Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про виселення та усунення перешкод користування будинковолодінням. В обґрунтування якого посилався на те, що квартира [ADDRESS] є його приватною власністю, яка належить йому на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 02.12.2016 року, укладеного між ним та [PERSON] , завіреного приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О., зареєстрований 02.12.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №1090838473101. Квартира складається з однієї кімнати загальною площею 28.10 кв.м., з яких житлова площа складає 11.50 кв.м.. Зазначив, що після купівлі квартири мав намір вселитись в неї, але виявив, що в ній без жодних правових підстав проживає відповідач. Також вказав, що неодноразово вимагав від відповідача добровільно звільнити приміщення, так як хоче в нього вселитись. Однак відповідач відмовляється це зробити. 17.12.2016 року він звернувся за допомогою в Чернівецькій відділ поліції ГУПН в Чернівецькій області із заявою про те, що відповідач перешкоджає йому вселитися в квартиру, однак, 28.12.2016 року, отримав від них відповідь про те, що даний спір вирішується в судовому порядку за цивільним позовом. Враховуючи те, що договір найму з відповідачем не укладався, [PERSON] в його квартирі не зареєстрований та не сплачує ніяких комунальних платежів, займає приміщення самоправно з посиланням на норми матеріального та процесуального права просив суд зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод у користуванні квартирою та виселити його з квартири. Також просив стягнути судові витрати з відповідача. Відповідачем було подано заперечення позов, згідно якого позов не визнає оскільки він є учасником АТО та проживав разом із своєю родиною, переселенцями, у м. Чернівці з 2015 року. В середині 2016 року він побачив об`яву в місцевих ЗМІ про те, що квартира [ADDRESS] є покинутою та ніхто нею не користується. Він зв`язавшись із власником квартири домовився про її оренду, а також що ним буде проведено ремонт комунікацій та самої квартири. Також зазначив, що ним була погашена заборгованість за комунальні послуги по квартирі та відкриті особисті рахунки на його прізвище на оплату води, газу та світла. Наприкінці листопада початку грудня квартиру було продано тричі за тиждень, після чого йому почали погрожувати нові власники та представник поліції. Крім того зазначив, що у нього є відео звернення власника квартири [PERSON] , який стверджує, що дану квартиру не продавав та не порушував укладений із ним договір оренди. Вважає договора купівлі-продажу квартири незаконними. Просив відмовити у задоволенні позову повністю. В ході розгляду до участі у розгляді справи були залучені третіх осіб: [PERSON] , малолітнього [PERSON] та Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, як орган опіки та піклування. За ухвалою суду органом опіки та піклування Виконавчого комітету Чернівецької міської ради було надано висновок від 13.11.2018 року №01/02-24/2960 про недоцільність виселення дитини та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з`явився. Від його представника адвоката Гетьман Т.І. надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач та треті особи [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомили. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за їх відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Представник третьої особи органу опіки та піклування в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без участі представника. Просив прийняти рішення з врахуванням інтересів малолітньої дитини. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. У відповідності\~до ч.1,\~ч.2\~ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ч.1 ст.47 Конституції України\~передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Статтею 317\~Цивільного кодексу\~України визначено, що\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою\~статті 383 ЦК України\~та\~статтею 150 Житлового кодексу\~УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним\~\~(нею) для\~\~особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Згідно ч.1\~ст. 109 ЖК УРСР виселення\~\~із\~\~займаного\~\~жилого\~\~приміщення\~\~допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. У відповідності до\~ст.158 Житлового кодексу України\~наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення". Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.12.2016 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.5-9). Крім того встановлено, що між позивачем та відповідачем, будь-яких договірних відносин щодо порядку користування майном, відсутні, тому право користування квартирою на підставі\~\~договору у відповідача не виникло. Натоміть провадження у даній справі неодноразово зупинялось за клопотанням відповідача. Так, 22.08.2017 року зупинено до набрання законної сили рішенням по справі №725/3475/17 за позовом [PERSON] , в інтересах якого на підставі довіреності діє [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири. Відповідно до постанови Апеляційного суду Чернівецької області від 03.07.2018 року у задоволенні позову відмовлено. 13.12.2018 року зупинено до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №725/6130/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним доручення, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності на квартиру. Постановою Чернівецького апеляційного суду віл 14.11.2019 року в позові [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним доручення, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності відмовлено. 25.08.2020 року провадження зупинено до набрання законної сили рішенням по справі №725/3475/17 за позовом [PERSON] , в інтересах якого на підставі довіреності діє [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, оскільки Постановою Верховного суду від 29.07.2020 року задоволено частково касаційну скаргу [PERSON] .. Скасовано постанову Апеляційного суду Чернівецької області від 03.07.2018 року та справу 725/3475/17 направлено на новий апеляційний розгляд. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 29.09.2020 року в задоволенні позову [PERSON] , в інтересах якого на підставі довіреності діє [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири відмовлено. Таким чином, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин,

Outcome: approved