Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на наступне. 30.04.2016 року померла її мати [PERSON] (про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 04.05.2016 року), яка на момент смерті була зареєстрована у [INFO]. Оскільки вона за мамою доглядала до моменту смерті, то фактично мама проживала разом з нею за адресою: Російська Федерація, Пермський край, місто Перм, вулиця Високовольтна, будинок № 2. За життя мама заповіту не залишила. Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: на 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Інша частина вказаного нерухомого майна належить частково їй в розмірі 1/4 частки, та її сину [PERSON], якому також належить 1/4 частка квартири, які були набуті ними в результаті приватизації. Вартість спадкового майна (1/2 частки квартири), згідно звіту про оцінку, становить 69\~985,00\~гривень.\~Інших спадкоємців\~немає.\~Крім неї,\~із заявою\~про прийняття\~спадщини до\~органів нотаріату ніхто більше не звертався. Вона є спадкоємицею першої черги та єдиною, хто прийняв спадщину. Для оформлення свідоцтва про право на спадщину вона звернулась до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори, але їй було відмовлено в оформленні спадщини по причині відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, які були втрачені. Отже, вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх майнових прав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність, представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав, відповідач, представник відповідача та представник третьої особи проти задоволення позовних вимог не заперечували. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~ Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з\~ч.1\~ст.1261\~ЦК України,\~у першу\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають діти\~спадкодавця,\~у тому\~числі зачаті\~за життя\~спадкодавця та\~народжені після\~його смерті,\~той з\~подружжя,\~який його\~пережив та\~батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 1 статті 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно розяснення Пленуму Верховного Суду України в Постанові „Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року в п.23, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як встановлено в судовому засіданні, 30.04.2016 року померла мати позивачки [PERSON] (а.с.6), яка на момент смерті була зареєстрована у [INFO]. Фактично померла проживала разом з позивачкою за адресою: Російська Федерація, Пермський край, місто Перм, вулиця Високовольтна, будинок № 2. За життя померла заповіту не залишила. Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: на 1/2 частини квартири [ADDRESS] (а.с.7-11). Інша частина вказаного нерухомого майна належить частково позивачці по справі в розмірі 1/4 частки, та її сину відповідачу [PERSON], якому також належить 1/4 частка квартири, які були набуті сторонами по справі в результаті приватизації. Інших спадкоємців немає. Крім позивачки, з заявою про прийняття спадщини до органів нотаріату ніхто більше не звертався. Позивачка є спадкоємицею першої черги та єдиною, хто прийняв спадщину (а.с.43-55). \~ \~ \~ \~Для оформлення свідоцтва про право на спадщину позивачка звернулась до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори, але їй було відмовлено в оформленні спадщини по причині відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, які були втрачені (а.с.56). За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Враховуючи викладене та

Outcome: approved