Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою 10.04.2014 року та в обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 07.06.2007 року між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг без номеру від 07.06.2007 року, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, в обмін на зобов'язання відповідача погашати кредит у строки та порядку, передбаченими Договором зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказаний договір складається із Заяви, Умов і Правил надання банківських послуг, а також Правил користування платіжною карткою та фактично є договором приєднання до умов встановлених банком, згоду на укладення якого відповідач підтвердив своїм підписом у Заяві. Відповідно до п. 3.2 та 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг 18.09.2008 року позивачем було збільшено кредитний ліміт відповідача до 5300 грн. Відповідно до п. 9.12. Умов і Правил надання банківських послуг (далі, - Умови), строк дії Договору - 12 місяців з моменту його підписання. Якщо впродовж цього строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. В порушення умов зазначеного договору та ст.ст. 526, 530 ЦК України відповідач належним чином не виконав покладених на нього зобов'язань по погашенню кредиту, у зв'язку з чим, станом на 28.02.2014 року утворилася кредитна заборгованість в загальному розмірі 22 395,93 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 4974,52 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 15 878,75 грн.; штрафів нарахованих відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг, а саме штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн. та штрафу (відсоткова складова) - 1042,66 грн., яку представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Представник позивача - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з'явився, згідно письмового клопотання просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 30). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи (а.с. 24,26, 29), в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.06.2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК „ПРИВАТБАНК" (а.с. 18) та відповідачем [PERSON] (далі, - Клієнт) був укладений договір про надання банківських послуг без номеру від 07.06.2007 року (далі, - Договір), який складається із Заяви, Умов і Правил надання банківських послуг (далі, - Умови) та Правил користування платіжною карткою (а.с. 8-14), згоду на укладення якого відповідач підтвердив своїм підписом у Заяві. По суті вказаний Договір є договором приєднання в розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно умов зазначеного договору позивач надав відповідачу платіжну картку та кредит у вигляді кредитного ліміту - 2000 грн., який відповідно до п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, 18.09.2008 року було підвищено до 5 300,00 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с. 33-38). Відповідач, у свою чергу, зобов'язався погашати заборгованість за кредитом та відсоткам за користування ним у розмірі 3% на місяць (36,0 % на рік) на залишок заборгованості за кредитом, як шляхом внесення ним коштів на карту, так і шляхом списання коштів з дебетної картки. При порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язується сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (п. 8.6. Умов). В порушення умов спірного кредитного договору відповідач [PERSON] взяті на себе кредитні зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим, як слідує з розрахунку заборгованості, наданого позивачем (а.с. 5-7), станом на 28.02.2014 року за відповідачем рахується кредитна заборгованість в загальному розмірі 22 395,93грн., яка складається із: - заборгованості за кредитом - 4974,52 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом - 15878,75 грн. - штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штрафу (відсоткова складова) - 1042,66 грн. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст. 549 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню), під якою розуміється грошова сума або інше майно. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін і не може виходити за межі заявлених позивачем вимог. Оцінюючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем допущено порушення умов Договору про надання банківських послуг без номеру від 07.06.2007 року, при цьому позивачем заявлено позовних вимог на суму 22395,93 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, згідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с.1). На підставі викладеного і

Outcome: approved