Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Сафір Ф.О. звернувся до Згурівського районного суду Київської області з позовною заявою, в якій зазначає, що 27.12.2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № К3JWGK15005340, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 23643,07 доларів США на термін до 27.12.2021 року та зобов"язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в строки та в порядку, встановлених Кредитним договором. Відповідно до договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен був надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашння заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов"язання відповідач сплачує відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання виконав повністю та надав відповідачу кредит в розмірі 23643,07 гривень та на визначених умовах. Відповідач свої зобов'язання щодо строковості, повернення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 13.08.2015 року становить 41533,66 доларів США та складається з наступного: 26822,80 доларів США - заборгованість за кредитом; 3509,20 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 431,93 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 10769,73 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором. Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.02.2012 року з відповідача [PERSON] стягнуто заборгованість згідно Кредитного договору в сумі 20345,70 доларів США. Залишок заборгованості відповідача становить 21187,96 доларів США, що за курсом НБУ від 13.08.2015 року становить 452998,58 гривень. 04.09.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] укладено додаткову угоду до Кредитного договору, якою змінено порядок та строки погашення заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] 04.09.2012 року укладено договір поруки. Відповідачі за кредитним зобов'язанням відповідають як солідарні боржники. Враховуючи вищевикладене, представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Сафір Ф.О. просить суд: 1.Стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості на користь позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість згідно кредитного договору № К3JWGK15005340 від 27.12.2006 року у розмірі 21187,96 доларів США, що за курсом НБУ від 13.08.2015 року становить 452998,58 гривень. 2.Стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача судовий збір. В ході судового розгляду справи представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] уточнив позовні вимоги в частині визначення складових суми присудженої до стягнення згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.02.2012 року. Присуджена сума заборгованості 20345,70 доларів США складається з 18902,35 доларів США - заборгованість за кредитом; 1120,53 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 197,31 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 125,51 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання. Уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали. Не визнання позову обгрунтовували тим, що додаткова угода до кредитного договору № К3JWGK15005340 є мнимою угодою, оскільки кредитні кошти згідно неї відповідачу не передавались. Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.02.2012 року з відповідача [PERSON] вже присуджено до стягнення заборгованість згідно Кредитного договору в сумі 20345,70 доларів США, тобто тіло кредиту вже відсутнє, а тому з відповідача не можу бути повторно стягнуто тіло кредиту. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову до суду не направив. Суд визнав можливим розглядати справу без участі відповідача [PERSON], оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін. Дослідивши матеріали цивільних справ № 2-63/12 за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про звернення стягнення, № 1011/736/12 за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON], третя особа [PERSON] про звернення стягнення, № 365/437/15-ц за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості та письмові докази по справі судом встановлено, що між позивачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] 27.12.2006 року було укладено кредитний договір № К3JWGK15005340 на визначених умовах, з якими відповідач погодився, що встановлено з копії кредитного договору (а.с.14-15).Відповідач [PERSON] свої зобов"язання за договором не виконав належним чином, що призвело до виникнення заборгованості (розрахунок заборгованості - а.с.5-9). Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.02.2012 року з відповідача [PERSON] стягнуто заборгованість згідно кредитного договору в сумі 20345,70 доларів США, залишок заборгованості відповідача становить 21187,96 доларів США (копія рішення суду - а.с.4). 04.09.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору № К3JWGK15005340, якою внесені зміни в кредитний договір (копія додаткової угоди - а.с.18). 04.09.2012 року в забезпечення кредитного договору між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, згідно умов якого [PERSON] виступив поручителем за виконання [PERSON] кредитного зобов'язання (копія договору поруки - а.с.24). Офіційний курс НБУ від 13.08.2015 року за 100 доларів США складає 2138,5392 гривень (інформація щодо курсу гривні до іноземної валюти - а.с.10). Відповідно до п. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Положенням про кредитування, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 28 вересня 1995 р. № 246, кредит визначається як позичковий капітал банку у грошовій формі, що передається у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Тіло кредиту визначається, як основна сума боргу за кредитом без відсотків. В силу п. 17 Постанови Пленуму ВССУ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" 30.03.2012 року № 5 наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості необхідно відмовити. Судом встановлено, що 27.12.2006 року року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № К3JWGK15005340, згідно умов якого відповідач отримав кредит готівкою в сумі 20000 доларів США на придбання будинку. Крім того, Кредитним договором передбачено кредит в розмірі 3643,07 доларів США на сплату страхових платежів. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.02.2012 року присуджено до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість згідно кредитного договору № К3JWGK15005340 від 27.12.2006 року в загальній сумі 20345,70 доларів США, в тому числі тіло кредиту в сумі 18902,35 доларів США. На час розгляду справи Згурівським районним судом кредитні правовідносини між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] тривають, оскільки 04.09.2012 року між сторонами було укладено додаткову угоду до кредитного договору № К3JWGK15005340. Додатковою угодою збільшено строк кредитного договору, розмір кредиту на сплату страхових платежів до 17777,76 доларів США та відсоткову ставку за користування кредитом. Позивач просить стягнути з відповідачів тіло кредиту в сумі 26822,80 доларів США за виключенням присудженої до стягнення суми 18902,35 доларів США, що становить 7920,45 доларів США, при цьому доказів передання відповідачу кредитних коштів за Додатковою угодою не надає. Тіло кредиту за Кредитним договором рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.02.2012 року присуджено до стягнення із [PERSON] повністю. В ході судового розгляду стороною позивача не обгрунтовано існування заборгованості за тілом кредиту в сумі 7920,45 доларів США, а тому в задоволенні вимоги про стягнення вказаної заборгованості необхідно відмовити. Оскільки вимоги про стягнення відсотків за кредитом, комісій та пені є похідними та обраховуються позивачем виходячи із суми кредиту, то вказані вимоги за таким обгрунтуванням до задоволення не підлягають.

Outcome: dismissed