Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом в якому вказує, що вона з відповідачем перебувають у шлюбі з 04.06.2011 року. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, в них відсутні почуття любові, вони не знаходять спільну мову, шлюбні відносини між ними припинені з 2014 року , відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. До теперішнього часу вона з відповідачем не дійшли згоди щодо місця проживання дитини. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні . Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, визначити місце проживання сина [PERSON], 13.10.2011 року разом з нею та стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] 13.10.2011 року аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», судові витрати покласти на відповідача. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та пояснили, що вона з відповідачем не проживає з 2014 року , з квітня 2017 року дитина проживає разом з нею, відповідач перешкоджав їй спілкуватись з дитиною , вихованням дитини займалась мати відповідача . Для дитини створені належні умови для її виховання та розвитку . Дитина з вересня 2017 року є вихованцем дитячого садочку « Веселка» в смт. Хорошів. Батько періодично надає матеріальну допомогу на утримання сина. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать розписки в отриманні судових повісток, в судове засідання не прибув, причину неявки суд не повідомив та не подав відзив по даному позову. Представник третьої особи в судове засідання надала висновок органу опіки та піклування щодо місця проживання дитини, його підтримала та просить задовольнити позов. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. -2- Згідно ст.113\~СК України\~ особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 184 ч. 1 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно\~ст. 161 ч.1 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. За ч. 2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. За принципом ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. При вирішенні даної справи суд враховує правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 14.12.2016 року по справі №6-2445цс16 щодо неможливості розлучення дитини з матірю, крім тих випадків, коли є виняткові обставини. Відповідно до п. 8\~ст. 7 Сімейного Кодексу України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Згідно пункту 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю» роз'яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. В судовому засіданні встановлено, що сторони спільно не проживають з 2014 року, у них відсутні почуття любові, не знаходять спільну мову, примирення неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що дає підстави суду розірвати шлюб. Відповідач не надає належну матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини , у суду відсутні відомості про наявність у відповідача інших дітей, непрацездатних батьків, отримання ним доходів, що він є молодою працездатною особою, а тому визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі заявлених позовних вимог. Вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини суд враховує вік дитини, ставлення матері до виховання дитини , яка на даний час працює та має заробіток, що син [PERSON] з 05.09.2017 року є вихованцем Хорошівського ЦРД «Веселка» , акти обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача, висновок органу опіки та піклування Хорошівської селищної ради щодо можливості проживання дитини разом з матір»ю та висловлену думку представника органу опіки та піклування з даного питання в судовому засіданні. Суду не надано доказів наявності виняткових обставин у розумінні\~ст. 161 СК України\~та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матір"ю. -3- Тому суд приходить до висновку про залишення малолітнього [PERSON], [INFO] для подальшого проживання разом з матір»ю. Згідно ст. 133 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати у виді судового збору на користь держави в сумі 640 грн. за вимогу майнового характеру та на користь позивача в сумі 640 грн. за вимогу немайнового характеру.

Outcome: approved