Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами по вул.Садова,9 в м.Благовіщенське Кіровоградської області, придбаний нею у [PERSON] за договором купівлі-продажу, обгрунтувавши свої вимоги наступним. Відповідач [PERSON] успадкував після смерті матері - [PERSON], померлої 28.06.2004 року, житловий будинок по вул.Садова,9 в м.Благовіщенське Кіровоградської області, який належав їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. 12 жовтня 2016 року Позивачка та Відповідач уклали усну угоду щодо купівлі-продажу зазначеного будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, при цьому обговоривши питання щодо подальшого нотаріального посвідчення даного договору купівлі-продажу. [PERSON] передала [PERSON] обумовлену суму коштів - 10000 гривень, отримавши від нього технічний паспорт та ключі на будинок, про що останній надав розписку, в якій зобов"язався укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу не пізніше 01.11.2016 року. На даний час Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будинку, через що позивачка вимушена звернутись до суду та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами по вул.Садова,9 в м.Благовіщенське Кіровоградської області. Позивачка в судове засідання не з"явилась, подала до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи була повідомлений у встановленому законом порядку, клопотань та заперечень проти позову не подавав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] успадкував після смерті матері - [PERSON], померлої 28.06.2004 року, житловий будинок по вул.Садова,9 в м.Благовіщенське Кіровоградської області, який належав їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується матеріалами справи (а.с.11-12, 16-17). 12 жовтня 2016 року Позивачка та Відповідач уклали усну угоду щодо купівлі-продажу зазначеного будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, при цьому обговоривши питання щодо подальшого нотаріального посвідчення даного договору купівлі-продажу. [PERSON] передала [PERSON] обумовлену суму коштів - 10000 гривень, отримавши від нього технічний паспорт та ключі на будинок, про що останній надав розписку, в якій зобов"язався укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу не пізніше 01.11.2016 року, що підтверджується розпискою (а.с.5). До теперішнього часу відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, через що позивачка не може оформити право власності на придбаний будинок. Відповідно до ст.220 ЦК України та вимог п.4 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 28 квітня 1978 року "Про судову практику в справах про визнання угод дійсними", якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Аналізуючи представлені позивачем докази суд вважає, що при укладенні угоди між сторонами було досягнуто згоди про всі істотні умови договору купівлі-продажу будинку з господарськими спорудами, на виконання яких позивачем було сплачено обумовлену суму коштів відповідачу, а відповідач, відповідно до умов договору, передав йому ключі від будинку та наявні в нього документи, тобто виконали умови договору в частині фактичної передачі майна та забезпечення до нього вільного доступу. Таким чином, підлягають до задоволення вимоги позивача в частині визнання права власності на придбане житло за угодою купівлі-продажу, оскільки відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Не встановивши обставин які б свідчили про відсутність можливості у позивача набути право власності на придбане в законному порядку житло, суд визнає за ним таке право. На підставіст.ст. 219, 220, 328, 334 ЦК України,

Outcome: approved