Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 14 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи тим, що дочка навчається у Львівському національному медичному університеті, потребує матеріальної допомоги, але відповідач матеріальної допомоги не надає. Сторони в судове засідання не з'явились, надали заяви, в заявах просять справу розглядати без їх участі, відповідач щодо задоволення позову заперечує. Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.02.1996 року. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України). [PERSON] проживає з матір'ю (позивачем по справі) [ADDRESS], навчається в Львівському національному медичному університеті ім.Данила Галицького, строк навчання до 01.07.2019 року, про що свідчать довідки Народицької селищної ради №156 від 15.01.2014 року та Львівського національного медичного університету ім..Данила Галицького №282 від 17.12.2013 року. Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст.200 СК України). З наявних у справі доказів вбачається, що повнолітня дочка позивача дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання в університеті на денній формі навчання. Однак, з урахуванням того, що відповідач на даний час вже перебуває у шлюбі з [PERSON], яка має ІІ групу інвалідності, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] й довідки МСЕК серії 10 АБ №234508, та утримує неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/10 чистини його заробітку (доходу), щомісячно, на утримання повнолітної дочки, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання. В задоволенні вимоги про стягнення аліментів в розмірі, не меншому, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, слід відмовити за безпідставністю, оскільки у відповідності до ч.2 ст.182 СК України аліменти в зазначеному мінімальному розмірі можуть стягуватись лише на утримання дитини, яка не досягла повноліття. Крім того, з урахуванням вимог ч.1 ст.199 СК України, відповідно до яких термін стягнення аліментів не може перевищувати дати досягнення повнолітньою дитиною двадцяти трьох років, суд вважає, що аліменти підлягають стягненню до [INFO]. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.2 ст.5 Закону України „Про судовий збір", а тому, в порядку ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial