overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення аліментів на своє утримання на час навчання, в якому вказав, що він навчається в Криворізькому коледжі НАУ, що вимагає додаткових витрат. Відповідач є батьком [PERSON] та зобов`язаний надавати йому матеріальну допомогу, позивач самостійно не в змозі забезпечити себе на час навчання, у звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця на час навчання. У судове засідання позивач не з"явися, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити предявлені позовні вимоги у повному обсязі з наступних підстав. Так, відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). На теперішній час [PERSON] є студентом Криворізького коледжу Національного авіаційного університету з 01 вересня 2013 року, термін навчання - по 30 червня 2017 року, що підтверджується відповідними довідками (а.с. 3). Отже, [PERSON] є таким, що продовжує навчання і у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, що підтверджується довідкою про доходи (а.с. 6). Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, до досягнення дитиною 23-х років за умовами, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки позивач звернувся до суду 18 квітня 2016 року, то аліменти слід стягнути саме з 18 квітня 2016 року. Вимоги щодо стягнення аліментів з 15 квітня 2016 року необґрунтовані. Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку, посилаючись на наступні обставини. З 01 вересня 2001 року по 31 грудня 2011 він працював у Комунальному закладі «Нікопольська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» водієм. Наказом від 31 грудня 2011 року № 117 позивача звільнено за п. 5 ст. 36 КЗпП України (переведення працівника за його згодою, на інше підприємство, в установу або організацію або перехід на виборну посаду) в порядку переведення в Комунальний заклад «Нікопольська станція швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради. На день звільнення позивача, відповідачем не було виплачено компенсацію за 23 календарних днів невикористаної відпустки , що становить 2159 грн. 47 коп. В судове засідання [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, на позовних вимогах наполягав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача проти позовних вимог не заперечував, надав до суду заяву про розгляд справи без його присутності. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника, йому виплачується компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Відповідно до вимог ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред"явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Як було встановлено судом, з 01 вересня 2001 року по 31 грудня 2011 він працював у Комунальному закладі «Нікопольська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» водієм, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 2-5). Наказом від 31 грудня 2011 року № 117 позивача звільнено за п. 5 ст. 36 КЗпП України (переведення працівника за його згодою, на інше підприємство, в установу або організацію або перехід на виборну посаду), а саме переведення в Комунальний заклад «Нікопольська станція швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради. На день звільнення позивача, відповідачем не було виплачено компенсацію за 23 календарних днів невикористаної відпустки, що становить 2159 (дві тисячі сто п'ятдесят дев'ять грн.) 47 коп., що підтверджується довідкою №2038 від 09 грудня 2013 року, виданою головним лікарем КЗ «Нікопольська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради (а.с. 6). Враховуючи те, що на день звільнення позивача, відповідачем не було виплачено компенсацію за 23 календарних днів невикористаної відпустки, що становить 2159 (дві тисячі сто п'ятдесят дев'ять грн.) 47 коп., суд вважає доцільним стягнути цю суму на користь [PERSON] Згідно ст. 88 ЦПК України з КЗ «Нікопольська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три грн. ) 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку, посилаючись на наступні обставини. З 02 січня 2010 року по 31 грудня 2011 він працював у Комунальному закладі «Нікопольська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» водієм. Наказом від 31 грудня 2011 року № 117 позивача звільнено за п. 5 ст. 36 КЗпП України (переведення працівника за його згодою, на інше підприємство, в установу або організацію або перехід на виборну посаду) в порядку переведення в Комунальний заклад «Нікопольська станція швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради. На день звільнення позивача, відповідачем не було виплачено компенсацію за 7 календарних днів невикористаної відпустки , що становить 531 грн. 72 коп. В судове засідання [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, на позовних вимогах наполягав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача проти позовних вимог не заперечував, надав до суду заяву про розгляд справи без його присутності. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника, йому виплачується компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Відповідно до вимог ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред"явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Як було встановлено судом, з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2011 він працював у Комунальному закладі «Нікопольська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» водієм, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 2-6). Наказом від 31 грудня 2011 року № 117 позивача звільнено за п. 5 ст. 36 КЗпП України (переведення працівника за його згодою, на інше підприємство, в установу або організацію або перехід на виборну посаду), а саме переведення в Комунальний заклад «Нікопольська станція швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради. На день звільнення позивача, відповідачем не було виплачено компенсацію за 7 календарних днів невикористаної відпустки, що становить 531 (п'ятсот тридцять одна грн.) 72 коп., що підтверджується довідкою №2029 від 09 грудня 2013 року, виданою головним лікарем КЗ «Нікопольська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради (а.с. 7). Враховуючи те, що на день звільнення позивача, відповідачем не було виплачено компенсацію за 7 календарних днів невикористаної відпустки, що становить 531 (п'ятсот тридцять одна грн.) 72 коп., суд вважає доцільним стягнути цю суму на користь [PERSON] Згідно ст. 88 ЦПК України з КЗ «Нікопольська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три грн. ) 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку, посилаючись на наступні обставини. З 04 березня 1972 року по 31 грудня 2011 вона працювала у Комунальному закладі «Нікопольська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» фельдшером. Наказом від 31 грудня 2011 року № 117 позивача звільнено за п. 5 ст. 36 КЗпП України (переведення працівника за його згодою, на інше підприємство, в установу або організацію або перехід на виборну посаду) в порядку переведення в Комунальний заклад «Нікопольська станція швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради. На день звільнення позивача, відповідачем не було виплачено компенсацію за 15 календарних днів невикористаної відпустки , що становить 2007 грн. 45 коп. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, на позовних вимогах наполягла та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача проти позовних вимог не заперечував, надав до суду заяву про розгляд справи без його присутності. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника, йому виплачується компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Відповідно до вимог ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред"явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Як було встановлено судом, з 04 березня 1972 року по 31 грудня 2011 вона працювала у Комунальному закладі «Нікопольська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» фельдшером, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 3-5). Наказом від 31 грудня 2011 року № 117 позивача звільнено за п. 5 ст. 36 КЗпП України (переведення працівника за його згодою, на інше підприємство, в установу або організацію або перехід на виборну посаду), а саме переведення в Комунальний заклад «Нікопольська станція швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради. На день звільнення позивача, відповідачем не було виплачено компенсацію за 15 календарних днів невикористаної відпустки, що становить 2007 (дві тисячі сім грн.) 45 коп., що підтверджується довідкою №2023 від 09 грудня 2013 року, виданою головним лікарем КЗ «Нікопольська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради (а.с. 2). Таким чином на підставі вищевикладеного та з урахування доказів наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь [PERSON] повинна бути стягнена грошова компенсація за 15 (п'ятнадцять) календарних днів невикористаної відпустки у сумі 2007 (дві тисячі сім грн.) 45 коп. Згідно ст. 88 ЦПК України з КЗ «Нікопольська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три грн. ) 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електроенергію, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач в будинку [ADDRESS] є споживачем електричної енергії та не сплачує кошти за спожиту електроенергію у повному обсязі, в зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 463,74 грн., яку позивач просить стягнути. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала та не повідомила про поважні причини неявки. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідності до ст.ст.11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із довідки ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" про стан розрахунків побутового споживач і витягу з програми реєстрації побутових споживачів, [PERSON] є споживачем електричної енергії в будинку [ADDRESS] та має особовий рахунок № [NUMBER]. Згідно п.п.19-21, 42 "Правил користування електричною енергією для населення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999, споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати спожиту електричну енергію не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно довідки про стан розрахунків побутового споживача та витягу з програми реєстрації побутових споживачів Житомирського РЕМ, станом на 01.03.2014 заборгованість відповідача за спожиту електроенергію складає 463,74 грн. З огляду на викладене, враховуючи неналежне виконання відповідачкою зобов'язань щодо оплати спожитої електроенергії, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електроенергію, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач в квартирі [ADDRESS] є споживачем електричної енергії та не сплачує кошти за спожиту електроенергію у повному обсязі, в зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 1 264,40 грн., яку позивач просить стягнути. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала та не повідомила про поважні причини неявки. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідності до ст.ст.11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із довідки ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" про стан розрахунків побутового споживач і витягу з програми реєстрації побутових споживачів, [PERSON] є споживачем електричної енергії в квартирі [ADDRESS] та має особовий рахунок [NUMBER]. Згідно п.п.19-21, 42 "Правил користування електричною енергією для населення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999, споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати спожиту електричну енергію не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно довідки про стан розрахунків побутового споживача та витягу з програми реєстрації побутових споживачів Житомирського РЕМ, станом на 01.06.2014 заборгованість відповідача за спожиту електроенергію складає 1 264,40 грн. З огляду на викладене, враховуючи неналежне виконання відповідачкою зобов'язань щодо оплати спожитої електроенергії, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електроенергію, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач в квартирі [ADDRESS] є споживачем електричної енергії та не сплачує кошти за спожиту електроенергію у повному обсязі, в зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 666,80 грн., яку позивач просить стягнути. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала та не повідомила про поважні причини неявки. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідності до ст.ст.11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із довідки ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" про стан розрахунків побутового споживач і витягу з програми реєстрації побутових споживачів, [PERSON] є споживачем електричної енергії в квартирі [ADDRESS] та має особовий рахунок [NUMBER]. Згідно п.п.19-21, 42 "Правил користування електричною енергією для населення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999, споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати спожиту електричну енергію не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно довідки про стан розрахунків побутового споживача та витягу з програми реєстрації побутових споживачів Житомирського РЕМ, станом на 01.12.2013 заборгованість відповідача за спожиту електроенергію складає 666,80 грн. З огляду на викладене, враховуючи неналежне виконання відповідачкою зобов'язань щодо оплати спожитої електроенергії, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги по опаленню та гарячому водопостачанню. Посилаючись на те, що КПП „Теплоенергопостач надає послуги по опаленню та гарячому водопостачанню відповідачам. Вказані комунальні послуги надаються позивачем з 27 травня 2004 року на підставі абонентського рахунку № 5928, відкритого на імя власника [PERSON], яка мешкає та зареєстрована в [INFO] і оформленого шляхом видачі їй абонентської книжки. В квартирі мешкає чотири особи: [PERSON]. [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Договору між позивачем та відповідачами укладено не було, оскільки останні на повідомлення позивача для укладення договору не зявлялись, що суперечить вимогам чинного законодавства. Позивачем зобовязання по наданню комунальних послуг відповідачам викопані в повному обсязі та належним чином. Відповідачі зобовязання по оплаті за отримані комунальні послуги не виконують і станом на 1 квітня 2010 року заборгованість перед позивачем становить 2 023,82 грн. Просив стягнути з відповідачів на користь КПП „Теплоенергопостач" заборгованість за надані послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання в сумі 2 023,82 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не сповістили, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом у якому вказував, що [INFO] померла його мати - [PERSON], яка постійно проживала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 5,2780 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Яроповицької сільської ради. В 2014 року йому в судовому порядку було визначено додатковий строк для прийняття спадщини, а тому він скориставшись своїм правом подав заяву до нотаріуса про прийняття спащини. Спору відносно земельної ділянки не має, але позивач не може оформити свої спадкові права, оскільки втрачений державний акт на вище зазначену земельну ділянку, що підтверджується оголошенням в газеті " Новини Андрушівщини". Враховуючи викладене позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 5,2780 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Яроповицької сільської ради, як на спадщину за законом після смерті матери. Позивач та його представник в судовому позовні вимоги підтримали, просили даний позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо задоволення позову. Суд, вислухавши сторін, оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, а саме із свідоцтва про смерть, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.8). Свідоцтвом про народження [PERSON] підтверджуються його родинні відносини із [PERSON] (а.с.5). Оголошенням в газеті "Новини Андрушівщини" підтверджується втрата державного акта серії [NUMBER], який виданий на ім"я [PERSON] на право власності на земельну ділянку площею 5,2780 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Яроповицької сільської ради (а.с.10). Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власно не встановлена судом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що даний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved