Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом про розірвання шлюбу посилається на те, що з 13.09.2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 247. Вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишаться проживати разом з нею. Між ними припинені шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства з тих причин, що вони мають різни погляди на життя, між ними втрачена довіра і взаєморозуміння і як наслідок виникли такі відносини, при яких подальше спільне проживання стало неможливим. Спору про розподіл сумісно нажитого майна немає. Вважаючи, що сім'я розпалась остаточно, просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі та просив їх задовольнити, примирення між ними не досягнуто. Відповідач у судове засідання не з'явився, в наданій суду заяві просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить за необхідне позов задовольнити зі слідуючих підстав: Судом встановлено, що з 13.09.2013 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з матір'ю. Фактично родина розпалася, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. При таких обставинах збереження сім"ї стало неможливим і суперечить як інтересам позивача, так і відповідача. Спору про розподіл сумісно нажитого майна подружжя немає. Відповідач в наданій суду заяві позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За частиною 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання позову не встановлено. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при подачі позову.

Outcome: approved