Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу/суброгації. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 11.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно - страхова компанія» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6225895. У відповідності до умов вказаного полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ 21011» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 16.05.2016 року, відповідач керуючи автомобілем «ВАЗ 21011» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », в якому на задньому пасажирському сидінні знаходився пасажир [PERSON] , не обрав безпечної швидкості руху, допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини з подальшим частковим падінням автомобіля в яму, від чого виникла розгерметизація паливної системи та в подальшому автомобіль загорівся й повністю згорів на місці. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир [PERSON] загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21.02.2017 року по кримінальній справі № 396/1645/16-к, вказана дорожньо - транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України, чим останній скоїв злочин передбачений ч.2 ст.286 та ч. 1 ст. 135 КК України. В подальшому представник потерпілої особи [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до позивача про відшкодування шкоди. На підставі рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07.11.2019 року по справі №396/1270/19 та страхового акту №ОЦ/173/000/20/0071 від 05.03.2020 року позивачем було виплачено страхове відшкодування, що пов`язане зі смертю потерпілого в розмірі 59 160 (п`ятдесят дев`ять тисяч сто шістдесят) грн. 00 коп. Водночас з вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21.02.2017 року по кримінальній справі 396/1645/16-к, вбачається, що відповідач на час скоєння вищевказаної дорожньо - транспортної пригоди, керував забезпеченим автомобілем «ВАЗ 21011» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, посилаючись на вищевикладені обставини позивач змушений звернутись до суду за захистом свої прав та законних інтересів та просить стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування за полісом №АЕ/6225895 від 23.11.2015 року за завданні збитки в розмірі 59 160 грн 00 коп. Ухвалою від 27.05.2021 року відкрито провадження в справі в порядку загального позовного проваження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 31.08.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засіданні представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій позовні вимоги не визнає, просить відмовити в позовних вимогах. Суд, всебічно, об`єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 16.05.2016 року, відповідач керуючи автомобілем «ВАЗ 21011» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », в якому на задньому пасажирському сидінні знаходився пасажир [PERSON] , не обрав безпечної швидкості руху, допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини з подальшим частковим падінням автомобіля в яму, від чого виникла розгерметизація паливної системи та в подальшому автомобіль загорівся й повністю згорів на місці. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир [PERSON] загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21.02.2017 року по кримінальній справі № 396/1645/16-к, вказана дорожньо - транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України, чим останній скоїв злочин передбачений ч.2 ст.286 та ч. 1 ст. 135 КК України (а.с.15-27). За спричинені збитки, на підставі Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07.11.2019 року по справі №396/1270/19 (а.с.45-51) та страхового акту № ОЦ/173/000/20/0071 від 05.03.2020 року (а.с.53), ПрАТ «УПСК» було сплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 59 160,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 10256 від 05.03.2020 року (а.с.54). 20.05.2020 року з метою досудового врегулювання спору відповідачеві було направлено вимогу (претензією) про відшкодування збитків в порядку регресу (а.с.55). Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності до ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно п.п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», у разі настання гтрахового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 23.1 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, зподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Відповідно до ч. 27.1. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після гожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч. 27.2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке а відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі». Згідно ст.9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку». Згідно п.п."а" п.38.1.1 та п.38.1 ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресивний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Водій [PERSON] керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21.02.2017 у справі № 396/1645/16-к. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених страховиком на відшкодування шкоди потерпілій стороні саме в порядку регресу. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Враховуючи те, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виплатило страхове відшкодування у розмірі 59 160,00 грн, тому у позивача виникло право на страхове відшкодування шкоди в порядку регресу з відповідача. При цьому суд враховує, що відповідач доводів позивача не спростував, до суду подав заяву в якій позов не визнає, вказав, що хворіє, збитки по вироку виплачує з пенсії, просив в позові відмовити, проте докази на підтвердження своєї позиції до суду не надав. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», має право зворотної вимоги до особи, визнаної винним у ДТП, тобто відповідача [PERSON] . Розмір виплаченого страхового відшкодування позивачем підтверджено належними доказами, а тому відповідач [PERSON] , як особа вина у вчиненні ДТП має відшкодувати позивачу ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», суму сплаченого страхового відшкодування потерпілому у повному обсязі. Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, повністю підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved