Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 13374 грн. 36 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що згідно з договором №HMXRRC10390007 від 6 червня 2008 року банк надав відповідачці [PERSON] кредит у розмірі 1182 грн. 50 коп. зі сплатою за користування ним 12 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, який складається із заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», відповідачка зобов'язалася щомісячно в період сплати надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно з договором. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши кредитні кошти відповідачці, проте остання порушила взяті на себе зобов'язання, не сплачуючи коштів, передбачених договором, у зв'язку з чим станом на 26 листопада 2013 року нею допущена заборгованість перед позивачем у розмірі 13374 грн. 36 коп., яка складається із заборгованості по кредиту у розмірі 1130 грн. 42 коп., заборгованості по процентах у розмірі 82 грн. 13 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 156 грн. 12 коп., нарахованої пені за несвоєчасність виконання зобов'язань у розмірі 10892 грн. 63 коп., а також нарахованих відповідно до п. 1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн. та штрафу (процентна складова) у розмірі 613 грн. 06 коп., тому позивач просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості, а також понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп. В судове засідання представник позивача не з'явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримуючи позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] на повторні виклики в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, що вбачається із наявних у справі письмових повідомлень про вручення їй рекомендованих поштових відправлень. Повідомлення про причини неявки від неї не надійшло, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 6 червня 2008 року між позивачем та відповідачкою по справі [PERSON] було укладено договір №HMXRRC10390007, який складається із заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка». Відповідно до умов укладеного договору відповідачка зобов'язалася щомісячно в період сплати надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно з договором. Згідно з п.5.3. Умов надання кредиту при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Відповідно до п.5.1. Умов надання кредиту при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.ст. 610-612 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що позивач повністю виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, тоді як відповідачка не виконала своїх зобов'язань, внаслідок чого допустила заборгованість перед позивачем, яка станом на 26 листопада 2013 року склала 13374 грн. 36 коп., із яких: заборгованість по кредиту - 1130 грн. 42 коп., заборгованість по процентах - 82 грн. 13 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом - 156 грн. 12 коп., нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань - 10892 грн. 63 коп. та нараховані відповідно до п. 1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн. і штраф (процентна складова) у розмірі 613 грн. 06 коп. Розмір заборгованості підтверджується наявним в матеріалах справи письмовим розрахунком. Враховуючи наведене, суд доходить до висновку про доведеність невиконання [PERSON] зобов'язань перед позивачем та про доведеність позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Такі витрати, понесені позивачем, складають 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved