Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до [PERSON] про визнання його втратившим право на житло, зняття з реєстрації та виселення. Також просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Посилається на те, що за заповітом своєї бабусі від 14.05.2010 р., яка померла 16.07.2008 р., вона отримала у спадок 54/100 ідеальних частин житлового будинку із господарськими спорудами, що по вул.Піщаній, 6 в м.Бердичеві. Зареєстрована та проживала у вказаному будинку з 1993 року. Відповідач, як опікун, після смерті батьків, наполіг на його реєстрації у вказаному будинку, і зробив це всупереч закону без дозволу органу опіки та піклування. Відповідач порушує правила співжиття, приводить друзів та зловживає спиртними напоями, за комунальні послуги платити відмовляється, а будинок погрожував спалити. Оскільки відповідач в добровільному порядку виселитись, знятись із реєстрації відмовляється, вона не може реалізувати свої права, щодо розпорядження, володіння та користування належним їй майном, а тому вона змушена звернутися до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник у судове засідання не з"явилися, заяви про розгляд справи у їх відсутності не надали. Повідомлені про день час і місце розгляду справи належним чином. Треті особи які не заявляють самостійних вимог - представники органу опіки і піклування виконкому Бердичівської міської ради, ПТУ №12, Бердичівський районний сектор Державної міграційної служби УДМС України в Житомирській області в судове засідання не зявилися, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать розписки, які є в справі. В надісланій до суду заяві представник Бердичівського районного сектору Державної міграційної служби УДМС України в Житомирській області просить розглянути справу у його відсутності. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. На підставі свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно позивачка є власником 54/100 частин будинку № 6 по вул.Піщаній в м.Бердичеві. За вказаною адресою як опікун неповнолітньої позивачки на той час, був зареєстрований [PERSON] - відповідач по справі. При цьому, відповідно до порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язанної з захистом прав дитини, затвердженного постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 п.63, питання щодо реєстрації відповідача у спірному житловому приміщенні, було вирішено з порушенням чинного законодавства без погодження органу опіки та піклування. Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення виконкому Бердичівської міської ради № 780 від 09.12.2008 року, піклування відповідача [PERSON] відносно неповнолітньої позивачки, над її житлом та майном було припинено. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач продовжує проживати у спірному житловому приміщенні, при цьому своєю протиправною поведінкою систематично порушує правила співжиття, чим робить неможливим проживання сім"ї позивачки з ним в одному будинку. Відповідно до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Права власника житлового будинку, визначені у ст.150 ЖК України, яка передбачає, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При цьому, підставою для такого позову є обставини, що обгрунтовують право позивача на користування і розпорядження майном, а також підтверджують, що поведінка відповідача створює перешкоди у здійсненні цих правомочностей. Обов'язком позивача як власника не є доказування неправомірності дій відповідача, оскільки вони припускаються такими, доки сам відповідач не доведе правомірність своєї поведінки. Оскільки, відповідач не надав доказів які б спростовували доводи позивачки щодо неправомірності його поведінки, і таких доказів не добуто в судовому засіданні, суд вважає вимоги позивача підставними, та підлягаючими задоволенню. При цьому, суд вважає безпідставними позовні вимоги щодо зняття з реєстрації місця проживання відповідача, оскільки відповідно до ст.7 Закону України" Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, і є похідним правом від права користування житлом. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial