Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] в своїй позовній заяві вказує,що 16 квітня 2014 року близько 17 год. 20 хв. на вул. Шмідта в м.Прилуки виникла дорожньо-транспортна пригода , в результаті якої зіткнулся автомобіль марки « ВАЗ 2101 « державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автобус марки « ПАЗ 32054 « , реєстраційний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] і вона ,будучи пасажиркою автомобіля марки « ВАЗ 2101» , отримала середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалості розладу здоров»я терміном понад 21 день. Позивачка посилаючись на те,що дана дорожньо-транспорта пригода виникла по вині водія [PERSON],який має страховий поліс обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладений з з Приватним акціонерним Товариством « ПРОСТО-страхування », просить суд стягнути в її користь з відповідача зазначеного страхового товариства матеріальну шкоду пов»язану з витратами на лікування в сумі 4434 грн. 57 коп., моральну шкоду в сумі 5000 грн.та витрати понесені на оплату правової допомоги в сумі 2192 грн. 40 коп.. В судовому засіданні позивачка і її представник підтримали позовні вимоги. В судове засідання представник ПАТ « ПРОСТО -страхування « не з»явився, але предоставив відзив в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивачки та слухання справи проводити без участі представника відповідача. В судовому засіданні третя особа [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог . Заслухавши пояснення позивачки та її представника і третьої особи [PERSON],проаналізуавши інші докази по справі, суд вважає,що позов позивачки підлягає задоволенню з слідуючих підстав. 16 квітня 2014 року близько 17 год. 20 хв. на вул. Шмідта в м.Прилуки виникла дорожньо-транспортна пригода , в наслідок якої зіткнулся автомобіль марки « ВАЗ 2101 « державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автобус марки « ПАЗ 32054 « , реєстраційний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті чого пасажирка автомобіля марки « ВАЗ 2101» позивачка [PERSON] отримала середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалості розладу здоров»я терміном понад 21 день. Винною особою в дорожньо-транспортній пригоді в якій отримала позивачка [PERSON] середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалістю розладу здоров»я терміном понад 21 дкнь є водій [PERSON],що підтвержується ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 6 червня 2014 року ( а.с.6-7). Відповідно до положень ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода ,завдана неправомірними діями особистим майновим правам фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою,яка її завдала. Відповідно до положень ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки,відшкодовується особою,яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Ч.5 цієї ж статті передбачено,що особа ,яка здійснює діяльність,що є джерелом півищеної небезпеки,відповідає за завдану шкоду,якщо вона не доведе,що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах ,а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Автомобіль марки « ВАЗ 2101 « , реєстраційний номерний знак [NUMBER] на час вчинення ДТП був застрахований власником [PERSON] в ПАТ «ПРОСТО страхування « відповідно до страхового полісу № АІ / 6111829 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( а.с.4 ) на випадок заподіяння шкоди третім особам під час ДТП за участю забезпеченого транспорного засобу і внаслідок якого настає цивільно-правова відповідальність особи,відповідальність якої застрахована договором,при ліміті відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров»ю 100000 грн.,при нульовому розмірі франшизи . Відповідно до положень ст.3 Закону України « Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів « обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди.заподіяної життю,здоров»ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до положень ст.6 цього ж Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода,що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу,внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована,за шкоду,заподіяну життю,здоров»ю та /або майну потерпілого. Відповідно до положень п.п. 22.1 ст. 22 цього ж Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум,зазначених в страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду,заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю,здоров»ю,майну третьої особи. Положеннями п.п. 23.1 ст. 23 цього ж Закону передбачено,що шкодою заподіяною життю та здоров»ю потерпілого в результаті дорожньо-транспортної пригоди ,є шкода пов»язана з лікуванням потерпілого і моральна шкода ,що полягає у фізичному болю та стражданнях,яких потерпілий-фізична особа зазнав у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я. Відповідно до положень п.п. 24.1 ст.24 цього ж Закону , у зв»язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обгрунтовані витрати ,пов»язані з доставкою, розміщенням,утриманням,діагностикою,л ікуванням,протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров»я,медичним лікуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів,які та необхідність їх придбання мають бути підтвержені документально відповідним закладом охорони здоров»я . Відповідно до положень ст. 26-1 цього ж Закону страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі,який зазнав ушкодження здоров»я під час дорожньо-транспортної пригоди моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду,заподіяну здоров»ю. Відповідно до положень ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди,завданої внаслідок порушення її права. Відповідно до положень п.1 ч.2 цієї ж статті моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях,які фізична особа зазнала у зв»язку з ушкодженням здоров»я. За таких обставин, суд вважає доведеною в судовому засіданні та обставина,що в дорожньо -транспортній пригоді отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження позивачка [PERSON], в результаті чого позивачці заподіяна матеріальна і моральна шкода,яка відповідно до положень названих вище Законів повинна відшкодуватися водієм [PERSON] а оскільки діяльність даного водія,що стосується відповідальності по експлуатації автомобіля марки « ВАЗ 2101 « реєстраційний номерний знак [NUMBER] застрахована в ПАТ « ПРОСТО - страхування » то за збитки заподіяні позивачці повинна відповідати саме дане акціонерне товариство в межах ліміту відповідальності страховика. При цьому, стягненню з відповідача ПАТ « ПРОСТО-страхування » в користь позивачки [PERSON] підлягать витрати понесені на її лікування в загальній сумі 4434 грн. 57 коп. ,що знайшло своє підтверження в судовому засіданні на підставі медичної картки стаціонарного хворого, , листків лікарських призначень,виписок з медичних карток, накладних,товарних чеків, квитанцій та чеків та інших медичних документів виданих закладом охорони здоров"я ( а.с.18-31 ). Враховуючи фізичний біль та страждання,які зазнала позивачка [PERSON] в зв»язку з ушкодженням її здоров»я , в тому числі і спотворенням її обличчя в результаті отримання різан ран під час дорожньо-транспортної пригоди , суд вважає необхідним стягнути на її користь з ПАТ « ПРОСТО -страхування « 3000 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача висловлені в його відзиві щодо відшкодування третьою особою [PERSON] шкоди потерпілій [PERSON] заподіяної в результаті ДТП на час закриття кримінальної справи з слідуючих підстав. В судовому засіданні позивачка і її представник ствержували,що третя особа [PERSON] під час розгляду кримінального провадження не відшкодувала позивачці ні матеріальної ні моральної шкоди,оскільки [PERSON] на час ДТП мав поліс обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів а тому відшкодування шкоди повинно здійснюватися страховою компанією. В судовому засіданні позивачка і її представник також ствержували,що позивачка в ході досудового розслідування подала заяву в якій заявила,що претензій матеріального і морального характеру до [PERSON] не має і в подальшому стосовно заподіяної їй шкоди має намір заявити цивільний позов до страхової компанії в порядку цивільного судочинства. В судовому засіданні позивачка і її представник також ствержували,що позивачка в ході досудового розслідування подала заяву в якій заявила,що претензій матеріального і морального характеру до [PERSON] не має ,оскільки останній з нею повністю розрахувався та усунув заподіяну шкоду,формально , для того,щоб [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності а реально [PERSON] не відшкодував їй шкоду заподіяну їй в результаті ДТП. Дані тверження позивачки і її представника не знайшли свого спростування в судовому засіданні а навпаки підтвержуються пояснення третьої особи [PERSON],який підтвердив,що під час розгляду кримінальної шкоди не здійснював відшкодування шкоди потерпілій та заявами потерпілої [PERSON] (а.с.53-54),орігінали яких оглянуті в матеріалах кримінального провадження № 12014270210000423 від 16 квітня 2014 року ,провадження Прилуцького міськрайонного суду № 1-кп/742/117/14. В судове засіданні представник відповідача не надав доказів того ,що третя особа [PERSON] відшкодувала позивачці [PERSON] матеріальну і моральну шкоду. Про обставини відшкодування матеріальної і моральної шкоди в ході досудового розслідування не говориться, як у клопотанні прокурора про звільнення підозрюваного [PERSON] від кримінальної відповідальності у зв»язку з примиренням із потерпілим у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № № 12014270210000423 від 16 квітня 2014 року ( а.с.55-57) орігінал якого оглянутий в матеріалах провадження Прилуцького міськрайонного суду № 1-кп/742/117/14,так і в ухвалі про закриття кримінального провадження Прилуцького міськрайонного суду від 6 серпня 2014 року зазначеній вище. Разом з тим ,суд вважає необхідним стягнути відповідно до положень ст. 84 ЦПК України на користь позивачки [PERSON] з П АТ «ПРОСТО-страхування », витрати понесені нею на оплату правової допомоги наданої адвокатом в сумі 2192 грн. 40 коп.,що підтвержується квитанцією (а.с.44) ,оскільки компенсація роботи адвоката відповідно до положень статті 1 Закону України « Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу в цивільних та адміністративних справах « від 20 грудня 2011 року , визначена 40 відсотками розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірів за годину участі особи,яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні,під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовими засіданнями та під час ознайомлення з матеріалами справи, час роботи згідно розрахунку адвоката [PERSON] (а.с.44) ,який заслуговує на увагу становить 4 години 30 хв.а витрати за роботу в загальній кількості становлять 2192 грн. 40 коп. ( мінімальна з/п 1218 грн. станом на час укладення угоди 31 травня 2014 року х 40 % = 487 грн. 20 коп. х 4 год.30 хв. = 2192 грн. 40 коп.). Задовольняючи таким чином позовні вимоги, суд вважає необхідним відповідно до положень ст.88 ЦПК України стягнути з ПАТ « ПРОСТО -страхування « в користь держави судовий збір по справі в сумі 243 грн. 60 коп.. На підставі наведеного,ст.ст.3,6,,22,23,24,26-1 Закону України » Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів « від 1 липня 2004 року,ст.ст.23,1166, 1187,1188 ЦК України,керуючися ст.ст.10,15,59,60,61 ,79,84, 88,213-215 ЦПК України,суд-

Outcome: approved