Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що вона та відповідач по справі є співвласниками квартири [ADDRESS] й кожен з них володіє по ? частці у праві власності. Однак відповідач чинить їй перешкоди в користуванні квартирою , змінив замки у квартирі й вона не має можливості користуватись спірною квартирою, і з квітня 2015 року змушена із малолітньою дочкою [PERSON], [INFO] проживати по чужих квартирах . З цього приводу зверталася до Калуського відділу поліції .Однак після цього відповідач дублікату ключів від квартири їй не повернув. Також між ними не досягнуто згоди щодо порядку користування квартирою. Тому просить винести рішення , яким зобов'язати [PERSON] не чинити їй перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] й належить їм на праві спільної часткової власності. Зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS], а саме передати [PERSON] дублікати ключів від вказаної квартири та вселити її [PERSON] у зазначену квартиру. Визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] виділивши у користування [PERSON] житлову кімнату, площею 13.9 кв.м. Виділити у користування [PERSON] у квартирі [ADDRESS] житлову кімнату, площею 13.3 м.кв. та балкон площею 0.8 м.кв . Залишити у загальному користуванні співвласників коридор площею 5,9 кв.м., кухню площею 6,5 кв.м., туалет площею 1,1 кв.м., ванну кімнату площею 2,1 кв.м., вбудовану шафу, площею 1,4 м.кв. й стягнути із відповідача судові витрати. Позивачка в судове засідання не з»явився, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Ч.1 ст.316 ЦК України встановлює, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.(ч.1,2 ст.319 ЦК України) Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.( ч.1ст. 321ЦК України) Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Стаття 391 ЦК України встановлює, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.08.2008 року, який на даний час розірвано. Від спільного проживання [INFO] року народилася дочка [PERSON] . 20 лютого 2012 року сторони на підставі договору купівлі-продажу квартири стали співвласниками в рівних частках двокімнатної квартири [ADDRESS] Квартира складається з двох окремих кімнат площею 13.9 кв.м. та 13.3 кв.м, кухні площею 6,5 кв.м, ванної кімнати площею 2,1 кв.м., коридору 5,9 кв.м., вбудованої шафи 1,4 кв.м, балкону 0,8 кв.м., всього загальною площею 45 кв.м. Вказані обставини підтверджуються рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.02.2016 року, свідоцтвом про народження дитини, довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Судом встановлено, що з квітня 2015 року позивачка не проживає у спірній квартирі, проживаючи по чужих квартирах. Сторони перебувають в неприязних відносинах. Відповідач не надає позивачу змоги вільно заходити у квартиру та проживати в ній, оскільки змінив замки від вхідних дверей, чинить перешкоди в користуванні квартирою . Вказані обставини визнаються сторонами. За таких обставин суд дійшов висновку, що право позивача на користування його власністю підлягає захисту шляхом вселення його у спірну квартиру та зобовязання відповідача надати їй дублікати ключів від спірної квартири. Згідно ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно зі ч. 1,3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Враховуючи те, що сторони не можуть дійти згоди стосовно порядку користування кімнатами квартири та місцями загального користування, а також те, що при встановленні порядку користування квартирою, який запропонований позивачем, право власності сторін не порушується і є можливість спільного користування квартирою, суд дійшов висновку про необхідність встановлення порядку користування квартирою, запропонованого позивачем, на який погодився відповідач. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved