Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що 13.05.2012 року відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «Форд Транзіт» д/н [NUMBER], на 127 км. автодороги Київ-Харків-Довжанський Пирятинського району Полтавської області в порушення вимог п.2.1 (а) ПДР, перед початком виконання розвороту не переконався у безпеці свого маневру не надав дорогу автомобілю «ВАЗ 21093», д/н [NUMBER] під керуванням її доньки [PERSON], яка рухалася в зустрічному напрямку, внаслідок чого допустив з нею зіткнення, порушивши п.п. 10.4 10.1 ПДР, що призвело до спричинення потерпілій [PERSON] тілесних ушкоджень, крім того позивачка, перебуваючи в якості пасажира легковика отримала тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку та забитої рани чола з права і подібної рани центру чола дещо зліва, пара орбітальних гематом, закритої травми грудної клітки зліва, що утворилася від дії тупих твердих предметів та при ударі об такі, деталей салону автомобіля. За ступенем тяжкості ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вироком Пирятинського районного суду від 18.10.2013 року відповідача визнано винним в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Після ДТП позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в Яготинській центральній районній лікарні з 13.05.2012 року по 14.05.2012 року, Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги з 14.05.2012 року по 05.06.2012 року та на амбулаторному лікуванні з 06.06.2012 року по 26.06.2012 року, що підтверджується листками непрацездатності. Всього на лікування нею було витрачено 2 471,05 грн., які просила стягнути з відповідача на її користь, а також 40 000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивачка позовну заяву підтримала, просила її задовольнити з викладених підстав. Відповідач в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлявся судом про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду відповідача не поважною, проти чого в судовому засіданні позивачка не заперечувала. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13.05.2012 року відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «Форд Транзіт» д/н [NUMBER], на 127 км. автодороги Київ-Харків-Довжанський Пирятинського району Полтавської області в порушення вимог п.2.1 (а) ПДР перед початком виконання розвороту не переконався у безпеці свого маневру не надав дорогу автомобілю «ВАЗ 21093», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], яка є донькою позивачки, яка рухалася в зустрічному напрямку, внаслідок чого допустив з нею зіткнення, порушивши п.п. 10.4 10.1 ПДР, що призвело до спричинення потерпілій [PERSON] тілесних ушкоджень. Крім того позивачка, перебуваючи в якості пасажира легковика, внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку та забитої рани чола з права і подібної рани центру чола дещо зліва, пара орбітальних гематом, закритої травми грудної клітки зліва, що утворилася від дії тупих твердих предметів та при ударі об такі, деталей салону автомобіля. За ступенем тяжкості ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вироком Пирятинського районного суду від 18.10.2013 року відповідача визнано винним в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Як було встановлено в судовому засіданні після ДТП позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в Яготинській центральній районній лікарні з 13.05.2012 року по 14.05.2012 року, Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги з 14.05.2012 року по 05.06.2012 року та на амбулаторному лікуванні з 06.06.2012 року по 26.06.2012 року, що підтверджується листками непрацездатності, виписками із медичної карти стаціонарного хворого та довідкою Яготинської центральної районної лікарні. Відповідно до розрахунку, позивачкою на лікування було витрачено 2 471,05 грн., що підтверджується фіскальними чеками. Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України та ч. 3 ст. 386, ст. 396 ЦК України позивачка має право вимагати відшкодування заподіяної шкоди, в тому числі шляхом звернення з позовом у кримінальній справі. Згідно із вимогами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як пояснила в судовому засіданні позивачка по справі внаслідок ДТП їй було завдано фізичного болю та страждань, що полягають у наступному: під час ДТП крім неї постраждав її чоловік та донька. Чоловік отримав легкі тілесні ушкодження, а донька тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Перший місяць вона не могла надати належної допомоги своїй донці, яка перебувала на лікарняному 200 календарних днів. Під час перебування на стаціонарному лікуванні вона не могла пересуватися без допомоги медичних працівників, кожен рух завдавав болю та віддавався постійними головними болями. Проблеми зі здоров»ям внаслідок ДТП має і дотепер, має провали в пам»яті, жахливі головні болі, порушення сну. Крім того, внаслідок отриманих ушкоджень та ушкоджень, що отримали її чоловік та донька, вона не змогла провідувати свою свекруху, яка проживала в Полтавській області та померла 24.10.2012 року. Частиною 1 ст. 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. В Постанові Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995р. № 4, у п. 3, роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти трати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. З огляду на п. 9 даної постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З пояснень позивачки в судовому засіданні вбачається, що вона в межах розгляду кримінальної справи не зверталась із відповідним цивільним позовом. Звернулася в порядку цивільного судочинства із позовом про стягнення майнової та моральної шкоди, оскільки їй була заподіяна така шкода, внаслідок дій відповідача, якого визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Суд вважає, що позивачкою доведено заподіяння їй відповідачем майнової та моральної шкоди. Розмір майнової шкоди позивачем доведено в судовому засіданні в повному обсязі та підтверджується відповідними фіскальними чеками. Щодо розміру морального відшкодування, суд приходить до наступного. З урахуванням ступеня вини відповідача, обставин за яких вчинено злочин, тривалості моральних страждань позивача та негативних наслідків, які настали для позивача у зв'язку із вчиненим відповідачем, суд виходячи з принципів розумності та справедливості приходить до висновку, що розмір моральної шкоди становить 40 000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 400 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved