Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом де вказує, що з 16 червня 2015 року перебуває з відповідачем у юридичному шлюбі, який був зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, за актовим записом №308. Від цього шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені у лютому 2017 року, з цього часу мешкають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше збереження родини недоцільне, а тому просила їх шлюб розірвати, оскільки відповідач розривати шлюб через органи РАЦС відмовляється. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 27 квітня 2018 року позов було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні на 25 травня 2018 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 травня 2018 року за наслідками підготовчого судового засідання справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 25 травня 2018 року. 25 травня 2018 року позивач надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав. За таких обставин, у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення. Оскільки сторони у судове засідання не з"явились, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. Позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2015 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії І-ВЛ №351983, виданим Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Від цього шлюбу дітей не мають (а.с.4). Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини у лютому 2017 року, з цього часу мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Також судом встановлено, що відповідач в добровільному порядку розривати шлюб через органи РАЦС відмовляється. Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Згідно з вимогами ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. У відповідності з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме - з відповідача на користь позивача покладаються витрати по оплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved