Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

У грудні 2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та витребування майна із чужого незаконного володіння. (а.с.2) В підготовчому судовому засіданні [PERSON] збільшив раніше заявлені позовні вимоги та подав позовну заяву в новій редакції від 21.03.2018 року до [PERSON] про встановлення факту окремого проживання з відповідачем, поділ спільного майна подружжя, визнання майна, придбаного в період шлюбу, його особистою приватною власністю та витребування його з чужого незаконного володіння. (а.с.173) В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 28 квітня 2015 року перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають спільну дочку [PERSON]. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області 08.11.2017 року шлюб між ними розірвано. Зазначив, що в шлюбі відразу після його реєстрації 15 липня 2015 року ними на ім'я відповідача [PERSON] було придбано житловий будинок [ADDRESS] м. Роздільна Одеської області, земельну ділянку за вказаною адресою площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка ) та земельну ділянку за цією ж адресою площею 0,0360 га для ведення особистого селянського господарства. Вважає, що вказаний будинок та земельні ділянки є його особистою приватною власністю, так як придбані в період перебування у шлюбі з відповідачкою за його особисті кошти в розмірі - 25000 доларів США, які він заробив до укладення шлюбу в період з 2012 року по 2015 рік, працюючи матросом на морському судні, що підтверджується його картковим рахунком в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» , куди вказані кошти були перераховані його роботодавцем ще до укладення шлюбу з [PERSON] Частина вкладених у придбання будинку його особистих коштів в розмірі 15000 доларів США на час укладення договору зберігались у його хрещеної [PERSON] в м. Тираспіль на рахунку в ЗАО АКБ «Іпотечний» і були ним використані на придбання будинку, а інші кошти в розмірі 5000 доларів США він зняв безпосередньо з власного рахунку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» перед укладенням угоди. В день укладення договору 20000 доларів США він передав особисто продавцю [PERSON] 15 липня 2015 року, а борг за будинок в розмірі 5000 доларів США по борговій розписці, виданій [PERSON] на ім'я [PERSON] передав продавцю [PERSON] із зароблених коштів через рік 14.07.2016 року, коли він прийшов з наступного рейсу. Оскільки більшу частину їх спільного життя з відповідачкою він знаходився на роботі в рейсах, будинок та земельні ділянки були зареєстровані на ім'я відповідачки і він не встиг зареєструватися у придбаному будинку, а лише по приїзду розпочав там ремонт. Стверджував, що сімейне життя у них з відповідачкою не склалося і вони припинили сімейні стосунки з 20 серпня 2016 року, він пішов в наступний рейс, з якого повернувся 19.03.2017 року і зразу ж подав заяву про розірвання шлюбу до суду. Тому просив встановити факт їх окремого проживання з відповідачкою з 10.10.2016 року по 08.11.2017 року, тобто по день винесення судового рішення про розірвання шлюбу, так як в цей період вони разом не жили, спільного бюджету не мали і не вели спільного господарства. Крім цього, вказував, що 19.03.2017 року, коли він прийшов з рейсу та зробив спробу зняти з власного карткового рахунку зароблені ним в період окремого проживання з відповідачкою гроші за період перебування на морському судні з 16.10.2016 року по 19.03.2017 року, в розмірі 5532 долари США, він дізнався, що всі кошти з його рахунку зняла та присвоїла [PERSON], використавши надане ним раніше доручення, яке він не встиг перед рейсом скасувати. Оскільки вони не проживали разом з 20 серпня 2016 року, перебуваючи при цьому в зареєстрованому шлюбі, просив встановити факт їх окремого проживання в цей період з 10 жовтня 2016 року по 08 листопада 2017 року (по день розірвання шлюбу), так як в сім'ю він більше не повертався, та визнати грошові кошти в розмірі 5532 долари США його особистою приватною власністю та стягнути з відповідачки їх еквівалент в гривнях в розмірі 149353 грн по курсу долара до гривні. Також просив поділити побутову техніку згідно переліку, викладеного в позовній заяві, яку вони з [PERSON] придбали в період шлюбу - кухонний комбайн, мультиварку, морозильну камеру, принтер, інструменти всього на загальну суму 41500 грн, а також просив зобов'язати [PERSON] повернути йому особисте майно - причіп до автомобіля, пральну машину, холодильник, комп'ютер, які після припинення шлюбних відносин залишились по місцю проживання відповідача, однак є його особистою приватною власністю, так як придбані до шлюбу. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, суду пояснила, що на поділі побутової техніки вони не наполягають, а по вимогам щодо причепа до легкового автомобіля, то відповідач добровільно повернула позивачеві його причіп. Відповідач [PERSON] позов не визнала. В наданому суду відзиві на позов (а.с.57) свою позицію мотивувала тим, що в період перебування у шлюбі з позивачем вона за власні кошти в сумі 5450,24 долари США купила будинок по вул. [ADDRESS] які спочатку позичила у продавця будинку [PERSON] по борговій розписці, а потім повернула йому ці кошти в сумі 5450 доларів США через рік. Вказані кошти позичила у своїх родичів, а тому будинок придбала за власні кошти. Крім цього, заперечувала той факт, що грошові кошти, які вона зняла з рахунку позивача в розмірі 5532 долари США на підставі доручення, тобто у законний спосіб є особистою власністю позивача, так як в той період вони перебували у шлюбі, вказані кошти є їх спільною сумісною власністю, ними вона розпоряджалась за згодою позивача і вказані кошти вона зняла та витрачала в інтересах сім'ї, зокрема на утримання їх дитини. Також стверджувала, що заявлена позивачем до поділу побутова техніка - кухонний комбайн, мультиварку, морозильну камеру, принтер, пральну машину, холодильник були придбані нею особисто до шлюбу, а тому є її особистою приватною власністю. В судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] також підтримала наданий відповідачем відзив, однак стверджуючи, що [PERSON] купила будинок по [ADDRESS] м. Роздільна та земельні ділянки за особисті кошти, надала пояснення, що фактично будинок був придбаний за 15000 доларів США. В день укладення договору [PERSON] передала [PERSON] 6000 доларів США за будинок, які були її особистими коштами, які вона накопила до шлюбу. На борг за будинок та земельні ділянки в розмірі 5000 доларів США вона видала боргову розписку [PERSON], ці кошти йому повернула в червні 2016 року, перед цим позичивши гроші у своїх родичів - [PERSON] та [PERSON] . Крім цього, повертала [PERSON] в цей період борг за будинок частками по 300-500 доларів декілька разів. Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] з 28 квітня 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області розірвано 08.11.2017 року.(а.с.22) Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. 15 липня 2015 року в період перебування в шлюбі на ім'я [PERSON] було придбано: - житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 70,90 кв.м., в тому числі житлова 44,10 кв.м, який складається з: житлового будинку літ. «А» та веранди літ. «а», та господарчі споруди: навіс літ. «Д», сарай літ. «Є», цистерна - І на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу , зареєстрованого в реєстрі за №584 за 119880 грн (а.с.70); - земельну ділянку по вул. [ADDRESS] м. Роздільна Одеської області площею 0,1000 га кадастровий номер [NUMBER] для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за №585 за 86213 грн (а.с.106); - земельну ділянку по вул. [ADDRESS] м. Роздільна Одеської області площею 0,0360 га кадастровий номер [NUMBER] для ведення особистого селянського господарства на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за №586 за 24749 грн (а.с.132). Вказане нерухоме майно було придбано у продавця [PERSON] Також судом встановлено, що 15.07.2015 року [PERSON] надала розписку на ім'я продавця [PERSON], що вона взяла в борг у [PERSON] 5000 доларів США, які зобов'язується повернути до 01.06.2016 року. (а.с.65) На підставі іншої розписки від 14.07.2016 року, виданої [PERSON], борг по розписці повернуто 14.07.2016 року (а.с.64) і в цей день [PERSON] та [PERSON] знялись з реєстраційного обліку в проданому ними будинку по [ADDRESS] м. Роздільна Одеської області. Допитані по справ свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони продали будинок [PERSON] та [PERSON] за 25000 доларів США. Оскільки у останній на час укладення договорів не було всієї суми, [PERSON] передав їм 15 липня 2015 року в день укладення угоди лише частину обумовленої суми в розмірі 20000 доларів США, а на 5000 доларів США оформили розписку на ім'я [PERSON], так як будинок також був оформлений на її ім'я про те, що вона взяла в них в борг 5000 доларів США. Гроші повернути їм повинен був [PERSON] на протязі року, а тому вони чекали, поки він прийшов з наступного рейсу. Гроші у розмірі 5000 доларів США їм передавав особисто [PERSON] за адресою: [ADDRESS], в присутності дружини [PERSON] - [PERSON] та відповідачки. Після передачі грошей [PERSON] написав розписку в якій вказав, що гроші, які нібито він давав відповідачці в розмірі 5000 доларів США від неї получив і ніяких претензій до неї не має. Після отримання грошей [PERSON] в цей же день 14 липня 2016 року поїхала і знялася з реєстрації по спірному будинку, а 12.07.2016 року, за два дня до отримання грошей знявся з реєстрації [PERSON] Покази свідка підтверджуються відмітками Роздільнянської міської ради Одеської області в домовій книзі для реєстрації громадян, про їх зняття з реєстрації місця проживання в [ADDRESS]. (а.с. 137-142) Крім цього, свідок [PERSON] пояснив, що дійсно вартість проданого ними будинку та земельних ділянок [PERSON], вказана в договорах, не відповідає дійсності, так як вони попали в руки недобросовісного ріелтора, яка переконала їх в тому, що так краще буде оформити правочини. Судом з метою перевірки тверджень позивача щодо наявності у нього доходу до шлюбу та на час укладення шлюбу встановлено, що [PERSON] до укладення шлюбу влаштувався на роботу матросом на морське судно і ходив у рейси, що підтверджується книжкою моряка.(а.с.7-11, 95-97) Ним у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», був відкритий валютний рахунок [NUMBER], куди нараховувалися іноземна валюта - долари США, які він заробляв, що підтверджується історією по картковому рахунку ПАТ «Райффазен Банк Аваль» за період з 05.01.2012 року по 02.12.2015 року. З 2012 по 2014 роки [PERSON] зняв починаючи з 20.09.2012 року по 15.04.2014 року: 20.09.2012 р. - 9800 дол. США, 14.08.2013 р. - 636,71 дол. США, 01.04.2014 р. - 1350 дол. США, 02.04.2013 р. - 1200 дол. США, 03.04.2014 р. - 1300 дол. США, 04.04.2014 р. -1200 дол. США, 08.04.2014 р. - 1200 дол. США, 11.04.2014 р. - 1100 дол. США, 14.04.2014 р. -1193 дол. США, ним знято - таким чином до квітня 2014 року 18979,71 тисяч доларів США. Позивач зазначав, що частина цих коштів в сумі 150000 доларів США, ним зберігались в ЗАО АКБ «Іпотечний», де був відкритий депозитний вклад № 1548/578 від 27.08.2014 року на суму 15000 доларів США на ім'я його хрещеної - [PERSON]. Ці обставини в суді підтвердила свідок [PERSON], яка суду пояснила, що 21 травня 2015 року, вона зняла з депозитного рахунку 15000 доларів США, що підтверджується довідкою з ЗАО АКБ «Іпотечний» про розірвання договору в зв'язку з зняттям з депозитного рахунку коштів 15000 доларів США, де вказано мету зняття коштів - придбання саме будинку в м. Роздільна, Одеської області. Ці кошти [PERSON], передав їй на зберігання в зв'язку з наявними ризиками зберігання вкладів в Україні. В підтвердження показів [PERSON] суду надано довідку ЗАТ АКБ «Іпотечний» (а.с.21) та заяву [PERSON] про зняття коштів. Також судом встановлено, що ще до шлюбу в період рейсу з 10.09.2014 року по 21.03.2015 року, [PERSON] було зароблено 8026 доларів США, які були перераховані, згідно його заяви на рахунок, 15.04.2015 року, що підтверджується випискою з рахунку (за 01.01.2015 - 31.12.2015 р) які в подальшому були зняті ним з рахунку, а саме: 16.04.2015 р. - 680 доларів США, 20.04.2015 р. - 710 дол. США, 21.04.2015 р. - 670 дол. США, 22.04.2015 р. - 670 дол. США, 23.04.2015 р. - 665 дол. США, 24.04,2015р. - 660 дол. США, 30.04.2015р. - 700 дол. США, 05.05.2015р. - 700 дол. США, 12.05.2015 р. - 720 дол. США, 14.05.2015 р. - 720 дол. США, 15.05. 2015 р. -720 дол. США і 18.05.2015 р. - 411 дол. США. (а.с. 80-82) Таким чином ці кошти, які були зароблені позивачем до шлюбу в розмірі 8026 доларів США були ним зняті в період перебування його у шлюбі з відповідачкою і безпосередньо перед укладенням договорів купівлі-продажу будинку та земельних ділянок від 15.07.2015 року. Також судом встановлено, що в період перебування в шлюбі через чотири місяці після укладення шлюбу, а саме 05 вересня 2015 року [PERSON] пішов у рейс, прийшов з рейсу 17 червня 2016 року, був відсутній дев'ять з половиною місяців, за які ним було зароблено 10411 доларів США, які були перераховані на його рахунок: 13.11.2015 р - 2360,50 доларів США і 10.05.2016 року - 8050,50 доларів США, що підтверджується випискою по рахунку ПАТ «Райффазен Банк Аваль», які додаються до заяви. 22.06.2016 року ним було знято з рахунку 4000 доларів США, а 23.06.2016 року знято - 2141 доларів США. Дані обставини свідчать, що вказані кошти [PERSON] зняв незадовго до дня повернення боргу [PERSON] 14.07.2016 року і в розмірі, достатньому для погашення саме боргу в розмірі 5000 доларів США. Допитані по справі свідки з боку позивача той же свідок [PERSON] та його мати [PERSON] також підтверджували в суді, що [PERSON] придбав будинок у [PERSON] за 25000 доларів США, і пояснили в суді, що цей будинок, не дивлячись на те, що він був придбаний на ім'я [PERSON] був придбаний за особисті кошти [PERSON], більше частину яких він заробив до шлюбу, а частину їх 15000 доларів США зберігав м. Тирасполь на рахунку, відкритому на ім'я [PERSON] в ЗАТ КБ «Іпотечний» . Свідки стверджували, що ці кошти були зняті [PERSON] з валютного рахунку для [PERSON] з метою придбання ним будинку, а вказані кошти до України привезла саме [PERSON] Перевіряючи доводи відповідача стосовно придбання нею за особисті кошти будинку та земельних ділянок по [ADDRESS] м. Роздільна судом допитані по справі з боку відповідача свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Так [PERSON] та [PERSON], рідні тітки відповідача, в суді пояснили, що саме вони позичили [PERSON] 5000 доларів США по 2500 доларів США кожна на придбання будинку по [ADDRESS] м. Роздільна, які їм до цього часу [PERSON] не повернула. Також пояснили, що їм відомо, що саме [PERSON] придбала будинок за 12000 доларів США у [PERSON], а свідок [PERSON] також пояснила, що вона була свідком того, як саме [PERSON] повертала гроші [PERSON].14.07.2016 року. Покази свідка [PERSON] в суді підтвердила свідок [PERSON], яка пояснила, що саме у її присутності [PERSON] позичала гроші [PERSON] в розмірі 2500 доларів США на повернення боргу за придбаний будинок. Ці ж свідки, а також брат [PERSON] свідок [PERSON] в суді пояснювали, що на час придбання будинку у [PERSON] були власні заощадження в розмір 6000 доларів США і саме вона придбала на них спірний будинок, а тому будинок та земельні ділянки були оформлені на її ім'я. Походження збережень [PERSON] пояснили тим, що остання все життя працювала, навіть перебуваючи у декретній відпусті, вона дуже економна, вони їй допомагали продуктами харчування. [PERSON] вів себе негідно в сім'ї, пиячив коли приходив з рейсів, а зароблені ним кошти витрачав виключно на себе та інших членів своєї сім'ї, окрім [PERSON] та їх дитини. Аналогічні покази в суді дала свідок [PERSON], яка пояснила, що дуже добре знала сім'ю [PERSON] і в суді негативно охарактеризувала [PERSON] щодо його поведінки в сім'ї і стверджувала, що у [PERSON] на придбання будинку не було грошів, так як він, коли приходив з рейсу пиячив, а потім на наступний рейс позичав гроші, зокрема у неї по 500 доларів США, які вона передавала через [PERSON]. Кошти їм завжди повертала [PERSON]. Також відповідачем в підтвердження того, що вимоги позивача щодо поділу рухомого майна незаконні надано суду товарний чек на ім'я [PERSON] на придбання мультиварки 02.06.2014 року (а.с.66), товарний чек на придбання комбайна кухонного від 10.04.2015 року (а.с.66), гарантійний талон на пральну машину «Веко» , придбану на ім'я [PERSON] 07.05.2013 року (а.с.67), на принтер, придбаний 13.10.2016 року на ім'я [PERSON] (а.с.69) Також позивачем надано суду докази придбання ним причіпа КРД 050122, держномер [NUMBER] до шлюбу, який в даному випадку є акт прийому-передачі транспортного засобу від продавця покупцеві від 23.06.2014 року. (а.с.44,45) Також судом встановлено, що 01.07.2015 року [PERSON] видав на ім'я своєї дружини [PERSON] довіреність №2620028225477001, якою надав їй право здійснювати всі операції по його рахунку [NUMBER] в АТ «Райффайзен банк Аваль». З 13 жовтня 2016 року по 19 березня 2017 року, коли [PERSON] перебував в рейсі , що підтверджується книжкою моряка, то на підставі вищевказаного доручення від 01.07.2015 року [PERSON] знято з його карткового рахунку [NUMBER] в АТ «Райффайзен банк Аваль»: 07.12.2016 року - 748 доларів США; 25.01.2017 року - 1700 доларів США; 17.03.2017 року - 3084 доларів США, тобто всі перераховані та зароблені ним мною гроші за рейс у сумі - 5532 долара США.(а.с.83-85) Позивач стверджував, що це його особисті кошти, так як з 20 серпня 2016 року він не проживав з [PERSON] сім'єю, вони не вели спільний бюджет і тому просив даний факт в суді встановити. Відповідач [PERSON] стверджувала, що це їх спільні кошти, так як на час їх використання сторони перебували у шлюбі, розпоряджатися коштами їй дозволив позивач на підставі доручення і зняті кошти вона витратила в інтересах сім'ї, зокрема на 7935 грн придбала ліки для дитини, про що надала товарні чеки (а.с.150- 153) та копію амбулаторної карти [PERSON] (а.с.192) Так допитані по справі свідки з боку позивача [PERSON], [PERSON] стверджували, що з 20 серпня 2016 року [PERSON] проживав у своєї матері в с.Степанівка Роздільнянського району, перевіз туди свої інструменти і з будинку матері пішов у рейс. Свідок [PERSON] пояснював, що саме він з будинку матері завіз [PERSON] до зупинки маршрутного таксі, звідки [PERSON] поїхав до м. Одеси і з того часу перебував в рейсі. Свідок [PERSON] пояснював, що зі слів [PERSON] йому відомо, що він з дружиною розійшовся перед рейсом і привіз йому на збереження власні інструменти. Тоді як свідки з боку відповідача [PERSON], [PERSON] стверджували, що саме з будинку [PERSON] [PERSON] відбув у рейс, так як дійсно в серпні [PERSON] посварилися, однак перед рейсом [PERSON] помирилися. Також судом встановлено, що 19 березня 2017 року [PERSON] повернувся з рейсу і став проживати у своєї матері [PERSON], тобто після його повернення додому [PERSON] разом не проживали, що сторони в судовому засіданні не заперечували. 08.05.2017 року [PERSON] звернувся до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області з заявою на [PERSON],яка не повертала йому причіп. (а.с.98) Також із змісту рішення Роздільнянського районного суду Одеської області встановлено, що в квітні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу, також в період розгляду справи сторонам ухвалою суду від 06.06.2017 року за заявою [PERSON] надавався строк для примирення з метою збереження сім'ї 5 місяців, однак 08.11.2017 року шлюб було розірвано. Таким чином, виходячи з встановлених судом фактичних обставин справи, судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо поділу майна, придбаного ними в період шлюбу і зайнявши протилежні позиції, фактично кожна із сторін доводить в суді, що більшість нерухомого майна, яке було придбано ними в період перебування у шлюбі, а це будинок та земельні ділянки по [ADDRESS] м. Роздільна є особистою власністю кожного, так як кожний з них мав особисті кошти, а в подальшому сторони тривалий час проживали окремо, а тому грошові кошти кожного із подружжя, зароблені при роздільному проживанні, також є особистою власністю кожного і відповідно до позовних вимог поділу підлягає лише побутова техніка, придбана в період шлюбу. Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 60 СК України, передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України майном, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. За ч.6 ст.57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте ним, нею за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. За ч.7 ст.57 СК України якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів кошти, що належали одному із подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного суд України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК, ч.3 ст.368 ЦК) , відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна , за винятком тих, які згідно з законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту) незалежно від того, на ім"я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом. Згідно зі ст. 70 ч. 1 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд, оцінивши надані по справі докази, застосувавши норми права, які регулюють дані правовідносини, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину і в період перебування у шлюбі придбали будинок та земельні ділянки, на яких він розташований по [ADDRESS] м. Роздільна Одеської області. Даний будинок та земельні ділянки було придбано на ім'я [PERSON] за згодою [PERSON], про що є відповідні застереження в нотаріально посвідчених договорах купівлі - продажу будинку та земельних ділянок і оскільки будинок був придбаний сторонами в період перебування в зареєстрованому шлюбі, то законом та зокрема ст.60 СК України презюмується, що даний будинок є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], поки кожна із сторін в суді не веде інше. Так суд, враховуючи правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 07.12.2016 року № 6-1568цс16, вважає, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя. Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям. (Постанова Верховного Суду України від 07.12.2016 року № 6-1568цс16) Так судом встановлено, будинок та земельні ділянки по [ADDRESS] м. Роздільна були придбані подружжям [PERSON] 15 липня 2015 року через півтора місяці після укладення шлюбу, а тому суд вважає, що на його придбання могли бути залучені кошти, які були особистою приватною власністю одного з подружжя враховуючи нетривалий час перебування у шлюбі, ведення спільного господарства та сімейного бюджету. І тут судом достовірно встановлено, що саме у [PERSON] на час придбання нерухомого майна були значні кошти на валютному рахунку [NUMBER] в АТ «Райффайзен банк Аваль», які позивач заробив, працюючи моряком. Так зокрема позивачем підтверджено, що останній регулярно перебував в рейсах, починаючи з 2012 року, кошти за відпрацьовані періоди в офіційному порядку роботодавцями зараховувались на його картковий рахунок і тому відповідно наявність у нього коштів підтверджена достовірними та безспірними доказами. Так судом достовірно встановлено, що перед укладенням шлюбу на картковому рахунку останнього було 8026 доларів США, які він зняв в період з 16.04.2015р по 14.05.2015р (а.с.80-82) Із змісту договорів купівлі-продажу будинку та земельних ділянок від 15.07.2015 року встановлено, що будинок та дві земельні ділянки придбано у продавця [PERSON] виходячи із ціни, вказаної в трьох нотаріально посвідчених договорах купівлі-продажу будинку та двох земельних ділянок, загалом за 230842 грн ( 119880 + 86213 +24749). Оскільки вартість майна сторони оспорюють і кожен з них називає різні суми, за які було придбано вказане майно, суд виходить з того, що вказане майно виходячи з курсу долара США до гривні, який діяв на момент укладення цих договорів, майно було придбано за 10495 доларів США (по курсу 2199,535 грн за 100 доларів США, 230842 : 2199, 535 = 10495). В даному випадку суд вважає, що достовірними доказами придбання позивачем [PERSON] нерухомого майна за 25000 доларів США в суді не підтверджено, хоч про це свідчив і сам продавець будинку [PERSON] Оскільки правочини, щодо нерухомого майна посвідчуються та укладаються в нотаріальній формі, то при наявності спору щодо вартості такого майна, суд вважає, необхідно віддавати перевагу та виходити саме з ціни придбаного майна, вказаної в договорі, а не встановлювати його вартість на підставі показів свідків. Так позивач при подачі позову в першій редакції стверджував, що він будинок придбав за 17000 доларів США, а потім вказав за 25000 доларів США, збільшивши вимоги. Відповідач в відзиві на позов стверджувала, що будинок придбала за 5450 доларів США, а її представник заявила, що угода була укладена за 15000 доларів США, тоді як свідки з боку відповідача розповідали про вартість будинку 12000 доларів США, що впевнює суд у правильності висновку суду, щодо визначення його вартості саме з умов укладених договорів. При цьому судом будо достовірно встановлено, що повністю за будинок та земельні ділянки сторони в день укладення угоди не розрахувались і саме про це свідчить боргова розписка, видана 14.07.2015 року [PERSON] на ім'я [PERSON] зі змісту якої, [PERSON] начебто позичила у [PERSON] 5000 доларів США. Однак судом встановлено, що це борг за будинок, залишок якого склав 5000 доларів США, який судом встановлено, був повернутий [PERSON] 14.07.2016 року. Оскільки на 5000 доларів США видано розписку, то в день укладення договорів [PERSON] дійсно була передана певна сума за проданий будинок та земельні ділянки, розмір якої згідно показів [PERSON] складав 20000 доларів США, а згідно показів [PERSON] 6000 доларів США. Однак суд вважає, що виходячи з вартості будинку та земельних ділянок спірного майна 10450 доларів США, та з урахування боргу в сумі 5000 доларів США, [PERSON] в день укладення договорів будо передано дійсно 5450 доларів США. При цьому суд вважає, що [PERSON] не довела в суді наявність у неї такої суми грошів в якості особистих збережень до шлюбу, а [PERSON] ця обставина доведена в суді виписками з банківського рахунку і в даному випадку суд вважає, що це грошові кошти в сумі 8026 доларів США, зняті позивачем з рахунку з 16.04.2015р. по 14.05.2015р. та зроблені ним до шлюбу. Суд вважає, що належними та допустимими доказами позивачем не доведено належність йому грошових коштів [PERSON], які зберігались у неї в м.Тираспіль і можливо були нею зняти на придбання будинку в м. Роздільна Одеської області, так як відсутні докази переміщення цих коштів з України в ПМР та в зворотному напрямку в Україну, а також факт їх використання в якості засобів платежу за будинок по [ADDRESS] м. Роздільна. Таким чином судом підтверджено і встановлено, що на придбання будинку по [ADDRESS] та земельних ділянок за вказаною адресою [PERSON] були вкладені кошти, які належали йому особисто в розмірі 5450 доларів США, так як зароблені ним до шлюбу. При цьому суд вважає голослівними і не підтвердженими належними та допустимими доказами твердження позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] про те, що борг в сумі 5000 доларів кожен з них повертав особистими коштами. Неспроможні докази відповідача про те, що в червні 2016 року 5000 доларів США вона позичила у своїх родичів на придбання будинку і повернула [PERSON] особисто, так як договір займу валютних коштів повинен укладатися в письмовій формі, а не підтверджуватись показами свідків. Крім того сам [PERSON] заперечував, що кошти по розписці повернула йому [PERSON] особисто, а навпаки стверджував, що в даному випадку кошти повертав [PERSON] в присутності дружини, що свідчить про те, що на час повернення боргу [PERSON] та [PERSON] діяли як член однієї сім'ї та спільно розпоряджалися коштами. Суд вважає, що доведений в суді факт, що остаток грошових коштів за будинок в розмірі 5000 доларів США було повернено із грошових коштів, які заробив, перебуваючи у рейсі [PERSON] в період з 05 вересня 2015 року по 17 червня 2016 року, в сумі 10411 доларів США, які були перераховані на його рахунок та 12.06.2016 року ним було знято з рахунку 4000 доларів США, а 23.06.2016 року знято - 2141 долари США. Ці кошти суд вважає є спільними коштами подружжя [PERSON], так як зароблені позивачем в період шлюбу їх частки складають по ? частині, не залежно від того, чи мала в цей період заробіток [PERSON] Таким чином суд приходить до висновку, що дійсно [PERSON] та [PERSON] придбали будинок в спільну сумісну власність, про що свідчить їх участь в укладенні угод, оформлення договорів на ім'я дружини, згода чоловіка на укладення цих угод, однак купівлі-продажу цього будинку були використані як спільні кошти сім'ї, так і особисті кошти [PERSON], що суд повинен врахувати при визначенні часток подружжя у спільному майні. Так частина коштів, які належали особисто [PERSON] при придбанні спірного будинку та земельних ділянок становила 7950 доларів США ( 5450 + 2500 (1/2частина від 5000 доларів США) . В свою чергу розмір грошових коштів, які особисто [PERSON]. при придбанні будинку та земельних ділянок становила 2500 доларів США (1/2 частина від 5000 доларів США). У відсотковому значенні при поділі спірного будинку виходячи з вартості частки, яка належала [PERSON] 7950 доларів США - складає 4/5 частини будинку та земельних ділянок, на які належить визнати право власності за [PERSON] та 2500 доларів США - 1/5 частина будинку та земельних ділянок по [ADDRESS] м. Роздільна, на які належить визнати право власності за відповідачем [PERSON] Також суд вважає, що дані обставини, встановлені судом при розгляді справи, є підставою для часткового задоволення позову [PERSON] Також суд вважає, що в ході розгляду справи судом достовірно встановлено факт окремого проживання подружжя [PERSON] в зв'язку уз фактичним припиненням шлюбних відносин в період з 19 березня 2017 року по день розірвання між ними шлюбу на підставі судового рішення , тобто по 08.11.2017 року виходячи з наступного. Суд вважає, що не доведено в суді позивачем той факт, що саме з 20 серпня 2016 року вони перестали проживати однією сім'єю, так як сам факт перебування [PERSON] в рейсі і відсутність його в цей період вдома не може бути доказом припинення сімейних стосунків. По те, що стосунки не припинилися свідчить і намагання їх поговорити по скайпу, налагодити стосунки, а також не скасована позивачем довіреність на розпорядження його коштами, а також частково покази всіх свідків, як стверджували лише про те, звідки позивач відбув в тривале відрядження на роботу. Суд вважає, що метою позивача при встановленні даного факту є його бажання визнати зароблені ним в цей період кошти особистою приватною власністю, а не сприяння встановленню істини по справі. Тому суд вважає, що зароблені в цей період кошти позивачем за черговий рейс в розмірі 5532 долари США, що встановлено на підставі карткового рахунку і які були зняті в цей період [PERSON] за довіреністю, є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] і їх частки в цих коштах складають по ? частині , що виходячи з курсу долара США до гривні складає по 74265, 50 грн. Однак судом достовірно встановлено, що вказана частка коштів позивача ним не була отримана, а вказані кошти були використані не нужди сім'ї, так як достовірно встановлено що з 19 березня 2017 року, коли позивач повернувся з рейсу, він став проживати з [PERSON] роздільно, спільного бюджету вони не мали і спільного господарства не вели, зароблені ним кошти з рахунку зняла особисто [PERSON] за діючим на той час дорученням і використала на власний розсуд, залишивши його без засобів існування. Тому суд вважає, що частковому задоволенню підлягають вимоги [PERSON] і на його користь належить стягнути з відповідача еквівалент належних йому коштів у виді його заробітку в розмірі 74265, 50 грн еквівалент 2766 доларів США (5532:2) Також суд вважає, що [PERSON] належить відмовити в позові, щодо поділу придбаної в період проживання у шлюбі побутової техніки, так як відповідач наданими по справі доказами довела, що воно було придбано нею до шлюбу, а тому поділу не підлягає, як і не доведено в суді позивачем факт незаконного утримання належного йому майна а саме причіпа до легкового автомобіля. Тому суд вважає, що позов [PERSON] належить задовольнити частково, встановити факт окремого проживання [PERSON] та [PERSON] з 19 березня 2017 року по 08.11.2017 року в зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин та визнати спільною сумісною власністю подружжя грошові кошти 5532 долари США , а на його користь стягнути ? частину вказаних коштів з [PERSON] в розмірі 74626,5 грн, а також визнати за [PERSON] право власності на 4/5 частин будинку та земельних ділянок по [ADDRESS] м. Роздільна і відповідно на 1/5 частину вказаного нерухомого майна визнати право особистої власності за [PERSON] В іншій частині позову відмовити. Судовий збір по справі сплачено позивачем при зверненні до суду в розмірі - 5870 грн (1% від суми позову +320 грн за встановлення факту), позовні вимоги задоволено частково на суму 259300 грн, 1% від суми задовлених вимог складає 2593 грн, а також витрати по сплаті судового збору за встановлення юридичного факту 320 грн, що загалом складає - 2622 грн, які належить стгянути з відповідача на користь позивача. На підставі п.1 ч.1, 7 ст.57, ст.59, 60, ч.1, 2 ст.61, ч.1 ст.69, ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial