Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок не повернення кредиту, який обґрунтував тим, що 14 грудня 2006 року між АКБ «Індустріалбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № КRCК/0411/370/06, за умовами якого позичальник отримав у користування кошти на споживчі цілі в розмірі 20 000 грн., строком з 14 грудня 2006 року по 25 листопада 2009 року. На захист майнових інтересів між АКБ «Індустріалбанк» та ЗАТ «Страхова компанія «Партнер» (правонаступником якого є ПАТ «Страхова компанія «Партнер»), 01 листопада 2007 року був укладений договір № 5942/2-12 добровільного страхування фінансових ризиків, зокрема фінансовий ризик, що походить із кредитного договору № КRCК/0411/370/06. Станом на 28.12.2010 року загальна заборгованість відповідача перед банком становила 20 099, 95 грн. 28 грудня 2010 року між ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та ТОВ «Анлег» був укладений договір № 0400/02/10 відступлення права вимоги за договорами добровільного страхування фінансових ризиків за кредитними договорами, відповідно до яких первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору право вимоги боргу за зобов'язаннями, які виникли з кредитного договору № КRCК/0411/370/06 від 14 грудня 2006 року. Сума заборгованості, право вимоги якої відступилося становить 14 356,84 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надсилав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Партнер» у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник третьої особи - Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. У судовому засіданні досліджені докази: наказ №1 від 09.11.2010 року по ТОВ «Анлег»; копію кредитного договору від 14.12.2006 року; витяг з особового рахунку; копію договору від 01.11.2007 року; копію договору про відступлення права вимоги за договорами добровільного страхування фінансових ризиків та кредитними договорами від 28.12.2010 року. Дослідивши докази у справі, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, 14 грудня 2006 року між АКБ «Індустріалбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № КRCК/0411/370/06, відповідно до якого відповідач отримав в кредит грошові кошти в розмірі 20 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами з розрахунку 9 % річних, строком з 14 грудня 2006 року по 25 листопада 2009 року включно, на споживчі цілі (а.с.13-17). 01 листопада 2007 року між АКБ «Індустріалбанк» та ЗАТ «Страхова компанія «Партнер» було укладено договір добровільного страхування фінансових ризиків № 5942/2-12, відповідно до п. 1.3 страховик здійснював страхування фінансових ризиків страхувальника, які походили із кредитних договорів, які укладені та будуть укладені між страхувальником та контрагентами. Також відповідно до п. 1.2 страховик зобов'язувався при настанні страхових випадків виплатити страхове відшкодування страхувальнику в межах страхової суми, за кожною конкретною угодою, яка зазначена у графі № 10 реєстру (а.с.61-68). Cтрахове відшкодування третьою особою ПАТ "Страхова компанія «Партнер» не здійснювалося. З 28.03.2008 року відповідач припинив виконувати свої зобов'язання за кредитним договором, та станом на 28.12.2010 року загальна сума заборгованості становила 20 099,95 грн., що підтверджується виписками з особових рахунків з 14.12.2006 року по 28.12.2010 року. 28 грудня 2010 року між ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та ТОВ «Анлег» було укладено договір відступлення права вимоги за договорами добровільного страхування фінансових ризиків та кредитними договорами № 0400/02/10, відповідно до умов якого, первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги боргу за зобов'язаннями, які виникли з кредитного договору № КRCК/0411/370/06 від 14 грудня 2006 року, в загальній сумі 14 356,84 грн.(а.с.72-74). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги ( регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Із досліджених судом вищевказаних договорів: про переуступку права вимоги по кредитному договору та прав страхувальника за договором страхування фінансових ризиків вбачається, шо права позивача випливають саме з договірних відносин, а посилання позивача на ст. 1166 та 1191 ЦК України без підставні , бо вони регулюють не договірні зобов»язання. Позивач же у якості предмету позову зазначає грошові кошти як відшкодування матеріальної шкоди внаслідок неповернення кредиту, а не заборгованість за кредитним договором внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: dismissed