Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Позивач звернулася до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. [PERSON]., мотивує позов тим, що згідно свідоцтв про народження та про зміну імені відповідач [PERSON] єїї батьком. Позивач зазначає, що вона, досягла повноліття, але продовжує навчання на 1 курсі денного відділення державної форми навчання історичного факультету Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г.Короленка, що доводиться довідкою вказаного навчального закладу №277/06 від 07.11.2017 року. В зв»язку з тим, що продовжує навчання, то потребує матеріальної допомоги від батька, який її добровільно не надає, в зв»язку з чим позивач і звернулася до суду з даним позовом. На підставі вище вказаного позивач прохає стягнути з відповідача, аліменти на свою користь, бо вона продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання, але не більше 23 років. Ухвалою суду від 05.03.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач [PERSON]., який належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та якому роз»яснено його право надіслати суду відзив на позовну заяву і всі наявні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, протягом строку, встановленого судом, подав до суду відзив на позов зазначивши, що позовні вимоги не визнає так як добровільно 26.02.2018 року сплатив 5 000, 00 грн. позивачу в рахунок аліментів та крім того постійно матеріально допомагає своєму хворому батьку [PERSON], в зв»язку з чим майже не має засобів для існування та враховуючи вищевикладене прохав відмовити в задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог. Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з викликом учасників справи до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд прийшов до висновку, про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно дост. 121 СК України права та обов»язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітню дитину, що продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, до досягнення нею двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження Серія [NUMBER] та копією свідоцтва про зміну імені Серія [NUMBER]. [PERSON]є студенткою 1-го курсу денного відділення державної форми навчання історичного факультету Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г.Короленка, що доводиться довідкою вказаного навчального закладу №277/06 від 07.11.2017 року. Отже, дочка відповідача [PERSON]потребує матеріальної допомоги, і ст.199 СК України прямо вказує на обов"язок батьків утримувати повнолітніх дочку чи сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач працездатний, працює керівником фізичного виховання в Баранівському професійному ліцеї, отже спроможний надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання. Доводи відповідача викладені у відзиві на позов про безпідставність позовних вимог не беруться судом до уваги, оскільки не доведені належними та допустимими доказами, так як з квитанції наданої позивачем про перерахунок 26.02.2018 року 5 000 00 грн. не відомо ким та кому переслані дані кошти також не надано жодних доказів того, що батько відповідача потребує матеріальної та сторонньої допомоги і перебуває на його утриманні. Відповівдно до ч.1 ст.6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Отже, вимога позивача в частині стягнення з відповідача, аліментів на її користь на її утримання, бо вона продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не підлягає задоволенню так як вона досягла повноліття, а отже втратила правовий статус дитини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків (доходів), щомісячно і до закінчення нею навчання, але не довше, ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років. Оскільки повнолітня дочка відповідача [PERSON] є студенткою 1-го курсу денного відділення державної форми навчання історичного факультету Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г.Короленка, аліменти слід присудити без врахування часу канікул. Відповідно до ст.79 ч.1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 05.03.2018року. Відповідно до ст. 430 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач звільнена від сплати судового збору та витрат, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 704, 80 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial