Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» [PERSON] звернулось в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №222/08/26Nv від 15.07.2008року в розмірі 54397,52 доларів США та 15580,95грн. пені та штрафу . В обґрунтування вимог вказує, що 15.07.2008 р. між акціонерним комерційним банком «Форум», який 19.04.2010 року перейменовано на публічне акціонерне товариство «Банк Форум» та [PERSON]був укладений кредитний договір №222/08/26Nv, згідно з яким позичальнику надано кредит на суму 70000 доларів США, з кінцевим терміном повернення по 14 липня 2033року, зі сплатою за користування кредитними коштами 13% річних. Для забезпечення виконання зобов'язань було укладено Договір поруки з [PERSON],\~ яка зобов»язалась перед банком відповідати за належне виконання зобов»язань [PERSON] по кредитному договору. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконує, у звязку з чим є правові підстави для звернення до суду із позовом. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилась, подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявились, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 15.07.2008р. між акціонерним комерційним банком «Форум», який 19.04.2010 року перейменовано на публічне акціонерне товариство «Банк Форум» та [PERSON] був укладений кредитний договір №222/08/26Nv, згідно з яким позичальнику надано кредит в розмірі 70\~000 доларів США, з кінцевим терміном повернення по 14 липня 2033року, зі сплатою за користування кредитними коштами 13% річних. Згідно п 1.3 Кредитного договору, за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 13 процентів річних. Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору, позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 234 дол. США на відкритий йому рахунок для погашення кредиту та відсотків. П. 2.5 Кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитними коштами сплачуються Позичальником згідно з п.2.7 цього Договору. Несплата Позичальником процентів в терміни, встановлені в п.2.7. кредитного договору, є підставою для вимоги Банку про дострокове повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки та є підставою для дострокового звернення банком стягнення на заставлене майно та майно, яке передане в іпотеку. Відповідно до п.2.6 кредитного договору, сплата процентів Позичальником здійснюється за фактичний строк користування кредитними коштами. При розрахунку плати за користування кредитом приймається місяць, рівний календарній кількості днів, та рік, рівний 360 днів. Як передбачає п. 3.2.2. Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобов»язань за цим договором, а також, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобов»язань за договорами, які є забезпеченням виконання зобов»язань. Згідно п. 3.2.5 Кредитного договору, Банк має право стягувати з позичальника неустойку, штраф, пеню за невиконання чи неналежне виконання умов цього договору. Пунктом 4.1 Кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 відсотка за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості. Згідно п. 5.3. Кредитного договору сторони домовились, що невиконання або неналежне виконання позичальником зобов'язань по поверненню суми кредиту, сплаті процентів та інших зобов"зань, передбачених п.3.3. кредитного договору є умовами, при настанні яких припиняється кредитування Банком позичальника, а позичальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів Банку, сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами. Для цього Банк надає під розписку або надсилає рекомендованим листом позичальнику письмову вимогу про повернення позичальником кредитних коштів, сплату ним процентів за користування кредитними коштами з можливим нарахуванням штрафних санкцій та пені. У випадку не погашення зазначеної у вимозі суми, Банк по закінченню 15-ти денного строку з дати надіслання такої вимоги, звертає стягнення на заставлене майно у розмірі наданих кредитних коштів, заборгованості по сплаті процентів, неустойки, збитків та інших витрат банку, у порядку визначеному кредитним договором, договором застави та чинним законодавством України. Окрім того, для забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON] 15.07.2008року було укладено Договір поруки із [PERSON] №151/26/03, відповідно до якого остання зобов»язалась перед банком солідарно з позичальником відповідати за належне виконання зобов»язань по кредитному договору №222/08/26Nv від 15.07.2008року. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязаннні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. В силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України). Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За нормами ч.1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором борж\-ника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання борж\-ником. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 29.10.2014року відповідачам було направлено вимогу банку за вих. №10853/4.1 про дострокове погашення заборгованості, яка залишилась без задоволення. Відповідачі належним чином не виконували свої зобовязання згідно кредитного договору №222/08/26Nv від 15.07.2008року та договору поруки №151/26/03 від 15.07.2008року, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 28.01.2015 року, складає 54397,52 доларів США та 10580,95грн. пеня. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачами майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову, солідарного стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь банку заборгованості по кредитному договору №222/08/26Nv від 15.07.2008 р. в розмірі 54397,52 доларів США та 10580,95грн. пені. Не підлягає до задоволення вимога про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 5000,00 грн. у зв»язку із недоведеністю позивачем підстав для його стягнення. Як вказано позивачем у розрахунку, штраф у розмірі 5000,00 грн. нарахований за порушення відповідачем умов п. 3.3.7. Кредитного договору. Дійсно, п. 4.4. Кредитного договору встановлено, що за кожен випадок не виконання або не належного виконання зобовязань, передбачених п. 3.3. цього договору (крім п. 3.3.2.), позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 5000,00 грн. А п. 3.3.7. Кредитного договору передбачено обовязок позичальника протягом дії цього договору страхувати предмет застави на користь Банку в акредитованих страхових компаніях. Однак, ні позовна заява, ні матеріали справи не містять жодного обґрунтування позивачем даної позовної вимоги. У пункті 2.1. кредитного договору йдеться про те, що забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є договір іпотеки трикімнатної квартири загальною площею 64,0кв.м., що знаходиться за адресою м.Тернопіль, вул.Рєпіна,16/9, заставною вартістю 403500грн. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачами не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, в силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідачів на користь держави судовий збір (відповідно до Закону України «Про судовий збір», чинного на момент подачі позову) в розмірі 3654 грн., по 1827грн. з кожного. На підставі наведеного,

Outcome: partial