Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просить стягнути з останньої у його користь суму основного боргу згідно договору від 19.04.2013р. у розмірі 9936,88 грн. та 2374 грн. компенсації за несвоєчасне виконання грошового зобов»язанння, а всього 12308,88 грн. та судові витрати по справі, зокрема, по оплаті судового збору в розмірі 640 грн. та витрат за надання юридичної допомоги в розмірі 250 грн.. В обґрунтування позовних вимог, покликається на те, що відповідач по справі [PERSON] його знайома. 29.04.2013р. між ним та відповідачем було укладено договір про відступлення права вимоги. Згідно цього договору до нього перейшло право вимоги до відповідача, про стягнення боргу у сумі 12360 грн., який ним було за неї сплачено первинному кредитору КС « Християнська злагода». У відповідності до п.2.3 даного Договору, відповідач повинна, починаючи з 29.04.2013р. і по 29.09.2015р. сплачувати на його користь до 30 числа кожного поточного місяця мінімальну оплату 300 грн. та сплатити у загальному 12360 грн.. Станом на даний час відповідач повернула йому: 17.08.2013 р. - 300 грн., 29.11.2013р. - 200 грн., 19.02.2016р. - 400 грн., 13.04.2016 р. - 300 грн., 01.08.2016р. - 300 грн., 15.02.2017р. - 328 грн. (входять 10 дол.США), а всього - 1828 грн., сума боргу на даний час складає, 12360 грн. - 2423.12 грн. = 9936,88 грн.. Даний договір виконувався несвоєчасно і до даного часу умови договору не виконано. Згідно діючого законодавства за затримку виконання грошового забов»язання, передбачена компенсація. У відповідності з порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виконання, компенсація: рівень інфляції за період з 01.10.2015р. і по 01.05.2017р. складає 20%, а тому сума компенсації становить 2372 грн.. В зв»язку з наведеним просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] вказану суму боргу, та сплачені ним судові витрати. Позивач у судове засідання не з»явився, хоча судом був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Однак, подав до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явилася, хоча неодноразово належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заочне провадження відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України є особливим порядком розгляду та вирішення цивільної справи за відсутності відповідача, належним чином повідомленого про час і місце судового розгляду, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, та якщо позивач не заперечував проти такого вирішення справи, з ухваленням заочного рішення. Необхідною умовою для заочного провадження є неявка відповідача в судове засідання - фактична його відсутність у залі судового засідання при розгляді справи по суті. Як вбачається із матеріалів справи відповідач була належним чином (основне завчасно) повідомлена про час і місце судового розгляду 01.08.2017р. в якому було постановлено рішення. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з таких міркувань. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Власник порушеного права може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Вимогами ст. ст. 512-514, 515 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким надається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 29.04.2013р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор передав новому кредитору свої права вимоги до відповідача, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитним договором, укладеним з відповідачем. Згідно ст. ст. 1077,1978 ЦК України - [PERSON] являється новим кредитором у зобовязаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору, що укладений між первісним кредитором КС «Християнська злагода» та [PERSON]. Відповідно до договору відступлення права вимоги від 29.04.2013р. позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 9936,88 грн. та 2374 грн. компенсації за несвоєчасне виконання грошового зобов»язання. Заборгованість нарахована з урахуванням положень ст. 534 ЦК України, щодо черговості погашення вимог за грошовим зобов'язанням. Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив зобов»язання, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до розрахунку індексу інфляції в Україні, який міститься матеріалах справи станом на березень 2017р., інфляційні втрати за період прострочення зобов»язання становить - 2372 грн.. Такий, розрахунок відповідачем не спростований. Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності,

Outcome: approved