Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивачка у червні 2017 року звернулася з позовом у суд про визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вказана квартира належить їй на праві приватної власності і в такій зареєстровані вона, її колишній чоловік [PERSON] та сини [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] до 28.09.2011р. Після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] добровільно залишив спірне житло і з того часу в спірній квартирі не появляється. У 2009р. її син [PERSON] вибув на постійне місце проживання у Канаду, де проживає по даний час. Вважає, що відповідачі втратили право користування квартирою з підстав того, що більше одного року без поважних причин не проживають у спірному житловому приміщенні. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але подала заяву, в якій позов підтримує повністю та просить розглядати справу без її участі, що суд вважає за можливе. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але подав заяву, в якій позов визнав та просить розглядати справу без його участі, що суд вважає за можливе. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомиві і суд вважає за можливе, розглядати справу без його участі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, але подав заяву, в якій позов підтримує та просить розглядати справу без його участі, що суд вважає за можливе. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив і суд вважає за можливе, розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що двохкімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 45,3 кв.м, належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 24.05.2007р. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.08.2007р. /а.с.5, 6/. З довідки про склад сім'ї та прописку від 13.06.2017р. /а.с.8/ вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровано п'ятеро осіб: [PERSON], її сини [PERSON], [PERSON], [PERSON] та колишній чоловік [PERSON]. Зі свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 28.09.2011р. /а.с.7/. Також судом встановлено, що після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] добровільно залишив вказану квартиру і з того часу у спірній квартирі не проживає та не приймає участі в утриманні такої. З паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії [NUMBER], виданому 26.06.2006р. на ім'я [PERSON] /а.с.25-26/ вбачається, що [PERSON] 22.09.2009р. перетнув кордон з Канадою. Також встановлено, що відповідач [PERSON] 14.10.2015р. отримав громадянство Канади /а.с.28-29/ і проживає там по даний час. Дане стверджується актами про непроживання особи за місцем проживання ЖБК „Україна-2" від 28.05.2017р. та від 15.06.2017р. /а.с.9, 10, 20, 21/. Наведеними доказами також підтверджується те, що відповідач [PERSON] з 2009р., а відповідач [PERSON] з 2011р. не користуються спірним житловим приміщенням без поважних причин, оскільки перешкод в користуванні таким їм ніхто і ніколи не чинив. Зміст права власності, відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, складає право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд ч.1 ст. 319 ЦК України. Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно ч.4 ст. 156 ЖК України, припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Однак, за правилами ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінюючи зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач [PERSON] з 2009р., а відповідач [PERSON] з 2011р. не користуються квартирою [ADDRESS] без поважних причин, тобто понад визначений ст.405 ЦК України термін, протягом якого за ними зберігалося право на користування спірним житловим приміщенням, не виписалися із такого, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням. В порядку ч.1 ст.88 ЦПК України стягнути з [PERSON] та [PERSON] в користь позивачки по 320 грн. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved