Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить: - стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред?явлення позову до суду і до досягнення повноліття дітьми, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку; - стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня пред?явлення позову і до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] року. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 25.07.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенськ РС Вознесенського МУЮ у Миколаївській області, актовий запис № 145. Від шлюбу мають двох дітей: доньку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO]. Діти проживають на її утриманні, матеріальну допомогу відповідач не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, у справах сім'ї участі не приймає. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с. 27). Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував, згоден сплачувати на користь позивача аліменти на її утримання та утримання дітей (а.с. 36). Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 червня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську РС Вознесенського МРУЮ у Миколаївській області, актовий запис № 145 (а.с. 8). З свідоцтв про народження встановлено, що сторони мають спільних дітей - доньку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 9-10). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім?я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до роз?яснень, які містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За змістом статті 180 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки на її утриманні знаходяться неповнолітні діти від їх шлюбу з відповідачем, останній відмовляється від виконання своїх обов'язків щодо надання матеріальної допомоги на утримання дітей, згоден сплачувати аліменти на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову. Відповідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживають діти, потребує матеріальної допомоги, не є обов?язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Згідно з ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved