Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те, що 10 квітня 2011 року між позивачем та відповідачем склались шлюбні відносин і вони стали проживати однією сімєю, без реєстрації шлюбу. В результаті чого них народилась спільна дитина: дочка [PERSON] , [INFO] в свідоцтві про народження якої відповідач записаний як батько дитини. В останній час відповідач перестав надавати кошти на утримання дитини, тобто вирішити спір добровільно неможливо, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 29.05.2020 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка до суду не з`явилася, але надала суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала та просила справу слухати в її відсутності. Відповідач, який згідно повідомлення Великодимерівської селищної ради Броварського району Київської області зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлений шляхом судових повісток (рекомендовані повідомлення), які були належним чином врученні, в судове засідання не з`явився, причини неявки визнані поважними невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи не надходило, але його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у його відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. Відповідач - [PERSON] , є батьком їх спільної дитини з позивачем: дочки [PERSON] , [INFO] . В шлюбі сторони не перебували, проте в свідоцтві про народження якого відповідач записаний як батько дитини (а.с.3). Як зазначає позивач згідно позовних вимог відповідач добровільно коштів на утримання та виховання дитини надавати не бажає. На даний час дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с.4). Суд вирішуючи даний спір керується наступним. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ч.5 ст. 183 СК України визначає, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Проте із матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася до суду в порядку позовного провадження. Ст.184 СК України визначає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із позовних вимог позивача вбачається, що позивач виклав позовні вимоги неоднозначно, оскільки згідно позовної заяви позивача позовні вимоги стосуються як стягнення аліментів в твердій грошовій сумі так і стягнення аліментів в частині всіх видів заробітку (доходів) відповідача, що не дає суду можливість чітко визначити волевиявлення позивача стосовно визначення розміру аліментів та способу їх стягнення. Позивачем не надано доказів щодо стану здоров"я та матеріального становища дитини (відсутня інформація щодо матеріального становища позивача), відсутня інформація щодо наявності у відповідача інших дітей, непрацездатних осіб які перебувають на його утриманні та інші обставини, що мають істотне значекння. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме позовних вимог щодо стягнення аліментів в частині від доходу відповідача з визначенням частки у відповідності до ч.1 ст. 183 СК України у розмірі 1/4, що буде відповідати як обставинам справи так і інтересам сторін. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення аліментів слід відмовити. Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved