Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Крупичпільської сільради Ічнянського району про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування, який знаходиться в [ADDRESS]. Позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що після її померлої матері [PERSON] [INFO], вона як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину, так як подала до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини до закінчення шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця, але не може реалізувати свої спадкові права у позасудовому порядку в зв'язку з втратою правовстановлюючих документів на будинок. 12 листопада 2013 року із зустрічним позовом звернувся до суду [PERSON], в якому просив визнати за ним та за первісним позивачем право власності в порядку спадкування по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS], обґрунтовуючи позов тим, що після смерті його померлої баби [PERSON], він як спадкоємець за правом представлення, оскільки його батько [PERSON] помер [INFO], також своєчасно прийняв спадщину, подавши до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини до закінчення шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця. Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 03 грудня 2013 року позовні вимоги за первісним позовом [PERSON] задоволено частково. Визнано за [PERSON], [INFO], право власності в порядку спадкування на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS], належного померлій [INFO] [PERSON]. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] задоволено. Визнано за [PERSON], [INFO], право власності в порядку спадкування на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS], належного померлій [INFO] [PERSON]. В апеляційній скарзі [PERSON] просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовити, посилаючись на неповне з'ясування обставин у справі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у зв'язку зі своєю юридичною не обізнаністю [PERSON] помилково вважала, що будинок, на який вона просила визнати право власності в порядку спадкування, належав її померлій матері, однак апелянт зазначає, що на місці старого будинку був самовільно збудований повністю за кошти апелянта новий будинок, який помітно відрізняється від попереднього. Фундамент самовільно збудованого будинку був закладений у серпні 2010 року, сам же будинок збудований восени 2010 року, вказане підтверджується довідкою Крупичпільської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області. Апелянт зазначає, що доказом того, що на місці старого будинку померлої матері апелянта збудований новий будинок є технічний паспорт на будівлю від 30.09.2013 року, згідно якого загальна площа становить 125,8 кв.м., а житлова 70,6 кв.м., допоміжна 55,2 кв.м, оскільки згідно попереднього технічного паспорту на спірну будівлю від 25.04.2009 року загальна площа будинку складала 44,7 кв.м, житлова - 24,6 кв.м. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] - мати [PERSON] та баба [PERSON],що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER]. Позивач за первісним позовом [PERSON] після смерті своєї матері, у передбачений законодавством строк, звернулась до першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS], (загальна площа будинку 44,7 кв.м.), який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності. Із копії вищезазначеної спадкової справи вбачається, що після смерті [PERSON] до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся також [PERSON], як спадкоємець за правом представлення (а.с. 51), оскільки батько останнього (а.с. 65), який доводився сином померлій [PERSON] (а.с. 62-64), помер [INFO] (а.с. 66). Інший спадкоємець за правом представлення [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь свого брата [PERSON] (а.с. 50). Задовольняючи частково позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач за первісним позовом [PERSON] та позивач за зустрічним позовом [PERSON], будучи законними спадкоємцями, не можуть оформити свої спадкові права на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS], у нотаріальному порядку в зв'язку з втратою правовстановлюючих документів на нього, а тому місцевий суд вважав за можливе визнати право власності на спірний будинок у судовому порядку в рівних частках за [PERSON] та [PERSON] Проте, до такого висновку суд першої інстанції дійшов без достатнього з'ясування всіх обставин справи та вимог закону, а тому колегія суддів апеляційного суду з таким висновком погодитися не може, виходячи з наступного. З копії технічного паспорту на будівлю [ADDRESS], власницею якого вказана [PERSON] (документ, що підтверджує право власності - свідоцтво про право власності № 88 від 22.06.2009 року), виготовленого станом на 25.04.2009 року, вбачається, що загальна площа будинку 44,7 кв.м, житлова площа 24,6 кв.м, допоміжна - 20,1 кв.м. Відповідно до копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], замовником якого є [PERSON] (місце проживання [ADDRESS]), виготовленого станом на 30.09.2013 року, загальна площа будинку 125,8 кв.м, житлова площа 70,6 кв.м., допоміжна 55,2 кв.м. В довідці КП „Бюро технічної інвентаризації" Ічнянської районної ради Чернігівської області від 05.02.2014 року зазначено, що при проведенні інвентаризації (27.09.2013 року) житлового будинку за адресою [ADDRESS], виявлено, що житловий будинок, який належав [PERSON] знесено, а на його місці самочинно побудований новий житловий будинок, про що зроблено відповідну відмітку у матеріалах інвентаризаційної справи. З витребуваної Апеляційним судом Чернігівської області інвентаризаційно-технічної справи на будинок [ADDRESS] вбачається, що в матеріалах вказаної справи міститься оригінал свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.06.2009 року, а саме на будинок [ADDRESS], загальною площею 44,7 кв.м, житлова площа 24,6 кв.м, власником якого є [PERSON]. Крім того, у вищевказаній інвентаризаційно-технічній справі міститься схематичний план земельної ділянки садибного житлового будинку від 30.09.2013 року, а також план спірного будинку від 30.09.2013 року, в яких зазначено, що спірний будинок самочинно збудований. Згідно ч. 2 ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Згідно з положенням ч.2 ст.376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Враховуючи те, що будинок померлої [PERSON] був знесений, а на його місці був самовільно збудований новий будинок і вказані обставини не були встановлені судом першої інстанції, а також те, що позовні вимоги позивача за первісним позовом [PERSON] та позивача за зустрічним позовом [PERSON] були заявлені про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 44,7 кв.м, житлова площа 24,6 кв.м, що належав померлій [PERSON], у порядку спадкування в зв'язку з втратою правовстановлюючих документів на нього і питання переходу права власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва не були предметом розгляду в суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed