Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «БМ Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом та звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ТзОВ «БМ Банк» та [PERSON] 31.03.2008 року укладено кредитний договір № 4/44/310308 відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі - 70 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі - 14,00 % на рік на поточні потреби з кінцевим терміном повернення до 30.03.2018 року. В якості забезпечення виконання зобов?язань [PERSON] по зазначеному кредитному договору між банком та відповідачами того дня був укладений договір іпотеки № 4/44/310408, згідно якого в іпотеку банку була передана належна останнім квартира [ADDRESS]. Крім того, 05.08.2011 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 4/44/310408. Однак, відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за договором. Станом на 10.02.2014 р. заборгованість відповідача перед ПАТ «БМ Банк» в національній валюті становить - 654 125,61 грн. з яких: строкова заборгованість за кредитом - 354 208,71 грн., просторочена заборгованість за кредитом - 144 167,01 грн., прострочена заборгованість по процентах - 110 405,82 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 45 344,08 грн. З врахуванням уточнених позовних вимог просить суд, стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] в користь позивача заборгованість в розмірі - 654 125,61 грн. та понесені судові витрати у справі, а також для погашення вказаної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] та визначити її спосіб реалізації шляхом продажу з прилюдних торгів. В судовому засіданні представник позивача Гончарова Л.О. позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві, заяві про уточнення позовних вимог. Просила суд, позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки немає, оскільки іпотечний договір визнаний судом недійсним. Просила суд, в задоволенні позову відмовити за безпідставністю вимог. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з?явилися з невідомих суду причин, хоча вчасно та належним чином повідомлялися за зареєстрованою адресою їх проживання, а тому згідно вимог ст.77 ЦПК України останнім судова повістка вважається доставленою. Суд вважає за можливим розглянути справу за відсутності учасників процесу, що не з?явилися по наявним у справі доказам. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. 31.03.2008 року між ТзОВ «БМ Банк» (який змінив найменування на Публічне акціонерне товариство «БМ Банк» (а.с.22) та [PERSON] укладено кредитний договір № 4/44/310308 відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі - 70 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі - 14,00 % на рік на поточні потреби з кінцевим терміном повернення до 30.03.2018 року (а.с. 5-13). Отримання боржником кредитних коштів підтверджується заявою про видачу готівки № 275663 від 31.03.2008 року (а.с.19). В забезпечення виконання зобов"язань за даним кредитним договором між банком та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договір іпотеки № 4/44/310408 від 31.03.2008 року, згідно якого в іпотеку банку була передана належна останнім квартира [ADDRESS] (а.с.14-18). Крім того, між позивачем та відповідачем [PERSON] 05.08.2011 року укладено договір поруки № 4/44/310308, відповідно до якого остання виступає поручителем за виконання зобов?язань [PERSON] по кредитному договору. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 550, 554, 556, 1048, 1054 ЦК України. Відповідно до ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В ст. 1048 ЦК України передбачено право позикодаваця на одержанння від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до п. 3.4 частини 2 кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за період з дня видачі кредиту по день його повернення. День надання кредиту і день повернення кредиту при нарахуванні процентів рахуються як один день. Проценти за користування кредитом нараховуються виходячи з методу нарахування « 30/360», при цьому кількість днів у кожному кредитному місяці становить 30 днів, а кількість днів у році складає 360 днів. Пунктом 5.1.1. частини 2 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується своєчасно здійснювати платежі з погашення процентів за користування кредитом та кредиту у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно даного договору. Як вбачається з умов п. 8.1. частини 2 кредитного договору при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування коштами позичальник додатково сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу. Згідно п.п. 6.1.3. частини 2 кредитного договору передбачено, що у разі настання випадків, передбачених п.п.9.3, 9.4 договору, банк має право достроково стягнути заборгованість в повному розмірі за рахунок заставленого майна та/або інших видів забезпечення зобов'язань по даному договору. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого банк 12.04.2010 року звернувся до нього та майнових поручителів із вимогою про погашення заборгованості (а.с.34). Станом на 10.02.2014 р. заборгованість відповідача перед ПАТ «БМ Банк» в національній валюті становить - 654 125,61 грн. з яких: строкова заборгованість за кредитом - 354 208,71 грн., просторочена заборгованість за кредитом - 144 167,01 грн., прострочена заборгованість по процентах - 110 405,82 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 45 344,08 грн. (а.с.144-151) Суму кредитної заборгованості відповідачі не оспорювали. Згідно вимог ч.1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно п.п. 1, 3, 5 укладеного договору поруки № 4/44/310308 від 05.08.2011 року, [PERSON] зобов?язується в повному обсязі відповідати перед ПАТ «БМ Банк» за зобов?язаннями [PERSON], що випливають з кредитного договору. Відповідальність поручителя настає у випадку, коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов?язання за кредитним договором (а.с.20). Передбачених ст..559 ЦК України підстав для припинення поруки [PERSON] суд не вбачає, оскільки, банк пред?явив вимогу про дострокове погашення боргу 12.04.2010 року, а порука [PERSON] була встановлена договором значно пізніше - 05.08.2011 року. Таким чином, відповідач [PERSON] несе разом із [PERSON] солідарну відповідальність за невиконання умов кредитного договору, а тому з них слід стягнути в користь банку вищезазначену заборгованість. Проте, не підлягають до задоволення вимоги банку про звернення стягнення на майно, що є предметом договору іпотеки, виходячи з наступного. Із змісту ст. 593 ЦК України, ст.1, 17 Закону України «Про іпотеку» в їх системному зв?язку випливає, що іпотека, як вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, припиняється у разі визнання іпотечного договору недійсним. Судом встановлено, що укладений між сторонами договір іпотеки № 4/44/310408 від 31.03.2008 року визнаний недійсним в судовому порядку (а.с.158-160, 163), а тому даний правочин в силу вимог ч.1 ст.216 ЦК України з моменту визнання його недійсним не створює жодних юридичних наслідків, а іпотека вважається припиненою. Отже, в даному випадку відсутні будь-які підстави для звернення стягнення на спірну квартиру, що належить на праві власності відповідачам, для погашення боргу за кредитним договором. Враховуючи наведене, позов підлягає до задоволення частково.

Outcome: partial