Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.04.2013р. між нею, [PERSON] («Вкладник») та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (Банк) укладено Договір банківського вкладу «Англійський «Постійний» № 565504/2013 (надалі - Договір). Відповідно до п. 1.1. Договору предметом Договору є розміщення Вкладником в Банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту «Англійський «Постійний» в національній валюті України на строк 6 (шість) місяців, з дня укладення Договору, з щомісячною виплатою процентів, надалі - Вклад. Для обліку вкладу Банк відкриває на ім'я Вкладника вкладний рахунок № [NUMBER]. Сума Початкового Вкладу у відповідності до п. 1.3. Договору становить 120000,00 грн. (сто двадцять тисяч) гривень 00 коп. Цього ж дня, 17.04.2013р., нею згідно банківської квитанції № 1441839 на вкладний рахунок № [NUMBER] внесено 120000,00 грн. Згідно з Договором банківського вкладу від 17.04.2013р. № 565504/2013 умови даного банківського вкладу врегульовано Правилами відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб в ПАТ «ВіЕйБі Банк» Згідно з п. 1.7. Договору дата вимоги вкладу - 17 жовтня 2013 року. Дата вимоги пролонгованого вкладу - дата, що співпадає з першим днем після спливу кожного наступного строку від дати укладення Договору. Умови пролонгації Вкладу для кожного окремого депозитного продукту оголошені на сайті Банку. Відповідно до п. 3.3. Правил у випадку невитребування в Дату вимоги Вкладником відповідного виду Вкладу та за відсутності заперечень з боку Банку, що підтверджується діючими на дату закінчення строку дії Вкладу умовами розміщення відповідного виду Вкладу, що розміщені на сайті Банку www.vab.ua, дія Договору вважається автоматично пролонгованою з цієї Дати, з урахуванням умов пункту 4.12.5 цих Правил, без підписання Сторонами додаткових договорів до Договору на кожний наступний такий же строк та на діючих в Банку на день такої пролонгації стандартних умовах за відповідними: видом, валютою, строком, сумою Вкладу та періодичністю виплати процентів. Така пролонгація може бути здійснена необмежену кількість разів, якщо інші умови пролонгації не визначені для окремих видів Вкладів, що розміщені на сайті Банку www.vab.ua, в редакції станом на кожну дату закінчення строку дії Вкладу, в тому числі пролонгованого. Дата вимоги Вкладником пролонгованого Вкладу - дата, що співпадає з першим днем після спливу кожного наступного строку від дати укладення Договору. Відповідно до Договору банківського вкладу від 17.04.2013р. № № 565504/2013 та Правил відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб в ПАТ «ВіЕйБі Банк» її банківський вклад було автоматично пролонговано ще на пів року до 17 квітня 2014р., так як 17 жовтня 2013р. нею вклад не було витребувано. Таким чином, Дата вимоги вкладу - 17 квітня 2014 року. В зв'язку з закінченням строку вкладу, нею, 17 квітня 2014р. було надіслано до ПАТ «ВіЕйБі Банк» заяву з проханням здійснити виплату вкладу (повернути кошти) в розмірі 120000,00 грн. внесеного до ПАТ «ВіЕйБі Банк» згідно Договором банківського вкладу від 17.04.2013р. № 565504/2013. Виплату вкладу вона просила здійснити готівкою. Цією ж заявою нею повідомлено Банк про небажання подальшої пролонгації Договору банківського вкладу від 17.04.2013р. № 565504/2013 Вказана заява була проігнорована Банком, внесений вклад не повернутий. В зв'язку з цим нею, 29 квітня 2014р., до Банку було надіслано письмову вимогу про повернення 120000,00 грн., внесеного банківського Вкладу згідно з Договором банківського вкладу від 17.04.2013р. № 565504/2013. Дана вимога була отримана Банком 06 травня 2014р. та залишилася без відповіді, кошти їй досі не повернуті. В зв»язку з цим змушена звернутись до суду та просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (код ЄДРПОУ 19017842) на її користь 120000 грн. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засіданні двічі не з»явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 17.04.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» укладено договір банківського вкладу № 565504/2013 "Англійський "Постійний", відповідно до п.1.2 якого банк відкриває на ім'я вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» [NUMBER]. На цей рахунок банк перераховує нараховані проценти за збереження вкладу та може бути перерахований вклад по закінченню строку його дії. Нараховані проценти за збереження вкладу з капіталізацією процентів банк перераховує на рахунок. Відповідно до п. 1.3. договору сума початкового вкладу складає 120 000 гривень. Згідно з п. 1.7 дата вимоги вкладником вкладу являється 17.10.2013 року. Судом встановлено, що 14.04.2013 року [PERSON] внесла 120 000 грн., що підтверджується банківською квитанцією №1441839. Згідно з ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу одна сторона, що прийняла від другої сторони грошову суму, що надійшла зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно з ст. 1061 банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Згідно зі статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Крім того, ці ж норми знаходять своє закономірне відображення й в Інструкції «Про порядок відкриття, використання й закриття рахунків у національній і іноземній валютах», затвердженої постановою правління Національного Банку України № 492 від 12.11.2003 року. Пункт 10.12 вищевказаної інструкції вказує, що після закінчення строку або настання інших обставин, певних законодавством України або договором банківського вкладу, кошти з депозитного рахунку повертаються вкладникові шляхом видачі наявними або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів або за заявою вкладника на інший його рахунок. Пункт 1.6. «Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними й фізичними особами» визначає наступне: Банк виплачує вкладникові суму внеску (депозиту) і нараховані по них відсотки: у національній валюті, якщо кошти надійшли на депозитний рахунок у національній валюті; у валюті внеску (депозиту), якщо кошти надійшли на депозитний рахунок в іноземній валюті, або на умовах і в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній валюті або в національній. Так, на підставі вищезазначених умов договору позивач 17.04.2014 року звернулась до банку з письмовою заявою про повернення початкового вкладу у загальній сумі 120 000 гривень та повідомила про небажання подальшої пролонгації договору. Однак, відповідач фактично відмовився від повернення вищезазначеної суми вкладу. Позивач [PERSON] повторно, 29.04.2014 року звернулась з письмовою заявою про повернення коштів, але по даний час кошти не повернуті. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (дату). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оцінивши у сукупності, дослідженні у судовому засіданні, докази, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості в сумі 120 000 грн. підлягають задоволенню, оскільки банк прострочив виконання грошового зобов'язання. Крім того, згідно з ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1200 грн.

Outcome: approved