Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

\~ Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на час періоду навчання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно. При цьому зазначає, що після розірвання шлюбу з відповідачем, останній за рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області сплачував аліменти до повноліття дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх доходів. На даний час діти повнолітні, однак дочка [PERSON] вступила на навчання до Житомирського державного технологічного університету та на даний час навчається на денній формі навчання на договірній основі, стипендії не отримує. Позивач несе витрати на оплату навчання дочки, на проїзд, на проживання в гуртожитку, на придбання одягу, взуття, продуктів харчування, підручників, літератури, речей особистого вжитку, лікування. В середньому такі витрати складаються 3500-4000 грн. в місяць, в зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги на утримання дочки. Відповідач добровільно не приймає участі в матеріальному забезпеченні дочки. Він фізично здоровий, працездатний, інших утриманців не має, тому має можливість сплачувати аліменти на дочку на період її навчання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на період навчання дочки в розмірі 1/4 частини усіх доходів. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення щодо підстав виникнення обов'язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров'я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров'я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач є матір`ю, а відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 3). Позивач 10.09.2010 року зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с. 4). Згідно рішення суду від 27.03.2006 року відповідач сплачував аліменти на дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини доходів до досягнення дітьми повноліття (а.с. 7). Згідно довідки навчального закладу Житомирського державного технологічного університету № 1/5193 від 03.10.2018 року, [PERSON] є студенткою ЖДТУ 4 рівня акредитації, факультету обліку і аудиту, денної форми навчання, 1 курсу зі скороченим терміном навчання на здобуття ступеня бакалавра, групи ОО-2к, термін навчання з 01.09.2018 р. до 30.06.2020 р., студентка навчається на договірній основі і не отримує стипендію (а.с. 6). Відповідно до договору найму від 02.10.2018 року [PERSON] строком на період навчання наймає кімнату у гуртожитку (а.с. 37). Проживання в кімнаті гуртожитку становить 2000 грн. на рік, що підтверджується копією квитанції (а.с. 38). Згідно договору про надання освітніх послуг від 02.08.2018 року, укладеного між [PERSON] та ЖДТУ в особі ректора [PERSON], на навчання [PERSON] вартість освітніх послуг становить 27600,00 грн. (а.с. 40-41). Із копії податкової декларації видно, що позивач отримує доходи (а.с.35-36). Згідно довідки Андрушівської міської ради від 27.02.2019 р. № 468 відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], один (а.с.48). Із копії трудової книжки [PERSON] видно, що останній на даний час не працює (а.с.49-50). Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що дочка продовжує навчання та потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги, пояснення відповідача, який визнав, що має можливість сплачувати аліменти на період навчання дочки в розмірі 1/4 частини усіх доходів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768, 40 грн..

Outcome: approved