Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту неприйняття спадщини, в якій зазначає, що її батькам [PERSON] та [PERSON] належав житловий будинок № 23 по вулиці Комарова в м. Баранівка Житомирської області по 1/2 частині кожному. [PERSON] помер 22.03.1976 року і його 1/2 частину житлового будинку успадкували дружина ( її мати ) [PERSON] та сини ( її брати) [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/8 частині кожен із них. [PERSON] стала власником 5/8 частин житлового будинку ( її 4/8 та + 1/8 батька). Її брат [PERSON] 27.01.1988 року подарував свою 1/8 частину вказаного будинку матері [PERSON] , а тому їй стало належати 6/8 частин цього будинку. Їі брат [PERSON] помер 13.04.2004 року і його 1/8 частину будинку успадкувала мати [PERSON], а тому їй стало належати 7/8 частин вказаного будинку. Їі брат [PERSON] помер 07.12.2006 року і його 1/8 частину вказаного будинку успадкували мати [PERSON] та його син [PERSON] по 1/16 частині кожен, але свідоцтво про право на спадщину вони не отримували . Її мати [PERSON] померла 04.08.2011 року і спадщину після неї прийняла лише вона і отримала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину лише на 7/16 частин спадкового будинку, вказавши, що другим спадкоємцем є онук померлої [PERSON] [PERSON] вважає, що [PERSON] не прийняв спадщину після смерті баби [PERSON], так як хоч і був зареєстрований в спадковому будинку, проте не проживав з нею на час відкриття спадщини, а проживав в м. Андрушівка , де 12.06.2013 року вироком Андрушівського районного суду Житомирської області був засуджений на 4 роки позбавлення волі. Рішенням Баранівського районного суду від 17.12.2013 року [PERSON] визнаний таким, що втратив право користування житловим будинком № 23 по вулиці Комарова в м. Баранівка Житомирської області. Просить суд встановити факт про те, що спадкоємець померлої 04.08.2011 року [PERSON] її онук [PERSON] не прийняв спадщину після її смерті, оскільки постійно не проживав з нею на час відкриття спадщини. В судове засідання представник позивача не явилася, надіслала до суду заяву в якій просила розглядати дану справу без її участі та позивача, позовні вимоги підтримують повністю, судові витрати покласти на позивачку, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON], в судове засідання не явився, відповідно до п.4 ч.5 ст.74 ЦПК України, повідомлений належно, що підтверджується адресною довідкою та поштовим повідомленням (а.с.42, 61). З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачки обгрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] помер 07.12.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с. 10 ), а [PERSON] померла 04.08.2011 року , що також підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с. 11 ) . Згідно копії свідоцтва про право власності від 19.01.1979 року [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку № 23 по вулиці Комарова в м. Баранівка ( а.с. 6 ). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину від 19.01.1979 року спадкоємцями майна [PERSON] в рівних долях є дружина [PERSON], сини [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 7 ). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину від 10.05.2012 року спадкоємцями майна [PERSON] є в 1\\2 частині кожний, а саме: дочка [PERSON] та онук [PERSON], спадщина складається з 6/8 частин житлового будинку , що належали померлій [PERSON], та з 1/8 частини житлового будинку, що належала [PERSON], який помер 13.04.2004 року і спадкоємцем якого була мати [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових справ ( а.с. 13 ). Згідно до відповіді завідуючої Баранівською державною нотаріальною конторою від 04.01.2017 року № 580/01-16, спадкова справа на майно померлої 04 серпня 2011 року [PERSON] заводилась згідно заяви її доньки позивачки [PERSON] (а.с.23-24). Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні кожен окремо, підтвердили, що відповідач [PERSON], був лише зареєстрований у своєї бабусі [PERSON], оскільки його привезли до останньої представники органів опіки і через декілька тижнів він втік від бабусі та більше на зявлявся у неї та не проживав. Відповідно до вимог ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 ЦК України. Стаття 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Заповіт [PERSON] не складався, спадкоємниця першої черги позивачка [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.24), спадкоємці інших черг не звертались із заявами до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини. Згідно із ст.1268 ЦК україни спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», будь яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Тому до відносин спадкування не може застосовуватись поняття місця проживання фізичної особи, що міститься у ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», за якою місце проживання це адміністративно територіальна одиниця, де особа проживає протягом шести місяців на рік. Таким чином при реалізації правовідносин із спадкування, сама по собі реєстрація місця проживання особи, не може свідчити про фактичне постійне проживання цієї особи за цим місцем реєстрації. Враховуючи зазначені вище обставини, аналіз законодавства щодо спадкування та місця проживання є всі підстави для встановлення факту неприйняття спадщини відповідачем [PERSON], яка відкрилася після смерті, 04.08.2011 року, [PERSON].

Outcome: approved