Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], де третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору є Орган опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. В обґрунтуванні позову посилається на те, що [PERSON], який є рідним батьком [PERSON], [INFO], починаючи з 2011 року з дитиною не спілкується, не займається вихованням, матеріальної допомоги не надає, аліменти не сплачує, не цікавиться життям дитини. В 2011 році виїхав з місця проживання, де мешкав разом з донькою та матір'ю дитини, позивачем [PERSON], не повідомивши своє місце мешкання. У 2014 році мати дитини телефонувала відповідачу з метою з'ясування причин відсутності спілкування останнього з дитиною, проте позитивний результат не настав, батько дитини так жодного разу з дитиною не зустрічався. Вона постійно проживає разом з дитиною. Утриманням, вихованням, здоров'ям, забезпеченням всім необхідним дитини займається самостійно. Ухвалою від 13 грудня 2018 року вирішено відкрити провадження у справі, справу розглядати у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано час для подання відзиву на позов. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом передбаченим ст.178 ЦПК України, відзив до суду не подав. Ухвалою від 31 січня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та підтвердила викладенні у позові мотиви та обґрунтування. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України повідомлений належним чином за останнім відомим місцем його проживання та шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на сайті Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а позивач та його представник не заперечує проти заочного розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, у відповідності до вимог ст.281 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. 10 січня 2019 року подав до суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю. Батько дитини, [PERSON] не спілкується з дитиною з 2011 року, не підтримує жодних зв'язків. Мати дитини самостійно виконує батьківські обов'язки відносно їх доньки. Дитина [PERSON], якій виповнилося повних 11 років, в судовому засіданні пояснила, що добре усвідомлює і бажає, щоб її батька позбавили батьківських прав, оскільки він не спілкується з нею, не цікавиться її життям, не займається її вихованням, вона навіть не знає як він виглядає. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідка [PERSON], враховуючи думку малолітньої дитини, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до слідуючого висновку. [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], фактично мешкає разом з донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. (а.с.6, 9, 13). Заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 вересня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 29 січня 2007 року розірвано. (а.с.10-11). Від даного шлюбу у сторін по справі народилась донька [PERSON], [INFO]. (а.с.8) Заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2016 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку) але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25 серпня 2016 року і до повноліття доньки, тобто по [INFO] включно. (а.с.12). [PERSON] навчається з 4 класу в Навчально-виховному комплексі "Гімназія - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №4 м.Світловодськ Кіровоградської області. Зарекомендувала себе дисциплінованою ученицею. Характеризується позитивно. Мати дитини [PERSON] відвідує батьківські збори, цікавиться навчанням дитини, підтримує зв'язок з класним керівником. Дитина охайна, доглянута. Батько дитини [PERSON] не відвідує школу, батьківські збори, не бере участі у вихованні доньки, не цікавиться шкільним життям дитини, навіть у телефонному режимі. (а.с.15) [PERSON] є ученицею 3 класу відділу народних інструментів Світловодської дитячої школи мистецтв, за період навчання зарекомендувала себе як старанна учениця. Мати [PERSON] відвідує концерти та батьківські збори, завжди цікавиться успіхами доньки, підтримує контакт з класним керівником, сплачує за навчання. Батько дитини за період навчання не цікавився навчання дитини, не відвідував концерти для батьків, батьківські збори. (а.с.14) Відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця Світловодського МРВ ДВС 21.02.2018 заборгованість [PERSON] по аліментам на утримання дитини [PERSON], [INFO], вбачається, що заборгованість по аліментам станом на 01.09.2018 складає 29154 грн. 25 коп., аліменти не сплачуються. (а.с.16, 17) Відповідно до висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], орган опіки та піклування Світловодського міськвиконкому прийняв рішення щодо доцільності позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. (а.с.37) Відповідно до положень Конвенції про права дитини та ЗУ «Про охорону дитинства» дитинство перебуває в Україні під особливою охороною. Згідно із ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Ст.12 того ж Закону зазначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частин 1-5 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом роз'яснень, викладених у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що батько дитини [PERSON], з 2011 року життям своєї малолітньої доньки [PERSON] не цікавиться, не забезпечує її гідним життям, необхідним одягом, взуттям, не приділяє уваги та сил щодо розвитку та зростання її як особистості, її навчанню, вихованню, тому суд вважає, що всі ці факти свідчать, що він, як батько, злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. За таких підстав, суд приходить до висновку, що в суді знайшли своє підтвердження вимоги позивача і відповідач дійсно ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню до своєї доньки [PERSON] і є всі підстави для того, щоб позбавити його батьківських прав відносно даної дитини, у відповідності до вимог ст.164 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у справі, у вигляді оплати судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved