Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

позивач звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди. Мотивував свої вимоги тим, що 11 січня 2013 року близько 20 години 40 хвилин біля магазину «Велика кишеня», що розташований поряд з будинком №? 8 по вулиці Лятошинського в місті Києві [PERSON] та [PERSON] безпричинно нанесли йому кілька ударів, які в обличчя та іншим частинам тіла, що призвело до отримання позивачем легких тілесних ушкоджень. В результаті таких дій зазначених відповідачів йому було завдано ушкодження здоров'я, а саме черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м'яких тканин голови, що призвело до витрат на лікування у розмірі 911 гривень 97 копійок. Крім того, як зазначає позивач під час нанесення йому тілесних ушкоджень, було пошкоджено мобільний телефон «Samsung GT-19003» та втрачено під час втечі навушники. Розмір майнової шкоди, яка складається з вартість ремонту мобільного телефону та навушників становить 1862 гривні 46 копійок. Крім того позивач вважає, що йому було задано моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 2000 гривень. З посиланням на правила статті 1179, 1167, 1168 ЦК України, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], солідарно на його користь шкоду завдану ушкодженням здоров'я у розмірі 455 гривень 99 копійок, майнову шкоду у розмірі 931 гривня 23 копійки, моральну шкоду у розмірі 1000 гривень та витрати на правову допомогу, які складають 500 гривень. Також просить суд стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], солідарно на його користь шкоду завдану ушкодженням здоров'я у розмірі 455 гривень 99 копійок, майнову шкоду у розмірі 931 гривня 23 копійки, моральну шкоду у розмірі 1000 гривень та витрати на правову допомогу, які складають 500 гривень. Позивач надав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи у відсутність його представника. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить направлення судової повістки за адресою місця проживання відповідачів, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилали. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. З матеріалів постанови про закриття кримінального провадження винесеної 05 березня 2013 року слідчим СВ Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві лейтенантом міліції Сухан П.В. вбачається, що 11 січня 2013 року близько 20 години 40 хвилин біля магазину «Велика кишеня», що розташований поряд з будинком №? 8 по вулиці Лятошинського в місті Києві [PERSON] та [PERSON] безпричинно нанесли йому кілька ударів, які в обличчя та іншим частинам тіла, що призвело до отримання позивачем легких тілесних ушкоджень. З матеріалів висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 46/ж від 12 січня 2013 року вбачається, що у [PERSON] при огляді виявлено у лівій щічно-виличній ділянці, ближче до крила носа наявний нерівномірно виражений червоно-фіолетовий синець невизначеної форми, розміром 3х2 см., аналогічної морфології синець розміром 0.4х0.3 см., наявний у лобній ділянці зліва, ближче до мережі росту волосся. У правій щічній ділянці, на фоні набряку м'яких тканин 4х3 см., наявне нерівномірно виражений переривчастого характеру блідно-червоний синець, розмірами 3х1.5см. З матеріалів медичної документації вбачається, що у [PERSON] діагностовано черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій м'яких тканин голови. Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток(дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортне лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. З матеріалів справи вбачається і підтверджено відповідними квитанціями наявність здійснених позивачем витрат на діагностування та лікування у розмірі 91 гривень 97 копійок, а тому суд вважає такі вимоги позивача переконливо доведеними перед судом. З доказів наданих позивачем, суд дійшов висновку, що внаслідок неправомірних дій відповідачів [PERSON] та [PERSON], позивачу було завдано майнової шкоди у розмірі 1862 гривні 46 копійок, яка складається з витрат на ремонт телефону «Samsung GT-19003» та вартості втрачених з вини зазначених відповідачів навушників і вважає, що розмір такої шкоди підлягає повному відшкодуванню позивачеві. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постанова Пленуму Верховного суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" за № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1182 ЦК України, шкода завдана спільними діями кількох неповнолітніх осіб, відшкодовується ними у частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду. На погляд суду, з врахуванням того, що неправомірні дії по відношенню до позивача мали місце з дій обох неповнолітніх відповідачів і останні спільно завдавали тілесних ушкоджень [PERSON], то буде вірними визначити ступінь вини кожного з них рівним, і відповідно частку понесення майнової відповідальності розподілити між ними порівну. Крім того, суд вважає, що такі дії неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] по відношенню до позивача, завдали останньому моральних страждань. Вирішуючи позов в частині вимог, щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що ці вимоги також підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні факт спричинення моральної шкоди було встановлено, в звязку з чим вимоги в частині моральної шкоди на думку суду підлягають задоволенню з врахуванням змін в житті позивача, спричинених незручностями та переживаннями за пошкоджене майно та усунення негативних наслідків завданих ушкодженням здоров'я, психологічного стану позивача та втратою можливості вести звичайний для нього спосіб життя. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пленумом Верховного Суду України в п. 3 постанови № 4 від 31.03.95р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» звернуто увагу на те, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд дійшов висновку, що внаслідок протиправної поведінки неповнолітніх відповідачів, позивач відчув хвилювання та зазнав душевних страждань, а тому позивачу [PERSON] завдано моральну шкоду, яку необхідно відшкодувати на підставі ст. 1167 ЦК України, з врахуванням матеріального стану та обставин справи, характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач. При визначенні розміру відшкодування суд враховує вимоги розумності та справедливості і задовольняє позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди повністю у розмірі 2000 гривень. В той же час, вирішуючи питання про стягнення сум, що підлягають відшкодуванню, суд вважає необхідним застосувати правила статті 1179 ЦК України, з врахуванням встановленого факту рівності ступеня вини неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа(у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Судом в ході розгляду справи не здобуто буд-яких доказів наявності у неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] майна достатнього для відшкодування завданої шкоди, а так само джерел самостійного заробітку. Відповідно до ч. 2 ст. 1179 ЦК України, у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками(усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. З матеріалів справи вбачається, що батьком неповнолітнього [PERSON] є [PERSON], а матір'ю неповнолітнього [PERSON] є [PERSON] і саме відносно зазначених батьків неповнолітніх у постанові слідчого, яка досліджувалась судом міститься вказівка вжити заходи реагування, щодо неналежного виконання батьківських обов'язків. Виходячи з таких міркувань та з урахуванням вищезазначених правових норм у сукупності з ретельно проаналізованими доказами, що містяться в матеріалах справи, суд вважає вірним вирішити питання про стягнення розміру майнової шкоди, моральної шкоди, витрат пов'язаних з лікуванням та придбанням ліків у наступний спосіб, а саме: стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] шкоду завдану ушкодженням здоров'я у розмірі 455 гривень 99 копійок, майнову шкоду у розмірі 931 гривня 23 копійки, моральну шкоду у розмірі 1000 гривень та витрати на правову допомогу, які складають 500 гривень. стягнути з [PERSON], солідарно на користь [PERSON] шкоду завдану ушкодженням здоров'я у розмірі 455 гривень 99 копійок, майнову шкоду у розмірі 931 гривня 23 копійки, моральну шкоду у розмірі 1000 гривень та витрати на правову допомогу, які складають 500 гривень. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково, а саме в частині способу відшкодування шкоди та завданих збитків, пред'явлених до стягнення. Питання про судові втрати вирішити за правилами статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, розподіливши такі наступним чином: Судовий збір у розмірі 229 гривень 40 копійок за вимоги майнового характеру та судовий збір за вимоги немайнового характеру у розмірі 114 гривень 70 копійок стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави Україна. Судовий збір у розмірі 229 гривень 40 копійок за вимоги майнового характеру та судовий збір за вимоги немайнового характеру у розмірі 114 гривень 70 копійок стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави Україна.

Outcome: partial