Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просить стягнути з відповідача аліменти на утримання його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,0 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 500,0 гривень, щомісячно, і до досягнення дитини трьох років, посилаючись на те, що відповідач у цій справі не надає допомоги на утримання дитини, яка знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач не надає утримання на дитину позивач вимушена звернутись з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Позивач надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечували проти заочного рішення. Відповідач у судове засідання з'явився, позов не визнав, посилаючись на те, що він не є батьком дитини. Судом було роз'яснено позивачу право на звернення до суду з позовом про оспорювання батьківства. На час ухвалення рішення інформація щодо існування такого спору у суду відсутня, відповідач в судове засідання 26.03.2015 року не з'явився. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених письмових доказів. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] народився [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17 липня 2014 року, батьком якого зазначений відповідач по справі [PERSON]. На утриманні [PERSON] перебуває син [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 вересня 2006 року, запис № 800. Відповідно до довідки (з місця проживання про склад сім'ї та реєстрації) від 08 грудня 2014 року за №288, вбачається, що у квартирі [ADDRESS] проживають та зареєстровані: [PERSON] (основний), [PERSON] (дочка), [PERSON] (син), [PERSON] (дочка), [PERSON] (онук), [PERSON] (онук), [PERSON] (онук). Судом встановлено, що сторони проживають окремо, малолітній син проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Батько дитини - відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Все це спричинило виникнення між сторонами спору, за вирішенням якого позивачка звернулась до суду. При постановленні рішення судом врахований стан здоров'я і матеріальне становище дитини, а також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, не встановлення інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача. Жодного доказу про свій майновий стан, перебування на утриманні інших осіб, відповідач до суду не надав. Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов'язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З урахуванням цього суд має задовольнити позовні вимоги позивача. При визначенні розміру аліментів суд має врахувати встановлений законом прожитковий мінімум на 2015 рік, встановлений на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років в розмірі: з 1 січня - 1032 гривень, з грудня - 1167 гривень, згідно ст. 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2015 рік". З огляду на такі положення закону про державний бюджет, беручи до уваги положення ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний розмір аліментів на одну дитини (який на момент ухвалення рішення дорівнює 1032 гривням), суд має вимоги про стягнення аліментів задовольнити, відступивши від рівності часток між батьками, оскільки мати не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, стягнувши аліменти на дитину в твердій грошовій сумі 1000,0 гривень щомісяця, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на відповідний період законом, починаючи з 16 грудня 2014 року й до досягнення повноліття сина, тобто до [INFO]. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. При цьому згідно ст. 182 Сімейного кодексу України судом враховано, що дитина проживає з матір'ю, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитину є суттєво обмеженими. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно із ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки [PERSON] здійснює догляд за дитиною, можливості матері по наданню утримання на дитину є суттєво обмеженими, суд вважає за необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти в розмірі 500,0 грн., щомісячно, починаючи з 16 грудня 2014 року й до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд роз'яснює, що відповідно до ч. 3 ст. 80, ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Outcome: approved