overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.02.2012 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєструвавши його в виконавчому комітеті Жежелівської сільської ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом № 1. Від цього шлюбу дітей у них немає. Близько двох років тому вони припинили спільне проживання, причиною розлучення стало те, що вони мають різні погляди на сімейне та шлюбне життя, вони різні за характером люди. Між ними відсутнє взаєморозуміння, повага, сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер і збереження його неможливе. На пропозицію розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач відмовляється через роз'їзний характер роботи, а тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони 04.02.2012 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Жежелівської сільської ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від спільного проживання сторони по справі дітей не мають. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд бере до уваги той факт, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведеться, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 червня 1984 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєструвавши його в м. Козятин у відділі РАЦС у Вінницькій області за актовим записом № 93. Від цього шлюбу дітей у них немає. Причиною розлучення стало те, що вони мають різні погляди на сімейне та шлюбне життя, вони різні за характером люди. Між ними відсутнє взаєморозуміння, повага, сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер і збереження його неможливе. На пропозицію розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач відмовляється, а тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони 06 червня 1984 року зареєстрували шлюб в м. Козятин Вінницької області у відділі РАЦС за актовим записом № 93, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.6). Від спільного проживання сторони по справі дітей не мають. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд бере до уваги той факт, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведеться, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін . Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 серпня 1997 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєструвавши його в Козятинському відділі реєстрації актів громадського стану Вінницької області за актовим записом № 116. Неповнолітніх дітей від шлюбу у них не має. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, що призвело до погіршення їхніх відносин та сварок між ними. . На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинене. [PERSON] залишив сім"ю, вони спільно не проживають більше чотирьох місяців. За таких обставин вважає,що шлюб носить формальний характер і збереження його неможливе. На пропозицію розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач відмовляється, а тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони 09.08.1997 року зареєстрували шлюб у Козятинському відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької області за актовим записом № 116, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від спільного проживання сторони по справі неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд бере до уваги той факт, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведеться, в наданий судом строк для примирення сторони не помирились, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує. Сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін . Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 27 серпня 2014 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєструвавши його у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 392. Від спільного проживання дітей у них не має. З травня 2015 року вони припинили спільне проживання, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надіслав до суду телефонограму з клопотанням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з'явились до суду. Судом встановлено, що 27 серпня 2014 року сторони уклали шлюб, зареєструвавши його у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 392 (а.с.6). Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони припинили подружі відносини з травня 2015 року, спільне господарство не ведеться, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України позивачці залишити прізвище отримане після реєстрації шлюбу «Сулейманова". Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів з останнього на утримання малолітньої дитини, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що на даний час перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають сумісну дитину доньку [PERSON], [INFO], батьком якої згідно свідоцтва про народження в актовому запису записаний відповідач. Дитина мешкає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач хоч і мешкає разом з ними, однак у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у зв»язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, який є належним чином сповіщений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився без поважних причин, про причини неявки не повідомив. У зв»язку з чим за ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2017 року визначений заочний розгляд справи. Вивчив письмові пояснення сторін, дослідив матеріали справи і надані в ній докази на обґрунтування і спростування вимог, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні доведені і підтверджені доказами факти, що відповідач [PERSON] дійсно є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про народження сумісної доньки серії 1-КИ № 274125, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області на підставі актового запису № 30 від 29.01.2010 року (а.с. 9). Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я і матеріальне становище дитини, стан здоров»я і матеріальне становище відповідача, наявність у нього на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з того що дитина мешкає разом з матір"ю, перебуває на повному її утриманні, відповідач є працездатний, ніякими захворюваннями не страждає та інших осіб на утриманні не має, є батьком малолітньої [PERSON] та як такий несе обов'язок щодо утримання своєї дитини, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачки у повному обсязі, встановив до стягнення з відповідача щомісячно як співрозмірні аліменти у розмірі 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 367 п. 1 ЦПК України рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати, таким чином з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2008 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. В останій час відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у її вихованні. Відповідач працює на підприємстві ПАТ „Янівська" та отримує постійний заробіток приблизно 2500,00 грн. та має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини без погіршення свого матеріального стану. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнено. На утриманні відповідач нікого не має, аліментні платежи більш нікому не сплачує. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліментні платежі на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву у якій позовні вимоги визнав, просив розглянути справу за його відсутності. Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], має неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач [PERSON] Шлюб між сторонами зареєстрований 12.08.2008 року Вахрушевським виконкомом Краснолуцької міської ради Луганської області актовий запис № 17. Дитина проживає з позивачкою. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. [PERSON] працює і отримує постійний заробіток, аліментні платежі більш ні кому не сплачує. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 182 СК України відповідач [PERSON]. зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нєю повноліття. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах сплати платежу за один місяць. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 12 червня 2004 року. Відповідно рішення Краснолуцького міського суду Луганської області від 30.01.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. В останій час відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у її вихованні. Відповідач працює на підприємстві шахта „Ясинувата-Вахрушевська" та отримує постійний заробіток приблизно 8000,00 грн. та має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини без погіршення свого матеріального стану. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнено. На утриманні відповідач нікого не має, аліментні платежи більш нікому не сплачує. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліментні платежі на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву у якій позовні вимоги визнав, просив розглянути справу за його відсутності. Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], має неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач [PERSON] Відповідно рішення Краснолуцького міського суду Луганської області від 30.01.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Дитина проживає з позивачкою. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. [PERSON] працює і отримує постійний заробіток, аліментні платежі більш ні кому не сплачує. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 182 СК України відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нєю повноліття. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах сплати платежу за один місяць. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини , мотивуючи свій позов тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстровано 21.04.2007 року в Відділі РАЦС по м.Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області актова запис № 88. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, добровільно відмовляється утримувати неповнолітню дитину, чим ставить їх в тяжке матеріальне становище. Відповідач здоровий, працездатний, інших стягувачів і непрацездатних батьків немає. Позивачка прохає суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю, прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, згідно телеграми прохав справу слухати у його відсутність. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні позивачки, згідно довідки. Відповідач [PERSON] здоровий, працездатний але працює не офіційно, матеріальної допомоги на утримання доньки добровільно не надає, чим ставить позивачку та дитину в тяжке матеріальне становище. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави для стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки сина в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн. щомісячно, і до її повноліття.

Outcome: approved