Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано 08.10.2012 року виконавчим комітетом Малинівської сільської ради Малинського району Житомирської області та стягувати з відповідача, як батька їхнього сина, [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій формі в розмірі 3000,00 гривень щомісячно і до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю, непорозуміння та напруженість у взаємних відносинах, байдужість до потреб сім'ї з боку відповідача, які призвели до того, що вони втратили почуття взаємної любові, поваги та взаєморозуміння. Проживають за однією адресою, але не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Тому на даний час за таких обставин сумісне життя і збереження сім"ї стали неможливими, шлюб існує формально. Спору щодо проживання дитини між сторонами не має. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги змінила в частині стягнення аліментів на дитину, зменшивши їх розмір з 3000,00 грн. до 2000,00 грн. на дитину щомісячно та просила їх задовольнити. Відповідач до суду не зявився, подав заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, змінені позовні вимоги визнав, не заперечив щодо їх задоволення. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. \~ За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 08.10.2012 року виконавчим комітетом Малинівської сільської ради Малинського району Житомирської області, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим. Сім'я фактично розпалася, і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сімї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Від цього шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO], який повністю знаходиться на утриманні позивача. Відповідач, проживаючи окремо, будучи працездатним та отримуючи дохід, ухиляється від виконання обовязку по утриманню дитини, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. В добровільному порядку питання щодо утримання дитини позивач та відповідач не вирішили. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до розяснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Судом не здобуто, а сторонами не надано доказів про розмір одержуваного доходу відповідача по справі. Враховуючи спільний обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення ними повноліття, визначений ст. 180 СК України, всі перелічені в сукупності обставини дають підстави для покладення на відповідача обовязку сплачувати аліменти в розмірі 2000,00 грн. на дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.03.2018 року та до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved