Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON]. звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) та 1500 грн. додаткових витрат на дитину у зв»язку з лікуванням щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позов обгрунтований тим, що сторони є батьками [PERSON], який проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні, дитина має захворювання і потребує постійного догляду, позивач має тимчасові заробітки, відповідач є працездатним і може надавати допомогу на дитину. Просить позов задовольнити. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвала про відкриття провадження у справі вручена сторонам, заперечення останніх щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відсутні. Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Згідно заяви від 20 листопада 2018 року позивач [PERSON] позов підтримує, просить розглянути справу за відсутності. Відповідно до заяви від 20 листопада 2018 року відповідач [PERSON] позов визнає, просить розглянути справу за відсутності. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням наданих сторонами доказів суд приходить до слідуючих висновків. Відповідно до ст.51 Конституції України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. \~ \~ \~ \~Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні, домовленість сторін про сплату аліментів відсутня, тобто сторони повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття відповідно до ст.180 СК України, позивач вправі звернутися до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~Згідно консультаційного висновку спеціаліста КЛПЗ «Чернігівська обласна дитяча лікарня» від 08 червня 2018 року [PERSON] має захворювання, останньому призначене фізичне виховання в спеціальній групі, дитина потребує постійного догляду матері. \~ \~ \~ \~Вказані обставини сторонами не заперечуються. \~ \~ \~ \~Статтею 182 СК України визначені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів,-стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачем заявлений позов про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у частці від заробітку (доходу) відповідача, про що заперечення останнього згідно поданої заяви відсутні. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини відповідно до ст.182 СК України, можливість надання утримання на неповнолітню дитину позивачем, яка також зобов"язана утримувати дитину відповідно до ст.180 СК України, і вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) відповідача, даний розмір аліментів не порушує баланс інтересів сторін з огляду на проживання та утримання дитини саме позивачем. Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із ч.1 ст.185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення\~стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з хворобою. За ч.2 ст.185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення.\~\~Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У даному випадку мова йде про додаткові витрати, а не про додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов»язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах. Хворобливий стан дитини [PERSON] підтверджується консультативним висновком, останній у зв»язку з хворобою потребує додаткових витрат, що із врахуванням заявлених вимог та визнання позову відповідачем є підставою для стягнення 1500 грн. додаткових витрат\~на дитинущомісячно до досягнення нею повноліття. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів, що є підставою в порядку ст.141 ЦПК України для стягнення із відповідача в дохід держави 1409 грн. 60 коп судового збору (за кожну вимогу по 704 грн. 80 коп.).\~ Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved