Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 167971,62 доларів США. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, в обґрунтування позову зазначено , що 22.05.2008 року між Закритим акціонерним товариством "Альфа- Банк» та [PERSON] укладено договір про надання траншу № SMЕ0013164, який є невід'ємною частиною Рамкової угоди № SMЕRS01049 від 22.05.2008 року. Відповідно до умов вищевказаного Договору, позивач зобов'язується надати відповідачу [PERSON] кредит у сумі 250000,00 дол. США, на строк користування 84 (вісімдесят чотири) місяця зі сплатою процентів в розмірі 16 (шістнадцять) % річних Відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Одночасно 29.05.2009 року, позивач та фізична особа - [PERSON], уклали договір поруки № SMЕRS01049/4. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 250000,00 дол. США, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача [PERSON] У порушення умов договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого має прострочену заборгованість. Станом на 29.03.2016 розмір загальної суми заборгованості відповідачів за договором становить 167971,62 дол. США, а саме: заборгованість за кредитом - 110060,24 дол. США., за відсотками - 57911,38 дол. США, яку просить стягнути та сплачений судовий збір в сумі 63809,83 грн., а тому просить позов задовольнити . В судовому засіданні представник відповідачів зазначив, що позичальник позовні вимоги визнає частково в межах строку позовної давності, тобто за період з 22.04.2011 р. по 29.03.2016 р., що загалом складає 108 780,93 доларів США, оскільки загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Так зі змісту пункту 6.1. Договору про надання траншу №8МЕ0013164 від 22.05.2008 р., вбачається належність того, що сторони між собою погодили «....До вимог щодо виконання грошових зобов'язань Позичальника, які випливають з цього Договору встановлюється позовна давність у 5 років». Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж: починається з моменту порушення строку його погашення. Отже, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами до 25 числа кожного місяця, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов'язання. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Зазначається, що пунктом 3.1. Договору, сторони між собою узгодили, що «...Повернення Кредиту та сплата процентів за користування ним, здійснюється в порядку та строки згідно з Графіком повернення Кредиту і сплати процентів, наведеному у Додатку №1 до цього Договору, який є його невід'ємною частиною - далі у тексті «Графік».». Додаток №1 від 01.03.10 до договору про надання траншу №8МЕ0013164 від 22.05.08 р. Графік повернення кредиту та сплати процентів, а також розрахунок заборгованості позичальника, що складений та наданий позивачем. Зі змісту цього розрахунку зокрема в восьмій та дев'ятих графах міститься «Просроченая задолженость по %» та «Просроченная задолженость по Телу» відповідно. Разом з цим за період з 22 травня 2008 року по 21 квітня 2011 року (5 років до дати звернення до суду 22.04.2016), вбачається що позичальник здійснив порушення строків погашення зобов'язань зокрема як по сплаті відсотків так і по погашенню основного платежу за Договором. В даному випадку строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості по щомісячним платежами за період з 22 травня 2008 року по 21 квітня 2011 року не може бути задоволений як такий, що пред'явлений поза межами договірного строку позовної давності. Зазначив, що поручитель позов не визнає повністю, у зв»язку з чим [PERSON] звернулася з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» третя особа [PERSON] про визнання договору поруки припиненою. Стверджується , що оскільки згідно пунктів 1.1 .-1.3. Договору, сторони між собою погодили, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Кредитором відповідати за зобов'язаннями [PERSON], які виникають з умов Рамкової угоди №8МЕК801049 від 22 травня 2008 року, Договору траншу 8МЕ0013164 від 22 травня 2008 року, Договору траншу №8МЕ0013283 від 23 травня 2008 року, Договору траншу 8МЕ0013283-1 від 29 травня 2009 року, в повному обсязі цих зобов'язань, незалежно від отримання або неотримання Вимоги Кредитора про погашення кредитного договору. Вимога Кредитора про погашення Кредиту здійснюється у письмові формі та направляється Поручителю у порядку, встановленому п. 4.2. цього Договору. Поручитель зобов'язаний достроково погасити заборгованість за Кредитом та виконати інші грошові зобов'язання за Кредитним договором, на суму, що вказана у Вимозі - протягом п'яти календарних днів з дня відправлення або вручення Поручителю Вимоги, якщо інший строк не вказаний у такій Вимозі. В той же час сторони між собою узгодили, що даний договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами скріплення печаткою Кредитора та нотаріального посвідчення і діє до повного виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором. Порука за цим Договором припиняється, якщо протягом трьох років від дня настання строку виконання зобов'язання, забезпеченого порукою, якщо Кредитор не пред'явить до Поручителя вимоги або позову, а також в інших випадках передбачених чинним законодавством України. пункт 3.1. Договору поруки, а тому договір поруки припинив свою дію на підставі п. 3.1. Договору та ч. 4 ст. 559 ЦК України. Представник позивача просить відмовити в задоволенні зустрічного позову, так як кредитор має право пред»явити вимоги до поручителя до 21.05.2018 року, згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки . Коли договором передбачено припинення поруки якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя, у такому випадку трирічний строк обчислюється з настання строку виконання основного зобов»язання . Кредитор звернувся з позовом до поручителя у 2010 році, тобто в межах передбаченого договором поруки трирічного строку, а тому просить відмовити в задоволенні зустрічного позову повністю. Судом встановлено наступні факти Сторони перебувають у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом укладення договору про надання траншу № SMЕ0013164, який є невід'ємною частиною Рамкової угоди № SMЕRS01049 від 22.05.2008 року (а. с. 4-14) та договору поруки № SMЕRS01049/4 від 29.05.2009 року (а.с . 15-16) , додаткова угода до договору поруки № SMЕRS01049/4 від 12.10.2009 року (а.с.17-18) та додаткова угода до договору поруки № SMЕRS01049/4 від 31.03.2009 року (а. с. 19). Згідно позовних вимог та розрахунку (а.с.2-3,35-51 ) заборгованість станом на 29.03.2016 року становить 167971,62 дол. США, а саме: заборгованість за кредитом - 110060,24 дол. США., за відсотками - 57911,38 дол. США. Статтями 610-611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначенних змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від нього або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальник повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення поверней чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яке неминуче має настати, підлі виконанню з настанням цієї події. У відповідності до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика.Кредит. Банківський вкладі», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч.4. ст.559 Цивільного кодексу України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не предъявить вимоги до поручителя. Так, відповідно до ч.2 ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 533 ЦК України передбачає, що у разі, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, вбачається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо й порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних процентів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Як роз'яснено у п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають кредитних правовідносин» у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд в резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову банку повністю і солідарного стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 167971,62 дол. США , оскільки відповідачем не виконуються взяті на себе зобов»язання, відповідно до умов укладеного кредитного договору . Заява представника відповідачів щодо застосування строку позовної давності до частини позовних вимог не ґрунтується на законі. Як кредитний договір в межах строку його дії так і договір поруки згідно рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда є діючими. В частині зустрічного позову [PERSON] суд дійшов висновку щодо відмови, оскільки обставинам щодо визнання поруки припиненою , дано оцінку доказам в рішенні Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.02.2017 року та Ухвалі Апеляційного суду Кіровоградської області від 04.07.17 року по справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Альфа-Банк», третя особа [PERSON] про визнання договору поруки припиненою. Представник відповідачів зазначив, що підстави для припинення поруки у справі Ленінського районного суду м . Кіровограда відрізняються від підстав для визнання поруки припиненою по зустрічному позову в даній справі. В той же час ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України встановлює, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. В зв'язку з чим суд вважає, що підстави для визнання припиненим договору поруки відсутні, посилання представника на інші підстави є безпідставними та такими , що не ґрунтуються на законі. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України , обставини , встановлені судовим рішенням у цивільній справі , що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ , у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). За змістом частини четвертої стаття 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від установлення строку її дії договором чи законом сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора. Таким чином позов банку до відповідачів підлягає задоволенню, а зустрічний позов є безпідставним та необґрунтованим і задоволенню не підлягає повністю. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідачів в розмірі 63809,83 грн. в рівних частках по 31904,92грн. з кожного.

Outcome: approved