Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 червня 2017 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований у Галицькому районі м. Львів, відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 179 від 10.06.2017 року. В шлюбі у них з відповідачем народилась одна дитина - [PERSON] , [INFO] . На протязі тривалого часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Тому 08 жовтня 2019 року відповідно до рішення Косівського районного суду шлюб між ними розірваний. Відповідно до рішення суду їх син [PERSON] залишився проживати із нею. В свою чергу відповідач в справі не бажає в добровільному порядку надавати їй матеріально-грошову допомогу на утримання їх спільного малолітнього сина [PERSON] . Таким чином, відповідач повністю усунувся від утримання та матеріального забезпечення дитини, не зважаючи на той факт, що вона проживає у важких матеріально-побутових умовах, не маючи постійного і стабільного доходу. Просить позов задоволити . Позивачка подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в сумі по 2500грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 06.11.2019 року про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З матеріалів справи вбачається, що за час перебування [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі у них народилася дитина - [PERSON] [INFO] . Копією свідоцтва про народження дитини, серії [NUMBER] від 10.11.2017 р. стверджується, що батьком дитини, [PERSON] [INFO] являється [PERSON] , відповідач в справі. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. А згідно зі ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як встановлено в судовому засіданні неповнолітня дитина [PERSON] [INFO] знаходиться повністю на утриманні матері. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами 1, 2 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.Відповідач є здоровою црацездатною особою. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач не має постійного місця роботи, приватним підприємцем не являється і має нерегулярний, мінливий дохід, інших утриманців , на даний час у відповідача немає. Таким чином, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] в сумі по 2500грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід присудити з 11.10.2019р., тобто з дня пред`явлення позивачкою вказаного позову. Як передбачено ч.1 п.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір. На підставі наведеного, ст.ст.141, 180-185, 191 СК України та

Outcome: approved