Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що син проживає з нею, усі обовязки щодо виховання дитини несе самостійно. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить про ухвалення рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з всіх видів заробітків і доходів, але не менше прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з"явилась, надала письмову заяву згідно якої підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомленні ним причини неявки визнанні неповажними суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Положення ст.141 Сімейного кодексу України передбачають, що мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За положеннями ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину: сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії І-ФП № 196247, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області 22 жовтня 2013 року(а.с.5). Встановлено, що дитина - [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю - [PERSON] та перебуває на її утриманні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача правомірними, та такими, що підлягають задоволенню, а саме стягненням з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина - [PERSON]. в розмірі 1/4 частки з всіх видів заробітків і доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття щомісячно, починаючи з 10 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 08 жовтня 2031 року. Суд роз"яснює сторонам, що відповідно до положень ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них. За положеннями ч.3 ст.88 ЦПК України\~визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання цього позову на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави належну до сплати суму судового збору в розмірі 640грн..

Outcome: approved