Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], про стягнення боргу за кредитним договором від 11 лютого 2013 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір 11 лютого 2013 року, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 10937 грн. 45 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами даного кредиту відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати сам кредит та відповідні відсотки за користування кредитом. Однак, незважаючи на вказане вище та умови договору [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору в частині погашення заборгованості за кредитом не виконала, тому заборгованість станом на березень 2014 року становить 17028 грн. 38 коп., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 10460 грн. 43 коп.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 2050 грн. 98 коп.; залишку штрафу - 4516 грн. 97 коп. Тому, просять стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором кредиту в розмірі 17028 грн. 38 коп. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, останній подав заяву, про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти постановлення рішення в заочному розгляді справи. Оскільки, відповідач в судове засідання не з?явився, тому зі згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом належними доказами встановлено, що [PERSON] на підставі кредитного договору від 11 лютого 2013 року отримала кредит в розмірі 10937 грн. 45 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 2 із 2 Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» діє на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 054809. Відповідач в порушення вимог вищевказаного договору свої зобов'язання, в частині погашення заборгованості за кредитом згідно графіку, не виконував, що значно порушує права позивача та вимоги ст.526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Також, судом встановлено, що заборгованість відповідача на березень 2014 року становить 17028 грн. 38 коп., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 10460 грн. 43 коп.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 2050 грн. 98 коп.; залишку штрафу - 4516 грн. 97 коп. Згідно ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язаня. У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором. У відповідності до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належним йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Вимогами ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні правовідносини суд приходить до переконання, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved