Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] (далі- Позивач) звернулася до суду з позовом про стягнення з Фастівського відділення ПАТ «Банк «Київська Русь» (далі - Відовідач) половину суми залишку грошових коштів на загальну суму 15 165 долярів США 29 центів, та 78 178 грн. 73 коп., а також стягнути із Фастівського відділення ПАТ «Банк «Київська Русь» на її користь другу половину суми залишку грошових коштів по банківському рахунку з використанням платіжної картки, що обслуговується на умовах банківського продукту «Оберіг» в розмірі 15 165 доларів США 30 центів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 19 лютого 2013 року між позивачем та представником відповідача було укладено договір № 2234 13-40 банківського рахунку з використанням платіжної картки для фізичних осіб, що обслуговується на умовах банківського продукту «Оберіг» (далі -Договір). Позивач виконала зобов'язання по договору та внесла готівкою на відкритий відповідачем банківський рахунок [NUMBER] в сумі 11 050 доларів США, операція здійснена 19 лютого 2013 року, та 20 125 доларів США, операція здійснено 25 лютого 2013 року, в результаті на загальну суму - 31 175 доларів США. Далі позивач зазначає, що 27.01.2015 року нею було направлено вимогу голові правління ПАТ «Банк «Київська Русь» та в Фастівське відділення ПАТ «Банк «Київська Русь» про повернення грошових коштів по банківському рахунку з використанням платіжної картки, що обслуговується на умовах банківського продукту «Оберіг», проте грошові кошти як передбачено договором повернуті відповідачем не були, у зв'язку з кризовою економічною та політичною ситуацією в країні. Так, починаючи з 25.11.2014 року, що рахується часом закриття рахунку, по 27.02.2015 року позивачу було повернуто лише 6 406 доларів США 12 центів. У зв"язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач має повернути позивачу гроші в розмірі 30 330, 59 доларів США. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день слухання справи повідомлений вчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь», в особі керуючого відділення в м. Фастів Міхеєва Юрія Анатолійовича, який діяв на підставі довіреності, укладено Договір № 2234 13-40 банківського рахунку з використанням платіжної картки для фізичних осіб, що обслуговується на умовах банківського продукту «Оберіг». В судовому засіданні представник [PERSON] пояснив, що позивається до Філії Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», оскільки вважає належним відповідачем не Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», а його філію. Статтею 80 Цивільного кодексу України визначено, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Відповідно до частини першої, третьої статті 95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Відповідно до абзацу 3 пункту 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від від 30 березня 2012 року позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням (частина сьома статті 110 ЦПК), проте відповідачем у справі є банк чи інша фінансова установа як юридична особа. Оскільки позов заявлений до Філії Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», яка не є юридичною особою та не може бути відповідачем у справі, суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим, поданий до неналежного відповідача, а тому відмовляє в його задоволенні. Відповідно до статей 80-83, 87-93, 95, 96, 112 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed