Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

У вересні 2016 року представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою в якій просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими надвірними спорудами, розташований по вул. Набережна (Леніна), 5 в с. Білоусове Великоолександрівського району Херсонської області. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] безперервно з 2000 року по 2016 рік тобто більше 10 років проживає за вказаною адресою разом зі своєю сімєю синами: [PERSON] та [PERSON], а також чоловіком [PERSON] Відповідачка, яка є власницею спірного будинку виїхала з нього в 2000 році в інший населений пункт Херсонської області і більше не зявлялася, хоча обіцяла повернутись та оформити правовстановлюючі документи на позивача, однак цього не зробила. Між ними не було укладено жодних договорів щодо зміни правового режиму будинку. З квітня 2000 року по вересень 2016 року [PERSON] було проведено ремонтні роботи по благоустрою житла, проведено комунікації, постійно оплачувались комунальні послуги. На сьогоднішній день позивачка продовжує проживати у вказаному житловому будинку з надвірними спорудами. Добросовісно та безперервно володіє і відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, проводить в ньому поточний ремонт, оскільки завжди проживає та фактично працює у селі. Відповідно до ст. 344 ЦК України набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог встановлених законом, а ч.1 статті передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити на підставах заявлених у позові. Вказав на наявність підстав для застосування набувальної давності, оскільки зазначений строк сплив, майно може бути обєктом набувальної давності, позивачка володіє ним добросовісно, відкрито і безперервно. Крім того, відсутні інші особи, які претендують на спірний будинок та у позивачки відсутні загальні підстави для володіння майном і набуття на нього права власності. Представник не заперечував проти проведення розгляду справи за відсутності відповідача, погодився на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, на підставі чого останній вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. За таких обставин, суд вважає можливим постановити рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши, оцінивши та проаналізувавши матеріали і докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Білоусове, вул. Леніна, 5, Великоолександрівського району Херсонської області на підставі свідоцтва про право власності від 20.11.1993 року на праві власності належить [PERSON] відповідачу по справі. Згідно рішення Білоусівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області від 05.10.2015 року № 325 вул. Леніна в с. Білоусове перейменовано на вул. Набережна. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 15.06.2016 року на час розгляду справи домоволодіння за адресою: Херсонська область, Великоолександрівський район, с. Білоусове, вул. Набережна (Леніна), 5 складається з наступних будівель та споруд: житловий будинок літ. А, який складається з: коридору 1 площею 4,5 кв.м, жилої кімнати 2 площею 19,2 кв.м, жилої кімнати 3 площею 13,9 кв.м, кухні 4 площею 6,3 кв.м, коридору І площею 9,1 кв.м, кухні ІІ площею 13,2 кв.м, всього площею 66,2 кв.м, з яких житлова площа складає 33,1 кв.м, підсобна площа складає 33,1 кв.м; прибудова літ. а площею 27,7 кв.м, підвал літ. пд площею 9,4 кв.м, ганок площею 3,2 кв.м, літня кухня літ. Б площею 37,1 кв.м, гараж літ. В площею 26,3 кв.м, сарай літ. Г площею 17,2 кв.м, сарай літ. К площею 27,1 кв.м, сарай літ. Л площею 26,0 кв.м, сарай літ. М площею 42,7 кв.м, туалет літ. Н площею 2,6 кв.м, літній душ літ. О площею 2,6 кв.м, сарай літ. П площею 37,3 кв.м, сарай літ. Р площею 26,9 кв.м, навіс літ. С площею 21,2 кв.м, хвіртка № 1, ворота № 2, огорожа № 3. Судом встановлено, що позивачем проведено капітальний ремонт житлового будинку площею 66,8 кв.м, а також в прибудові площею 27,7 кв.м; в 2000 році побудовано сарай площею 37,3 кв.м; в 2003 року навіс площею 21,2 кв.м; літній душ та туалет в 2010 році; в 2013 році сарай площею 26,9 кв.м та сарай площею 26 кв.м в 2015 році. Було встановлено огорожу, хвіртку та ворота, басейн для води та встановлено свердловину для води. Проведено комунікації в житловий будинок, встановлено систему водяного опалення, замінено вікна, двері. Обклеєно шпалерами житлові кімнати, пофарбовано підлогу у всіх кімнатах, а також вікна та двері. Проведено ремонт зовнішніх стін будинку. Крім того, весь цей період [PERSON] оплачувала комунальні послуги за електричну енергію, воду. Систематично проводились нею особисто та за її дорученням за особисті кошти інші роботи по благоустрою будинку та подвіря. Згідно довідки Білоусівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області від 03.03.2016 року № 56/02-15, витягів Білоусівської сільської ради від 03.03.2016 року за номерами 54/02-15, 55/02-15, 53/02-15, 52/02-15 вбачається, що головою домогосподарства в спірному будинку являється [PERSON], яка з 2000 року в ньому проживає без реєстрації. Також в її користуванні знаходиться присадибна земельна ділянка для обслуговування житлового будинку. Тобто з 2000 року позивачка безпідставно (безтитульно) володіє спірним домоволодінням, при цьому набувши таке право добросовісно. Факт відкритості та давності володіння, його безперервності вбачається з довідки Великоолександрівської селищної ради, пояснень представника позивача, не довіряти яким у суду немає підстав, та технічним паспортом в якому містяться дані про здійснення прибудов та перебудов за час відсутності відповідача. Інших осіб, які претендують на це майно під час судового розгляду не встановлено. Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до вимог п.1 та 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом (тобто з 01 січня 2001 року). Судом встановлено, що спірний житловий будинок рахується за колишнім його власником [PERSON], право власності на вказаний житловий будинок у бюро технічної інвентаризації зареєстроване за останньою, відомості про її місцеперебування не відомі. Відповідно до п. 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ" № 5 від 7 лютого 2014 року, можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскільки позивачка відкрито на протязі більше 10 років володіє і користується спірним житловим будинком, при тому, що відповідач втратив інтерес до своєї власності, вона набула права на нього за набувальною давністю на підставі ст. 344 ЦК України.

Outcome: approved