Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 26 липня 1986 року виконкомом Бабченської сільської ради Богородчанського районного відділу ЗАГС Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 7. Крім того, просить залишити їй право надалі іменуватися прізвищем [PERSON]. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] і дочку [PERSON], [INFO]. В обгрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, на протязі п»яти років сторони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують. Вважає, що збереження їхнього шлюбу суперечить , як її інтересам, так і інтересам інших членів сім»ї. Позивачка під час розгляду справи в суді позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Категорично наполягає на розірванні шлюбу. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач неодноразово на розгляд справи не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не направив, хоча завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи в суді, про що підтверджують повідомлення про вручення судових повісток /а.с. 15,16/. Відповідно ч.1 до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з"явився на судовий розгляд справи і про причини неявки суд не повідомив та позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінив подані докази у їх сукупності, оглянув оригінали документів, що мають значення для правильного вирішення спору по суті та встановив наступне. Заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини подружжя не підтримує, п»ять років сторони проживають роздільно, будь-які стосунки між подружжям припинені. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб 26 липня 1986 року /а.с.6/. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя стало неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення повністю. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі даної статті суд залишає за позивачко право надалі іменуватися прізвищем [PERSON]. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою по справі при звернення до суду сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.503632847.1 від 12.02.2016 року. Так як суд задовольняє позов про розірвання шлюбу, то рахує за необхідне стягнути на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК з відповідача на користь позивачки сплачену нею суму судового збору. На підставі ст.ст 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved