Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.08.2002 вона зареєструвала шлюб з відповдіачем у відділі реєстрації актів грмадянського стану Подільської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, актовий запис № 2. Рішенням Соснівського районного суду м.Черкас від 13.01.2016 шлюб розірваний. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов»язаний це роботи та має таку можливість. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку і до досягнення нею повноліття У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Відповідач позов визнав, не погодився з твердженням позивачки про те, що він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Суду пояснив, що він постійно надав кошти для дитини, проте, позивачка відмовлялася їх приймати. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 10.08.2002 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів грмадянського стану Подільської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, актовий запис № 2. Рішенням Соснівського районного суду м.Черкас від 13.01.2016 шлюб розірваний. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СР № 101328 від 13.10.2009. Малолітній [PERSON] проживає з матір"ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що не заперечується відповдіачем. Батько дитини [PERSON] має постійне місце роботи та стабільний дохід, матеріальну допомогу на утримання сина надає нерегулярно. Мати дитини також маж постійне місце роботи, проте, її матеріальний стан не дозволяє у повній мірі забезпечувати потреби дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв'язку між останніми. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. Відповідно до статті 183 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи матеріальний стан батьків дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 19.05.2016. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. До стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 3, 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved