Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом до відповідача Коритненської сільської ради, де третьою особою без самостійних вимог є відділ Держземагенства у Вижницькому районі. Посилається на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, загальною площею 48,10 м.кв., що розташований в [ADDRESS], та земельної ділянки, загальною площею 0,328 га в тому числі площею 0,0780 га, цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території с.Коритне, Коритненської сільської ради та земельної ділянки цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, розташованої на території с.Коритне Коритненської сільської ради, які належали [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] від 29.06.2001 року. За життя [PERSON] не складав ніяких посмертних розпоряджень щодо передачі свого майна спадкоємцям. Вона, як єдина дочка померлого є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Крім неї, інших спадкоємців та осіб, які б мали на обов'язкову частку у спадковому майні немає. Вона, як спадкоємець за законом, своєчасно прийняла спадщину після смерті [PERSON], своєчасно звернулась до державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Мицкан Ж.І. із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що за життя [PERSON] належним чином не оформив документи, що посвідчують право власності на дане майно. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,0780 га, цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території с.Коритне, Коритненської сільської ради та земельну ділянку площею 0,25 га. цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої на території с.Коритне Коритненської сільської ради, які належали померлому [INFO] [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надіслала до суду заяву, де зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, справу розглядати у її відсутність, оскільки не може з'явитись в судове засідання за станом здоров'я. В судове засідання представник відповідача Коритненської сільської ради не з'явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника відповідача Коритненської сільської ради надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному об'ємі та просять справу розглядати без участі представника сільської ради. В судове засідання представник третьої особи Держземагенства у Вижницькому районі не з'явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника третьої особи Держземагенства у Вижницькому районі надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному об'ємі та просять справу розглядати без участі представника. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 01 лютого 2015 року помер батько позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого 02.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №264, копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER], виданого в м.Чернівці, актовий запис №70, копією свідоцтва про одруження позивачки, Серія [NUMBER], виданого 23.11.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому м.Чернівці, актовий запис №1786. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS] та земельної ділянки, загальною площею 0,3280 га в межах згідно з планом: 1.для обслуговування жилого будинку та господарських споруд, площею 0,25 га; 2. ведення особистого підсобного господарства, площею 0,0780 га., що розташована на території с.Коритне, Коритненської сільської ради, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] від 29.06.2001 року, виданого на підставі рішення виконкому Коритненської сільської Ради народних депутатів №39 від 09.08.2000 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №28. З копії технічного паспорту на житловий будинок, вбачається, що житловий будинок в [ADDRESS], 1949 року побудови, вартістю 35826,00 грн. З довідки Коритненської сільської ради №5912 від 20.07.2015 року вбачається, що [PERSON] на день смерті постійно перебував на реєстраційному обліку [ADDRESS]. На день смерті [INFO] [PERSON] проживав разом з дочкою в [ADDRESS]. [PERSON] знятий з реєстраційного обліку за місцем реєстрації [INFO] у зв'язку з його смертю. Спадкоємцем першої черги за законом є дочка померлого [PERSON] Відомостей у виконавчому комітеті Коритненської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області про коло спадкоємців майна померлого [PERSON] по заповіту немає. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], своєчасно подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, інших спадкоємців та осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадковому майні немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи №194/2015 року. 05.08.2015 року, позивачці [PERSON] постановою державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Мицкан Ж.І. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що нею не було надано належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на дане майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як видно з представлених доказів, житловий будинок по плану забудови під літ. «А» - 1949 року побудови, знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, інші особи на володіння та користування даними будинками на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинків для проживання ніким не оспорюється. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Відповідно до ст.19 ч.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо особливостей державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, внесено зміни, відповідно до яких для здійснення державної реєстрації прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об'єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації не потребується. Документом, що замінює технічний паспорт у разі його відсутності, є виписка з погосподарської книги, яка надається виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою. Державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об'єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалася державна реєстрація прав власності, для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно Витягу з документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки №34-28-0.2-2825/2-15 від 17.08.2015 року вбачається, що вартість земельної ділянки згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], площею 2500 кв.м, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на території Коритненської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, яка належить померлому [PERSON] становить 58780,84 грн. Згідно Витягу з документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки №34-28-0.2-2825/2-15 від 17.08.2015 року вбачається, що вартість земельної ділянки згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], площею 780 кв.м, цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Коритненської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, яка належить померлому [PERSON] становить 3003,62 грн. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України (в редакції Закону від 25.10.2001 року) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ч.1 ст.126 Земельного кодексу України (в редакції Закону від 25.10.2001 року) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Виникнення права власності на земельну ділянку безпосередньо пов'язане з державною реєстрацією цього права, яка здійснюється шляхом внесення відповідного запису до Книги записів реєстрації державних актів на право власності па землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» згідно до ст.1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на [PERSON] було видано державний акт на її ім'я без зазначення кадастрового номера земельної ділянки, право на земельну ділянку в порядку спадкування переходить до спадкоємця за законом, тобто [PERSON], яка прийняла спадщину, оскільки вчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як вбачається з державного акту Серія [NUMBER] від 29.06.2001 року, кадастровий номер земельної ділянки не зазначений. Згідно ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01.01.2013 року) права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст.16 вказаного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Згідно вимог ст.19 ч.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Відповідно до вимог Інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею у тому числі на умовах оренди», яка затверджена наказом Державного Комітету України по земельним ресурсам 04.05.99 №43, присвоєння кадастрового номера земельній ділянці при видачі Державного акта про право приватної власності на землю, на той час нічим не було передбачено. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному об'ємі. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved