Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] 08 листопада 2021 року звернулась до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою, в якій зазначає, що вона є дочкою відповідача [PERSON] . Згідно рішення Згурівського районного суду Київської області від 07 квітня 2009 року з відповідача були присуджені аліменти на утримання дочки. На підставі рішення Згурівського районного суду Київської області від 08 жовтня 2018 року розмір аліментів був збільшений до 1400,00 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 30 вересня 2021 року позивачка досягла повноліття. На даний час примусове стягнення аліментів припинено, у зв`язку з тим, що рішення суду вичерпало свою дію. Позивачка [PERSON] є студенткою денної форми навчання Київського фахового коледжу туризму та готельного господарства. Термін навчання по 30 червня 2025 року. Позивачка проживає в гуртожитку коледжу та оплачує вартість проживання. Крім того, позивачка витрачає кошти на проїзд з місця навчання до місяці проживання. Також позивачка має інші витрати. Через навчання позивачка не має можливості працювати на постійній основі та самостійно забезпечувати свої потреби. Відповідач є працездатною особою та працює в ТДВ «Яготинський маслозавод», філія ТДВ «Яготинський маслозавод «Яготинське для дітей». Стягнення з відповідача не проводяться. Враховуючи викладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання, як повнолітньої дочки, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. В судове засідання учасники справи не з"явились. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Позивачка [PERSON] направила до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що позивачка [PERSON] народилась [INFO] є дочкою відповідача [PERSON] , що встановлено з копії свідоцтва про народження (а.с. 12). Позивачка є студенткою денної форми навчання Київського фахового коледжу туризму та готельного господарства. Термін навчання по 30 червня 2025 року (копії довідок - а.с. 13, 14). Відповідач працює в ТДВ «Яготинський маслозавод», філія ТДВ «Яготинський маслозавод «Яготинське для дітей» та має постійний дохід (довідка про доходи - а.с. 31). Відповідно до положення ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що дочка відповідача [PERSON] - позивачка [PERSON] є повнолітньою, яка не досягла двадцяти трьох років, продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги на період навчання. Обставини, які б виключали можливість надання такої допомоги відповідачем судом не встановлені. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивачки [PERSON] на її утримання, як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 08 листопада 2021 року і до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що при подачі позову позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. Суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору, як громадянина евакуйованого із зони відчуження, категорія 2, оскільки Законом України «Про судовий збір» такі пільги передбачені для даної категорії осіб, лише як для позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved