство. Свідок [PERSON] пояснила, що відповідач близько року постійно не проживає зі своєю матір'ю, батьком та сином, до того часу вона залишаючи дитину періодично проживала невідомо де, часто міняла місце проживання та співмешканців. Свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає у одному під'їзді з позивачем, відповідач не проживає з батьками близько двох років, не приходить до своєї дитини яка знаходиться на утриманні бабусі та дідуся. Відповідач в судове засідання не з'явилася повторно з невідомих для суду причин хоча про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена в порядку передбаченому законодавством. Беручи до уваги пояснення позивача та свідків. дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік. Встановлено, що квартира [INFO] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім»ї [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25.11.1994 року. Згідно довідки абонентного відділу КП «Житлоінфоцентр» №607 від 27.02.2015 року до складу сім»ї [PERSON] входять: чоловік - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], онук - [PERSON], [INFO] Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідач [PERSON] у квартирі [INFO] не проживає більше одного року. Наведені докази вказують на те, що відповідач не проживає у квартирі [ADDRESS], що належить позивачу, тривалий час, значно більше шестимісячного строку передбаченого ст. 71 ЖК України та більше одного року передбаченого ч.2 ст. 405 ЦК України, а тому є підстави для визнання її такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] На підставі наведеного, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved