Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку та на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Зазначає, що 09.08.2016 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини фактично між сторонами припинені. Через відсутність взаєморозуміння, подальше сумісне життя і збереження сім`ї позивач вважає неможливим. Також вказувала, що дитина проживає з нею, відповідач матеріально спільній дитині не допомагає, участі у вихованні дитини не приймає, а тому у неї не має можливості самій утримувати малолітньою дочку. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 2500,00 грн. щомісячно та на утримання дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 3500,00 грн. щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 07.05.2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. До судового засідання позивачем було подано на адресу суду заяву, про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Від відповідача в судове засідання надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову визнає у повному обсязі. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі позивача та відповідача. Враховуючи, що сторони у справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, в порядку ч. 3 ст. 200 та ст. 206 ЦПК України, суд прийшов до висновку про ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 09.08.2016 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1506. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку: [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім`ю та відновити свої стосунки сторони не бажають. Згідно ст. ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України). Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів позивача та відповідача, та їх дитини, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 ст. 84 СК визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки [PERSON] відповідно до закону має право на утримання відповідачем до досягнення їх дитиною трьохрічного віку та потребує матеріальної допомоги, позовна вимога про стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьохрічного віку також підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, враховуючи найкращі інтереси дитини, суд приймає визнання позову відповідачем в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини, та приходить до висновку про задоволення вимог позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки в розмірі 3500,00 грн. щомісячно, починаючи з 26.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1536 грн. 80 коп. на користь держави за дві вимоги про стягнення аліментів, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved