Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від даного шлюбу є дитина: [PERSON] , 2014 року народження. Взаємні відносини з відповідачем ускладнились, немає взаєморозуміння. Фактично шлюбні відносини припинено. Відновлювати шлюбні відносини не бажає. Збереження сім`ї є неможливим та недоцільним. Просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище залишити « [PERSON] ». Ухвалою суду від 28.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Станом на 05.10.2020 відповідач відзив до суду не надіслав. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, просить його задовольнити, пояснила, що шлюбні відносини фактично припинені з початку 2020 року, збереження сім"ї є неможливим та недоцільним, не відповідає її інтересам та інтересам їхньої дитини, термін для примирення не потрібний. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу, пояснив, що відновлювати шлюбні відносини не бажає, термін для примирення не потрібний. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 14.01.2014 сторони уклали шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 01, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Монастирищенського районного управління юстиції у Черкаській області 14.01.2014 (а.с. 7). Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дитина: [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ст. 21 СК України шлюб - це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі змістом ст. 24 СК України добровільність шлюбу є однією з його основних засад. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до змісту положень ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. Позивач категорично налаштований на припинення шлюбних відносин, збереження шлюбу не відповідає його інтересам, фактично шлюбні відносини припинено з початку 2020 року, відповідач позов визнав, не бажає зберегти сім`ю. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved