Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з червня 2016 року проживання однією сім'єю з відповідачем було фактично припинено. Спільне господарство сторонами не ведеться. Шлюб зберігається на даний час лише формально. Від шлюбу мають малолітню дитину. Спору щодо визначення місця проживання дитини немає. У зв'язку з наведеним просив шлюб розірвати. Ухвалою Херсонського\~міського суду\~Херсонської області\~від 05.10.2018 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.11.2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилась надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні, актовий запис №446, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КГ №047507 від 04.09.2009 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серїі 1-КГ №092281 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні 27.10.2009 року. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На \~підставі ст.ст.105 ч.3, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved