Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Прилуцька районна державна адміністрація як орган опіки та піклування звернулася до суду в інтересах малолітнього [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивує тим, що відповідачка [PERSON] являється матір`ю малолітнього [PERSON], [INFO], але не проживає разом зі своїм сином, участі у вихованні дитини не приймає, у своїй заяві, посвідченій приватним нотаріусом [PERSON] відповідач надала згоду про позбавлення її батьківських прав відносно її сина [PERSON] На даний час дитина перебуває на утриманні рідного діда [PERSON], [INFO] та рідної тітки [PERSON], [INFO]. В судове засідання представник позивача не з'явилась, до суду подала заяву, в якій відмовилася від вимог в частині стягнення аліментів, просила справу розглядати без участі представника, позовні вимоги щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, не подала відзиву на позовну заяву і не повідомила про поважні причини неявки в судове засідання, хоча про дату, час і місце судового засідання, з огляду на ст.128 ЦПК України, була повідомлена належним чином,про належний виклик свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, що повернулося на адресу суду з відміткою про вручення, а також оголошення Прилуцького міськрайонного суду про виклик до суду від 05 вересня 2018 року розміщеного на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет pr.cn.court.gov.va. В матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява відповідача про визнання позовної вимоги про позбавлення батьківських прав та розгляд справи без її участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд,дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] являється матір`ю малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.5). Зміна прізвища відповідача з «[PERSON]» на «[PERSON]», підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до довідки виконкому Дідовецької сільської ради №03-03/496 від 23.08.2018 року, [PERSON], [INFO] проживає з дідом [PERSON], тіткою [PERSON] та неповнолітнім братом [PERSON] Його мати з 2008 року на території сільської ради не проживає, участі у вихованні дитини не приймає з липня місяця 2017 року (а.с.7). Довідкою Прилуцької районної державної адміністрації служби у справах сім'ї, молоді та спорту, підтверджується, що [PERSON], 1987 року народження, яка проживає в [ADDRESS] з липня 2017 року доглядає за своїм племінником [PERSON], [INFO]. Рідна мати [PERSON] з липня 2017 року не дбає про свого сина, не турбується про стан його здоров'я, не приймає участі у його вихованні (а.с.9). Довідкою Прилуцької гімназії №1 ім. Георгія Вороного підтверджується, що протягом 2017 -2018 навчального року, мати учня [PERSON]., [PERSON], жодного разу не з'являлася на батьківські збори, до закладу не приходила, по телефону з класним керівником не спілкувалася, життям та навчанням дитини не цікавилася (а.с.13). Заявою, посвідченою приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу, підтверджується згода [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно її сина [PERSON], а також згода на розгляд справи без її участі, правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені ст. 166 СК України нотаріусом роз'яснено (а.с.14). Згідно висновку Прилуцької районної державної адміністрації, як служби у справах дітей, від 30 серпня 2018 року [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 15). Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківськіх прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. За змістом роз'яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов'язки щодо свого сина, не цікавиться його життям, не приймає участі у його вихованні, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не відвідує і взагалі не спілкуються з дитиною без поважних причин, що є свідомим ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, таке невиконання батьківських обов'язків не пов'язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних причин. Крім того, відповідач заявила про свою згоду на позбавлення її ж батьківських прав відносно малолітнього сина. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідача своїми батьківськими обов'язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав. На підставі викладеного

Outcome: approved