Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , щомісячно, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня пред"явлення позову та до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною трьох років, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 600 грн. В своїй позовній заяві посилається на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вона на даний час ніде не працює, оскільки знаходиться по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує допомогу в розмірі 860 грн. В судове засідання сторони не з"явилися, позивач в позовній заяві зазначила, що не заперечує проти заочного рішення. Відповідач, будучи повідомленим через оголошення на офіційному сайті судової влади України не з"явився, відзиву на позов та заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Враховуючи вищевказані обставини, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони проживають окремо. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначено в ч. 1ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років та дитини у розмірі по 1/6 частки, а тому позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини підлягають частковому задоволенню Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Тому позов в частині стяннення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому останній підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: partial