Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] 14.02.2019 року було підписано договір у вигляді заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, якою він приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. За умовами вказаної заяви позивач встановив відповідачу кредитну лінію в розмірі 33500 грн. під 0,001% річних строком на 60 місяців, заявою передбачена щомісячна сплата комісійної винагороди в розмірі 3,2% від використаної частини встановленого кредитного ліміту. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Оскільки відповідач істотно порушує умови договору та не виконує взяті на себе зобов`язання, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка станом на 17.03.2020 року становить 37698,47 гривень, із яких: 32444,19 грн - заборгованість за кредитом, 4653,90 грн - заборгованість за процентами та комісією, 149,50 грн - комісія, 417,75 грн - три проценти річних за несвоєчасне погашення боргу, 33,13 грн - інфляційні втрати. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення, що у сукупності з повідомленням Мар`ївської сільської ради від 24.06.2020 року дає підстави для висновку, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (розрахунок заборгованості; виписки по картковому рахунку; копію договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; копію заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії від 14.02.2019 року; копію паспорта споживчого кредиту), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що між АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] 14.02.2019 року було підписано договір у вигляді заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, якою він приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. За умовами вказаної заяви позивач встановив відповідачу кредитну лінію в розмірі 33500 грн. під 0,001% річних строком на 60 місяців, заявою передбачена щомісячна сплата комісійної винагороди в розмірі 3,2% від використаної частини встановленого кредитного ліміту. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом, що є підставою для стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом. Заборгованість відповідача згідно з долученими до позовної заяви розгорнутими розрахунками позивача, які відповідачем не оспорюються, станом на 17.03.2020 року становить 37698,47 гривень, із яких: 32444,19 грн - заборгованість за кредитом, 4653,90 грн - заборгованість за процентами та комісією, 149,50 грн - комісія, 417,75 грн - три проценти річних за несвоєчасне погашення боргу, 33,13 грн - інфляційні втрати. Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність" банківський кредит - це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов`язання за вищезазначеним договором. У зв`язку з цим, позов підлягає задоволенню - з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 37698,47 гривень. Оскільки відповідач є стороною, котра порушила договірні зобов`язання та позов підлягає задоволенню, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору. На підставі ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України та

Outcome: approved