Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач звернулась до Голованівського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 18.03.1998 року між ними було зареєстровано шлюб, який зареєстрований в Молдовській сільській раді Голованівського району Кіровоградської області . Від шлюбу неповнолітніх дітей подружжя не мають .В позові позивач вказала, що спільно з відповідачем однією сім»єю проживали до грудня 2017 року . Сім»я розпалась по тій причині, що відповідач перестав проживати із сім»єю, часто від»їзджав з дому, не повідомляючи куди. З позивачем та їх спільною повнолітньою донькою [PERSON], відповідач перестав спілкуватись . На теперішній час відповідач створив нову сім»ю . Позивач вважає, що шлюб між ними існує формально і його необхідно розірвати. Просить шлюб з відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне «[PERSON] » та стягнути з відповідача на її користь судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій свої вимоги підтримала в повному обсязі, просить справу розглядати в її відсутність, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання двічі не з"явився, а саме : 16.04.2018 року та 27.04.2018 року, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення, які повернулось на адресу суду, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши заяви сторін та матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що, що сторони уклали шлюб, 18.03.1998 року який зареєстрований в Молдовській сільській раді Голованівського району Кіровоградської області .Від шлюбу неповнолітніх дітей подружжя не мають Спільно однією сім»єю сторони проживали до грудня 2017 року . Сім»я розпалась по тій причині, що відповідач перестав проживати із сім»є, часто від»їзджав з дому, не повідомляючи куди. З позивачем та їх спільною повнолітньою донькою [PERSON], відповідач перестав спілкуватись. На теперішній час відповідач створив нову сім»ю . Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими права ми щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.105 , 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу так як встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини . Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінила своє прізвище з «[PERSON]» на прізвище «[PERSON]» і вона має право після розірвання шлюбу залишити або змінити його, позивач в позовній заяві вказала про те, що вона бажає змінити прізвище після розірвання шлюбу, тобто після розірвання шлюбу позивачу необхідно змінити прізвище на «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України встановлено , що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із заявлених вимог, позивачем заявлено вимогу щодо стягнення судових витрат з відповідача, а тому з відповідача на її користь стягується сплачену при подачі позову суму судового збору в розмірі 704 грн. 80 грн. Викладене підтверджується заявою позивача, копіями паспорта та ідентифікаційного номера позивача та відповідача, а/с- 3-5 довідкою Молдовської сільської ради, а/с-7, свідоцтвом про одруження, а/с-6, надані суду матеріали не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними .

Outcome: approved