Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 червня 2013 року з відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис за № 437. Від шлюбу народився син - [PERSON] [INFO]. З червня 2016 року не проживають як одна сімя, не можуть виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. Постійні сварки та скандали неодноразово відбувались в присутності дитини, що може суттєво вплинути на її психіку, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування її світогляду, особливо, щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою, які є основою в будь якої сім'ї. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач, матеріально не допомагає, участі у вихованні дитини не приймає. На момент пред'явлення позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Оскільки сімя розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. До початку судового засідання позивачка скерувала письмов заяву, якою просила справу розглядати без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити, шлюб між нею та відповідачем розірвати, залишити їй прізвище прізвище «Довбешко», стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно. Представник відповдіача - адвокат [PERSON] скерував письмоу заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. У зв"язку з неявкою сторін фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 01 червня 2013 року зареєстрували шлюб у реєстрації актів цивільного стану по м Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис за № 437. Від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. З червня 2016 року сторони не проживають як одна сімя, не можуть виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач, матеріально не допомагає позивачу, участі у вихованні дитини не приймає. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сімї і є підставою для розірвання шлюбу. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв'язку між останніми. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. Відповідно до статті 184 Сімейного Кодексу України рорзмір аліментів утримання дитини може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідач погодився із визначеною суму аліментних платежів, тому згідно зі ст. 174 ЦПК України суд має прво ухвалити рішення про задоволення позову. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи матеріальний стан батьків дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 23.08.2016. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. До стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 3, 110, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved