Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивачка звернулася з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] - [INFO], який являється інвалідом і постійно хворіє на гідроцифалію з синдромом Денді-Окера, наслідки раннього органічного ураження центральної нервової системи, що стверджується довідкою Турківської комунальної центральної районної лікарні та посвідченням серії ААГ №131959. Дитина потребує постійного лікування, спеціального харчування, реабілітаційних заходів, що супроводжується значними витратами. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років і враховуючи стан здоров"я дитини, позбавлена можливості заробляти собі на життя. Відповідач де працює її не відомо, оскільки дану інформацію ним приховується. Відповідач, як батько зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на дитину, а також спроможний сплачувати аліменти на її утримання по 1500 грн. щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Просить стягнути аліменти на утримання сина щомісячно в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку ( доходу ), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на її утримання щомісячно по 1500 грн. до досягнення дитиною трьох років. У судове засідання позивачка не з"явилася, хоч була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи відповідно до закону та подала по пошті до суду 03.05.2017 року заяву про розгляд справи без її участі підтримуючи позовні вимоги повністю. У судове засідання відповідач не з"явився, хоч був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи відповідно до закону та 20.04.2017 року подав до суду заяву, де позов визнав частково та згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/2 частини, однак на утримання позивачки не підтримує . У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у зв"язку з відсутністю сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі та згідно представленого свідоцтва про шлюб та народження мають сина [PERSON] - [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб та народження дитини виданими виконавчим комітетом Розлуцької сільської ради Турківського районну Львівської області . Син -[PERSON] являється інвалідом і хворіє, що стверджується довідкою виданою Турківською комунальною центральною районною лікарнею за №23 від 02.02.2017 року та посвідченням виданим управлінням соціального захисту населення Турківської РДА серії ААГ №131959. Дитина проживає із позивачкою, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач спроможний сплачувати аліменти щомісячно в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку ( доходу ), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку враховуючи також його заяву подану до суду . Так, відповідно до положень ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з матеріалів справи позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, інших доходів не має крім призначеної державної соціальної допомоги в розмірі 1860 грн., а відповідач добровільно позивачу матеріальної допомоги не надає. З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що позивачці матеріально важко, вона має потребу в коштах від відповідача, а той здатний надавати їй таке утримання в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення сином трьохрічного віку. Вищенаведене підтверджується свідоцтвами про шлюб та народження дитини, довідкою про склад сім"ї від 23.03.2017 року, посвідченням серії ААГ №131959, довідкою Турківської КЦРЛ від 02.02.2017 року, заявою позивачки та відповідача. Суд приходить до висновку, що відповідач відповідно до ст.ст.180, 182, 183 СК України зобов`язаний утримувати дитину і спроможний сплачувати аліменти щомісячно в розмірі 1/2 частини від заробітку ( доходу ), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При подачі заяви відповідач не заперечив відносно того, що не працює . Враховуючи подані докази та обставини по справі суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати позивачці таке утримання в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення сином трьохрічного віку.

Outcome: approved