Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до територіальної громади с.Даньківка Прилуцького району в особі Даньківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Прилуцька районна державна нотаріальна контора, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та управління Держгеокадастру у Прилуцькому районі про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] року, відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі - право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6898 га, розташовану на території Даньківської сільської ради Прилуцького району. Спадкоємцями, які подали заяви про прийняття спадщини та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/6 частки даної земельної ділянки, є син спадкодавця [PERSON], дочка [PERSON] та [PERSON]. Крім того, рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 05 січня 2017 року в цивільному провадженні №2/742/142/17, визнано за дружиною спадкодавця [PERSON] право власності на 1/6 частку даної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON]. Проте, позивач не може реалізувати своє право на одержання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку земельної ділянки, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру на вищевказану земельну ділянку. Тому позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6898 га, розташовану на території Даньківської сільської ради Прилуцького району. Позивач в судове засідання не з»явилася, проте згідно її заяви просила суд розглянути справу без її участі. Заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"вився, проте надіслав заяву, згідно якої просить суд розглянути справу без участі його представника. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи Прилуцької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, проте згідно заяви просив справу розглянути без його участі у відповідності до закону. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання також не з»явилися, проте згідно заяв просили справу розглянути без їх участі. Щодо задоволення позовних вимог не заперечують. Представник управління Держгеокадастру у Прилуцькому районі в судове засідання також не з»явився, проте про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 березня 1975 року, [PERSON] народилася [INFO] року та її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 01 грудня 2016 року №00017389138, [PERSON] зареєструвала шлюб 30 липня 1985 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.5). У відповідності до копії Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21 грудня 2001 року, [PERSON], який мешкав в [ADDRESS], на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Даньківської сільської ради від 24 травня 2001 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,6898 га розташовану на території Даньківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26 вересня 2003 року, [PERSON] помер [INFO] року, про що в книзі реєстрації актів про смерть 26 вересня 2003 року зроблено запис за №15 (а.с.8). Згідно листа Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 26 грудня 2016 року №3816/01-16 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27 грудня 2016 року №46328448, судом встановлено, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, заведено спадкову справу №844/2003, спадкоємцями, які подали заяви про прийняття спадщини та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом є: син спадкодавця - [PERSON], дочки спадкодавця - [PERSON] та [PERSON]. Спадкоємцями, які подали заяви про прийняття спадщини, але не отримали свідоцтва є дочки спадкодавця [PERSON] та [PERSON]. Дружина спадкодавця прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована за однією адресою з спадкодавцем до дня його смерті (а.с.21). Крім того, відповідно до копії листа Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 25 жовтня 2016 року №3180/02-14, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року на спадкове майно - 1/6 частку земельної ділянки площею 3,6898 га, розташовану на території Даньківської сільської ради Прилуцького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру на вищевказану земельну ділянку. Рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на 1/6 частку вищезазначеної земельної ділянки (а.с.6). У відповідності до копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05 жовтня 2012 року, встановлено, що один із спадкоємців померлого [PERSON], його син [PERSON] помер [INFO] року, про що 05 жовтня 2012 року складено відповідний актовий запис №09. Крім того, рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 05 січня 2017 року у цивільному провадженні №2/742/142/17, визнано за [PERSON], [INFO], право власності на 1/6 частину земельної ділянки (Державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER]), загальною площею 3,6898 га, яка знаходиться на території Даньківської сільської ради Прилуцького району, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. Рішення набрало законної сили 17 січня 2017 року. Згідно копії повідомлення управління Держгеокадастру у Прилуцькому районі від 30 травня 2016 року, вбачається, що згідно даних державного земельного кадастру на частину земельної ділянки, яка належала [PERSON] площею 3,6898 га на території Даньківської сільської ради Прилуцького району, у 2008 році оформлено спадщину згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 серпня 2008 року, в якому зазначено двох спадкоємців з 1/6 частиною права власності на земельну ділянку, на решту право ще не оформлено. Земельної ділянки площею 3,6898 га вже не існує, на дану ділянку видано два державних акти з площами 0,6150 га (а.с.7). Зокрема, згідно матеріалів спадкової справи судом встановлено, що спадкоємцями по 1/6 частки майна [PERSON], який помер [INFO] року, є його дочки [PERSON], [PERSON], син - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвами про право на спадщину за законом від 30 серпня 2008 року які зареєстровані в реєстрі №1-2762, №1-2766 та №1-2770 відповідно. Виходячи зі змісту ст. 5 ЦК України до правовідносин застосовується те законодавство, яке діяло на час їх виникнення. Зважаючи на те, що смерть спадкодавця відбулась у 2003 році, суд вважає за необхідне керуватись матеріальними нормами ЦК 1963 року, в редакції, чинній на час виникнення спірнихвідносин. Так, ст. 524 ЦК 1963 року, визначає можливість спадкоємства за законом і за заповітом, та вказує, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини, відповідно до ст. 525 ЦК 1963 року визнається день смерті спадкодавця, а місцем згідно ст. 526 ЦК 1963 року - останнє постійне місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 529 ЦК 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що [PERSON] у відповідності до ст. 549 ЦК 1963 року є спадкоємицею першої черги за законом після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] року, та приймаючи до уваги, що позивач подала до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, від спадщини не відмовлялася, але отримала нотаріальну відмову про неможливість оформлення спадкових прав у зв'язку з відсутністю документів, які б підтверджували наявність у спадкодавця права на спірну земельну ділянку, тому позов про визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved