Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про поділ набутого за час шлюбу майна, а саме предметів побутового вжитку та будинку №46, з побутовими будівлями та спорудами,розташованому по вулиці Подборна в селі Боровеньки Кремінського району в Луганській області, який подружжя придбало за час шлюбу за спільні кошти. За договором купівлі- продажу від 22 травня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу [PERSON]М, реєстр № 613, право власності на вказаний будинок було зареєстровано за обопільною згодою за відповідачем. В теперішній час шлюб розірвано. Дітей у подружжя немає. Відповідач зволікає з розділом спільно нажитого майна, добровільно вирішити це питання відмовляється. Тому, позивач просить розділити спільно нажите майно, визнавши за нею право власності на одну другу частку зазначеного домоволодіння, без виділу її в натурі. Розділити майно та передати їй у користування частину спільно нажитого майна, предметів побутового вжитку, а саме 1. Корпусний кухонний гарнітур який вміщає навесні шафи і тумби жовтого кольору з коричневими вставками на фасадних дверцятах виготовлений з ламінованого дсп, вартістю 1600 грн. 1.Духовка електрична червоного кольору, вартістю 180 грн. 2.Мікрохвильова піч «Самсунг» білого кольору, вартістю 1600 грн. 3.Холодильник «Альпія» білого кольору, вартістю 1500 грн. 4.М*які меблі диван зеленого кольору з жовтим візерунком, вартістю 1350 грн. 5.Прасувальна дошка, вартістю 160 грн. 6.Пральна машинка автомат, вартістю 2500 грн. 7.Телевізор «Рейнфорд», вартістю 700 грн, разом на загальну суму 9590 грн. Просить зобов»язати відповідача передати їй зазначене майно в натурі. Решту майна на суму 59508,00 грн залишити відповідачеві, стягнувши на її користь в якості компенсації половину від зазначеної суми. А також стягнути на її користь судові витрати в справі. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали. Запропонували варіант розподілу майна та його оцінку, погодилися із запропонованою відповідачем оцінкою деяких речей. Наполягали на задоволенні вимог в запропонованому варіанті розподілу майна в повному обсязі та стягненні судових витрат в справі пропорційно задоволеним вимогам. Позивачка запевняла, що кошти на придбання домоволодіння збирали сім»єю разом, а саме на її зарплатню сім»я харчувалася, а заробіток чоловіка та його пенсія по інвалідності відкладалися задля придбання нерухомості. Також тримали худобу, яку реалізовували. Заперечувала проти тверджень відповідача щодо отримання останнім грошових коштів для придбання житла від його матері та братів і тим самим неподільності спірного домоволодіння. Заперечувала позики чоловіком грошей в інтересах сім"ї. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково. Відповідач заперечував проти вимог позивача щодо рівних часток при розділі спірного домоволодіння, стверджував про отримання коштів для його придбання саме від його рідні, матері та братів, проте письмових доказів цього надати не зміг. Погодився із оцінкою майна і варіантом розподілу речей побутового вжитку, запропонованим позивачем, окрім домашньої худоби, наявність якої на момент розірвання сімейних стосунків взагалі заперечував. Свідок [PERSON]П пояснила, що знає сторони, як працьовиту сім»ю. Щодо придбання останніми житла та утримання домашньої худоби саме за період шлюбу знає, проте за які саме кошти придбано домоволодіння, їй не відомо. Скільки та якої саме худоби було також не знає. Після розірвання стосунків позивачка пішла з дому, проте ніякого майна не забирала. Свідок [PERSON]І підтвердив, що саме він, як попередній власник, за договором купівлі-продажу в 2007 році продав домоволодіння по вул.. Подборній 46 в с. Боровеньки відповідачеві в розстрочку. Гроші йому віддавав відповідач частинами в національній валюті по курсу долара на той час, остаточна сума склала 1800 доларів США. Чиї кошти використав відповідач йому не відомо. Свідок [PERSON]В та [PERSON]В, - рідні брати відповідача, стверджували, що саме вони та їх покійна нині мати надавали братові кошти у гривнях для придбання житла, скільки і коли пояснити не змогли, письмових документів не мають, особисто вони кошти не передавали. Стверджували, що гроші передавала мати. Обидва підтвердили, що в господарстві брата була худоба, проте яка саме, різновид,кількість та якість пояснити не змогли. Свідок [PERSON]В вказав, що приятелював зі сторонами. Знає, що останні придбали житловий будинок в селі саме після одруження, там і утримували якусь худобу. Вважає позивачку гарною господинею, працьовитою. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши надані сторонами докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.60, 69 , 70, 71 СК України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, набутого за час шлюбу, яке належить їм на праві спільної сумісної власності. При цьому частки майна дружини та чоловіка є рівними та діляться між ними в натурі, якщо подружжя не домовилось про інший порядок поділу. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, а речі для професійних занять, тому хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна є неможливим, допускається присудження грошової компенсації одному з подружжя за умови його згоди. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В судовому засіданні встановлено, і не оспорюється сторонами, що сторони були подружжям з 2003 року. Згідно чинного судового рішення шлюб між сторонами розірвано 28.11.2017 року, а подружні стосунки сторін припинені в квітні 2017 року (л.с.6). Шлюбного договору між сторонами не укладалося. Дітей подружжя немає. Згідно договору купівлі продажу житлового будинку від 22 травня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу [PERSON]М, реєстр № 613, право власності на спірний будинок №46, з побутовими будівлями та спорудами, розташований по вулиці Подборна в селі Боровеньки Кремінського району за обопільною згодою було зареєстровано за відповідачем. (лс69). З 28.01.2008 року й дотепер позивачка зареєстрована за даною адресою (ас7-9). Суд дійшов висновку, що спірне нерухоме майно придбано сторонами саме за спільні сімейні кошти, що випливає з пояснень позивачки, підтверджено даними трудових книжок сторін, довідками про інвалідність та отримувану пенсію відповідача та заробіток позивача (ас27-36,47-52), які свідчать, що у вказаний період обидва працювали, мали відповідний дохід. Суд критично відноситься до наданих відповідачем заперечень, показів його братів, як свідків, щодо надання ними та матір»ю відповідачеві коштів на придбання житла з огляду на відсутність допустимих доказів цього. Жоден із допитаних судом свідків особисто коштів відповідачеві не передавав, не зміг вказати конкретної суми та строків такої передачі. Визначена позивачкою в позовній заяві (лс 3-5) ціна позову щодо домоволодіння складає 100 тис. грн і, на переконання суду, вочевидь відповідає дійсній вартості спірного майна, з такою оцінкою погодилися й сторони. Суд зважує на те, що сторонами після деякого незначного компромісного узгодження визнається запропонований позивачем варіант розподілу речей побутового вжитку та відсутність спору щодо їх вартості. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про поділ майна наступним чином, залишити неподільну річ будинок в спільній частковій власності сторін, визнавши їх частки рівними, без виділу їх в натурі. Крім того, враховуючи погоджений сторонами варіант розподілу речей, суд вважає доцільним виділити позивачеві із спільного майна 1.Корпусний кухонний гарнітур, який складає навісні шафи і тумби жовтого кольору з коричневими вставками на фасадних дверцятах, виготовлений з ламінованого дсп, вартістю 1600 грн. 2. Духовка електрична червоного кольору, вартістю 50 грн. 3. Мікрохвильова піч «Самсунг» білого кольору, вартістю 1600 грн. 4. Холодильник «Альпія» білого кольору, вартістю 1500 грн. 5. М*які меблі: диван зеленого кольору з жовтим візерунком, вартістю 1350 грн. 6. Прасувальна дошка, вартістю 160 грн. 7. Пральна машинка автомат, вартістю 2500 грн. 8. Телевізор «Рейнфорд», вартістю 700 грн, 9. Стулки у кількості 3 шт. вартістю по 130 грн. за штуке на суму 390 грн. а разом на суму 9850 грн. Залишити увласності та користуванні відповідача [PERSON] одну другу частку домоволодіння №46 з відповідною часткою побутових будівель і споруд, розташованого по вулиці Подборна №46 в селі Боровеньки Кремінського району в Луганській області а також наступне майно: 1. М`який кухонний куток коричневого кольору, вартістю 300 грн. 2. Мультіварка сталевого кольору на 5 літрів, вартістю 1500 грн. 3. Морозильна камера білого кольору на шість лотків, вартістю 2999 грн. 4. Пральна машина активаторного типу «Таврія», вартістю 690 грн. 5. Телевізор плоский ЖК «Супра» чорного кольору, вартістю 2999 грн. 6. Мотоблок, дизель, синього кольору з навісним обладнанням та причепом сірого кольору, вартістю 22000 грн. 7. Мотоцикл з коляскою марки МТ, вартістю 2000 грн. 8. Пилесмокт «Самсунг» сірого кольору, вартістю 1600 грн. 9. Шафа для одежі, вартістю 90 грн. 10. Диван, вартістю 90 грн. а разом на суму 34268 грн. Слід стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію половини вартості залишеного позивачеві майна (побутових речей) у розмірі 17134 грн. На переконання суду, не є належним та допустимим доказом додана відповідачем розписка від 20.09.2016 року (ас70) надана ним брату [PERSON] на підтвердження нібито договору займу грошових коштів в сумі 3,5 доларів США в інтересах сім»ї, позаяк відповідачка щодо займу не була повідомлена взагалі, а із показань свідка [PERSON],- брата відповідача, випливає, що розписку було оформлено в період, коли він дізнався, що сторони розводяться, тобто не в дату в ній зазначену. Що суд розцінює, як намагання відповідача уникнути відповідальності за позовом, зменшивши компенсаційні виплати на користь позивачки. Щодо вимог позивачки про розподіл худоби та стягнення на її користь 10.тис.грн половини її вартості, то суд вважає, що позивачкою не надано жодних належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження факту існування такої (її кількості та якості) на момент припинення шлюбних відносин сторін. З цих підстав суд не бере до уваги довідку органу місцевого самоврядування (ас8) щодо існування у сторін підсобного господарства станом на 01.01.2017 року без зазначення її кількості та якості. Тому її вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial