Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні, спілкуванні та визначення способу спілкування з дитиною. Свої вимоги мотивує тим, що з 19 квітня 2008 року по 15 червня 2012 року він з відповідачкою перебував у шлюбі. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. Зазначив, що перед розірванням шлюбу відповідачка забрала дитину та переїхала проживати до своїх батьків, крім того, не надає можливості спілкуватися з сином. Позивач вказав у позові, що неодноразово намагався врегулювати з відповідачкою питання щодо усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з сином, однак все марно. Посилаючись на викладені обставини, просив зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкод у спілкуванні із малолітнім сином [PERSON], [INFO], визначити дні побачень з дитиною: щосуботи та щонеділі з 08:00 години до 18:00 години без присутності матері та дозволити спілкуватися з сином та забирати його до себе додому. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04 листопада 2013 року залучено Службу у справах дітей Тетіївської районної державної адміністрації Київської області як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13 березня 2014 року, не виходячи до нарадчої кімнати, залучено Службу у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі. У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Пояснив, що на даний час відповідачка не надає можливості бачитися йому з сином, чинить перешкоди у спілкуванні з [PERSON]. Іноді він може зустрічатися з дитиною лише в дитсадку. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала частково. Зазначила, що вона не заперечує проти того, щоб дитина бачилася з батьком, однак раз у два тижні та у її присутності за її місцем проживання. Представники Служби у справах дітей Подільської РДА в м. Києві та Служби у справах дітей Тетіївської РДА Київської області у судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Направили до суду заяви, в яких просять розглядати справу у відсутність їх представника та при постановленні рішення врахувати права та інтереси малолітньої дитини (а.с. 152, 160). Представник Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації у судовому засіданні проти позову не заперечувала. Зазначила, що зі слів малолітнього [PERSON] було встановлено, що дитина бажає бачитися з батьком, а тому Служба не заперечує проти встановлення днів та годин зустрічей дитини з [PERSON], однак у присутності матері. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідачки, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19 квітня 2009 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15 червня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 6-7). Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 14 листопада 2012 року було визначено місце проживання малолітнього [PERSON] разом з матір'ю (а.с.10-12). З пояснень сторін та доказів наявних в матеріалах справи вбачається, що відповідачка з дитиною на даний момент проживає за адресою: [ADDRESS]. З акту обстеження умов проживання від 19 березня 2014 року вбачається, що кімната, в якій проживає дитина простора та світла, в наявності меблі за призначенням, побутова техніка. Дитина має відповідний одяг по сезону, в наявності дитяче приладдя, книжки та дитячі іграшки (а.с. 142). Як пояснила у судовому засіданні позивачка, [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад № 536. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики, наданої практичним психологом ДНЗ № 563 - в зв'язку з відсутністю єдиного стилю виховання, дитина егоцентрична та вибирає стиль власної поведінки самостійно, не прислухаючись до жодної з сторін, вербальна активність [PERSON] знижена, у зв'язку з наявністю страху і відсутністю безпеки (а.с. 101). Батько дитини [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. 21 березня 2014 року було складено акт обстеження житлово-побутових умов квартири відповідача, з якого вбачається, що санітарно-гігієнічні умови в квартирі відповідають нормі. Наявне сантехнічне обладнання, кухні укомплектована. В кімнаті є шафа, телевізор, комп'ютер, на підлозі килими, дитяче ліжко. [PERSON] спить на матраці, з його слів, колишня дружина - [PERSON] вивезла всі інші речі (а.с. 155). З пояснень сторін, а також з наданих ними письмових доказів, встановлено, що між сторонами склалися неприязні стосунки, у результаті яких у сторін виник спір з приводу визначення порядку спілкування та приймання участі у вихованні дитини позивачем. Згідно висновку Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 27 березня 2014 року вбачається, що визначено спосіб участі у вихованні та праві спілкування [PERSON] з сином [PERSON] щонеділі з 10.00 до 18.00 в присутності матері (а.с. 140-141). Крім того, відповідно до витягу із протоколу №11 від 11.06.2014 року комісія з питань захисту прав дитини Шевченківської РДА в м. Києві вирішили, що зустрічі батька з дитиною повинні відбуватися в присутності матері в громадських місцях та за місцем проживання дитини (а.с. 172-173). Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його приживання, тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин. що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Отже, із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. З урахуванням встановлених судом обставин, враховуючи висновок Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, а також варіанти можливого спілкування з дитиною батька запропоновані сторонами, виходячи з балансу інтересів дитини та її батьків, суд вважає за необхідне встановити наступний порядок участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні свого сина [PERSON] [PERSON]: щонеділі з 10:00 год до 18:00 год в присутності матері, вказані побачення проводити в громадських місцях та за місцем проживання дитини. Зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні [PERSON] з сином [PERSON]. Щодо позовних вимог про можливість спілкування з сином за місцем проживання позивача без присутності матері, що слід відмовити у цій частині заявлених позовних вимог. При цьому суд враховує, що дитина є малолітня та бере до уваги акт обстеження житлово-побутових умов місця проживання позивача. Із врахуванням віку малолітньої дитини, враховуючи його характеристику, виходячи з балансу інтересів дитини та її батька, суд дійшов висновку, що встановлення такого способу участі батька у вихованні дитини на даному етапі буде максимально відповідати інтересам [PERSON]. У разі зміни обставин, пов'язаних із віком дитини, при наявності спору між батьками, позивач не позбавлений можливості згідно вимог ст. 158 СК України звернутись до органу опіки та піклування для встановлення способів участі у вихованні дитини або згідно ст. 159 СК України знову звернутись до суду про визначення іншого способу його участі у вихованні дитини. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial