Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Представник позивачів в серпні 2016 року звернувся до суду з цим позовом з тих підстав, що позивачі, як спадкоємці, успадкували спадкове майно, що належало [PERSON], який помер [INFO] року, до складу якого входить: житловий будинок, 1947 року побудови, загальною площею 34,5 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS];приватизована земельна ділянка, для будівництва та обслуговування жилого будинку, площею 0,2515 га, кадастровий номер [NUMBER]; приватизована земельна ділянка, для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0306 га, кадастровий номер [NUMBER]; приватизована земельна ділянка, для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0550 га, кадастровий номер [NUMBER]. Вищеназвані земельні ділянки знаходяться на території села Жеребятин (Жовтневе) Вороньківської сільської ради. Вказане майно, а саме: будинок належав померлому на підставі договору купівлі-продажу від 12.13.1998 року, а земельні ділянки - на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки Серії [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER]. Однак, оригінали державних актів та договору купівлі-продажу було втрачено, про що було повідомлено в місцеві засоби інформації - газету « Вісті». Відсутність оригіналів державного акту та договору купівлі-продажу земельної ділянки позбавляє позивачів можливості оформити нотаріально спадщину, а тому просить визнати за позивачами право власності на вказані земельні ділянки та житловий будинок у порядку спадкування за законом, по ? частині за кожним. У судове засідання представник позивача не з»явився, але надав суду заяву, в якій позов підтримує та просив його задовольнити, та розглядати справу без його участі та участі позивачів. Відповідач - Вороньківська сільська рада, до суду представника не направила, однак надали суду заяву, в якій просили розглядати справу без участі їхнього представника за наявними у справі матеріалами, щодо позову виконком сільської ради ніяких заперечень не має. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер чоловік та батько позивачів [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. ( а.с.20). Позивач [PERSON] та спадкодавець [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.03.1997 року. ( а.с.19). Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є дітьми померлого, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. ( а.с. 16-18). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить: житловий будинок, 1947 року побудови, загальною площею 34,5 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS];приватизована земельна ділянка, для будівництва та обслуговування жилого будинку, площею 0,2515 га, кадастровий номер [NUMBER]; приватизована земельна ділянка, для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0306 га, кадастровий номер [NUMBER]; приватизована земельна ділянка, для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0550 га, кадастровий номер [NUMBER]. Вищеназвані земельні ділянки знаходяться на території села Жеребятин (Жовтневе) Вороньківської сільської ради.( а.с. 27-30). Спадкоємцями першої черги за законом є позивачі по справі, [PERSON], [PERSON] та [PERSON]- діти спадкодавця, та [PERSON] - дружина покійного. Згідно з приписами ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом За життя, [PERSON] заповіт складено не було. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Позивачі, як спадкоємці, прийняли спадщину за законом, звернувшись в передбачений шестимісячний строк з заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], де було зареєстровано спадкову справу № 09/2013 та видано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі( а.с.21, 67-143). Свідоцтво про право на спадщину нотаріусом видане не було, оскільки на земельні ділянки та житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи. В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець [PERSON] мав у своїй власності житловий будинок ,1947 року побудови, загальною площею 34,5 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належав йому відповідно до договору купівлі-продажу від 12.06.1998 року , посвідченого державним нотаріусом Бориспільської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1216, а також земельні ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, площею 0,2515 га, кадастровий номер [NUMBER]; для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0306 га, кадастровий номер [NUMBER]; для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0550 га, кадастровий номер [NUMBER], які знаходяться в с. Жеребятин( Жовтневе), Бориспільський район, Київська область, що підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки Серії [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER].( а.с. 27-30). Встановлено, що зазначені Державні акти на право власності на земельні ділянки та договір купівлі-продажу на житловий будинок були втрачені, про що повідомлялося в місцеві засоби інформації- подано оголошення в газету « Вісті».( а.с. 32). З тієї причини, що відсутні оригінали Державних актів та договору купівлі-продажу, нотаріус не може видати свідоцтва про право на спадщину на зазначені земельні ділянки та житловий будинок, що належали спадкодавцю за життя. У відповідності зі ст. 81 ЗК України спадкодавець за життя мав підстави на набуття права власності на визначені земельні ділянки та фактично набув це право. Згідно ст. 125 ч.1 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування, виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Нормою ч.5 ст. 1268 ЦК України визначено, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Згідно п. 5 ст.19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», реєстрація прав власності проводиться на підставі судових рішень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. 1216 - 1218, ст. 1225, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved