Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що вона зареєстрована та фактично проживає в квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] , відповідач зареєстрований за зазначеною адресою. З 2014 року відповідач не проживає, не бере участі у витратах, пов`язаних з утриманням квартири та з оплатою комунальних послуг. В спірній квартирі відсутнє майно, що належить відповідачу. У зв`язку з наведеним позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: [ADDRESS] .. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. 03 травня 2019 року ухвалою суду залучено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Крім того, 03 травня 2019 року протокольною ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 03 травня 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представництво інтересів здійснювала [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив. Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - «за закінченням встановленого строку зберігання». Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності позивача та відповідача в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ордеру на житлове приміщення від 09 червня 1995 року позивач має право на заняття жилого приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4), в якому зареєстровані сторони по справі (а.с. 52). Між сторонами виник житловий спір, предметом доказування якого є відсутність членів сім`ї без поважних причин понад шість місяців за місцем реєстрації місця проживання. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилалися на не проживання відповідача за місцем реєстрації без поважних причин понад шість місяців. На підтвердження позовних вимог позивач надала акт Житлово-експлуатаційної дільниці № 401 від 19 квітня 2019 року про не проживання відповідача [PERSON] у спірній квартирі з 2014 року і по теперішній час (а.с. 51). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень щодо заявлених позивачем вимог, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Стаття 71 Житлового кодексу України встановила загальні норми щодо збереження права на жиле приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлених строків провадиться згідно ст. 72 ЖК в судовому порядку. Відповідно п.10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлених строків. В разу їх поважності ( перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірності поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований у спірній квартирі, як член сім"ї, понад шість місяців без поважних причин не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується матеріалами справи. Отже, за встановлених обставин позовні вимоги щодо визнання [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню повністю: визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: [ADDRESS] . При поданні позовної заяви позивачами сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved