Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивачка звернулася до Липовецького районного суду Вінницької області із позовною заявою до Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності по спадщині за законом. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON]. За життя померлим заповіту складено не було. Позивачка спадщину прийняла, шляхом проживання разом із спадкодавцем до його смерті та реєстрацією за його місцем проживання. Однак при оформленні спадщини позивачці було відмовлено державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки згідно отриманих нею витягів із ДЗК площа земельної ділянки становить 0,20 га так як згідно державного акту серії ВН № 01252 дана площа становить 0,27 га. Таким чином є розбіжності у площі вищевказаної земельної ділянки. Просить суд визнати за нею право власності по спадщині за законом на земельну ділянку, площею 0,27 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 01252, яка належить покійному чоловікові [PERSON] на підставі Липовецької міськради 13 сесії 21 скликання від 20 січня 1994 року, яка розташована на території Липовецької міськради, [ADDRESS]. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить суд позов задовольнити. Представник відповідача - Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак суду надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, та за даних обставин розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши усі зібрані по справі докази та давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору регулюються Книгою Шостою „Спадкове право" Цивільного кодексу України 2004 року, оскільки спадщина відкрилась після 1 січня 2004 року. Судом встановлено, що [INFO] року в місті Липовець Липовецького району Вінницької області помер чоловік позивачки - [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей було зроблено відповідний актовий запис № 79 та видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с.5). За життя померлим заповіту складено не було. Факт того, що позивачка [PERSON] та померлий [PERSON] були чоловіком і жінкою підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], зареєстрованого Липовецьким відділом ЗАГСу від 12 лютого 1961 року, зроблений запис № 7 (а.с.6). Відповідно до довідки виконкому Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області № 2425 від 12 вересня 2013 року, померлому [PERSON] за адресою по [ADDRESS] належить земельна ділянка, площею 0,27 га, яка передана для ведення особистого підсобного господарства згідно державного акта серії ВН № 01252, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 50 на підставі рішення 13 сесії 21 скликання Липовецької селищної Ради народних депутатів від 20 січня 1994 року. Це також підтверджується витягом з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, виданої відділом Держземагентства у Липовецькому районі від 15 січня 2014 року за № 33. (а.с.8). Дослідивши матеріали спадкової справи № 183/2013 (а.с.28-34), судом встановлено, що позивачка являється єдиною особою, що заявила про своє право на спадщину та претендує на майно померлого. Після прийняття спадщини, позивачці постановою Липовецької державної нотаріальної контори від 17 серпня 2013 року № 02-31/1141 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки згідно отриманих витягів із ДЗК площа земельної ділянки становить 0,20 га так як згідно державного акту серії ВН № 01252 дана площа становить 0,27 га. Таким чином є розбіжності у площі вищевказаної земельної ділянки. (а.с.21), які суд визнає помилковими. Таким чином суд приходить до висновку, що при житті [PERSON] згідно державного акту серії ВН № 01252 володів земельною ділянкою, площею 0,27 га, яка розташована на території Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області, а не земельною ділянкою площею 0,20 га., яка помилково зазначена у витягах із ДЗК. За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено обставини вказані ним в позовній заяві належними та допустимими доказами доданими до позовної заяви, які ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, що регулюють вказані правовідносини, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного, та

Outcome: approved