overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, що був укладений 12 жовтня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1547 . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що подальше спільне проживання та збереження сім"ї неможливо. Позивачка в судове засідання не зявився надавши суду заяву з проханням розглядати дану справу у її відсутність, позов підтримала, не заперечила проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи про що маються докази в матеріалах справи. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 12 жовтня 2013 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №1547 та присвоєно подружжю спільне прізвище «Бедьо». Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , інтересам їхньої дитини , що мають істотне значення. Суд вважає , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сімї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню , шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу у якому вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 01.03.2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 64. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. яка проживає разом з позивачкою і проживатиме з нею після розірвання шлюбу. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з лютого 2013 року через втрату почуття любові та поваги один до одного, різних поглядів на організацію сімейного життя. Спільне господарство сторонами не ведеться. Позивачка у заяві до суду просить шлюб розірвати, так як вважає збереження сім"ї неможливим, справу просить розглядати без її участі. Відповідач у заяві до суду просить справу розглядати без його участі, проти позов у не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд установив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.03.2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 64. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. яка проживає разом з позивачкою і проживатиме з нею після розірвання шлюбу. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з лютого 2013 року через втрату почуття любові та поваги один до одного, різних поглядів на організацію сімейного життя. Спільне господарство сторонами не ведеться, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Майновий спір про поділ майна відсутній. Відповідно до ст.ст. 82, 88 ЦПК України на відповідача мають бути покладені обов'язки по сплаті судового збору на користь держави у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом, у якому вказує, відповідач є її батьком. На даний час вона навчається на 1курсі Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана на факультеті економіки та управління , на денній форі навчання, термін навчання до 30 чернвя 2018 року. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісяця до закінчення нею навчання. Ці обставини і з"явилися підставами позову. У судове засідання позивачка не з»явилась до початку судового засідання надла заяву про розгляд справи у її відсутність та просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність та позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], остання у теперішній час навчається на 1 курсі Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана на факультеті економіки та управління , на денній форі навчання, термін навчання до 30 червня 2018 року і відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу, а тому позов необхідно задовольнити. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у відповідність зі ст. 88 ЦПК України .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивачка, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що перебуває із відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син : [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що їй одній важко піклуватись про дитину та забезпечувати їй належний рівень життя, а відповідач, як батько матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча його матеріальний стан дозволяє йому брати участь у витратах на нього. Так, відповідач є працездатний, інших утриманців немає, його стан здоров"я та матеріальне становище дають змогу сплачувати аліменти на утримання сина. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 3000 грн. гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. Позивачка в судовому засіданні змінила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 2000 грн. щомісячно, про що подала письмову заяву. В судовому засіданні відповідач змінені позовні вимоги визнав, про що подав письмову заяву. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані ними докази у сукупності, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи від спільного проживання сторін у шлюбі народився син : [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір"ю. В силу ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно дост. 180 Сімейного Кодексу Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері. Беручи до уваги зазначене та те, що відповідач є здоровою та працездатною особою, матеріально забезпечений, не заперечує проти сплати аліментів на утримання сина, суд дійшов висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі, заявленому позивачкою, що буде об`єктивним і справедливим. На підставі наведеного та ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивачка, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що після смерті її батька, [PERSON], відкрилась спадщина за законом на будинковолодіння [ADDRESS]. Прийнявши спадщину та вступивши в управління спадковим майном після смерті батька, не може оформити спадщину, так як відсутній правовстановлюючий документ на будинковолодіння. Просить суд, в зв'язку із виниклими обставинами, визнати за нею право власності на вказане будинковолодіння, а справу розглянути у її відсутності. Відповідач свого представника в судове засідання не направив. Подали до суду письмову заяву, в якій просять справу розглядати без участі представника, позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, а тому підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що будинковолодіння [ADDRESS] належало на праві власності дідові позивачки, [PERSON], про що йому 05.03.1955 року видано свідоцтво про право власності на підставі рішення суду від 31.01.1955 року. Будинок зареєстрований в Коломийському МБТІ. [INFO] року [PERSON] помер і після його смерті в управління спадковим майном вступив батько позивачки, [PERSON], проживаючи у спадковому будинку разом зі спадкодавцем на день відкриття спадщини. Однак, свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] батько позивачки не отримав, оскільки на час відкриття спадщини територія була окупованою і право власності визнано лише в 1955 році, оскільки попередні документи підлягали обміну. Так як [PERSON] був єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], то він став власником спірного будинковлодіння, однак на даний час зареєструвати за ним право власності неможливо, оскільки відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у зв"язку зі смертю . [INFO] року помер [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина за законом на вказане будинковолодіння. Позивачка прийняла спадщину після смерті батька, постійно проживаючи із померлим на час відкриття спадщини, що підтверджується записами в будинковій книзі та та відміткою в паспорті позивачки про місце реєстрації. З метою оформлення спадщини після смерті батька, позивачка звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову, так як відсутній правовстановлюючий документ на будинковолодіння. Відповідно до ст.ст. 346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Відповідачка відмовилась від своєї частки в спірному будинковолодінні і не заперечує щодо визнання за позивачкою права власності на весь будинок. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки. На підставі ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 16, 331 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], в якому у них народився син : [PERSON], [INFO]. На даний час вони спільно як сім»я не проживають і відповідач перестав піклуватися про дитину та надавати кошти на її утримання. Відповідач, як батько дитини зобов»язаний утримувати сина, так як він є фізично здоровим і працездатним, інших утриманців немає, його матеріальний стан дозволяє йому брати участь у витратах на дитину. Просила стягувати з відповідача на утримання сина аліменти в сумі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з"явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання також не з"явився. Представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, зазначив, що відповідач позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали справи, взявши до уваги заяви позивачки та представника відповідача, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народився син [PERSON], [INFO], який проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу Українибатьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу Українивстановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я та матеріальне становище, як дитини так і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що малолітня дитина проживає окремо від батька, відповідача по справі, і перебуває на утриманні матері. Беручи до уваги зазначене та те, що відповідач є здоровою і працездатною особою, погодився сплачувати аліменти в розмірі, заявленому позивачкою, то суд вважає, що саме таку суму і слід стягувати. На підставі наведеного та ст.ст.180-182,184,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивачка звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що 17 вересня 2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем, в якому народилось троє дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя між подружжям не склалося, вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя. Між ними часто виникали непорозуміння та сварки, в зв»язку з чим не підтримують шлюбних стосунків. Враховуючи, що сімейні відносини фактично припинені, збереження сім»ї суперечить інтересам сторін, просить шлюб розірвати, малолітніх дітей залишити проживати з нею, залишити їй прізвище «Бойко» та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. Позивачка в судове засідання не з"явилася, подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглянути у її відсутності. Відповідач у судове засідання також не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що згідний сплатити половину судового збору на користь позивачки, а з іншими вимогами погодився.\~ У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги подані сторонами заяви, суд вважає, що оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам, сам шлюб носить формальний характер і вони бажають його розірвати, а також те, що відповідач заперечує проти стягнення з нього на користь позивачки всієї суми судового збору, позов слід задовольнити частково. На підставі наведеного та ст.ст.104-105, 110, 112-113 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у них народилася спільна дитина [PERSON], [INFO]. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 11 червня 2018 року шлюб між ними розірвано. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча займається підприємницькою діяльністю, та є матеріально забезпеченим, інших утриманців крім спільної дочки немає. В даний час вона не в змозі працювати через те, що здійснює догляд за дитиною, а тому немає самостійного доходу. Відповідач є молодим, здоровим чоловіком, має стабільний заробіток, тому має можливість сплачувати аліменти на її утримання у розмірі по 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. У судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги, просила стягувати з відповідача аліменти на її утримання у розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідач у судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти на утримання колишньої дружини у розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Вивчивши та дослідивши подані докази, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому підлягаючими до задоволення, виходячи із наступного. Як встановлено судом сторони з 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народилася спільна дитина - [PERSON], [INFO], про що у книзі реєстрації народжень 22 листопада 2018 року зроблено відповідний актовий запис за № 64. Згідно даних свідоцтва про народження серії І-НМ № 325259 від 22 листопада 2016 року у графі «батьки» зазначено сторін по справі. На даний час дитина сторін зареєстрована та проживає разом із позивачкою, окремо від батька, що вбачається із довідки Отинійської селищної ради № 483 від 15 березня 2018 року. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на судовий захист. У відповідності до ч. 2 ст.\~84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно вимог ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов"язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що відповідач, який позов визнав, по стану свого здоров»я та матеріальному забезпеченню спроможний сплачувати аліменти на утримання дружини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років у розмірі, що просить позивачка. \~ \~ \~ \~ \~На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст. 84 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивачка звернулась в суд в інтересах [PERSON] з позовом до Вільшанської сільської ради про визнання за її довірителькою права власності 1/2 частку житлового будинку по [ADDRESS], так як даний будинок належав на праві власності матері довірительки [PERSON], яка померла [INFO] і після смерті якої відкрилась спадщина , в т.ч. на будинковолодіння, яку довірителька позивачки прийняла згідно закону в установленому порядку та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, але не може зареєструвати право власності оскільки в свідоцтві про право на спадщину не вказано адреса спадкового будинку, в зв"язку з чим вона змушена звернутись в суд із позовною заявою щодо визнання за нею як спадкоємцем покійної права власності на вказане вище будинковолодіння в порядку спадкування. У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність та визнання позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, приймаючи до уваги заяву представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Визнання представником Вільшанської сільської ради позовних вимог щодо визнання позивачу права власності на 1/2 частку житловий будинок по [ADDRESS] , не суперечить чинному законодавству, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб та приймається судом. Осіб, які оспорювали б право власності покійної, немає. Дані про зміну власників з 1991 року відсутні. Інші особи з дня смерті спадкодавця на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved