Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], Артемівської районної державної адміністрації про скасування розпорядження виконуючого обов'язки голови Артемівської райдержадміністрації № 2 від 05.01.2015 р. про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за місцем проживання батька [PERSON] та визначення місця проживання малолітніх дітей за місцем проживання матері [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що з 13.03.2004 р. по 04.11.2008 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 13.03.2004 р. Артемівським МВ РАЦС Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 64. Від шлюбу з [PERSON] вони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22.10.2008 р. шлюб між нею та [PERSON] розірвано, а відповідно до рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16.07.2009 р. зі [PERSON] на її користь було стягнуто аліменти на утримання дітей, оскільки після розірвання шлюбу діти залишились проживати з нею та [PERSON] в добровільному порядку аліменти на утримання дітей не сплачував. З кінця серпня 2014 р. вони з відповідачем знову почали проживати разом, але без повторного укладення шлюбу. В листопаді 2014 р., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, відповідач [PERSON] її побив у присутності дітей, чим наніс моральну травму не тільки їй, а й малолітнім дітям. Через це вона з дітьми переїхала до м. Сіверська Артемівського району Донецької області, де вони раніше проживали з дітьми. [PERSON] регулярно спілкувався із дітьми, вона проти спілкування дітей з батьком та проти його участі у вихованні дітей ніколи не заперечувала. За час проживання дітей із нею вони були забезпечені житлом, належними побутовими умовами та вихованням, відвідували загальноосвітню школу, додаткові позашкільні установи для дітей: дочка відвідувала музичну школу, а син - секцію футболу. Проте відповідач [PERSON] без будь-яких підстав та без попереднього вирішення з нею питання щодо зміни місця проживання дітей самостійно звернувся до Артемівської райдержадміністрації з заявою про визначення місця проживання дітей з ним та розпорядженням в.о. голови Артемівської райдержадміністрації № 2 від 05.01.2015 р. визначено місце проживання їх малолітніх дітей за місцем проживання [PERSON] Із цим розпорядженням вона не погоджується, оскільки воно не відповідає вимогам чинного законодавства та інтересам малолітніх дітей. Також, проти визначення місця проживання дітей з батьком вона заперечувала й безпосередньо під час розгляду даного питання органом опіки та піклування та наполягала на визначенні місця проживання дітей з нею. 18.12.2014 р. відповідач [PERSON] у день допиту їх дітей органом опіки та піклування після проведення засідання цього органу протиправно силою забрав дітей до себе. З того дня і по теперішній час діти проживають разом із відповідачем у квартирі, що належить його батькам, за адресою його реєстрації: [ADDRESS]. Їй надана позитивна характеристика за попереднім місцем проживання; вона самостійно забезпечує себе благоустроєним житлом, яке є придатним для проживання її з дітьми та облаштоване у повному обсязі всім необхідним для їх розвитку; як фізична особа-підприємець вона має постійний заробіток, який перевищує заробіток [PERSON]; регулярно спілкується із дітьми та приймає участь у їх вихованні та матеріальному забезпеченні; спиртні напої та наркотичні речовини вона не вживає, веде добропорядний спосіб життя. [PERSON] проживає разом з дітьми у квартирі своїх батьків, які сплачують витрати з утримання цієї квартири, тобто [PERSON] не забезпечує себе житлом самостійно; має нижчий заробіток, ніж в неї; протягом часу з 2008 р. по 2014 р. [PERSON] взагалі не ставив питання про проживання дітей з ним, а аліменти на їх утримання сплачував не добровільно, а на підставі рішення суду та через органи ВДВС. Крім того, вона вважає, що у зв'язку із проведенням на території Донецької області антитерористичної операції, відповідач [PERSON] може бути мобілізований для служби у Збройних силах України, але в такому випадку проживання з ним дітей взагалі виключається. У зв'язку із вищевикладеним, позивачка просить суд скасувати розпорядження виконуючого обов'язки голови Артемівської райдержадміністрації № 2 від 05.01.2015 р. про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за місцем проживання батька [PERSON] та визначити місце проживання малолітніх дітей за її місцем проживання. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, суду пояснила, що 18.12.2014 р. відповідач [PERSON] протиправно силою забрав їх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до себе. При цьому, [PERSON] та представник органу опіки та піклування погрожували їй тим, що якщо вона не віддасть дітей, то відповідач [PERSON] забере їх за допомогою міліції. З того дня і по теперішній час діти проживають разом із відповідачем у квартирі його батьків за адресою: [ADDRESS]. Також вважає, що діти не можуть проживати з відповідачем, оскільки він вживає наркотичні засоби. Просила заявлені нею вимоги задовольнити. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні доводи позивачки підтримав та пояснив, що органом піклування рішення про визначення місця проживання дітей прийнято упереджено, виключних підстав для того, щоб дітей розлучити з матір»ю не наведено. Крім того, вважає, що розпорядження про визначення місця проживання дітей не відповідає закону, оскільки підписано неналежною особою, розпорядження має бути підписано головою райдержадміністрації або заступником, але не виконуючим обов»язки. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що діти бажають з ним проживати і він приділяє їм належну увагу. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, та пояснив, що доводи позивача не обґрунтовані, діти повинні проживати з батьком, оскільки батько приділяє належну увагу до виховання дітей. Представник відповідача Служби у справах дітей Артемівської райдержадміністрації Кец О.В. позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що у листопаді 2014 р. в орган опіки та піклування звернувся [PERSON] з питанням про визначення місця проживання дітей. Органом опіки та піклування було обстежено місце проживання батьків, зібрані характеристики. Проведена бесіда з дітьми, які бажали проживати з батьком, висловлювали обурення на матір. З урахуванням думки дітей, а також зібраних матеріалів, орган опіки та піклування дійшов висновку про визначення місця проживання дітей з батьком. Представник третьої особи Служби у справах дітей Управління молодіжної політики та у справах дітей Артемівської міської ради Купліченко В.В. у судовому засіданні пояснила, відповідно до висновку органа опіки та піклування Артемівської міської ради доцільно визначити місце проживання малолітніх дітей з батьком. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона проводила бесіду з малолітніми дітьми [PERSON], вона прийшла до висновку, що діти однаково потребують уваги та піклування як матері так і батька, нікого з батьків вони не виділяють. Малолітні [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні висловили бажання проживати з батьком, оскільки з ним їм комфортніше, він приділяє їм увагу, піклується за них. Суд, заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, представника третьої особи, свідків, думку дітей, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підляє задоволенню з наступних підстав. Позивачем оскаржується рішення відповідача Артемівської райдержадміністрації № 2 від 05.01.2015 р. про визначення місця проживання малолітніх дітей відповідно до положень Сімейного кодексу України. Предметом спору в цьому випадку є захист прав позивача як матері малолітніх дітей відповідно до положень СК України. Оскільки ці правовідносини не є публічно-правовими, то справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22.10.2008 р. розірвано шлюб між позивачкою та відповідачем [PERSON], який був укладений 13.03.2004 р. (а.с.13). Від шлюбу сторони мають малолітних дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], (а.с.22). Після розірвання шлюбу малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживали із матір'ю до 18.12.2014 р. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16.07.2009 р., з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача (а.с.23). Згідно ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За заявою відповідача [PERSON] службою у справах дітей Артемівської райдержадміністрації було проведено перевірку та розпорядженням в.о. голови Артемівської райдержадміністрації №2 від 5.01.2015 р. визначено місце проживання малолітніх дітей з батьком, в подальшому діти стали проживати разом із батьком. Позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Фактично позивачка винаймає квартиру за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором оренди квартири від 01.03.2015 р. , (а.с.14). Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Державної реєстраційної служби України від 09.12.2014 р., [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець (а.с.17), її дохід відповідно до довідки Артемівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області з 1.02.2015 р. по 31.05.2015 р. складає 36598,00 грн. За місцем проживання позивачка характеризується позитивно (а.с.16, 121). Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї позивачки [PERSON] від 18.11.2014 р., від 11.12.2014 р. за адресою: [ADDRESS], встановлено, що сім'я позивачки в складі трьох чоловік проживає в одноповерховому будинку загальною площею 43,9 кв.м., власником якого є [PERSON]. Умови виховання та утримання дітей задовільні, мати виконує обов'язки по вихованню та утриманню дітей (а.с.70). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання позивачки [PERSON] від 16.04.2015 р. за адресою [ADDRESS] позивачкою створені належні побутові умови для проживання та виховання, створений сприятливий клімат для проживання спільно зі своїми малолітніми дітьми, /а.с.112/. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31). [PERSON] працює викладачем ДВНЗ „Артемівський коледж транспортної інфраструктури". За місцем роботи характеризується позитивно. /а.с. 109,110, 111/. За рішенням суду сплачує аліменти, заборгованості по аліментам немає. Дохід відповідача за період з грудня 2014 р. по травень 2015 р. складає 17431. 29 грн, за винятком аліментів - 12801,69 грн. Згідно з розпорядженням № 2 від 05.01.2015 р. в.о. голови Артемівської райдержадміністрації та актом обстеження житлово-побутових умов проживання родини за адресою [ADDRESS] від 16.04.2015 р. умови проживання батька [PERSON] задовільні, створені належні побутові умови для проживання та виховання дітей, (а.с.18-20, 113). Згідно характеристик малолітньої [PERSON] вона характеризується позитивно, батьки приймають участь у вихованні, (а.с.72, 73, 101, 106). Довідкою № 60 від 10.12.2014 р. підтверджено, що [PERSON] дійсно навчається в музичній школі м. Сіверська в 3 класі фортепіанного відділу (а.с.68). Відповідно до характеристик малолітнього [PERSON] він також характеризується позитивно, батьки приймають участь у його вихованні, (а.с.71, 102, 105). Малолітній [PERSON] займається у комплексній дитячо-юнацькій спортивній школі № 2 з 1.09.2012 р., /а.с.108/. Згідно висновку служби у справах дітей Артемівської райдержадміністрації від 17.12.2014 р. про визначення місця проживання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], під час бесіди з дітьми було з'ясовано, що з батьком їм комфортніше, він піклується про них, вони бажають проживати спільно з батьком і виявили бажання в цей же день переїхати до нього (а.с.84-87). Суд вважає, що оскаржуване рішення було постановлено з урахуванням висновку служби у справах дітей Артемівської райдержадміністрації від 17.12.2014 р., складеного за результатами документів наданих батьками, але при прийнятті рішення не в повній мірі були вивчені доводи позивачки щодо ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, не були з'ясовані обставини, що призвели до виникнення спору між батьками щодо місця проживання дитини, не достатньо вивчені умови життя батьків. Комісією, всупереч вимог ст.161 СК України, не витребувані відомості щодо доходу позивача та відповідача. Висновки комісії суперечать Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р., відповідно до якої малолітня дитина може бути розлучена з матір»ю тільки з виняткових причин, такі причини не наведені. За таких обставин, прийняте рішення комісії не може бути визнане правомірним, оскільки ґрунтується на неповно вивчених та недостовірних даних, суперечить закону, а тому розпорядження Артемівської райдержадміністрації № 2 від 5.01.2015 р. підлягає скасуванню. При вирішенні спору суд виходить з принципу рівності прав і обов'язків обох батьків (ст. 141 СК), надаючи перевагу тому з них, хто може забезпечити найбільш сприятливі умови виховання дитини. Згідно ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. З досягненням віку 10 років у дитини з'являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання. Якщо воля дитини не буде врахована, дитина має можливість сама звернутись за захистом своїх прав до органів опіки та піклування. Згідно ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини, при цьому бере до уваги що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р., для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю, тобто перевага надається матері. Судом не встановлено фактів зловживання спиртними чи наркотичними засобами, аморальної поведінки кожного з батьків, що може знешкодити розвитку дітей. Обидві сторони відповідально ставляться до своїх батьківських обов»язків та мають належні умови для забезпечення проживання, виховання та розвитку дітей. Суд критично відноситься до показів свідка [PERSON] щодо вживання [PERSON] наркотичних засобів та не приймає їх до уваги, оскільки висновок відносно вживання відповідачем наркотичних засобів є її суб»єктивною думкою та нічим не підтверджується, окрім того, вона є рідною сестрою позивача, і розцінює їх як допомога близькій людині. Суд не може погодитися з висновком органу опіки та піклування Артемівської міської ради від 29.04.2015 р. про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з урахуванням думки дітей, разом з батьком [PERSON], (а.с. 97-99 ), оскільки комісією також всупереч вимог ст.161 СК України, не витребувані відомості щодо доходу позивача та відповідача. Висновки комісії суперечать Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р., відповідно до якої малолітня дитина може бути розлучена з матір»ю тільки з виняткових причин, такі причини не наведені. Малолітні [PERSON], /яка досягла 10-річного віку/, та [PERSON] у судовому засіданні висловили думку щодо проживання разом з батьком. Із права дитини на повагу випливає висновок про те, що думка дитини має бути вислухана з повагою і врахована настільки, наскільки це відповідає її найвищим інтересам. Згідно пояснень психолога [PERSON] діти однаково потребують уваги батька та матері, враховуючи стать дітей, малолітня донька [PERSON] в силу фізіологічного розвитку потребує піклування матері, а тому суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, оскільки цього вимагають її інтереси. Тому суд приходить до висновку, що проживання дітей, які є малолітніми, разом зі своєю матір'ю не зашкодить нормальному розвиткові дітей та буде відповідати розумності проживання дітей зі своєю матір'ю. Сам по собі факт проживання дітей на даний період часу з відповідачем по справі не є достатньою підставою для визначення в судовому порядку місця проживання дітей з батьком, бо виключних обставин для закріплення такого проживання дітей з батьком та розлучення зі своєю матір'ю на даний час не існує. За таких обставин, приймаючи дане рішення в інтересах дітей, є доцільним задовольнити позовні вимоги позивачки, скасувати розпорядження Артемівської районної державної адміністрації № 2 від 5.01.2015 р. про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за місцем проживання батька [PERSON] , визначивши місце проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] за місцем проживання їх матері [PERSON]. Судові витрати по справі слід розподілити у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved