overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути аліменти з [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що донька знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками і ухиляється від добровільного надання матеріальної допомоги на утримання дитини. В судове засідання позивачка не з"явилася, нада до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину своєї неявки суду не повідомив. Суд на місці ухвалив, проводити розгляд справи в заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідкуючих підстав. Між сторонами виник спір, який регулюється нормами СК України, зокрема ст. ст. 180, 182, 183, 191. Від спільного проживання сторони мають дитину [PERSON], [INFO], яка відповідно до свідоцтва про народження є неповнолітньою і її батьком записаний відповідач по справі. Дитина проживає біля матері і перебуває на повному її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати необхідно покласти на відповідача. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивує тим, що має неповнолітню дитину, батьком якої є відповідач [PERSON], який добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог та відсутності заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти цього не заперечує. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що рішенням Чернігівського районного суду від 26 лютого 2015 року шлюб між сторонами розірвано.(а.с.4) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину : [PERSON], [INFO]. (а.с.3) Згідно довідки Гончарівської селищної ради Чернігівського району № 475 від 06 травня 2015 року, [PERSON], [INFO] зареєстрований та постійно проживає разом з матір»ю в [ADDRESS]. (а.с.5) Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні сина не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує встановлені в судовому засіданні обставини та надані докази і вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини доходу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивував тим, що має неповнолітню дитину, батьком якої є відповідач [PERSON], який добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано, про що мається актовий запис № 47 від 28 березня 2003 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції. ( а.с.6) Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину : [PERSON], [INFO]. ( а.с.4) 10 червня 2014 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Вонок» (а.с.5). Згідно довідки виконавчого комітету Ладинської сільської ради Чернігівського району № 202 від 02 червня 2015 року, [PERSON], [INFO] зареєстрована в [INFO] та області, разом з нею проживає її дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено в ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом без обмеження розміру частки. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дітини і відповідача, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги щодо стягнення аліментів та утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу задовольнити повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивує тим, що має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач [PERSON]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 30 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1093. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину : [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3). Згідно довідки Анисівської сільської ради № 739 від 09.10.2014 року [PERSON] проживає разом з матір»ю в [ADDRESS] Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено в ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом без обмеження розміру частки. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини і відповідача, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги щодо стягнення аліментів та утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 28.04.1990 р. зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає окремо від них. Однак, протягом останній чотирьох років сімейне життя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен із них має протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями та з його ініціативи постійно виникають сварки. Позивач, посилаючись на те, що вони з відповідачем проживають окремо протягом останніх чотирьох років, спільного господарства не ведуть, отже їх шлюб фактично розпався і в майбутньому поновленим бути не може. Позивач в судове засідання не зявився, в позовній заяві просить проводити розгляд справ без його участі, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, направив заяву, в якій просить позов задовольнити та слухати справу за його відсутності. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що 28.04.1990 р. сторони зареєстрували шлюбу у Мар»янівській сільській раді Васильківського району Київської області, актовий запис № 5, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу IV БК № 295572 (а.с.3). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.11.2017 р. сторонам була надано строк для примирення терміном на два місяці, проте примирення між сторонами досягнуто не було. Норми частин 3 і 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~(далі по тексту\~СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої\~статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами не відбулося, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 05.09.2009 року у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 374. Від даного шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO]. Однак подружнє життя не склалося, оскільки протягом спільного подружнього життя виявилось, що вони мають різні характери, погляди на життя та сім"ю, втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач, посилаючись на те, що вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, життям один одного не цікавляться, їх шлюб розпався і в майбутньому поновленим не можу бути, на примирення не погоджується, а отже їх шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню. Позивач в судове засідання не зявилась, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд справ без її участі, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати, залишивши їй дошлюбне прізвище . Відповідач також не з»явився в судове засідання, направив заяву в якій просить слухання справи проводити без нього, позовні вимоги визнає , проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що 05 вересня 2009 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 374, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серія 1-ОК № 088297 (а.с.3). Норми частин 3 і 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~(далі по тексту\~СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої\~статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий з бір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.ст.133,141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 640 грн. 00 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 15.06.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 141. Від даного шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO]. Однак подружнє життя не склалося, оскільки постійні непорозуміння , сварки на фону побутовий проблем, постійні непорозуміння із-за дрібниць, вкрай зіпсували їх сімейні стосунки. Під час спільного проживання виявилось, що вони дуже різні люди, мають різні характери, погляди на життя та сім"ю, а також на виховання їхньої доньки, На грунті взаємних непорозумінь, небажання рахуватись один з одним, втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач, посилаючись на те, що вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, життям один одного не цікавляться, їх шлюб розпався і в майбутньому поновленим не можу бути, на примирення не погоджується, а отже їх шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню. Позивач в судове засідання не зявилась, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд справ без її участі, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач також не з»явився в судове засідання, направив заяву в якій просить слухання справи проводити без нього, позовні вимоги визнає , проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що 15 червня 2013 року року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 141, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 148749 (а.с.6). В шлюбі в них народилась донька [PERSON], [INFO]. що підтверджується свідоцтвом про народження, серія 1-ОК № 261700 (а.с.7). Норми частин 3 і 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~(далі по тексту\~СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої\~статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що у неї є спільна з відповідачем дитина [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на її утриманні . Відповідач матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Суд дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити, в зв"язку з визнанням відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, відповідно до ст.200 ЦПК України, в порядку визначеному ст.206 ЦПК України. Як вбачається з свідоцтва про народження повторне серія [NUMBER] від 11.01.2019 року, сторони мають спільну дитину, а саме: [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина перебуває на утриманні матері що підтверджується наданою довідкою № 15-11/4-122 від 19.04.2021 року Сосницької селищної ради Чернігівської області. У відповідності до ст.ст. 180,181 Сімейного Кодексу України батькизобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що у неї є спільна з відповідачем дитина [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на її утриманні . Відповідач матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Суд дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити, в зв"язку з визнанням відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, відповідно до ст.206 ЦПК України. Як вбачається з свідоцтва про народження повторне серія [NUMBER] від 11.01.2019 року, сторони мають спільну дитину, а саме: [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина перебуває на утриманні матері що підтверджується наданою довідкою № 04-21/2521 від 03.06.2021 року Сосницької селищної ради Чернігівської області. У відповідності до ст.ст. 180,181 Сімейного Кодексу України батькизобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: approved