Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати незаконними дії відповідача щодо продажу майна АТЗТ «Полярна зірка» та неотримання АТЗТ «Полярна зірка» коштів за продаж даного майна, а також стягнути на її користь моральну шкоду в розмірі 20000 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач працювала на Одеському міському холодокомбінат, який 24.02.1994 року був перейменований на Акціонерне товариство закритого типу «Полярна зірка» (далі - АТЗТ «Полярна зірка»), з 1951 року по 2001 рік. У 1994 році відбулася приватизація даного підприємства. Працівники стали акціонерами простих іменних акцій. 25.12.2003 року позивач придбала 60 одиниць іменних акцій АТЗТ «Полярна зірка». Але дивіденди акціонерам підприємства було виплачено лише двічі. При цьому робота на АТЗТ «Полярна зірка» була дуже важкою, доводилося працювати вночі та у вихідні дні, плани по праці були великими за літній період виготовлялось близько 500 тон морозива, у результаті напруженої праці позивач підірвала своє здоров'я та їй було присвоєно другу групу інвалідності. У зв'язку з вчиненням незаконних дій з боку генерального директора АТЗТ «Полярна зірка» [PERSON], пов'язаних з неотриманням та не внесенням грошових коштів на розрахунковий рахунок чи в касу АТЗТ "Полярна зірка», а також пов'язаних з банкрутством підприємства, позивачу було завдано моральної шкоди, адже позивач сподівалася на безбідну старість, отримуючи дивіденди з акцій. У зв'язку з втратою роботи, відсутністю виплат по дивідендам, позивач втратила престиж та ділову репутацію в очах оточуючих. Для налагодження стосунків та нормального життя їй потрібно докладати дуже багато зусиль, у неї загострилися хронічні захворювання та погіршилося самопочуття. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити. Представники третьої особи ГО «Комітет захисту прав міноритарних акціонерів ЗАТ «Полярна зірка» позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечувала, подала письмові заперечення проти позову, посилаючись на те, що до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та моральною шкодою, яка, як стверджує позивач, була їй заподіяна. Не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, яким чином позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого при цьому виходить. Крім того, представник посилалася на те, що не всі докази надані позивачем є належними та допустимими: документ виданий ПП «ТОП.ПРОЕКТ» без номеру та без дати щодо надання інформації про орієнтовану вартість певних об'єктів нерухомого майна. По-перше, цей документ неможливо ідентифікувати, по-друге, він виданий на ім'я голови ГО «Комітет захисту міноритарних акціонерів ЗАТ «Полярна зірка», по-третє ПП «ТОП.ПРОЕКТ» немає дозволу на здійснення оціночної діяльності. Також представник посилався на те, що в діях [PERSON] як посадової особи АТЗТ «Полярна зірка» не встановлено ознак зловживання своїм службовим становищем, оскільки будь-якого вироку суду щодо притягнення його до кримінальної відповідальності за привласнення грошових коштів, або зловживання службовим становищем у особистих інтересах немає. Заслухавши пояснення сторін та представників третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не може бути задоволений, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] працювала на Одеському міському холодокомбінаті, який 24.02.1994 року реорганізований в акціонерне товариство закритого типу «Полярна зірка» (АТЗТ «Полярна зірка»), з 1951 року по 01.08.2001 року. 25.12.2003 року позивач придбала 60 одиниць іменних акцій АТЗТ «Полярна зірка», відповідно сертифікату акцій Серії А № 182. Постановою Господарського суду Одеської області по справі № 7/441-06-13712 від 02.07.2007 року, АТЗТ «Полярна зірка» було визнано банкрутом у зв'язку з наявністю заборгованості щодо сплати податків до державного бюджету та відсутністю майна і грошових коштів у підприємства для погашення такої заборгованості та відкрито ліквідаційну процедуру. 20.09.2007 року Господарський суд Одеської області своєю ухвалою припинив юридичну особу АТЗТ «Полярна зірка». [PERSON] працював генеральним директором АТЗТ «Полярна зірка». Таким чином, предметом судового розгляду є вимога про відшкодування моральної шкоди, завданої відповідачем як фізичної особою внаслідок вчинення неправомірних дій відносно майна підприємства, міноритарним акціонером якого була позивач. При цьому суд звертає увагу, що дії щодо відчуження майна підприємства були вчинені відповідачем не як фізичною особою, а як посадовою особою - генеральним директором підприємства. Окремі з цих дій вчинялись під час дії ЦК УРСР, згідно зі ст. 440-1 якого моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянину або організації діяннями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. При цьому згідно зі ст. 441 ЦК УРСР організація повинна відшкодувати шкоду, заподіяну з вини її працівників під час виконання ними своїх трудових (службових) обов'язків. Інші дії були вчинені у період дії ЦК України, згідно зі ст. 1167 ЦК України якого моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При цьому згідно зі ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Разом із тим, у порушення вимог ст. 60 ЦПК України, позивач не надала суду докази того, що саме через дії (бездіяльність) відповідача як фізичної особи вона зазнала немайнових втрат внаслідок моральних чи фізичних страждань, а також в чому вони виразилися, розмір та глибину моральних страждань, наявність причинно-наслідкового зв'язку між діями (бездіяльністю) відповідача і негативними наслідками, що настали для позивача, у тому числі погіршенням стану її здоров'я та присвоєнням групи інвалідності. При цьому позивач в обґрунтування позову посилається на скоєння фізичною особою - відповідачем по справі злочинів. При цьому позивач вважає, що незаконні дії [PERSON] призвели до її моральних страждань, приниження її честі та гідності в очах оточуючих. Разом із тим, згідно з матеріалами справи кримінальна справа нині знаходиться у провадженні слідчих органів, що не заперечується сторонами. При цьому такі, дії, як неперерахування на рахунок АТЗТ «Полярна зірка» грошових коштів, стягнутих за рішенням Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України АС № 248ш/98 від 11,15 березня 1999 року, відчуження майна товариства за нижчою ціною, аніж ринкова тощо повинні бути перевірені на предмет наявності ознак злочину у встановленому законом порядку. Посилання ж позивача на пов'язаність дій відповідача - фізичної особи з економічними результатами діяльності підприємства без наявності вироку суду, який набрав силу, не можуть бути прийняті судом як підстава для задоволення позовних вимог, обґрунтованих таким чином. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної шкоди. Разом з тим, використання конкретного способу захисту пов'язується перш за все зі специфікою спірних правовідносин, тобто дії презумпція, що кожне суб'єктивне цивільне право захищається певним способом, який обирається позивачем як найбільш ефективний (постанова ВСУ від 12 червня 2013 року у справі №6-32цс13).

Outcome: dismissed