Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.02.2008 р. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] Подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя та сім"ю, ведення господарства, що призводить до постійних сварок та конфліктів, свідком яких є дитина. З кінця 2018 року вони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Шлюб носить формальний характер, примирення вважає неможливим та буде суперечити її інтересам. Просила відновити після розірвання шлюбу її дошлюбне прізвище. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.04.2019 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 30.05.2019 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. У призначене судове засідання позивач не прибула, 09.07.2019 року подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб з відповідачем та відновити дошлюбне прізвище. Відповідач у судове засідання не прибув, 11.07.2019 також подав до суду заяву, якою визнав позовні вимоги, не заперечував щодо розірвання шлюбу, справу просив розглядати без його присутності. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалів,оскільки від обох учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, не ведуть спільне господарство та не проживають разом, як зазначила позивач, з кінця 2018 року. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просить відновити її дошлюбне прізвище, суд вважає задовольнити дані вимоги. Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved