Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сім'ю, останнім часом сторони не можуть проживати разом як сім'я, виконувати сімейні обов'язки, знаходити компроміси щодо поточних проблем. Спільне господарство сторонами не ведеться Від даного шлюбу мають малолітню дочку. Спору щодо визначення місця проживання дитини між сторонами немає. Примирення позивач не бажає. У зв'язку з наведеним просить шлюб розірвати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23 липня 2018 року у справі відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з'явився в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог позову не заперечує. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч. 4 ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 листопада 2016 року Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №582, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КГ №114154 від 19.11.2016 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-КГ №239822 від 26.05.2017 року. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін, та визнання відповідачем позову, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу, прізвище позивача змінити на дошлюбне. На підставі викладеного, ст.ст.6-13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved