Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що їй на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 24.09.2015 року, які видані приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу [PERSON]А належить на праві власності 1/2 частина житлового будинку та 1/2 частина земельної ділянки площею 0,10 га, які розташовані в м. Ірпені по вул. Тургенівській, 53. Інша 1/2 частина будинку та земельної ділянки належать на праві власності її брату [PERSON] на підставі таких же правовстановлюючих документів. Будинок та земельну ділянку вони з братом успадкували після смерті матері [PERSON], яка померла 07.05.2014 року. Під час оформлення спадщини вони дізнались, що в 1961 році на підставі повідомлення № 20 Бучанського цеглевого заводу від 24.03.1961 року було накладено заборону на будинок № 53 по вул. Тургенівській в м. Ірпені, власник майна [PERSON]. Реєстраційний номер обтяження 36597. Зареєстровано обтяження було 22.06.2004 року за № 36957 реєстратором Ірпінською міською державною нотаріальною конторою. Про існування заборони на будинок № 53 по вул. Тургенівській в м. Ірпені приватний нотаріус [PERSON] видала їм Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 24.09.2015 року. Позивач вважає, що заборона на відчуження на будинок № 53 по вул. Тургенівській в м. Ірпені не стосується успадкованого нею будинку , а була накладена на інший будинок. Будинок № 53 по вул. Тургенівській в м. Ірпені, який вони успадкували з братом, раніше належав їхній матері [PERSON] на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого нотаріально 20.02.1959 року, зареєстрованого в БТІ 12.10.1962 року.. На час надання їхній матері земельної ділянки під забудову в 1959 році та на час реєстрації права власності в БТІ в 1962 році будинок мав адресний номер - 43-а. Таким чином, на час виникнення архівного нотаріального запису про накладення заборони на відчуження будинку № 53 від 24.03.1961 року їхній будинок мав адресний номер 43-а. Власником будинку з моменту отримання земельної ділянки під забудову і до смерті була лише мати [PERSON], будинок ніколи не належав гр-ну [PERSON], якого вона взагалі не знає. Їй невідомо, коли саме відбулась зміна нумерації будинків по вул. Тургенівській в м. Ірпені. В державному архіві м. Ірпеня їм вдалось найти рішення виконкому Ірпінської міської ради від 31.08.1965 року, в якому іде мова про необхідність впорядкування прописки громадян в звязку із проведенням нової нумерації будинків по вулицях Ірпеня. В копії паспорта їхньої матері вказано., що з 15.11.1962 року вона була зареєстрована [INFO]. Позивач вважає, що заборона на відчуження будинку в 1961 році була накладена Ірпінською держнотконторою не на їхній будинок, а на інший будинок. В 2004 році при створенні Єдиного реєстру заборон в електронному вигляді Ірпінська держнотконтора перенесла до Єдиного електронного реєстру всі записи з паперових носіїв архівного фонду нотконтори. Вона вважає, що вказана заборона не стосується їхнього будинку . Оскільки в 1961 році заборона на відчуження була накладена на інший будинок, вона просить встановити факт відсутності накладення заборони на відчуження будинку № 53 по вул. Тургенівській в м. Ірпені, який належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] і який раніше мав номер - 43-а. Існування вказаної заборони є юридичним фактом, який порушує її . право власності на будинок, перешкоджає їй розпорядитись будинком та вирішити інші питання, повязані із здійсненням права власності. Позивач просить встановити факт відсутності заборони на відчуження будинку № 53 / раніше № 43-а/ по вул. Тургенівській в м. Ірпені Київської області, який належить на праві власності [PERSON] та [PERSON], яка була внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 22.06.2004 року за № 36957 реєстратором Іртиською державною нотаріальною конторою на підставі архівного запису - повідомлення № 20 від 24.03.1961 року Бучанського цеглевого заводу. Зобовязати реєстраційну службу Ірпінського міського управління юстиції Київської області виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна відомості про заборону на відчуження будинку № 53 по вул. Тургенівській м. Ірпені Київської області, власником якого вказаний [PERSON], які були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 22.06.2004 року за № 36957 реєстратором Ірпінською державною нотаріальною конторою на підставі архівного запису - повідомлення № 20 від 24.03.1961 року Бучанського цеглевого заводу. Позивач та її представник у судове засідання не з»явились,до суду надійшла заява,згідно якої просять справу розглянути за їх відсутності,позов просять задовольнити. Представники відповідачів в судове засідання не зявився,про розгляд справи повідомлялись належним чином. Су , дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлений позов таким, що підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено,що позивачу на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 24.09.2015 року, які видані приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу [PERSON]А належить на праві власності 1/2 частина житлового будинку та 1/2 частина земельної ділянки площею 0,10 га, які розташовані в м. Ірпені по вул. Тургенівській, 53. Інша 1/2 частина будинку та земельної ділянки належать на праві власності [PERSON] на підставі таких же правовстановлюючих документів. Будинок та земельну ділянку позивач з [PERSON]А успадкували після смерті матері [PERSON], яка померла 07.05.2014 року. Під час оформлення спадщини вони дізнались, що в 1961 році на підставі повідомлення № 20 Бучанського цеглевого заводу від 24.03.1961 року було накладено заборону на будинок № 53 по вул. Тургенівській в м. Ірпені, власник майна [PERSON]. Реєстраційний номер обтяження 36597. Зареєстровано обтяження було 22.06.2004 року за № 36957 реєстратором Ірпінською міською державною нотаріальною конторою. Позивач просить встановити факт відсутності заборони на відчуження будинку № 53 / раніше № 43-а/ по вул. Тургенівській в м. Ірпені Київської області, який належить на праві власності [PERSON] та [PERSON], яка була внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 22.06.2004 року за № 36957 реєстратором Іртиською державною нотаріальною конторою на підставі архівного запису - повідомлення № 20 від 24.03.1961 року Бучанського цеглевого заводу.Дані вимоги не підлягають до задоволення,поскільки ст.. 256 ЦПК України визначено які саме факти ,що мають юридичне значення,встановлюються у судовому порядку.Ставлячи питання про встановлення факту відсутності заборони на відчуження будинку № 53 / раніше № 43-а/ по вул. Тургенівській в м. Ірпені Київської області позивач не надала доказів тих обставин,що встановлення вказаного факту має для неї юридичне значення. Разом з тим, відповідно до ст. 319 ЦК УкраїниВласник володіє,користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи,що вказаною забороною порушуються права позивачки належним чином володіти,користуватись та розпоряджатись належним їй майном,суд вважає за необхідне Зобовязати реєстраційну службу Ірпінського міського управління юстиції Київської області виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна відомості про заборону на відчуження будинку № 53 по вул. Тургенівській м. Ірпені Київської області, власником якого вказаний [PERSON], які були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 22.06.2004 року за № 36957 реєстратором Ірпінською державною нотаріальною конторою на підставі архівного запису - повідомлення № 20 від 24.03.1961 року Бучанського цеглевого заводу. Враховуючи,що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ст. 197 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 316,317,319,386 ЦК України,

Outcome: partial