Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі - 14462,31 грн. та судові витрати у розмірі - 1600,00 грн. Позивач посилається на те, що згідно Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 04.02.2016 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 12646,62 грн. на 24 місяців, тобто з 04.02.2016 по 28.02.2018 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідачка свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, тому утворилася прострочена заборгованість по кредитному договору, яка станом на 16.02.2017 становить - 14462,31 грн., з них: заборгованість за кредитом - 10123,30 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 446,30 грн., заборгованість за пенею та комісією - 404,93 грн., штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди - 3487,78 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але при подачі позову до суду справу просив розглянути у відсутності представника банку та протии винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового розгляду була повідомлена завчасно, а також не надала заперечень щодо суті позову і не повідомила про поважність причини неявки в судове засідання. У зв'язку з цим, суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 04.02.2016 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 12646,62 грн. на 24 місяців, тобто з 04.02.2016 по 28.02.2018 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 5-31). Згідно Умов держатель картки зобов"язався погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування ним та комісію на умовах, пердбачених даним Договором. У своїй письмовій заяві [PERSON] погодила, чим підтвердила своїм підписом, що ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Також відповідачка виразила згоду з тим, що підписана нею заява разом із Пам"яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.5). Судом встановлено, що відповідач у порушення взятих на себе зобов"язань умови договору не виконує, у зв'язку з чим утворилася заборгованість по кредитному договору, яка станом на 16.02.2017 становить - 14462,31 грн., з них: заборгованість за кредитом - 10123,30 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 446,30 грн., заборгованість за пенею та комісією - 404,93 грн., штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди - 3487,78 грн. (а.с. 4). Відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1050 ЦК України передбачено право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних процентів у випадку прострочення повернення чергової частини позики, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повертати позику частинами. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 04 лютого 2016 року в сумі 14462,31 грн. Задовольняючи таким чином позовні вимоги, згідно ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 1600,00 грн. судових витрат, понесених позивачем при сплаті судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved