Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що рішенням виконкому Тростянецької міської ради Сумської області її померлому чоловіку [PERSON] була виділена земельна ділянка для будівництва індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] площею 400 кв.м. На даній земельній ділянці будинок ними будувався до 1987 року. Оформленням документів займався померлий чоловік. За життя [PERSON] заповіту не складав. Вона є спадкоємицею першої черги за законом. Інші спадкоємці права на спадщину не заявляли. Після смерті чоловіка вона почала оформляти спадкові права та виявилося, що її чоловік за життя не оформив правовстановлюючий документ на будинок, а саме не посвідчив нотаріально договір від 10.01.1985 року, підписаний між померлим та відповідачем, а також не зареєстрував його в органах БТІ. На момент смерті чоловік був зареєстрований по [ADDRESS], де разом з ним проживала позивач, яка спадщину прийняла, фактично вступила у володіння спадковим майном (утримує будинок, проживає в ньому, сплачує комунальні платежі, проводить поточні ремонти), але свідоцтво про право власності на будинок в порядку спадкування оформити не може. З вищевикладених підстав і звернулася позивач до суду з даним позовом та просила: визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, на які мав право [PERSON], який помер [INFO] року; визнати за нею право користування земельною ділянкою Тростянецької міської ради відведеної для будівництва житлового будинку, згідно рішення виконкому міської ради народних депутатів за №145 від 23.05.1984 року за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, на яку мав право [PERSON], який помер [INFO] року. Сторони в судове засідпання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі (а.с.28,38); позивачи свої вимоги підтримує в повному обсязі, а відповідач не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі, на підставі наявних матеріалів справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, постановивши рішення про задоволення позовних вимог. Так, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року окрім загального кола обставин, які встанолюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судами необхідно з'ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2)чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4)чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Матеріалами справи встановлено, що 29 травня 1981 року позивач уклала шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.5а). 10.01.1985 року, на підставі рішенням виконкому міської ради народних депутатів за №145 від 23.05.1984 року (а.с.9), [PERSON] була виділена земельна ділянка для будівництва індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] площею 400 кв.м., що підтверджується копією договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності (а.с.10-11), а також видано будівельний паспорт, план забудови земельної ділянки та проект забудови (а.с.9-17). Як зазначає в позові, позивач на виділеній земельній ділянці будинок будувався до 1987 року. Оформленням документів займався [PERSON],але вищезазначений договір не посвідчив нотаріально та не зареєстрував в БТІ, тобто не оформив належним чином правовстановлюючий документ на збудований будинок [ADDRESS]. 05.07.2013 року ТОВ "Бюро технічної інвентаризації та експертиз" був виданий технічний паспорт на вищезазначений збудований будинок (а.с.18-22). Земельна ділянка по [ADDRESS] в приватну власність не передавалась, що підтверджується копією довідки Тростянецької міської ради Сумської області за №238 від 04.08.2014 року (а.с.23). [INFO] року [PERSON] помер (а.с.7), після смерті якого відкрилася спадщина. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. 01.08.2014 року позивач звернулася в Тростянецьку державну нотаріальну контору для вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] на житловий будинок та земельну ділянку за вищевказаною адресою, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки договір забудови від 10.01.1985 року не був посвідчений нотаріально та не проведена в органах БТІ реєстрації домоволодіння (а.с.8). На момент смерті [PERSON] був зареєстрований по [ADDRESS], де разом з ним проживала позивач, яка спадщину прийняла, фактично вступивши у володіння спадковим майном (утримує будинок, проживає в ньому, сплачує комунальні платежі, проводить поточні ремонти), що відповідає положенням ч.3 ст.1268 ЦК України. Згідно довідки державного нотаріуса Тростянецької районної державної нотаріальної контори за №2079/02-14 від 20.08.2014 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.36,37), а отже, інші спадкоємці права на спадщину не заявляли, заповіту померлий за життя не складав. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст.178 ЦК України передбачено, що об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Згідно ч.2 ст.120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Таким чином, в зв'язку з визнанням відповідачем пред'явленого позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи законодавство, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку, зокрема ЦК УРСР 1963 року, Закон України "Про власність, постанову Ради Міністрів Української РСР від 11.03.1985 року за №105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", згідно яких виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, а також наявність таких документів як: рішення виконкому міської ради народних депутатів та договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку на праві приватної власності; будівельного паспорту; плану забудови земельної ділянки та проекту забудови; технічного паспорту на збудований будинок, а також постанову нотаріусу про відмову у вчиненні нотаріальних дій, суд приходить до висновку про визнання права власності за [PERSON] на будинок в порядку спадкування за законом, які мав право її померлий чоловік [PERSON], а також про визнання її права користуватися земельною ділянкою, на якій розташовний цей будинок. На підставі викладеного та

Outcome: approved