Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.08.2011 р. у справі № 2-2854/2011 р. відповідача було зобов'язано сплачувати аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2013 р. з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини, що продовжує навчання, [PERSON], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку з 30.09.2013 р. по 30.06.2014 р. та згідно рішення суду від 04.12.2014 року продовжив сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] з 22.10.2014 р. по 30.06.2016 р. У зв'язку із тим, що витрати на утримання старшої доньки [PERSON] припинилися із закінченням навчання, а також те, що у відповідача покращилося матеріальне становище, позивачка просила суд збільшити аліменти на утримання молодшої доньки [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісяця. В судове засідання позивачка не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, направила суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 07.10.2009 р. Від подружнього життя вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 26.08.2011 р. у справі № 2-2854/2011 р. відповідача було зобов'язано сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2013 р. з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини, що продовжує навчання, [PERSON], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку з 30.09.2013 р. по 30.06.2014 р. та згідно рішення суду від 04.12.2014 року продовжив сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] з 22.10.2014 р. по 30.06.2016 р. Позивачка просила суд збільшити розмір аліментів на утримання молодшої доньки [PERSON], [INFO], з 1/6 на 1/4 частини всіх видів його заробітку посилаючись на те, що відповідач припинив сплачувати аліменти на утримання старшої доньки [PERSON], а також те, що у відповідача значно покращилося матеріальне становище. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров»я когось з них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вище викладене, а також визнання відповідачем позову, суд прийшов до висновку, що визначений судом розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку має бути збільшений до 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки має місце зміна матеріального стану відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. На підставі ст.ст. 180-183, 192 СК України,

Outcome: approved