Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просить : · стягнути з відповідача матеріальні збитки заподіяні в результаті ДТП в сумі 4179,92 грн.; - стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 5 000 грн.; - стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову позивач зазначила, що їй на праві власності належить автомобіль «Форд Фієста» р.н. [NUMBER]. 08 серпня 2014 р близько 21 години 30 хвилин по вул..Сосновського, 10 [PERSON] керуючи велосипедом та повертаючи ліворуч не пропустив автомобіль, яким керувала вона, внаслідок чого відбулось ДТП. Автомобіль отримав механічні пошкодження. [PERSON] порушив п.10.4 ПДД про що було складено протокол про АПП за ст.124 КУпАП. Рішенням суду від 09.09.2014р. за результатами розгляду протоколу на відповідача накладено стягнення у виді 340 гривень штрафу. Матеріальний збиток заподіяний в результаті ДТП - 4179,92 грн. Позивачу спричинено моральну шкоду так як пошкоджено її автомобіль, вона була позбавлена можливості керувати ним дуже тривалий час, відповідач добровільно не бажав відшкодувати матеріальні збитки. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити посилаючись на мотиви вказані в позовній заяві. Також пояснила, що під час ДТП вона правил дорожнього руху не порушувала, відповідач був у стані алкогольного сп'яніння. Вона тілесних ушкоджень не отримала, в лікарні не перебувала. Її автомобіль не відремонтовано до даного часу. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, та пояснив, що він сам постраждав так як отримав тілесні ушкодження та пошкоджено його велосипед. В той день він дійсно вживав алкоголь. Згоден виплатити кошти частинами щомісяця. Вислухавши пояснення сторін і їх представників, дослідивши письмові докази судом встановлено слідуюче. [PERSON] є власником та має право на керування автомобілем [NUMBER]. Відповідно до постанови Коростенського міськрайонного суду від 09 вересня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 гривень. Рішення суду набрало законної сили. В постанові вказано, що 08 серпня 2014 р близько 21 години 30 хвилин по вул..Сосновського, 10 [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи велосипедом та повертаючи ліворуч не пропустив транспортний засіб, що рухався назустріч, чим порушив п.10.4 ПДД, транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Відповідно до даних протоколу огляду та затримання транспорту на автомобілі Форд виявлені подряпини переднього бамперу з лівого боку та подряпини передньої лівої двері. Згідно рахунку-фактури від 22.11.2014 року, вартість запчастин та ремонту авто складає 4179,92 гривні. Пунктом 10.4. Правил дорожнього руху України затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306 визначено, що Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Судом з ініціативи позивача оглянуто справу про адміністративне правопорушення [PERSON] за ст.124 КУпАП, та встановлено, що він на час вчинення ДТП перебував у стані алкогольного сп'яніння. Схемою огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та протоколом огляду транспорту встановлено, що вищевказані авто та велосипед спричинили ДТП, зафіксовано розміщення транспортних засобів на місці ДТП та пошкодження, які спричинені авто. Згідно ст.61 ч.3 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи те, що постанова Коростенського міськрайонного суду від 09 вересня 2014 року в справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] набрала законної сили, враховуючи пояснення сторін та докази досліджені судом суд приходить до висновку, що [PERSON] являється особою винною у ДТП. Статтею 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно п. 1.10 ПДР велосипед - це транспортний засіб, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому. Враховуючи те, що [PERSON] заподіяв шкоду під час використання транспортного засобу суд приходить до висновку, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки. Статтею 1187 ч.2 ЦК України також визначено, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Враховуючи те, що майну [PERSON] заподіяно майнову шкоду, вона є потерпілою. [PERSON] автомобіль застраховано не було. [PERSON] застрахувала цивільно-правову відповідальність за шкоду заподіяну третім особам. У вказаному ДТП шкоду заподіяно майну [PERSON] винними діями [PERSON] Підстав для будь-яких страхових виплат не існує. Сума заборгованості стверджується представленим позивачем рахунком, відповідач спростувань розрахунку не надав. Відповідно до ст..11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином позовна вимога щодо стягнення майнової шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі. Розглядаючи питання щодо стягнення моральної шкоди суд приходить до наступного. Так позивач просить стягнути 5 000 грн. моральної шкоди так як пошкоджено її автомобіль, вона була позбавлена можливості керувати ним, відповідач добровільно не бажав відшкодувати матеріальні збитки. Позивач рекомендованим поштовим відправленням направляла відповідачу листа з проханням відшкодувати їй матеріальну шкоду, однак лист залишився без відповіді. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода може полягати: - у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням її майна; - приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Судом встановлено, що позивач внаслідок ДТП перенесла душевні страждання внаслідок пошкодження її майна. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК, моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Таким чином моральна шкода підлягає стягненню з відповідача. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд врахову є характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнала позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення) та враховує інші обставини. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, що були необхідні для відновлення її попереднього стану. Також суд враховує, що наслідком ДТП було вчинення адміністративного правопорушення, а не злочину та те, що не було заподіяно жодної шкоди життю і здоров'ю. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує позицію [PERSON] та [PERSON], його вік, стан здоров"я та вважає, що сума відшкодування моральної шкоди є значно завищеною, тому підлягає відшкодуванню частково, так як відповідно до ст..10 та ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial