Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про захист честі та гідності і відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що між нею та відповідачем, яка є її сусідкою, та проживає по [ADDRESS], склалися неприязні відносини у зв»язку із вчиненням останньою сварок та голосного слухання музики у своїй квартирі після 22 години. Вона неодноразово зверталась до Кіровського МВ ГУМВС із заявами про притягнення її до адміністративної відповідальності. З нею неодноразово проводились профілактичні бесіди, але позитивного результату вони не дали. 09.01.2014 року, коли вона останнього разу викликала міліцію, то стосовно відповідачки було складено адміністративний протокол та передано на розгляд адміністративної комісії. Постановою адміністративної комісії Кіровської міської ради №10 від 13.02.2014 року відповідачку було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 85 грн. У зв»язку з тим, що відповідачка постійно влаштовує сварки, показує їй непристойні жести, голосно слухає музику, заважаючи їй цим нормально жити в своїй квартирі, принижує її честь та гідність, спричинює моральні страждання, переживання, неможливість спокійно відпочивати, порушує нормальні життєві зв»язки внаслідок погіршення самопочуття через постійні стреси, просить суд стягнути із відповідачки спричинену їй моральну шкоду в сумі 1000 грн. та стягнути понесені нею судові витрати. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та дала пояснення, аналогічні викладеним нею у позові. Відповідач та її представник у судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що відповідачем не порушені права позивача та моральна шкода спричинена не була, так як позивача вона не ображала. Крім того відповідач пояснила, що неприязні відносини між ними почались з того, що вона відмовилась підписувати петицію стосовно колискової, а потім почались сварки за тамбур. [PERSON] викликала міліцію без приводу, так як вона голосно музику після 22 години вона ніколи не вмикала, а навпаки спала разом із малою дитиною. Позивач постійно її провокує на сварки та ображає її. Суд, вислухавши сторони, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню за слідуючими обставинами: Як встановлено у судовому засіданні, позивач зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.4), поряд із нею у кв.№189 проживає відповідач [PERSON] 27 жовтня 2011 року [PERSON] зверталась до начальника Кіровського МВ ГУМВС із заявою про прийняття заходів до [PERSON], яка висловлюється у її адресу грубою нецензурною лайкою (а.с.39). Згідно листів Кіровського МВ ГУМВС України в Луганській області №48/15704 від 20.08.2012 року та №48/1486 від 24.01.2014 року, на неодноразові заяви [PERSON] про прийняття заходів до сусідки [PERSON], яка голосно слухає музику та на зауваження висловлюється у грубій формі, із [PERSON] були проведені профілактичні бесіди (а.с.8,9). Як вбачається з копії постанови про адміністративне правопорушення №10, винесеної адміністративною комісією виконавчого комітету Кіровської міської ради від 13.02.2014 року, [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ст.182 ч.1 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 85 грн., за те, що вона 09.01.2014 року, приблизно о 22 год. 45 хвил., у себе вдома за адресою: [ADDRESS], слухала музику, чим порушувала тишу (а.с.5,6). Згідно довідки Кіровського МВ ГУМВС №48/3505 від 20.02.2014 року, відповідно до інформаційного запиту [PERSON] від 20.02.2013 року, було повідомлено, що до Кіровського МВ ГУМВС надходили повідомлення [PERSON] про те, що її сусідка із кв.№189 [PERSON] порушувала тишу 19.08.2012 року, 03.08.2012 року, 13.04.2013 року, 15.08.2013 року, 27.10.2013 року, 01.11.2013 року, 09.01.2014 року (а.с.7). Як вбачається з довідки виконавчого комітету Кіровської міської ради Луганської області №1059 від 24.03.2014 року, [PERSON] зверталась до міського голови м.Кіровська на особистому прийомі громадян у серпні 2012 року із скаргою на сусідку [PERSON] (а.с.44). Відповідно до медичних довідок, виданих ТМО м.Кіровська від 06.02.2014 року, 18.02.2014 року, [PERSON] зверталась за медичною допомогою 02.03.2013 року, 28.03.2013 року, 25.12.2013 року (а.с.10,11), а також зазначено, що остання страждає гіпертонічною хворобою та серцево-судинними захворюваннями, перебуває на диспансерному обліку. Крім того, відповідно до довідки Станції швидкої медичної допомоги м.Стаханова №45 від 27.02.2014 року, [PERSON] протягом липня 2012 року по грудень 2013 року зверталась до швидкої за медичною допомогою з приводу афективного розладу настрою та гіпертонічної хворобои (а.с.12). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що у відповідача на протязі повтори року після 22 години голосно грає музика, через що позивач неодноразово зверталась до міліції, декілька разів вона її запрошувала до себе у квартиру, та вона чула голосну музику з-боку відповідача, через що у [PERSON] підіймався тиск та вона була змушена звертатись за медичною допомогою. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою відповідача, та проживає поверхом нижче від неї. Проте вимог до неї вона не має. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона була у гостях у [PERSON] коли прийшли працівники міліції. Проте у той час музика голосно не грала. Письмові пояснення робітники міліції не отбирали, лише через тиждень її викликав дільничний інспектор міліції та було складено протокол. У той день між [PERSON] та [PERSON] сварок не було. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона проживає поверхом вище від сторін. Проте вона жодного разу не чула сварок, музика у відповідача грає у розумних межах. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що сусідка [PERSON] постійно невдоволена ними, вчиняє сварки та провокує їх. Понад 22 години музика голосно не грає, так як у нього є молодший брат, якого рано вкладають спати. [PERSON] він ніколи не ображав. Одного разу він був присутнім коли [PERSON] образила матір поганим словом у присутності батька та малолітнього братика. У судовому засіданні також був досліджений адміністративний матеріал №2311 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.182 ч.1 КУпАП відносно [PERSON]. З матеріалів якого вбачається, що 09.01.2014 року, приблизно о 22 год. 45 хвил., [PERSON] знаходячись у себе вдома за адресою: [ADDRESS], слухала музику, чим порушувала тишу. 13.02.2014 року відносно останньої було винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 85 грн. на користь держави. Згідно ст.3 Конституції України: «Людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.» Ст.28 закріплює: «Кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.» Відповідно до ст.55 Конституції: «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право звертатися за захистом своїх прав та після використання всіх національних засобів правового захисту звертатися за захистом до відповідних міжнародних установ. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.» Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Тому суд вважає, що по справі зібрано достатньо доказів того, що діями відповідача було нанесено образу честі та гідності позивача, що підтверджується поясненнями свідків та письмовими матеріалами справи, при цьому критично оцінюючи пояснення свідків [PERSON] (подруги відповідача) та [PERSON] (сина відповідача), вважаючи їх особами, зацікавленими у вирішенні справи. Згідно зі ст.1167 Цивільного Кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Діями відповідача позивачу спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, а саме: переживання, неможливість спокійно відпочивати у власній квартирі, порушення нормальних життєвих зв»язків внаслідок погіршення самопочуття через постійні стреси. Вище описані обставини завдали позивачці психічні страждання і душевний біль, у зв'язку з чим потрібні кошти для медикаментозної нормалізації її стану здоров'я та ліквідації наслідків сильного стресу. Згідно із ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає: 1.) у фізичному болю та стражданнях, які особа зазнала у зв»язку з каліцтвом та іншим ушкодженням здоров»я; 2.) у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її родини чи близьких родичів; 3.) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням або пошкодженням її майна; 4.) у приниженні честі, гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи. Завдання моральної шкоди позивачу були підтверджені на протязі судового засідання поясненнями свідка [PERSON], яка пояснила, що саме голосна музика, яку вмикає [PERSON] призводить до погіршення самопочуття [PERSON], якій за приписами лікарів потрібен спокій та тиша; письмовими доказами по справі: довідками Кіровського МВ ГУМВС, в яких відображено, що позивач неодноразово зверталась з проханням про притягнення відповідача до відповідальності через порушення нормальних умов співжиття, а насамперед голосного слухання музики після 22 години доби (а.с.8,9), адміністративним протоколом про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності з приводу скоєного нею правопорушення по порушенню тиші після 22 години доби (а.с.6), медичними довідками, якими підтверджено факт захворювання позивача, яке потребує саме її спокою (а.с.10,11), довідкою Станції швидкої медичної допомоги, яка підтвердила те, що позивач неодноразово викликала «швидку» після інцендентів із сусідкою [PERSON], що привело до погіршення її самопочуття через протиправні дії відповідачки. Тому заявлену позивачкою вимогу про відшкодування моральної шкоди у сумі 1 000 грн., суд вважає задовольнити частково відповідно до понесених нею душевних страждань та ураховуючи майновий стан відповідача, те, що вона не працює, має на утриманні двох дітей, один з яких є малолітнім, а саме - [PERSON], [INFO] (а.с.38). Судові витрати стягнути із відповідачки пропорційно до задоволених позовних вимог, відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст.3,28,55 Конституції України, ст.ст.ст.16, 22-23, 280, 297, 1167 Цивільного Кодексу України,

Outcome: partial