Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області від імені та в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначено що діти знаходяться на повному утриманні позивача. Вона не працює, займається доглядом за дітьми. Відповідач, який має постійну роботу та дохід, ухиляється від покладеного обов`язку утримувати дітей, матеріальної допомоги не надає. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду представник позивача [PERSON] надала клопотання, відповідно до якого позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, просить розглянути справу без її участі та без участі позивача по справі. Зазначила, що надає згоду на ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, сповіщений про час та місце судового розгляду належним чином, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом на подання відзиву не скористався. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Старовірівською сільською радою Нововодолазького району Харківській області 25 січня 2013 року, [PERSON] народився [INFO] , актовий запис № 5. Батьками дитини зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Старовірівською сільською радою Нововодолазького району Харківській області 04 липня 2016 року, [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис № 10. Батьками дитини зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Згідно з довідкою ЦНАП Старовірівської сільської ради Харківської області № 207 від 18.02.2021 [PERSON] має наступний склад сім`ї: син - [PERSON] , донька - [PERSON] . Частиною 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України визначений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як закріплено ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі. За ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. п. 3, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 року закріплено що, держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Оскільки відповідач не скористався процесуальним правом на подання відзиву та доказів у підтвердження свого стану здоров"я, матеріального становища, наявності інших обставин, які треба врахувати при визначенні розміру аліментів, суд доходить висновку, що доводи позивача з цих питань не спростовані й підлягають урахуванню при ухваленні рішення. З огляду на стан здоров`я, матеріальне становище дітей і платника аліментів, відсутності у відповідача інших утриманців, окрім [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , суд доходить висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню і вважає встановлення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є справедливим та обґрунтованим, таким що відповідає засадам розумності та виваженості, є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку та потреб дитини та не призведе до надмірного матеріального тягаря для відповідача. Також, потрібно врахувати, що відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти потрібно стягнути з дня пред?явлення позову, тобто з 22.02.2021 року. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved