Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Позивач звернулась в суд з вищевказаним позовом, просить визнати що [PERSON] не являється спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] та визнати, що частка відповідача на право власності в квартирі за адресою: [ADDRESS] - відсутня. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12 квітня 2003 року між сином позивача - [PERSON] та відповідачкою був укладений шлюб. [INFO] у останніх народилась донька [PERSON] . Сімейні стосунки не склались. З 2006 року відповідач повернулась проживати до своєї матері. В грудні 2007 року [PERSON] остаточно забрала свої речі та перестала спілкуватися з чоловіком. Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 19.12.2012 року шлюб було розірвано. Відовідач з дитиною проживали за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що вона зі своїм чоловіком вирішили придбати квартиру своєму сину - [PERSON] та оскільки коштів не вистачало -оформили кредит на сина. 05.09.2007 року між «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту на суму 10 000 доларів США на строк до 05 вересня 2017 року. Оскільки, на той час за документами [PERSON] перебував у шлюбі, то за вимогою банку відповідач по справі мала бути присутньою при підписанні договору та виступила поручителем. 05.09.2007 року була придбана квартира за адресою: [ADDRESS] , яка 20.10.2007 року була зареєстрована в КП ДОР «Криворізьке БТІ" на [PERSON] . 25.09.2008 року за порадою представника банку позивач виступила поручителем за вищевказаним договором кредиту, з нею було укладено договір поруки. З першого дня підписання договору кредиту від 05.09.2007 року і до його дострокового погашення - позивач одноособово сплачувала кошти на погашення кредиту. Позивач зазначає, що відповідач ніякого відношення до придбання квартири та до кредиту не мала. В квартирі жодного дня не проживала. Ані відповідач, ані [PERSON] не надавали коштів на придбання спірної квартири. Кредитні кошти позивач сплатила банку достроково та 20.03.2015 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. за заявою уповноваженої особи ПАТ «КБ «Правекс-Банк» було знято обтяження із спірної квартири. З 2013 року син позивача - [PERSON] захворів на рак легенів. Вона забрала сина до себе в село, лікувала останнього. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті позивач з чоловіком переїхали проживати до м.Кривого Рогу та у шестимісячний строк вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 23 січня 2019 року вона звернулась до державного нотаріуса другої Криворізької державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого сина, однак отримала відмову, у зв`язку з тим, що вона не погодилась із своєю часткою у спадковому майні. Позивач заперечує право відповідача [PERSON] на спадкування після смерті колишнього чоловіка останньої та сина позивача - [PERSON] з причин, викладених вище. Крім того, зазначає, що відповідачем пропущений строк на прийняття спадщини, оскільки із заявою до нотаріуса звернулась 18.10.2017 року. Перешкод для подання такої заяви у відповідача не було, тому правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини у відповідача відсутні. Позивач вважає, що єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON] є його неповнолітня донька та позивач по справі. У зв`язку з чим звернулась в суд з даним позовом. Згідно ухвали Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.07.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в загальному позовному провадженні до підготовчого засідання (а.с.152). Відповідно до ухвали Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.10.2019 року витребувані докази за клопотанням позивача, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.180). В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та викладені в позові обставини. Пояснила, що на час придбання її сином - [PERSON] спірної квартири [ADDRESS] відповідач не проживала разом з останнім, шлюбні стосунки між ними були фактично припинені, про це зазначено в рішенні суду про розірвання шлюбу. Для придбання квартири [PERSON] отримав кредит в АКБ «Правекс-Банк» в розмірі 10000 доларів США. Кредит був оформлений на сина [PERSON] , оскільки останній працював в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», а позивач проживала в селі Дмитро-Білівка Казанківського району Миколаївської області та банки відмовлялись видавати їй кредит на таку суму. З відповідачкою був укладений договір поруки від 05.09.2007 року оскільки документально остання перебувала у шлюбі з [PERSON] , на якого був оформлений кредитний договір. Однак, з моменту укладення кредитного договору позивач одноособово сплачувала кошти по кредиту. Ні [PERSON] , а ні відповідач участі у сплаті коштів по кредиту - не приймали. Відповідач у спірній квартирі жодного разу не була та не проживала. Позивач погасила кредит достроково. [INFO] син позивача [PERSON] помер. Вважає, що спадкоємцями померлого [PERSON] є вона та донька померлого - [PERSON] , [INFO] . Наявність у відповідача [PERSON] права на спадкування спірної квартири - позивач заперечує. Просить її вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Направила заяву до суду про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнає (а.с.191, 192) Представник третьої особи - Другої Криворізької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Направили до суду листа про розгляд справи без їх присутності (а.с.189). Вислухав позивача, дослідив письмові матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.9-11,13). 05 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» (АКБ «Правекс-Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №3616-013/07Р, відповідно до якого [PERSON] отримав від банку кредит в іноземній валюті на загальну суму 10000 доларів США для споживчих цілей та оплати страхових платежів за договорами страхування нерухомого майна. Кредит надається на строк до 05 вересня 2017 року зі сплатою 12,49% річних. Договір підписано сторонами (а.с.16-18). 05.09.2007 року між банком і [PERSON] було укладено Додаток №1 до кредитного договору №3616-013/07Р, яким передбачено особливі умови погашення кредиту: тарифи банку при отриманні, обслуговуванні та погашенні кредиту, додаткові витрати при оформлені кредиту на купівлі нерухомості (а.с.19). В Додатку №2 до вищевказаного кредитного договору вказані орієнтовні витрати при оформленні, користуванні і повному погашенні кредиту на придбання об`єкту нерухомості та орієнтовний графік щомісячних платежів по кредиту (а.с.20-21). Отримання [PERSON] коштів в розмірі 10000 доларів США підтверджується заявою на видачу готівки №3 від 05.09.2007 року (а.с.126). Для забезпечення виконання своїх зобов`язань за кредитним договором від 05.09.2007 року - між банком та [PERSON] 05.09.2007 року укладено іпотечний договір №3616/013/07Р, за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] (а.с.28-30). Також 05 вересня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №3616-013/07Р, відповідно до якого остання зобов`язалась нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №3616-013/07Р (а.с.23). Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 05 вересня 2007 року, покупець [PERSON] придбав у власність двокімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с.25). Договір купівлі-продажу зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за номером №2325830 (а.с.27). Вказана квартира зареєстрована Комунальним підприємством ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» на праві приватної власності за [PERSON] . Дата прийняття рішення про реєстрацію права власності: 20.10.2007 року (а.с.26). 25 вересня 2008 року між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №3616-013/07Р, відповідно до якого остання зобов`язалась нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №3616-013/07Р (а.с.24). Із копій квитанцій ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», які знаходяться на аркушах справи 39-92, 96, 98, 99, 103, 104, 122, 123, 124 слідує, що здійснювалось погашення заборгованості за кредитним договором №3616-013/07Р, укладеним з [PERSON] , платником зазначена [PERSON] . В копіях квитанцій про погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, які знаходяться на аркушах справи 93-95, 97, 100, 102, 105-121, 125, 126-129 платником вказано [PERSON] . Із копії рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2012 року у справі №2116/1606/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слідує, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 квітня 2003 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач в позові вказав, що спільне життя з відповідачем припинено з грудня 2007 року, спільне господарство не ведеться, відповідач проживає в іншому місті. Вказаним рішенням суду від 19.12.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Рішенняґ набрало законної сили 29.12.2012 року (а.с.37). На підставі рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 31 серпня 2005 року у справі №2-695 з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/ 4 частини всіх видів заробітку, але не менше неоподатковуваного мінімуму на дитину, починаючи з 15.08.2005 року і до повноліття дитини (а.с.196). Вказане рішення не містить даних щодо спільного чи окремого проживання подружжя та місця їх проживання. Із копії довідки КЖП №6 від 03.04.2009 року слідує, що [PERSON] дійсно проживав за адресою: [ADDRESS] . Склад сім`ї - 1 особа (а.с.31). Згідно довідки виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області від 29.08.2007 року №233 - [PERSON] прописана в с.Михайлівка Нововоронцовського району Херсонської області (а.с.32). Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №35249618, сформованого 20.03.2015 року слідує, що державним реєстратором- приватним нотаріусом Кривоірзького міського нотаріального округу Дніпропетровської області -Рукавіциним І.А. за повідомленням банку: ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» від 26.02.2015 року внесені відомості про припинення іпотеки на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] (а.с.34). Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №35249526, сформованого 20.03.2015 року слідує, що на підставі іпотечного договору серії: ВЕХ 086583. 584р. №5214, виданого 05.09.2007 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, внесені відомості про вид обтяження - заборона на нерухоме майно на об`єкт: квартира за адресою [ADDRESS] . Номер запису обтяження: 9126641. Дата, час державної реєстрації - 05.09.2007 року. Обтяження припинено - 20.03.2015 року (а.с.35). [INFO] [PERSON] помер (а.с.14). 18.10.2017 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області із заявою, в якій зазначила, що [INFO] помер її колишній чоловік- [PERSON] . Нотаріусом їй роз`яснено зміст статтей 60-64, 69, 70, 72 СК України, ст.ст.368,370 ЦК України. [PERSON] вказує, що вона претендує на 1/ 2 частку в спільному майні подружжя та просить видати Свідоцтво про право власності на 1/ 2 частку в спільному майні подружжя (а.с.33). Також встановлено, що позивач [PERSON] 25 січня 2019 року звернулась до державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого сина [PERSON] . У зв`язку з тим, що [PERSON] не була згодна із своєю часткою у спадщині та подружньою часткою колишньої дружини спадкодавця - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено (а.с.15). Із довідки Акціонерного товариства «ПРАВЕКС БАНК» від 07.02.2019 року слідує, що станом на 07.02.2019 року зобов`язання за кредитним договором №3616-013/07Р від 05.09.2007 року [PERSON] - виконані у повному обсязі (а.с.36). Викладеним обставинам відповідають правовідносини щодо набуття права власності та щодо спадкування за законом, які регулюються цивільним та сімейним кодексами України. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст.ст. 328, 334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 05.09.2007 року придбав спірну квартиру [ADDRESS] . Право приватної власності [PERSON] на вказану квартиру зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ» - 20.10.2007 року. Форма власності: приватна. Частка 1/1. Також судом встановлено, що в період з 12.04.2003 року по 19.12.2012 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі - [PERSON] .. Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2012 року у справі №2116/1606/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу встановлено, що сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства з грудня 2007 року. Тобто на час придбання вищевказаної квартири [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі. Статтею 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, в тому числі: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Позивачем не доведено перед судом належними та допустимими доказами, що спірна квартира була придбана її сином [PERSON] за власні кошти, які належали останньому особисто, або за кошти, які нею були подаровані сину. Суд не приймає до уваги виплату кредиту позивачкою як належний доказ на підтвердження факту придбання нею квартири для сина [PERSON] , оскільки її обов`язок по виплаті коштів випливав із умов договору поруки №3636-013/07Р від 25.09.2008 року, укладений між нею та АКБ «Правекс-Банк», відповідно до умов якого вона зобов`язалась нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №3636-013/07Р від 05.09.2007 року та виконати зобов`язання перед кредитором у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором. Окрім того, у вказаному кредитному договорі не вказано, що кредит в розмірі 10000 доларів США надано для придбання квартири, а зазначено, що кредит надано для споживчих цілей (а.с.16). Відповідно до ч.2 ст.317 ЦК України, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Приписами ч.1 ст.69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За загальним правилом, встановленим ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Із наданих суду доказів встановлено, що жодним із подружжя - [PERSON] і [PERSON] , до смерті останнього, не було подано позов про поділ спільного сумісного нерухомого майна або визначення його частки. Таким чином, з урахуванням вказаних положень закону, суд приходить до висновку, що квартира за адресою: [ADDRESS] , яка придбана [PERSON] 05.09.2007 року - є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] і [PERSON] . Відповідно до положень ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. З вищевказаних підстав позовні вимоги щодо визнання відсутності у відповідача права власності на частку спірної квартири не підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про визнання, що відповідач [PERSON] не являється спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 цього Кодексу визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки, станом на день відкриття спадщини - 07.05.2016 року, відповідач [PERSON] не являлась дружиною померлого, а тому в силу закону вона не входить до спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] Зазначена обставина є очевидною та випливає із вказаної норми закону. Крім того, колишня дружина спадкодавця не входить до будь-якої із черг спадкоємців за законом. Позивач [PERSON] на обґрунтування своїх позовних вимог не надала суду доказів про те, що відповідач претендує на частку саме спадкового майна і звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті колишнього чоловіка - [PERSON] або із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Про такі обставини позивачем в судовому засіданні зазначено не було. Клопотання про витребування спадкової справи позивачем не заявлялось. Відповідач таких доказів також не надала. Із наданих суду доказів встановлено, що [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про видачу їй Свідоцтва про право власності на 1 /2 частку в спільному майні подружжя, а не щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Таким чином, судом не встановлено наявності між сторонами спору з приводу черговості спадкоємців. Отже, позовна вимога про визнання того, що [PERSON] не являється спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] - є безпідставною. Частиною 1 ст. 12 ЦПК встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про придбання спірної квартири за грошові кошти позивачки та в період окремого проживання [PERSON] і [PERSON] Навпаки, із наданих суду доказів слідує, що спірна квартира була придбана [PERSON] в період перебування у шлюбі та в період спільного проживання з дружиною [PERSON] . Суд вважає, що позивач у відповідності до вимог ст.81 ч.1 ЦПК України не довела ті обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, судовий збір не підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст.ст.57, 60-64, 68,69,70 Сімейного кодексу України, ст.ст.317, 328, 334, 1216,1223,1258, 1261 Цивільного кодексу України та

Outcome: dismissed