Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до житлово-будівельного кооперативу № 9 « Машинобудівник», [PERSON] про визнання права власності на частки у квартирі, як на частку в спільному майні подружжя та на частку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, 10 квітня 1996 року помер її чоловік - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про одруження позивачка та померлий [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 1965 року по день смерті останнього. Померлий разом із нею був постійно зареєстрований та проживав у квартирі № 30, що знаходиться у будинку № 34 по вул. Українській в м. Запоріжжі, що належить ЖБК № 9 "Машинобудівник». Спірна квартира була придбана нею та померлим чоловіком у період шлюбу, шляхом вступу [PERSON] до житлово-будівельного кооперативу №9 "Машинобудівник" та внесення пайових внесків у 1982 році, що підтверджується довідкою ЖБК. Членом ЖБК був померлий [PERSON] та пайовий внесок за квартиру був повністю сплачений ними, як подружжям, в 1982 році і станом на 01. 01. 1983 року заборгованості не було. Враховуючи той факт, що спірна квартира була придбана нею та її чоловіком в період шлюбу, то вона є спільним майном подружжя, а тому виникла необхідність звернутися до суду з цим позовом для визнання за нею права власності на 1\\2 частину квартири, як на частку у спільному майні подружжя. Крім того, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири №30, що знаходиться у будинку № 34 по вул. Українській в м. Запоріжжі, що належала померлому. До спадкоємців першої черги померлого [PERSON] належать вона [PERSON] та їх син [PERSON] Вона постійно мешкала до смерті чоловіка та після неї у спірній квартирі, користувалася нею, тобто вона, як спадкоємець за законом, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті чоловіка у вигляді 1/2 частки зазначеної квартири, про що свідчить відмітка в її паспорті про реєстрацію в квартирі з 19.02.1974 року і по теперішній час. Інший спадкоємець спадщину не приймав. При оформленні спадщини зясувалось, що під час життя [PERSON] не оформив в установленому порядку право власності на вказану квартиру, хоча був її власником і членом ЖБК та сплатив пай за квартиру. Зважаючи на те, що померлий за життя не оформив право власності на квартиру, вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, тому вимушена звернутися до суду. Вона зверталася до департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради з заявою про реєстрацію права власності на вказану квартиру, однак їй було відмовлено та рекомендовано вирішити це питання в судовому порядку. На підставі викладеного, просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] як на частку у спільному майні подружжя та на 1/2 частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після померлого чоловіка [PERSON]. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності та відсутності позивачки, зазначивши, що на задоволенні позовних вимог наполягає та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] судове засідання не зявився, але надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що проти позовних вимог позивача не заперечує. Представник відповідача ЖБК № 9 «Машинобудівник» у судове засідання не зявився, але надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що проти позовних вимог позивача не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяви представника позивача, відповідача [PERSON] та представника відповідача ЖБК № 9 «Машинобудівник», приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, що 10 квітня 1996 року помер [PERSON], про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про смерть, видана 13.08.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. (а.с. 15) Відповідно до свідоцтва про одруження серії VIII-УР №207070, виданого 21.09.1965 року Будинком урочистої реєстрації одруження м.Запоріжжя [PERSON] та померлий [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 1965 року по день смерті останнього. (а.с. 16) Померлий [PERSON] разом із дружиною був постійно зареєстрований та проживав у квартирі № 30, що знаходиться у будинку № 34 по вул. Українській в м. Запоріжжі, яку він отримав на підставі ордеру №45 від 31.08.1967 року, виданого міським житловим управлінням виконавчого комітету Запорізької міської ради на підставі рішення загальних зборів членів ЖБК №9 "Машинобудівник». Вказана квартира була ним отримана у період шлюбу на сімю із трьох членів: [PERSON], позивачки, та їх доньки [PERSON] (а.с. 13) Пайовий внесок за вказану квартиру у розмірі 4948,49 руб був повністю сплачений, заборгованості не має, що підтверджується довідкою, виданою члену ЖБК-9 «Машинобудівник» [PERSON] та довідкою ЖБК-9 «Машинобудівник» вих.№1006/01 від 10.06.2016 року. (а.с. 11-12, 14) В силу вимог ст. ст. 22, 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України (який діяв на момент спірних правовідносин) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. У випадку розподілу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх долі визнаються рівними. Враховуючи вищенаведені обставини, той факт, що спірна квартира була придбана [PERSON] та її померлим чоловіком в період шлюбу, то вона є спільним майном подружжя, а тому суд вважає обґрунтованою вимогу позивачки про визнання за права власності на 1\\2 частину квартири № 30, що знаходиться у будинку № 34 по вул. Українській в м. Запоріжжі, як на частку у спільному майні подружжя. Крім того, судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири № 30, що знаходиться у будинку № 34 по вул. Українській в м. Запоріжжі, що належала померлому. В силу вимог ст. 15 «Закону України «Про власність» (який діяв на час спірних правовідносин) у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Це знайшло своє відображення у ст. 384 ЦК України (в редакції 2003р.). Відповідно до ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. В силу вимог ст. 548 ЦК Української РСР, який діяв на момент виникнення правовідносин, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким, за ст. 525 ЦК Української РСР, визнається день смерті спадкодавця. Згідно п.1 ч.1 ст. 548 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. До спадкоємців першої черги померлого [PERSON] належать позивачка [PERSON] та їх син [PERSON] [PERSON] жила до смерті чоловіка та після неї у спірній квартирі, користувалася нею, тобто вона, як спадкоємець за законом, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті чоловіка у вигляді 1/2 частки зазначеної квартири, про що свідчить відмітка в її паспорті про реєстрацію в квартирі з 19.02.1974 року і по теперішній час. (а.с. 7) Інший спадкоємець спадщину не приймав. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття незалежно від часу прийняття спадщини. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідна квартира. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №30183823 від 23.06.2016 року, винесеного державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON]М було відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру з пропозицією вирішити питання належності майна у судовому порядку. (а.с. 17) Аналізуючи перелічені норми матеріального права, взявши до уваги учасників процесу, надані докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ЖБК № 9 «Машинобудівник», [PERSON] про визнання права власності на частки у квартирі, як на частку в спільному майні подружжя та на частку в порядку спадкування за законом є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved