Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

позивач, звернувшись до суду з даним позовом, просить розірвати шлюб, зареєстрований 14.10.2016 Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ Київської області, актовий запис №98. Малолітню дитину залишити проживати з відповідачкою. Судові витрати покласти на нього. Підставою зверення до суду є те, що між сторонами втрачені всі фізичні та духовні зв"язки, шлюб носить формальний характер. Спільного побуту не ведуть, стосунки не підтримують. Вважає, що сім"я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а тому час на примирення бажаного результату не дасть. Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.02.2020 відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та надано відповідачці строк для надання відзиву, яким вона не скористалась. В підготовче судове засідання позивач не з"явився, однак подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить проводити розгляд справи у його відсутності, наполягає на розлученні. Відповідачка в підготовчому судовому засіданні позов визнала та не заперечила проти його задоволення. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, у зв"язку з визнанням позову відповідачем, вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні, яким задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Статтею 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сімейне життя - це особисті майнові та немайнові відносини між подружжям, іншими членами сім`ї, яке здійснюється на засадах, визначених у Сімейному кодексі: кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя (ч. 4 ст. 4); ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України (ч.5 ст. 5); регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя (ч.4 ст. 7) та інше. Неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними‚ і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб (див. пункт 3.1 рішення Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України) Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Як встановлено ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд встановив,\~що відповідно\~до\~свідоцтва про\~шлюб серії\~ [NUMBER] \~від\~14.10.2016\~між\~ [PERSON] .\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Київської області, актовий запис №98, 14\~жовтня 2016\~року зареєстрований шлюб (а.с.3). Згідно з ч.1 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Суд встановив, що від даного шлюбу [INFO] народилась дочка [PERSON] , яка проживає з відповідачкою. З огляду на викладене, суд встановив, що між сторонами по справі склалися неприязні відносини, оскільки в них різні погляди на життя та сімейні обов`язки, спільного побуту не ведуть. Шлюб між ними носить формальний характер, оскільки проживають окремо, що призвело до припинення між ними сімейних відносин та розпаду сім`ї, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Спір відносно проживання дитини відсутній. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб розірвати, визначити місце проживання дитини з матір"ю. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 840,80 грн, але в заяві просить судові витрати покласти на нього, а тому судовий збір з відповідачки не підлягає стягненню. На підставі викладеного, ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved