Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

У грудні 2013р. позивач звернувся до Гуляйпільського районного суду Запорізької області з вищезазначеним позовом, вказавши, що відповідно укладеного кредитного договору № 42 від 06.06.2003р. між Банком та відповідачем [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 30 000 грн. строком на 23 місяці до 06.05.2005 р. на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25 річних. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов*зався здійснювати погашення кредиту щомісячно рівними частинами з моменту укладення договору шляхом внесення готівки. У зв*язку з порушенням зобов"язань за кредитним договором відповідач станом на 01.12.2013р. має заборгованість перед Банком у сумі 90151 грн. 44 коп., яка складається з наступного: 27244 грн. 98 коп. - заборгованість за кредитом; 43086 грн. 02 коп. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 2454 грн. 29 коп. - по сплаті 3 % річних від простроченої суми відсотків по кредиту; 3881 грн. 28 грн. - по сплаті 3 % річних від простроченої суми кредиту; 3586 грн. 88 коп. - по сплаті простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції; 6 333 грн. 86 коп. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту; 3564 грн. 13 коп. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту. Позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 90151 грн. 44 коп. та судові витрати. Ухвалою Гуляйпільського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за вищезазначеним позовом передано на розгляд Комунарського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позов. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, суду пояснив, що відповідно до кредитного договору кредит був виданий строком на 23 місяці по 06.05.2005р. Право на звернення із вимогою до суду про стягнення заборгованості виникло у позивача не пізніше 07.05.2005р., тобто на наступний день після закінчення строку на погашення кредиту. Просив суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову через сплив строку позовної давності. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно п.1 ч.2 ст. 11 та ч.2 ст. 509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов'язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в договорі визначена дата виконання кредитних умов, то виконання вимог здійснюється у встановлену дату. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 ЦК України: "…1. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 3) сплата неустойки…" Згідно ст. 549 ЦК України, Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу) застосовується позовна давність в один рік. Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.. Згідно зі ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Судом встановлено: Відповідно укладеного кредитного договору № 42 від 06.06.2003р. між Банком та відповідачем [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 30 000 грн. строком на 23 місяці до 06.05.2005 р. на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25 річних. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов*зався здійснювати погашення кредиту щомісячно рівними частинами з моменту укладення договору шляхом внесення готівки. У зв*язку з порушенням зобов"язань за кредитним договором відповідач станом на 01.12.2013р. має заборгованість перед Банком у сумі 90151 грн. 44 коп., яка складається з наступного: 27244 грн. 98 коп. - заборгованість за кредитом; 43086 грн. 02 коп. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 2454 грн. 29 коп. - по сплаті 3 % річних від простроченої суми відсотків по кредиту; 3881 грн. 28 грн. - по сплаті 3 % річних від простроченої суми кредиту; 3586 грн. 88 коп. - по сплаті простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції; 6 333 грн. 86 коп. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту; 3564 грн. 13 коп. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту, що підтверджується відповідним розрахунком Банку. Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно зі ст. 262 ЦК України, заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Згідно зі ст. 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Згідно з правовим висновком Верховного суду (06.11.2013р. по справі № 6-116цс13), початок перебігу строку позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов"язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Таким чином, дослідивши вищезазначені докази, а саме: кредитний договір, укладений між сторонами у червні 2003р. та розрахунок заборгованості відповідача перед Банком, суд приходить до висновку, що останній грошовий внесок згідно з графіком погашення заборгованості здійснений відповідачем по сплаті кредиту - вересні 2003 р., а по сплаті відсотків - у квітні 2004р. Оскільки, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня коли відбулося це порушення, суд приходить до висновку, що має місце сплив строку позовної давності щодо вимог як про стягнення заборгованості за тілом кредиту, так і до стягнення заборгованості відповідача по відсоткам, оскільки позивач звернувся до суду з відповідним позовом лише у грудні 2013р., тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, про застосування якого звернувся до суду із заявою представник відповідача для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed