Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

у липні 2014 року [PERSON] звернувся у суд з позовом до Кївського академічного театру ляльок про поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він працював у відповідача на посадах актора-ляльковода з 1987 р., у 2006 р. йому присвоєно звання заслуженого артиста України. Наказом № 45-к від 27 червня 2014 року позивача звільнено з посади артиста-ляльковода, провідного майстра сцени 30 червня 2014 року у зв'язку зі скороченням штату згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України (за скороченням штату). На думку позивача, насправді це звільнення пов'язано не із скороченням штату, викликаним об'єктивними обґрунтованими причинами, а з помстою та особистими стосунками, які склалися між ним та керівництвом театру через активну громадську позицію у визначенні долі театру. Крім того, скорочення штату або чисельності працівників не було, а порядок звільнення з цих підстав не дотримано, оскільки позивачу не було запропоновано іншу посаду. Також позивач зазначає, що він є членом профкому, тому користується гарантіями для осіб, які перестали бути членами профкому. Такими діями відповідач порушив його права на працю, чим завдав моральні страждання. За таких підстав, позивач просить поновити його на посаді артиста - ляльковода, провідного майстра сцени у Київському академічному театрі ляльок, допустивши негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати в межах суми платежу за один місяць, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 червня 2014 року до дня поновлення на роботі, а також в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути 25 000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Представник відповідача та третя особа - в судовому засіданні не визнали позовні вимоги та просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначивши про необґрунтованість вимог позивача. Вислухавши пояснення сторін у справі, їх представників, третю особу, свідків, а також дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 08 жовтня 1987 року [PERSON] працював у Київському академічному театрі ляльок, що підтверджується записами в його трудовій книжці. (а.с. 14) Наказом № 45-к від 27 червня 2014 року [PERSON], артиста-ляльковода, провідного майстра сцени, 30 червня 2014 року звільнено з займаної посади у зв'язку із скороченням штату згідно п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. (а.с. 20) За змістом п.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника, або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, підприємства, установи, організації. Представники відповідача посилаються на те, що Київський академічний театр ляльок був змушений розробити заходи економічного і раціонального використання бюджетних коштів на виконання Постанови КМ України від 01 березня 2014 року № 65 «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету» (а.с. 82), Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 320 «Про заходи щодо наповнення бюджету м. Києва, економічного і раціонального використання бюджетних коштів та посилення фінансово-бюджетної дисципліни у 2014 р.» від 31 березня 2014 року (а.с. 93) та наказу № 66 Департаменту культури виконавчого органу КМР (КМДА) «Про затвердження плану заходів щодо економічного та раціонального використання бюджетних коштів» від 07 квітня 2014 року (а.с. 94). За таких підстав, 16 квітня 2014 року директор-художній керівник театру Петренко М.І. видав наказ № 18 «Про затвердження плану заходів щодо економічного та раціонального використання бюджетних коштів», відповідно до якого вирішено було розглянути на засіданні Ради фахівців та погодити з комітетом профспілки театру план заходів щодо економічного та раціонального використання бюджетних коштів, керівникам відділів та структурних підрозділів до 20 квітня внести пропозиції щодо плану заходів з економічного та раціонального використання бюджетних коштів. (а.с. 134) Наказом № 20 від 18 квітня 2014 року затверджено план заходів щодо економічного та раціонального використання бюджетних коштів, згідно з яки передбачалося затвердження нової редакції штатного розпису театру відповідно до затвердженого фінансування театру на 2014 р. із врахуванням пропозицій керівників цехів та структурних підрозділів театру. Відповідно до доповідної головного режисера театру Сікала Ю.І. акторський склад театру можливо було скоротити до 22 акторів За змістом ч.2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у п.1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до ч.2 ст.49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові інші роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Таким чином, звільнення працівника за п.1 ст.40 КЗпП України можливе лише за відсутності роботи, або у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві. З матеріалів справи убачається, що [PERSON] має вищу освіту за спеціальністю «режисер». В трудових відносинах з відповідачем перебуває з 1987 року, працював на посадах: актора-ляльковода першої категорії, актора-ляльковода вищої категорії, провідного майстра сцени, з 2006 року - заслужений артист України. Також з 1987 р. був заступником голови профкому. Відповідно до посадових обов'язків позивач зіграв ролі в нових виставах. Також актор виконує провідні ролі у виставах поточного репертуару, був учасником багатьох міжнародних фестивалів театру ляльок. Також з 2005 року працює на посаді старшого викладача кафедри акторського мистецтва та режисури театру ляльок Київського національного університету театру, кіно і телебачення імені І.К.Карпенка-Карого. З матеріалів справи убачається, що наказом № 148-к від 08 жовтня 1987 року був прийнятий на роботу [PERSON] на посаду артиста 1-ї категорії, а відповідно до наказу № 122-к від 23 грудня 1991 року на посаду актора вищої категорії. Рішенням трудового колективу Київського академічного театру ляльок від 10 квітня 2014 року, оформленим протоколом загальних зборів № 10, достроково припинені повноваження і перебування у складі комітету профспілки ППО Київського академічного театру ляльок [PERSON] за неналежне виконання своїх обов"язків. (а.с. 178 т. 1) Наказом № 21к від 25 квітня 2014 року директора-художнього керівника театру Петренка М. введена в дію нова редакція штатного розпису з врахуванням того, що з 29 червня 2014 року виведені із штатного розпису 2 штатні одиниці, а саме артист-ляльковод, провідний майстер сцени та артист-ляльковод вищої категорії. (а.с. 181 т. 1) Наказом № 29-к від 29 квітня 2014 року вирішено попередити [PERSON], який займав посаду артиста-ляльковода, провідного майстра сцени, про подальше вивільнення 29 червня 2014 року у зв'язку зі скороченням штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. З даним наказом позивач був ознайомлений 30 квітня 2014 року. (а.с. 187 т. 1) Наказом № 22-к від 29 квітня 2014 року запропоновано [PERSON] взяти участь в конкурсі на заміщення вакантних посад, а саме артиста-ляльковода першої категорії. (а.с. 189 т. 1) Наказом № 34-к від 15 травня 2014 року [PERSON] вирішено попередити про подальше вивільнення 30 червня 2014 року у зв'язку зі скороченням штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. (а.с. 196 т. 1) Рішенням від 28 травня 2014 року засідання первинної профспілкової організації Київського академічного театру ляльок (оформленого протоколом № 16), надано згоду на розірвання трудових відносин на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (скорочення штатів) з [PERSON] (а.с. 201 т. 1) Наказом № 45-к від 27 червня 2014 року [PERSON] звільнено з 30 червня 2014 року у зв'язку зі скороченням штату згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. (а.с. 20 т. 1) В той же час, з матеріалів справи вбачається, що 03 липня 2014 року в Київському академічному театрі ляльок проходив конкурс на заміщення вакантних посад артиста-ляльковода 1 категорії, за результатами якого на вакантні посади артиста-ляльковода 1 категорії терміном на 2 календарні роки були обрані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 74 т. 2) Представник Київського академічного театру ляльок не заперечував, що позивачу не пропонувались посади, за якими були прийняті на роботу [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Крім того, суд звертає увагу на те, що позивача було попереджено про звільнення 28 квітня 2014 року, а звільнено з 30 червня 2014 року. Штатний розпис театру з 01 липня 2014 року узгоджений з Департаментом культури 03 липня 2014 року. (а.с. 152 т. 1) За таких підстав, суд погоджується з думкою позивача про те, що правових підстав для скорочення штату на час його звільнення відповідач не мав. Новий штатний розпис з артистичним складом у кількості 25 посад (замість 27) затверджений відповідачем без узгодження з Департаментом культури КМДА з 01 липня 2014 року. Станом на 29 квітня 2014 року (дату попередження позивача про скорочення штату) за інформацією відповідача було зайнято 24 посади артистичного складу (а.с. 204 т. 1), тобто одна посада артиста-ляльковода першої категорії була вакантною. У 5 із 24 працівників артистичного складу з 29 червня 2014 року (дати звільнення позивача) закінчувалася дія строкових трудових договорів, тобто звільнялось ще 5 посад. Тому на дату попередження позивача була одна вакантна посада, а на дату звільнення 6 вакантних посад. Відповідач підтвердив, що наказом від 29 квітня 2014 року (дата попередження позивача про скорочення штату) оголосив конкурс на 6 вакантних посад акторів, за результатами проведеного 03 липня 2014 року конкурсу на роботу прийнято 5 акторів, одна посада залишилась вакантною. Встановивши вищевказані фактичні обставини справи та проаналізувавши означені норми закону, суд приходить до висновку, що при звільненні позивача відповідачем не повністю дотримані вимоги трудового законодавства, які визначають порядок звільнення працівників у зв'язку із скороченням штату чисельності працівників. Законодавством України про працю встановлено конкретну процедуру звільнення за скороченням штату. Ця процедура складається із наступних етапів: обов'язкове попереднє узгодження з профспілковою організацією питань скорочення штату працівників, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 49-4 КЗпП та ч. 3 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» скорочення штату працівників може здійснюватися після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. Власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводять консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення. Таким чином, процедура скорочення розпочинається не з наказу про скорочення штату, а з подання профспілці інформації щодо запланованих заходів не пізніше 3 місяців з часу прийняття рішення, що здійснено не було. Наступний етап - видання наказу про скорочення певних посад або штатних одиниць. Наказ про скорочення певних посад має містити мотивувальну частину, де зазначаються чинники, які зумовили видання наказу, перелік посад (штатних одиниць), що підлягають скороченню; наступні розпорядження відділу кадрів: скласти перелік працівників, що будуть звільнені внаслідок скорочення згідно з посадами, та підготувати по кожному з них матеріали щодо можливого звільнення, підготувати проект нового штатного розкладу, в якому будуть відсутні скорочені посади (штатні одиниці), та подати його на затвердження з Департаментом культури, підготувати інформацію про наступне скорочення та проект обґрунтування скорочення для первинної профспілкової організації, визначити наявність на підприємстві вакансій для вивільнюваних працівників і можливість надання вивільнюваному працівникові роботи на тому ж підприємстві за відповідною професією чи спеціальністю, персонально попередити кожного працівника згідно із складеним переліком про наступне скорочення шляхом направлення цінних листів із запропонуванням іншої роботи на цьому підприємстві чи повідомленням про відсутність вакансій за тією ж професією або спеціальністю. Судом встановлено, що в даному випадку такий наказ належним чином не складено, послідовність дій у наказі не дотримано, пропозиції щодо роботи або інформації про відсутність роботи не направлялися. Наступний етап - визначення працівників, що підлягають звільненню внаслідок скорочення посад, підготовка матеріалів по кожному працівнику, що займають посади, які скорочуються. З матеріалів справи вбачається, що ніхто, крім позивача та [PERSON], що перебували на посадах, які скорочуються, не попереджався про наступне звільнення, матеріали по кожному працівнику у порядку, визначеному чинним законодавством, не готувалися і не розглядалися. Наступний етап - із врахуванням переважного права на залишення на роботі та на підставі наказу про скорочення штату визначається коло всіх працівників, які обіймають скорочувані посади, а з них - коло осіб, що підлягають скороченню. Складаючи перелік вивільнюваних працівників, має бути враховано переважне право на залишення на роботі. При скороченні штату працівників переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією та продуктивністю праці. Судом встановлено, що [PERSON] - заслужений артист України (таке звання мають 2 із 6 провідних майстрів сцени), має 6 державних відзнак, 27 років безперервно працював у театрі, має найбільше продуктивність, оскільки зайнятий у 131 виставі, а інші актори - значно менше. Суд звертає увагу на те, що наявність доган може враховуватися лише у тому випадку, якщо проступки, за які накладено догани, могли вплинути на продуктивність праці, чого не має у даному випадку. Питання можливого надання вивільнюваним працівникам роботи на тому ж підприємстві, пропонування цієї роботи або повідомлення про відсутність роботи на підприємстві за відповідною професією чи спеціальністю взагалі відповідачем не здійснювалося. Персональне попередження працівників, що підлягали звільненню, здійснено до отримання згоди профспілкового комітету та узгодження нового штатного розкладу з Департаментом культури КМДА. Зазначені обставини є суттєвим порушенням трудових прав [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає спір. За змістом ч.2 цієї статті при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Оскільки звільнення [PERSON] відбулось з порушенням закону, його позовні вимоги про визнання незаконним наказу №45-к від 27 червня 2014 року в частині його звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штату працівників, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають задоволенню. При визначенні розміру середнього заробітку [PERSON] за час вимушеного прогулу суд виходить з розміру його середньомісячної заробітної плати та середньоденної заробітної плати, наданої відповідачем, що становить 7065,83 грн. та 245,06 грн. відповідно (а.с. 69 т. 2) та кількості робочих днів за період з 30 червня 2014 року по 02 лютого 2015 року, що становить 49 460,81 грн. (7065,83 грн. х 7). Ураховуючи, що звільнення [PERSON] відбулось з порушенням його трудових прав, що призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, та вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя і відновлення порушених прав, обґрунтованими є і його вимоги про відшкодування моральної шкоди. Суд вважає, що такі вимоги підлягають задоволенню частково, в розмірі 3000,00 грн., з урахуванням характеру і тривалості моральних страждань позивача, та ступеню вини відповідача. Оскільки [PERSON] звільнений від оплати судових витрат, то відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в розмірі 616,41 грн. (494.61 грн. з вимог майнового характеру та 121,80 грн. з немайнових вимог) підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Зважаючи на викладене та

Outcome: partial