Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.12.2007 р. [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3000 доларів США грн. із сплатою 19,20 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому сторони передбачили право банку у будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Умов укладеного договору відповідач належним чином не виконав, у звязку із чим утворилася заборгованість, яка станом на 31.08.2015 року становить 7\~669,23 долари США. Тому просить стягнути вказану суму із боржника (відповідача), а також стягнути понесені банком судові витрати. Представник позивача у судовому засідання заявлені вимоги підтримав, пославшись на обставини викладені у позовній заяві, окрім цього вказав, що Верховний Суд у своїй постанові від 02.12.2015 року у справі №6-249цс15 прийшов до правового висновку, що у випадку неналежного виконання зобовязання проценти за кредитом та пеня за процентами підлягає стягненню у межах строку позовної давності. Тому просить позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, зазначивши, що строк позовної давності, враховуючи строк дії карки, який закінчився у грудні 2009 року та час внесення останнього платежу 30.06.2010 року, на момент предявлення позову сплив. Відтак просить суд такий застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Як вбачається із копії заяви [PERSON] від 17.12.2007 року, він ознайомився та погодився із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг (виконання робіт), а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Своїм підписом останній підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування у Приватбанку, а також його місцезнаходження та погодився, з тим, що підписана нию заява разом із Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, 17 грудня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 3\~000,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,6 % на місяць із розрахунку 360 днів у році. Умови та Правила визначають права та обов'язки сторін кредитного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов"язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до вимог ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У судовому засіданні встановлено, що внаслідок порушення позичальником строку та порядку погашення кредиту утворилася заборгованість у розмірі 7\~669,23 доларів США, що складається із: заборгованості за кредитом 2038,68 доларів США; 4268,05 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом; 974,82 долари США заборгованість за пенею та комісією; 23,61 долари США штраф (фіксована частина); 364,08 доларів США штраф (процентна складова). Зазначену суми сторонами не оспорюються. Так, відповідно до п. 3.2 Умов і Правил надання банківських послуг (далі Умови і Правила) клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку , і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. П. 9.12 Умов і Правил, які є невід'ємною частиною договору, передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, договір автоматично пролонговується на такий же строк. Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки\~\~(ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Також суд звертає увагу те, що відповідно до пунктів\~3.1.1, 5.4 Умов і правил граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH). При цьому у заяві [PERSON] від 17.12.2007 року також вказано, що термін дії кредитного ліміту збігається із терміном дії платіжної картки. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року (справа № 6-14 цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.\~\~ Крім цього, суд звертає увагу на те, що пролонгація\~\~договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладення договору на тих самих умовах, на яких він був укладений, із видачею нової платіжної картки із визначеним лімітом кредитних коштів (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 24 вересня 2014 року № 6-103цс14).\~\~ Своїх зобов'язань за договором від 17 грудня 2007 року відповідач не виконав. Із матеріалів справи встановлено, що дія картки виданої на виконання умов даного договору закінчилася 27.12.2009 року, з цього часу мав би починатися перебіг строку позовної давності. Однак із разрахунку заборгованості видно, що [PERSON] здійснив останній платіж 11.11.2010 року. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після\~\~переривання\~\~\~\~перебіг\~\~ позовної\~\~ давності\~\~ починається\~\~ заново (ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України). Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Вона застосовується до заборгованості за тілом кредиту та до заборгованості за відсотками за користування кредитом, передбаченими умовами договору. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, і заборгованість за тілом кредиту, і заборгованість за відсотками за користування кредитом, як і пеня за вказаними простроченими платежами, обраховані за період з 12.12.2007 р. по 31.08.2015 р. Водночас ч.1 ст. 1048 ЦК України говорить про те, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики і це встановлено умовами кредитного договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом та пеня за процентами підлягає стягненню з відповідача у межах позовної давності. Про це також вказано у правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-249цс15, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України, є обов`язковою для застосування. Таким чином, з врахування позовної давності до заборгованості за відсотками, пені за відсотками, їх слід обчислювати, починаючи з \-\-09.10.2012 р. (за попередні три роки перед зверненням до суду) по 25.03.2016 р. (час розгляду справи), а оскільки розрахунок зроблений по 31.08.2015 року, то по 31 серпня 2015 року, що складе 2056,22 доларів США процентів за користування кредитом, 102,81 доларів США пені за процентами та 500 грн. штрафу за кредитним договором, що в гривневому еквіваленті станом на 31.08.2015 року (так як просить позивач, оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог) становить 46\~228,26 грн. Вищевказаний розрахунок підтверджує факт того, що позивач знав про порушення свого права з 11.11.2010 р. (день здійснення останнього платежу), тому перебіг позовної давності слід обчислювати з 12.11.2010 року, однак звернувся до суду з даним позовом лише в 09.10.2015 року, тобто поза межами строку позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України) . З урахуванням позовної давності до заборгованості за тіло кредиту суд вважає, що у задоволенні даної вимоги слід відмовити. Також не підлягає до задоволення позовна вимога щодо стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, пенею та комісією поза межами строку позовної давності. Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку по часткове задоволення позову. Враховуючи часткове задоволення позову,

Outcome: partial