overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у встановленому законом порядку, від якого у сторін є малолітня дитина. У зв'язку з тим, що їх спільне життя не склалося, відсутнє порозуміння, сторони не ведуть спільного господарства, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим і просить розірвати її шлюб із відповідачем. В судове засідання сторони не з"явилися, позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав та просив його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 30.11.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №2633. Від шлюбу у сторін є малолітня дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, втрати почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем на даний час неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у встановленому законом порядку, від якого у сторін є малолітня дитина. У зв'язку з тим, що їх спільне життя не склалося, відсутнє порозуміння, сторони не ведуть спільного господарства, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим і просить розірвати її шлюб із відповідачем та залишити дитину для подальшого виховання з матір'ю. В судове засідання сторони не з"явилися, позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, та уточнила позовні вимоги лише в розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав та просив його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 17.09.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1649. Від шлюбу у сторін є малолітня дитина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, втрати почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем на даний час неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у встановленому законом порядку, від якого у сторін є малолітня дитина. У зв'язку з тим, що їх спільне життя не склалося, сторони не ведуть спільного господарства, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим і просить розірвати її шлюб із відповідачем. В судове засідання сторони не з"явилися, позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 04.03.2004 року, відповідно до свідоцтва про одруження, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №201. Від шлюбу у сторін є малолітня дитина - [PERSON], [INFO] Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у встановленому законом порядку, від якого у сторін є неповнолітня дитина. У зв'язку з тим, що їх сімейні відносини між ними припинені з 10.12.2014 року, сторони не ведуть спільного господарства, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим і просить розірвати В судове засідання сторони не з"явилися, позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав та просив його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 17.10.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1915. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, втрати почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем на даний час неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, немає. Вимог про зміну прізвища після розірвання шлюбу позивач не заявляла. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у встановленому законом порядку, від якого у сторін є неповнолітня дитина. У зв'язку з тим, що їх спільне життя не склалося, відсутнє порозуміння, сторони не ведуть спільного господарства, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим і просить розірвати її шлюб із відповідачем та залишити дитину для подальшого виховання з матірю. В судове засідання сторони не з"явилися, позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав та просив його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 03.04.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №306. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, втрати почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем на даний час неможливе. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у встановленому законом порядку, від якого у сторін є неповнолітня дитина. У зв'язку з тим, що їх спільне життя не склалося, сторони не ведуть спільного господарства, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим і просить розірвати її шлюб із відповідачем. В судове засідання сторони не з"явилися, позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 24.10.1992 року, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Відділом запису актів громадянського стану Виконкому Рубіжанської міської ради народних депутатів Ворошиловградської області, актовий запис №515. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю та навчається в Житомирській ЗОШ №5. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у встановленому законом порядку, від якого у сторін є спільна дитина. У зв'язку з тим, що в поточному році сторони припинила проживати спільно, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу за цих обставин є неможливим і просить розірвати її шлюб із відповідачем, сина залишити на вихованні і утриманні з нею. В судове засідання сторони не з"явилися, позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позов та не заперечувала проти вирішення справи в заочному порядку. Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст..ст. 169, 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 26.05.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №641. Від даного шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, втрата почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем на даний час неможливе. Спору про поділ майна ,набутого у шлюбі, а також про місце проживання дитини між сторонами немає.Вимог про зміну прізвища після розірвання шлюбу позивач не заявляла. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у встановленому законом порядку, від якого у сторін має спільних дітей. У зв'язку з тим, що їх спільне життя не склалося, сторони не ведуть спільного господарства, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим і просить розірвати її шлюб із відповідачем. В судове засідання сторони не з"явилися, позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позов та не заперечувала проти вирішення справи в заочному порядку. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 02.11.2010 року, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №450. Від шлюбу у сторін не має спільних дітей. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки,проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у встановленому законом порядку, від якого у сторін не має дітей. У зв'язку з тим, що їх спільне життя не склалося, сторони не ведуть спільного господарства, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим і просить розірвати її шлюб із відповідачем. В судове засідання сторони не з"явилися, позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позов та не заперечувала проти вирішення справи в заочному порядку. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 02.12.2001 року, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Відділом запису актів громадянського стану 54 Хамзінського району м. Ташкента Республіки Узбекистан, актовий запис №978. Від шлюбу у сторін не має. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у встановленому законом порядку, від якого у сторін не має дітей. У зв'язку з тим, що їх спільне життя не склалося, сторони не ведуть спільного господарства, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим і просить розірвати її шлюб із відповідачем. В судове засідання сторони не з"явилися, позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позов та не заперечувала проти вирішення справи в заочному порядку. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 14.05.1998 року, відповідно до свідоцтва про одруження, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Виконкому Житомирської міської Ради народних депутатів, актовий запис №515. Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved