Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням уточнень, посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання доньки до її повноліття у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку. В зв»язку з тим, що відповідач з січня 2013 року не сплачує аліменти на утримання дитини станом на 01.02.2015 року виникла заборгованість в сумі 20 401 грн. 38 коп. і відповідно пеня за цей період склала 6 339,75 грн. Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів в сумі 20 401 грн. 38 коп. та пеню в сумі 6 339,75 грн., а всього 26 741 грн. 13 коп. В судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини, викладені в позові та в уточненнях до нього, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаючись на перебування у складному матеріальному стані. В судовому засіданні представник третьої особи вважав позовні вимоги обгрунтованими. Вислухавши осіб? які з»явилися, свідка, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України передбачена відповідальність за прострочення сплати аліментів. При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 - докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.3, 4 цієї статті - доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні, позивач з відповідачем з 09.04.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 005778, виданим 09.04.2005 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 208. 04.06.2005 року позивачка народила доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-КИ № 023591, виданим 06.07.2005 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 677. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.09.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, після розлучення батьків їх донька проживає з позивачкою. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15.02.2013 року, ухваленим у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], до її повноліття у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25.01.2013 року. На виконання вказаного рішення 24.05.2013 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська був виданий виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Бабушкінському відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Встановлено, що з січня 2013 року до часу розгляду справи відповідачем були сплачені аліменти на утримання дитини у розмірі 569,00 грн. В зв»язку з тим, що відповідач не регулярно сплачує аліменти в період з 01.01.2013 року по 01.03.2015 року виникла заборгованість по їх сплаті в сумі 20 401 грн. 38 коп., що підтверджується розрахунком державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 01.03.2015 року та не спростовано в судовому засіданні відповідачем, і вказана сума заборгованості, з урахуванням положень ст.11 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Будь-яких доказів в спростування вказаних позовних вимог відповідачем суду не надано. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, який не спростовано відповідачем, сума пені за несвоєчасну сплату відповідачем аліментів за період з 01.01.2013 року по 01.02.2015 року, з урахуванням сплачених ним грошових коштів в сумі 569,00 грн., складає 6 339,75 грн. Разом з цим, відповідно до ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. В судовому засіданні відповідач посилався на свій тяжкий матеріальний стан, незадовільний стан здоров"я, про що надав відповідну довідку з КЗ "Дніпропетровська міська лікарня №15", відсутність постійного доходу, наявності на його утриманні сина від іншого шлюбу [PERSON], [INFO], та хворої матері похилого віку [PERSON], та з урахуванням зазначеного просив знизити розмір пені. На підтвердження незадовільного матеріального стану відповідача та його стану здоров"я в судовому засіданні надала свідчення у якості свідка його сестра [PERSON] Зважаючи на викладене, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів [PERSON], враховуючи положення ч.2 ст.196 СК України, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, до 1000,00 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів в розмірі 1000,00 грн., тому позовні вимоги позивача про стягнення пені в іншій заявленій частині задоволенню не підлягають. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial