Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, про позбавлення батьківських прав. В позові вказує, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], даний шлюб був зареєстрований 26 квітня 2007 року. Під час шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них із відповідачем не склалося, тому рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 липня 2012 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу вона подала до суду позов до відповідача, про стягнення аліментів. Не дивлячись на мізерний розмір аліментів, свої обов'язки [PERSON] не виконує, аліменти на утримання дітей не сплачує з липня 2016 року. З моменту припинення шлюбних відносин, відповідач не турбується про дітей, не цікавиться їхнім життям та станом здоров'я. ЇЇ колишній чоловік жодного разу з власної ініціативи не навідувався до дітей. Не вітав їх з днем народженням та з іншими святами, крім того вона ніколи не перешкоджала їхньому спілкуванню. Також факт невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків підтверджується рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 січня 2013 року по цивільній справі за її позовом до [PERSON], про визнання необґрунтованою відмови батька на виїзд неповнолітньої дитини за кордон та надання дозволу на виїзд, яким її позовом задоволено. 22 серпня 2013 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON]. Під час шлюбу в них із [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Вона з дітьми проживаю в [INFO] разом із теперішнім чоловік [PERSON] та дітьми, її теперішній чоловік до її дітей від попереднього шлюбу [PERSON] та [PERSON] відноситься, як до рідних дітей та приймає активну участь у їхньому житті і вихованні, діти [PERSON] і [PERSON] називають [PERSON] батьком, в будинку створено хороші умови для проживання, виховання, навчання та всестороннього гармонійного розвитку дітей. Матеріально утримувати дітей їх допомагає чоловік [PERSON], який є приватним підприємцем. Висновком органу опіки і піклування визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у зв'язку із тим, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей Позивача просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи по суті в судовому засіданні не з'явився, однак 31 жовтня 2018 року через канцелярію суду від відповідача [PERSON] надійшла заява засвідчена приватним нотаріусом Чайка О.М., зареєстрована в реєстрі за № 2142, про визнання заявлених позовних вимог, не заперечує, щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей та просить розглянути справу у його відсутності. Представник служби у справах дітей в судовому засіданні, не заперечив, щодо позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та суду додатково пояснив, що на неодноразові виклики до служби у справах дітей [PERSON] не з'являвся, в телефонному режимі [PERSON] повідомив, що йому байдуже на дітей та не заперечує, щодо позбавлення його батьківських прав. Суд вислухавши думку сторін враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про розгляд справи у відсутності відповідача і задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи судом встановлено, що 26 квітня 2007 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складений актовий запис № 02 виконавчим комітетом Берегометської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області. 16 грудня 2007 року народилася [PERSON], про що складений актовий запис № 22 виконавчим комітетом Берегометської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, батьками записані [PERSON] та [PERSON]. 27 квітня 2011 року народився [PERSON], про що складений актовий запис № 05 виконавчим комітетом Берегометської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області №2-657/2012 рік від 02 липня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області №2-666/2012 рік від 10 липня 2012 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частки його заробітку на кожну дитину до досягнення ними повноліття та 1/6 частка його заробітку на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трьохрічного віку, починаючи стягнення з 24 травня 2012 року. Відповідно до довідки - розрахунку № 33854869 від 16 квітня 2018 року про розмір нарахованих та сплачених аліментів виданої Новоселицьким відділу ДВС заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 16 квітня 2018 року складає 42980 грн. 55 коп... Заочним рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області № 2-1522/2012 рік від 10 січня 2013 року позов [PERSON] до [PERSON], про визнання необґрунтованою відмови батька на виїзд неповнолітньої дитини за кордон та надання дозволу на виїзд, задоволено. 22 серпня 2013 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], про що складено актовий запис № 06 виконавчим комітетом Берегометської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. [INFO] року народився [PERSON], про що складений актовий запис № 732 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати свою дитину, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати їх до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язків батьківського піклування щодо неї. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що до складу сім'ї [PERSON] входить дружина [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON], вони проживають [ADDRESS] та з 2013 року обслуговуються в КМУ «Центр ПМСД Роша», рідний батько дітей [PERSON] та [PERSON], [PERSON] ніколи з дітьми в КМУ «Ценрт ПМСД Роша» не звертався. З характеристик виданих Чернівецькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 5 від 27 жовтня 2017 року [PERSON] та [PERSON] вбачається, що навчанням, вихованням дітей, витратами на шкільне придання, харчування займається їхня мати [PERSON] разом із чоловіком [PERSON], вони завжди відвідують батьківські збори та цікавляться навчанням дітей. Батько дітей [PERSON] жодного разу за період навчання не з'являвся в школі та не цікавився навчанням та вихованням своїх дітей. Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 258/11 від 22 червня 2018 року надано висновки, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] - батька малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Висновком органу опіки і піклування «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON].» від 25 червня .2018 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у зв'язку із тим, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Статтею дев'ятою Конвенції ООН про права дитини 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Згідно правовим положенням, викладених у третьому розділі Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. З роз'яснень Пленуму Верховного Суду України викладених у п.п. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вбачається, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи, що відповідач [PERSON] проживає окремо від дітей, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, матеріально їх не забезпечує, не піклуються про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не цікавиться їхнім життям, фактично без поважних причин самоусунувся від своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх дітей, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги, про позбавлення його батьківських прав. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. За таких обставин суд вважає, що понесені судові витрати позивачем по сплаті судового збору відповідно до квитанції № 32 від 08 серпня 2018 року в сумі 704 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного і

Outcome: approved