Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись на те, що, згідно виписки із акту огляду медико-соціальною експертною комісією, йому була встановлена третя група інвалідності, внаслідок захворювання, повязаного з виконанням військових обовязків у Афганістані, де велися бойові дії. Під час проходження військової служби у позивача розвинулися тяжкі хронічні хвороби, які повязані із виконанням ним військових обовязків, а саме: енцефалопія складного ґенезу 2 ступеня з вираженим лівосторонною пірамідою недостатністю, помірного лікворогіпертензійного синдрому, помірної вестибуляції, помірного вестибулопатії, помірного психоорганічного синдрому з помірними розладами, помірної ВСД, хронічної нейросенсорної туговухості 1-2 ступеня, вертеброгенної люмбалії на фоні розповсюдженого остеохондрозу хребта шийного та попереково-крижаного відділу, S-подібного сколіозу в грудному відділі в ліво, хронічного больового синдрому, мязево-тонічного, статико-динамічного синдромів помірного ступеня. Cтан його здоровя значно погіршився, що призводить до тривалого лікування та реабілітації. Свої моральні страждання пояснює тим, що він втратив роботу, погіршилися його соціальні звязки, він фактично втратив можливість вести повноцінне життя, порушився його звичний уклад життя.\~\~\~ Представник відповідача Міністерства оборони України, згідно заяви просить слухати справу без його участі. Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно виписки 12 ААА №394313 від 24 травня 2016 року із акту огляду МСЕК та посвідчення В-1 №009374 позивачевібула встановлена ІІІ група інвалідності, внаслідок захворювання, повязаного з виконанням військових обовязків на території Афганістану, де велися бойові дії (а.с.7, 6,11). Позивач страждає на хронічні хвороби: енцефалопія складного ґенезу 2 ступеня з вираженим лівосторонною пірамідою недостатністю, помірного лікворогіпертензійного синдрому, помірної вестибуляції, помірного вестибулопатії, помірного психоорганічного синдрому з помірними розладами, помірної ВСД, хронічної нейросенсорної туговухості 1-2 ступеня, вертеброгенної люмбалії на фоні розповсюдженого остеохондрозу хребта шийного та попереково-крижаного відділу, S-подібного сколіозу в грудному відділі в ліво, хронічного больового синдрому, мязево-тонічного, статико-динамічного синдромів помірного ступеня (а.с.10). Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а у відповідності до ст. 23 ЦК Україниособа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Цивільним кодексом передбачено спеціальні підстави та порядок відповідальності за заподіяну шкоду, зокрема, стаття 1173 Цивільного кодексу України вказує на те, щовідшкодування шкоди, завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією або бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до ч. 2 ст.25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом. Згідно зі ст. 2 ЦК України держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави. Статтею 170 ЦК України передбачено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції. Суд, задовольняючи позов, виходить з правового змісту ст. ст.\~23,\~1167 ЦК України, тобто з наявності визначених законом підстав для відшкодування моральної шкоди. У ст. 17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~зазначено, що відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди проводиться у встановленому законом порядку. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях. У позивача друга група інвалідності, внаслідок захворювання, повязаного з проходженням військової служби, що дає змогу дійти висновку про право вимагати відшкодування моральної шкоди. Визначаючи розмір компенсації моральної шкоди, яка була заподіяна позивачеві внаслідок втрати здоровя, необхідно врахувати глибину моральних страждань, принцип розумності та справедливості, суд вважає достатнім розмір відшкодування у 10000,00 грн. Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців, встановлює систему їх соціального захисту, зокрема, у разі втрати ними працездатності. Тобто, військовослужбовці повинні пройти безоплатну психологічну, медико\~психологічну реабілітацію у відповідних центрах, з відшкодуванням вартості проїзду, забезпечуються путівками для санаторно\~курортного лікування незалежно від виду пенсії безоплатно, приймаються на обстеження та лікування до військово\~медичних закладів охорони здоровя. Позивач, доказів, що він звертався із заявами про отримання санаторно\~курортного лікування та реабілітації суду не надав. Згідно ч. 3\~Закону України "Про збройні Сили України»\~ Міністерство Оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Отже, обвязок держави відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду покладається на Міністерство Оборони України, як на уповноважений орган.

Outcome: partial