Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про стягнення з [PERSON] [INFO] уродженця [INFO] кошти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гри. щомісяця до досягнення сином [PERSON] трирічного віку тобто, до [INFO]. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що вона з 15 вересня 2007 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З грудня 2014 року з відповідачем проживають окремо. Відповідач в добровільному порядку не допомагає матеріально. В судове засідання позивач не з"явилась. Представник позивача до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. В судове засідання відповідач не з'явився, з невідомих причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, завчасно,що підтверджується поштовим повідомлення, яке повернулось на адресу суду. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 15 вересня 2007 року. (а.с.3) Згідно свідоцтв про народження серії (а.с.4,5), відповідач є батьком [PERSON], 2009 року народження та [PERSON], 2015 року народження, а тому згідно ст.180 Сімейного кодексу України він зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей. В даний час батьки проживають окремо. Діти проживає зі своєю матір'ю [PERSON].(а.с.6) Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов»язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дружини. За наведених підстав, суд приходить до висновку, що позивачка, як дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка відповідача у справі, який є батьком дитини, до досягнення дитиною трьох років грошових коштів на своє утримання і про наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу, оскільки він знаходиться у працездатному віці та має можливість працювати та утримувати дружину. А, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, його стану здоров'я, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 600 грн. щомісячно. Відповідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання заяви про їх стягнення. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial