Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять усунути відповідача від права на спадкування за законом частини будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] та частки у праві спільної власності на житловий будинок з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року; визнати право власності на частину спадкового майна після смерті [PERSON], а саме 143/1200 у праві спільної сумісної власності на будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] та на 1/8 у праві спільної сумісної власності на будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] за позивачем [PERSON]; визнати право власності на частину спадкового майна після смерті [PERSON], а саме 143/2400 у праві спільної сумісної власності на будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] та на 1/16 у праві спільної сумісної власності на будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] за позивачем [PERSON]; визнати право власності на частину спадкового майна після смерті [PERSON], а саме 143/2400 у праві спільної сумісної власності на будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] та на 1/16 у праві спільної сумісної власності на будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] за позивачем [PERSON] В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що [INFO] року помер [PERSON], [INFO], що постійно проживав за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина, частина будинку, що складає 143/300 у праві спільної власності на будинок, що розташований за вказаною адресою. Заповіт спадкодавцем складено не було. [PERSON], [INFO], постійно проживала разом із спадкодавцем та своєю матір'ю [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Таким чином вважається, що після смерті батька, по ? частині спадкового майна прийняла [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з тим, що саме вони постійно проживали та були зареєстровані за вказаною адресою. Після прийняття спадщини за законом, реєстраційні дії не були проведені. [INFO] року померла [PERSON] Спадкова маса після її смерті складає: 143/600 у праві спільної власності на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] та ? частки у праві спільної власності на житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Заповіт вона не залишила. Спадкоємцями [PERSON] в 1/3 частині є її діти, а саме: [PERSON], [PERSON] та син [PERSON] Всі вищезазначені спадкоємці прийняли спадщину, оскільки [PERSON] подала до нотаріальної контори у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини, [PERSON] спадщину прийняла фактично, оскільки була зареєстрована з померлою на день її смерті за однією адресою, [PERSON] спадщину теж прийняв фактично, оскільки був зареєстрований на день смерті [PERSON] в одному зі спадкових будинків, а саме в житловому будинку за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] ніяких реєстраційних дій не відбулось та спадкоємці не оформлювали спадкове майно. [INFO] року помер [PERSON], заповіт після своєї смерті він не залишив. Спадкову масу після його смерті прийняли його дружина [PERSON] та сини [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з тим, що на день його смерті вони були фактично зареєстровані за однією адресою. [INFO] року померла [PERSON], заповіт після смерті вона також не залишила. Частку спадкового майна, яку вона фактично прийняла після смерті свого чоловіка [PERSON], успадкували її діти: [PERSON] та [PERSON] На даний час, спадкоємцями спадкового майна [PERSON] є: [PERSON] -143/1800 частин будинку по [ADDRESS] та 1/12 будинку по [ADDRESS]; [PERSON] -143/1800 частин будинку по [ADDRESS] та 1/12 будинку по [ADDRESS]; [PERSON] - 143/3600 частин будинку по [ADDRESS] та 1/24 частин будинку по [ADDRESS]; [PERSON] - 143/3600 частин будинку по [ADDRESS] та 1/24 частин будинку по [ADDRESS]. На момент смерті [PERSON], [PERSON] мешкала разом з нею, піклувалась про неї та годувала її. З 1992 року по час смерті [PERSON] тяжко хворіла та була в безпорадному стані, потребувала постійного піклування, догляду та матеріальної допомоги. Позивачі весь час були з нею та надавали необхідну допомогу. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на лікування, піклування та поховання не надавала. Протягом останніх 5 років, позивачі займались оформленням спадщини, відповідач в свою чергу відмовляється проти прийняття своєї частки, не надає кошти та не бажає приймати частку, яка їй належить. У зв'язку з тим, що відповідач по справі не зареєстрували та не бажає реєструвати право власності на спадкову частину майна, не піклувалась весь час про нього, не проживала за вказаною адресою, не поліпшувала стан спадкової маси, тому позивачі вважають за необхідне виключити відповідачку зі складу спадкоємців. Виходячи з викладеного, спадкова маса повинна ділитись наступним чином: [PERSON] - 143/1200 частин по [ADDRESS] та 1/8 частин будинку по [ADDRESS]; [PERSON] - 143/2400 частин будинку по [ADDRESS] та 1/16 частин будинку по [ADDRESS]; [PERSON] - 143/2400 частин будинку по [ADDRESS] та 1/16 частин будинку по [ADDRESS]. В судове засідання представник позивачів [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити та ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином та своєчасно, надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі та відмовилась від прийняття спадщини. Представник третьої особи - 8 ХДНК в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином та своєчасно, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність. Суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що набрав чинності з 01.01.2004 року, цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. До відносин, які виникли на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] застосовується ЦК УРСР від 1963 року із змінами. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають дітей - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть. (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 05.06.1968 року, [PERSON] успадкував половину будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. (а.с. 15). Крім того, [PERSON] успадкував 4/12 частин житлового будинку літ. «А», дерев'яного, обкладеного цеглою, жилою площею 32,3 кв.м., що знаходиться у [ADDRESS] з надвірними будівлями: сараї літ. «Б,В», вбиральні літ. «Г,Д», льох літ. «Е», забор №1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину по закону від 05.11.1985 року. (а.с.16). Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв…Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] фактично прийняли спадщину його дружина [PERSON] та [PERSON] [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть. (а.с. 9 зворотний бік). Відповідно до довідки від 15.10.2014 року №1301 виданої КП «Благоустрій», на день смерті [PERSON], [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] (а.с.17). [PERSON] є власником ? частини домоволодіння, що знаходиться в м. Харкові по [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 18.12.1967 року та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно. (а.с. 22-25,28). На момент смерті [PERSON] в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] разом з нею були зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть. (а.с. 8). Після смерті [PERSON] спадкоємцями є [PERSON] (дружина а.с. 10 зворотній бік) та сини [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть. (а.с.8 зворотній бік). Згідно ч.1 ст. 551 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Таким чином, спадкоємцями спадкового майна після смерті [PERSON] є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п.5 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України (в редакції 2004 року), правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз"яснено судам, що правило ч. 5 ст. 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Суд, при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування, повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором. Судом встановлено, що відповідач не поліпшували стан спадкового майна, не допомагала в лікуванні та піклуванні за своєю матір'ю [PERSON], крім того відмовилась від прийняття спадщини. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд відповідно до ст. 174 ЦПК України у зв'язку з визнанням позову відповідачем вважає за необхідне його задовольнити. Ст. 328 ЦК України, встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачів,які знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, в зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved