Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON]звернулась до Щорського районного суду Чернігівської області з позовом до територіальної громади Тур'янської сільської ради Щорського району Чернігівської області правонаступником якої є Сновська міська рада Сновського району Чернігівської області, третя особо яка не заявляє самостійних вимог відносно предмета спору Приватне Сільськогосподарське Підприємство «ПРОГРЕС», про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проживала в с. Тур?я і працювала дояркою в колгоспі «13 річчя жовтня», а після реорганізації в ПСП «Турчанка». Колгосп в 1980,1990 роках для колгоспників будував будинки і на виплату продавав їх колгоспникам. Такий будинок купила позивач, який знаходиться в [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу будинку позивачу обіцяло зробити керівництво колгоспу, однак ніхто його не оформив. Даний будинок на балансі в сільській раді та в жодній іншій організації не перебуває. Вартість будинку позивач сплатила повністю та більше 20 років позивач з сім?єю відкрито, безперервно, добросовісно, володіють і користуються житловим будинком, який розташований в [ADDRESS]. В позасудовому порядку вирішити це питання є неможливим. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, з підстав викладених у позові. У судовому засіданні представник Сновської міської ради відсутній, до суду надано клопотання відповідно до якого міська рада просить справу розглянути у відсутності їх представника та проти позову не заперечують. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог відносно предмета спору - ПСП «ПРОГРЕС» у судовому засіданні відсутній, до суду надано заяву відповідно до якої ПСП «ПРОГРЕС» просять справу розглянути у відсутності їх представника та проти позову [PERSON] не заперечують, оскільки спірний будинок у них на балансі не перебуває. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає з позивачкою по сусідству. Позивачка та свідок отримували разом будинки, як молоді спеціалісти у колишньому КСП «13 річчя Жовтня» де вони разом працювали доярками. Позивачка проживає з сім"єю у спірному будинку більше 20 років, відкрито володіє ним про що знає кожен мешканець села. За цей період вони значно покращили його: побудували паркан, міняли вікна, сарай, двері.. Договір купівлі-продожу в той час ніхто не оформляв. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що неподалік проживає від позивачки. Спірне домоволодіння будувалося КСП «13 річчя Жовтня» в 80-90 роках за державною програмою на підтримку молоді. Він працював агрономом в колгоспі і обставини придбання будинку позивачем йому відомі. Позивач користується даним будинком більше 20 років, за цей час збудував погріб, та замінив паркан, сім?єю обробляли земельну ділянку. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, перевіривши матеріали справи в їх сукупності прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так судом встановлено, що позивач працювала в колективному сільськогосподарському підприємстві «13 річчя Жовтня». Відповідно до довідок виконуючої обов?язки старости с. Тур?я Сновського району Чернігівської області [PERSON] від 26.01.2017 року №2, №3, №4, колективне сільськогосподарське підприємство «13 річчя Жовтня» реорганізовано в сількогосподарський виробничий кооператив «Тур?янський», який є правонаступником КГСП «13 річчя Жовтня». В подальшому створено Приватне Сільськогосподарське Підприємство «Турчанка», яке є правонаступником Сількогосподарського [PERSON] «Тур?янський», що підтверджується довідкою від 07.02.2017 року №91. Відповідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Приватне Сільськогосподарське Підприємство «ПРОГРЕС» є правонаступником Приватного Сільськогосподарського Підприємства «Турчанка», зазначене також підтверджується листом ПСП Прогрес від 17.02.2017 №П-47. Відповідно до довідки Тур?янської сільської ради Щорського району Чернігівської області від 02.11.2016 року №840 встановлено, що будинок, який знаходиться в [ADDRESS], будувався колгоспом 13-річчя Жовтня і наділявся позивачці - [PERSON] (а.с.8). Відповідно до пояснень свідків встановлено, що позивач по справі більше двадцяти років проживає разом з сім?єю у спірному будинку, зазначене також підтверджується довідкою про склад сім?ї (а.с.9). Відповідно до касового ордеру встановлено, що чоловік позивачки сплатив ПСП «Турчанка» борг за будинок, який залишився станом на 28.02.2008 року в сумі 1085 грн. (а.с.7). Технічним паспортом, який виготовлений Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації підтверджується, що спірний житловий будинок дійсно існує та інвентаризаційна вартість якого становить 87305 грн. З інформаційної довідки Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» встановлено, що станом на 31.12.2012 року в [ADDRESS] реєстрація прав власності на об?єкт нерухомості відсутня. Отже, відповідно до пояснень позивача та свідків допитаних в судовому засіданні, позивач разом з сім?єю продовжує проживати в житловому будинку за адресою: [ADDRESS], безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт, оформила договір про користування електричною енергією, тобто, вважаючи себе власником даного майна, виконує всі дії що випливають із змісту права власності. Інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно, крім неї немає. На даний час позивач має намір зареєструвати належним чином своє право власності на вказаний будинок, однак в позасудовому порядку вирішити дане питання не має можливості, оскільки наявні у неї правовстановлюючі документи не визнаються уповноваженими на здійснення реєстрації органами державної влади. Право власності належить до числа таких суб'єктивних прав, які можуть виникнути при наявності певного юридичного факту. А тому, виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України, обставинами, що мають значення для правильного визначення поняття є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння і його: безперервність, тобто термін володіння. Як встановлено судом, за час проживання, володіння, користування будинком за адресою: [ADDRESS], позивачка несла усі витрати по його утриманню, здійснювала поточні та капітальні ремонти, проводила оплату за комунальні послуги. Судом встановлено, що позивачка ніколи не вживала ніяких заходів, спрямованих на приховання факту володіння майном, у тому числі сумлінно виконувала обов'язки, що належать власнику житлового будинку. Протягом всього періоду володіння будинком ніхто не оскаржував її право володіння та користування цим майном. При цьому протягом вищевказаного періоду вона володіла будинком безперервно, як своїм власним майном. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до п.8 Заключних та Перехідних положень ЦК України правила статті 344 про набувальної давності поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до вступу в законну силу даного Кодексу (до 01.01.2004 року). Таким чином, граничний час, з якого потрібно починати відлік набувальної давності на чуже майно 01 січня 2001 року. Якщо строк давнісного володіння почався раніше 01 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк після 01 січня 2001 року. Якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то у строк набувальної давності цей період зараховується повністю. Строк набувальної давності у позивача починається з 01 січня 2001 року. Тобто з 01 січня 2011 року у позивача є право на звернення до суду про визнання права власності на домоволодіння за набувальною давністю. Отже, вбачається, що позивачка разом з чоловіком проживають з 1993 року по даний час в спірному будинку, добросовісно заволоділи майном і продовжують відкрито і безперервно володіти ним понад 10 років при цьому не приховували факт знаходження цього майна, робили ремонт, заключали договори та протягом всього часу (з 1993 року) безперервно володіли даним домоволодінням. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 41 Конституції України передбачає «кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю...; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом». Зважаючи, що позивачка проживає у житловому будинку за адресою: вул..Усіка 26, с. Тур?я, Сновського району Чернігівської області понад 10 років, осіб, що заперечують її право немає, суд, вважає, що позивачка стала власником зазначеного майна в силу набувальної даності в зв?язку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved