overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

позивач звернувся до суду позовом до територіальної громади с.Валки в особі Валківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON], який залишив заповіт, посвідчений секретарем виконкому Валківської сільської ради народних депутатів Прилуцького району Чернігівської області Костюк Г.М. 10 квітня 1995 року за реєстром № 5, за яким заповів йому усе своє майно. Інші спадкоємці відсутні. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, [ADDRESS] він не має можливості, оскільки у свідоцтві № 276 про право особистої власності на житловий будинок, видане виконавчим комітетом Валківської сільської ради Прилуцького району 23 вересня 1992 року не було прикладено відповідної печатки виконкому. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Представник відповідача на судове засідання не з"явився, але надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив суд розглядати справу за його відсутності (а.с.14). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно з копією свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року (а.с.4). Згідно з довідкою КП "Прилуцьке МБТІ" від 17.03.2015 року № 456, право власності на житловий будинок [ADDRESS] Прилуцького району, згідно матеріалів архівної справи КП "Прилуцьке МБТІ" станом на 31.12.2012 року, зареєстровано за [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.03.2015 року, [PERSON] відмовлено у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходится за адресою: [ADDRESS], оскільки у правовстановлюючому документі на житловий будинок відсутня відповідна печатка виконкому (а.с.7). Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи у сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходится за адресою: [ADDRESS], після смерті спадкодавця [PERSON], у встановлений законом строк подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, тому має право на визнання за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на вказаний будинок після смерті батька. На підставі викладеного та ст.ст. 328, 1235, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись на наступні обставини. 12.05.2001 року він уклав з відповідачем договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно до якого [PERSON] придбав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 30 по вул. Зенітників у м. Миколаєві. Зазначений договір був зареєстрований за № 2232, на Універсальній біржі «Південь». 14.05.2001 року право власності на вказаний житловий будинок було зареєстровано за [PERSON] в Миколаївському МБТІ р. № 10626. В зв'язку з тим, що вказаний договір не був нотаріально посвідчений, позивач не може належним чином розпорядитися своєю власністю, тому був вимушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовстановлюючим документом на житловий будинок № 30 по вул. Зенітників м. Миколаєва є договір купівлі-продажу, зареєстрований на Універсальній біржі «Південь» № 2232 від 12.05.2001 року. Обставини належності будинку [PERSON], укладення ним з відповідачем біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна, згідно до якого [PERSON] придбав житловий будинок № 30 по вул. Зенітників м. Миколаєва, реєстрація в МБТІ права власності на вказаний житловий будинок підтверджуються письмовими матеріалами справи. (а.с. 5). Відповідно до ст. 47 ЦК Української РСР 1963 р., який діяв на момент укладення договору: нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених в законі. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст. 224 ЦК України РСР 1963 р.: за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Тобто на підставі ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р.. зазначений біржовий договір є дійсним, так як сторони виконали всі істотні умови договору. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись на те, що 25 серпня 1999 року зареєстрував шлюб з [PERSON] Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину Альону, [INFO]. Спільне проживання з відповідачкою не склалось через абсолютно різні погляди на побудову сімейного життя та шлюбні обов*язки, що стало причиною постійних сварок та призвело до відчуження між подружжям. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з*явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позов повністю визнає. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають у зареєструваному\~ шлюбі з 25 серпня 1999 року (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину Альону, [INFO]. Згода відносно місця проживання дитини між сторонами досягнута. Спільне життя з відповідачкою не склалось через різні характери, різне ставлення до шлюбу та сімейних обов*язків, суперечок з різних причин. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство сторони не ведуть, на примирення сторони не згодні, тому суд приходить до висновку, що сім"я існує лише формально та її збереження недоцільне, тмоу вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду посилаючись на те, що досягла повноліття та навчається на 1 курсі в Киівському національному педагогічному університеті імені [PERSON], денної форми навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги і просить стягнути аліменти на її утримання в розмірі однієї четвертої частини всіх видів доходів відповідача щомісячно. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримала свої вимоги. Відповідач заперечував проти задоволення вимог. В попередньому судовому засіданні вказав, що донька не спілкуєтьсяя із ним тривалий час, ніяких зв"язків не підтримує. Також пояснив, що натепер не працює, має іншу сім"ю та двох утриманців, доглядає стареньку бабусю, сплачує комунальні платежі і тому не в змозі надавати допомогу дочці. В подальшому надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити в задоволенні позову повністю. Вислухавши відповідача, вивчивши справу, суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог позивачки, оскільки відповідно до ч1 ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати повнолітніх доньку, сина, що продовжують навчання і в зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач згідно свідоцтва про народження є батьком позивачки, повнолітньої доньки, -[PERSON] [INFO] (ас 3,5-6), яка згідно довідки (ас4) продовжує навчання, навчаючисьна 1 курсі в Киівському національному педагогічному університеті імені [PERSON], денної форми навчання. Термін навчання до 30.06.2020 року (лс4). Позивачкою не надано суду жодного доказу понесених витрат на навчання і що вона в зв"язку із продовженням навчання потребує матеріальної допомоги. Відповідач, - [PERSON]є сиротою, натепер ніде не працює, підприємцем не є, пенсії не отримує, має іншу сім"ю та двох неповнолітніх дітей, яких повинен утримувати, вимушений також доглядати стареньку бабусю, сплачує комунальні платежі (лс 18-19,25-31) і тому не в змозі надавати допомогу дочці. Таким чином, позивач надав суду переконливі докази про неможливість надавати допомогу дочці та сплачувати аліменти. Враховуючи, що позивачем не надано суду доказів що повнолітня дитина, у зв»язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги і спроможності відповідача сплачувати аліменти, а також приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, який не має заробітку, зобов»язаний та утримує свою сім"ю та бабусю похилого віку, яка має слабке здоров»я, суд приходить до висновку, що відповідач не в змозі надавати дочці матеріальну допомогу і в задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати віднести за рахунок держави, оскільки позивач звільнений законом від їх сплати.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та в судовому засіданні свої вимоги підтримав і мотивує тим, що він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 2007 року до 17.11.2016 року. Від подружнього життя мають неповнолітню дитину, доньку Поліну, [INFO]. Неповнолітня донька Поліна проживає разом з ним і знаходиться на його утриманні, відповідачка мати дитини проживає окремо, коштів на утримання доньки не надає, тому просить стягнути аліменти з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, доньки Поліни, [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на його користь, починаючи стягнення з часу звернення до суду з 21.11.2016 року. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти стягнення з неї аліментів на утримання неповнолітньої доньки Поліни, [INFO], яка проживає разом з батьком. Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2007 року до 17.11.2016 року, що підтверджується копією рішення Зарічного районного суду м. Суми про розірвання шлюбу від 17.11.2016 року (а.с.3). Сторони мають дитину: доньку Поліну [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, в якому мати [PERSON] (а.с.2). Між сторонами склалися сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 ч.1 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, чина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Тому, з урахуванням викладеного суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку на утримання дитини доньки Поліни, 07.04.208 р.н. на користь позивача до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підстав ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та в судовому засіданні свої вимоги підтримав і мотивує тим, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі з 2011 року до 26.04.2018 року. Від подружнього життя мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON] , [INFO] . Неповнолітня донька [PERSON] проживає разом з ним і знаходиться на його утриманні, відповідачка мати дитини проживає окремо, коштів на утримання доньки не надає, тому просить стягнути аліменти з відповідачки [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на його користь, починаючи стягнення з часу звернення до суду з 14.05.2021 року. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи сповіщена належним чином, що дає суду можливість розглянути справу без її участі. Ухвалою суду від 07.06.2021 року відкрито провадження та справа призначена до судового розгляду. Суд заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.07.2011 року до 26.04.2018 року, що підтверджується копією рішення Ковпаківського районного суду м. Суми про розірвання шлюбу від 26.04.2018 року (а.с.4). Сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, де батьками зазначені сторони по справі (а.с.2). Між сторонами склалися сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 ч.1 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 ч.1 СК України зазначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням стану здоров"я та матеріального становища дитини та матері, суд вважає необхідним стягувати з відповідачки аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини на користь позивача до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня звернення до суду. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання у розмірі - 9045,21 грн. станом на 20.11.2013 року, що утворилася за період з червня 2002 року по вересень 2013 року. В обґрунтування позову зазначив , що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS], користуються послугами з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, але належним чином за них не сплачує. Представник позивача в судове засідання не з*явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надавши до суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги визнали частково, тільки в межах строків позовної давності, решту позовних вимог не визнали. Просили застосувати строки позовної давності до заявлених позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що згідно довідки дільниці № 23 КП „Жилкомсервіс", відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS]. Заборгованість по оплаті за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання станом на 20.11.2013 року складає 9045,21 грн., що підтверджується розрахунком. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як вбачається з відомості нарахувань та оплат за теплову енергію з урахуванням періода платежу по особовому рахунку [PERSON] сума боргу за період з вересня 01.06.2002 року по 30.09.2013 року складає - 9045,21 грн. Відповідно до ч.2 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосуванні якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки відповідачі надали до суду заяву щодо застосування строків загальної позовної давності, суд вважає за необхідне застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за період з 01.06.2002 року по 21.11.2010 року , оскільки позов поданий до суду 22.11.2013 року. В іншій частині суд вважає за необхідне позов задовольнити, оскільки позовні вимоги заявлені обґрунтовано, знайшли підтвердження у судовому засіданні. Окрім цього, з відповідачів на користь КП « ХТМ» необхідно стягнути судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду с позовною заявою до [PERSON], третя особа: [PERSON] про зменшення розміру аліментів мотивуючи свої пояснення тим, що постановою судді Сахновщинського районного суду Харківської області від 05 вересня 2002 року з нього утримуються аліменти на користь [PERSON] на неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі ? частини заробітку і до повноліття дитини. Крім того, згідно рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 23 березня 2011 року з нього утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини, щомісячно з усіх видів доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до її повноліття. Також він погашає заборгованість по аліментах. Утримувані з нього аліменти загалом становлять ? частину його заробітної плати, що перевищує встановлену законом частку і ставить позивача у скрутне становище. Позивач проживає разом з батьками, які є непрацездатні та досягли пенсійного віку. В судовому засіданні позивач, представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні з позовними вимогами не погодилася. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Матеріалами справи встановлено, що позивач згідно постанови судді Сахновщинського районного суду Харківської області від 05.09.2002 року справа №2-273/02 сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини щомісячно і до повноліття дитини. Згідно рішення Сахновщинського районного суду Харківської області справа № 2-100/11 р. позивач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини: доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини щомісячно всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до її повноліття. Також, позивач погашає заборгованість по аліментах. Утримувані з позивача аліменти перевищують 1/3 частини його заробітної плати та загалом становлять 50% заробітної плати, в зв"язку з тим, що стягнуті аліменти перевищують встановлену законом частку, ставлять позивача в скрутне становище, тому він просить зменшити розмір аліментів на користь [PERSON] з ? частини на 1/6 частину щомісячно з усіх видів заробітку. Згідно статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду та в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є та обставина, що шлюбні відносини між ними фактично розпалися через різні погляди на життя в 2011 році, з цього часу сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство. В добровільному порядку через органи РАГС відповідач розірвати шлюб відмовляється. У зв"язку з чим позивач вважає, що за таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, що робить неможливим примирення з відповідачем, тому просить розірвати шлюб. Позивач надав до суду письмову заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити та розглядати справу за його відсутності. Відповідач надала до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила справу розглядати за її відсутності, а також висловила думку з приводу свого прізвища. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований бюро запису актів громадянського стану Тернівського міськвиконкому у Дніпропетровської області 28.11.1987 року за актовим записом № 285. Протягом наданого судом строку для примирення сторони примирення не досягли. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved