Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини - сина [PERSON] у розмірі 2 000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 05 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину, яка проживає з матір'ю -інвалідом 3-ої групи, яка на даний час не працює. Відповідач проживає окремо від сім'ї, точний розмір його доходів їй невідомий, але не менше 8-10 тис.грн., бо неофіційно працює на різних тимчасових роботах та отримує нерегулярний, мінливий дохід, водночас коштів на утримання дитини не надає, чим ставить сім'ю у тяжке матеріальне становище. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю і по аналогічних мотивах. По суті спору показала, що сторони останім часом не проживають разом, чоловік подав позов про розірвання шлюбу, оскільки перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, яка має свою неповнолітню дитину. Чоловік коштів на утримання дитини їй не надає, інколи дає кошти особисто сину. Її представник показала, що вимоги позивача підставні та ґрунтуються на законі. Відповідач позов не визнав, подавши письмові заперечення проти нього. Вважає, що подача даного позову викликана його зверненням до суду про розлучення. Він надає і буде надавати кошти своїм дітям. Вказує, що відмовляється від сплати аліментів на утримання дитини шляхом ухвалення рішення, оскільки бажає надавати кошти залежно від можливостей безпосередньо дітям при зустрічах з ними. Свідок [PERSON] - неповнолітня дитина сторін показав, що заперечує проти позову, вважає, що батько буде надавати йому кошти на його потреби, коли він про це попросить. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, з'ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявленного позову на підставі представлених сторонами доказів, прийшов до таких висновків. Відповідно до ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а тому кожна з них повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено судом, сторони з 12 вересня 1992 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами, в якому відповідач вказаний його батьком, що ним не заперечується. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Згідно ч.ч.1, 2 ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Ст.150 цього Кодексу визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров'я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст.180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надає позивачу коштів на утримання дитини, що є підставою для стягнення аліментів. Вимога позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є законною і передбачена ст.184 СК України. Ця стаття носить диспозитивний характер і не визначає вичерпного переліку обставин для встановлення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. За змістом цієї норми такими обставинами є нерегулярний дохід та будь-які інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, проте має нерегулярні, мінливі доходи, тому має змогу виплачувати кошти на утримання своєї неповнолітньої дитини. Таку обставину відповідач не заперечує і суд визнає її такою, що має істотне значення для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року враховує думку сторін, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яке є задовільним, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, офіційно не працевлаштованим, але отримує реальні неофіційні доходи і має можливість виплачувати аліменти, не має інших зобов'язань матеріального характеру. Згідно з п.1 ст.3 Конвенції Про права дитини незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Ст.27 цієї Конвенції дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня 2014 року становить 1 286 грн., з 01 грудня 2015 року зросте і становитиме 1 455 грн. Згідно із ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що визначений судом розмір стягнення з відповідача аліментів на дитину при взаємному обов'язку батьків утримувати дитину є обґрунтованим та підлягає стягненню, тому позов підлягає до часткового задоволення. Сума аліментів у вказаному розмірі не є завищеною в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку неповнолітньої дитини, її потреб та такою, що створює відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру. Невизнання відповідачем необхідності сплати аліментів не відповідає засадам розумності і справедливості. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, інших утриманців не має, є фізично здоровим чоловіком і може працювати та виконувати обов"язок по утриманні своєї дитини та сплачувати визначену суму аліментів, яка б забезпечувала необхідний життєвий процес дитини та її розвиток. Будь-яких доказів, заслуговуючих на увагу і спростовуючих показання позивача, відповідач не надав. Не заслуговують до уваги заперечення відповідача про небажання стягнення з нього аліментів саме за рішенням суду, оскільки він на власний розсуд має намір давати кошти дітям при зустрічах. Такі заперечення не ґрунтуються на положеннях ст.181 СК Укріїни, оскільки батьки домовленості про матеріальне утримання дитини не досягли, а відповідно до ст.180 СК України відповідач має обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів на дитину, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Аналогічна вимога міститься і у п.23 вищевказаної Постанови Пленуму ВС України. Позов до суду пред'явлений 05 грудня 2014 року, а тому відповідно до ст.ст.79, 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитини повинні стягуватися з указаної дати. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до ст.88 ЦПК України присуджує стягнення з відповідача судового збору в прибуток держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного, ст.ст.79, 84, 180, 181-184, 191 СК України,

Outcome: approved