Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Процедура: 1. У листопаді 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 2500 грн. щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення сином повноліття, та додаткових витрат на малолітнього сина в розмірі 11025 грн. 2. Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 18 грудня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 3. Позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. 4. Відповідач подав до суду заяву про часткове визнання позову, судовий розгляд справи просив провести за його відсутності. 5. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 6. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Позиція позивача: 7. Позовні вимоги позивач, [PERSON] , мотивує тим, що рішенням Світловодського міськрайонного суду від 24 листопада 2015 року шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвано. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після розлучення син знаходиться на її утримання, проживає разом з нею, та зареєстрований з нею за адресою її мешкання: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки про склад сім`ї від 22 серпня 2016 року. Відповідно до посвідчення серія [NUMBER] , виданого Управлінням соціального захисту населення Крюківського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, її син є дитиною-інвалідом/інвалідом з дитинства, визнаним недієздатним, та потребує особливого лікування, виховання, догляду, умов життя, харчування оскількі також має офтальмологічне захворювання та рекомендовано дотримання зорового режиму, окуляри для постійного носіння. Дотримуючись рекомендацій лікаря, для лікування зору дитини 14 серпня 2019 року нею було придбано окуляри для зору, вартістю 1750 грн., що підтверджується товарним чеком № 2 від 14 серпня 2019 року та квитанцію з ПАТ КБ «ПриватБанк» № 252 від 14 серпня 2019 року. Крім того, у сина [PERSON] була гостра потреба лікування зубів, але, з урахуванням його психічних вад, а саме вираженим розладом мови з гіперкінетичним розладом поведінки, розладом уваги, що виражається у підвищеній рухливості, неконтрольованих рухах, дратівливості, істеричних нападах, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного хворого) від 12 вересня 2017 року, яку видано Кременчуцьким обласним психоневрологічним диспансером, звичайний процес лікування зубів є неможливим тому, 20 серпня 2019 року під час лікування зубів у лікаря-стоматолога щодо дитини була застосована седація (наркоз) на протягом чотирьох годин проводилося необхідне лікування зубів. Згідно акту виконаних робіт від 20 серпня 2019 року, який видано клінікою «Dental Studio» лікарем [PERSON] загальна вартість усіх проведених робіт з лікування зубів сина складає 20 300 грн. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] щомісячно у розмірі 2500 грн., починаючи від дня пред`явлення даного позову до досягнення дитиною повноліття, та Ѕ частини понесених на лікування сина додаткових витрат, у розмірі 11025 грн. 8. У відповіді на відзив позивачка зазначила, що згідно акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №3 від 20 серпня 2019 року замовником послуг є [PERSON] , мати [PERSON] , а виконавцем - ФОП [PERSON] (ЄДРПОУ [NUMBER] ), а роботу здав від Виконавця лікар [PERSON] , яка проводила лікування сина [PERSON] . Послуга у вигляді «лікування під медикаментозним сном» діагнозу «Множинний карієс» була надана 20 серпня 2019 року і загальна сума оплачених позивачем послуг складає 20300 грн. Вважає, що нею доведені факти, викладені у позовній заяві, а заперечення відповідача, викладені у відзиві не мають обгрунтування. У доповненнях до відповіді на відзив позивачка зазначила, що 10 липня 2019 року отримала від міської дитячої стоматологічної поліклінікі направлення відповідно до якого [PERSON] направлений на лікування зубів під седацією так як інше лікування є неможливим. Крім того, згідно довідки Кременчуцького обласного психоневрологічним диспансером від 13 серпня 2019 року [PERSON] перебуває під наглядом психіатра дитячого та за станом здоров`я на момент огляду протипоказань для стоматологічного втручання під седацією немає. 9. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач, [PERSON] , надала суду такі докази: - копію паспорта та ідентифікаційного коду позивача [PERSON] ; - копію паспорта відповідача [PERSON] ; - копію свідоцтва про народження [INFO] дитини [PERSON] ; - копію рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2015 року про розірвання шлюбу; - копію довідки про склад її сім`ї; - копію медичного висновку про дитину-інваліда віком до 18 років №28 від 01 листопада 2017 року; - копію довідки № 157 Кременчуцького обласного пхихоневрологічного диспансеру від 20 липня 2018 року; - копію посвідчення серія [NUMBER] на дитину з інвалідністю [PERSON] ; - копію довідки ТОВ «Офтальмологічний центр «Окулюс» м. Кременчук від 13.08.2019 року з товарним чеком № 2 від 14.08.2019 року та квитанцію з ПАТ КБ «ПриватБанк» № 252 від 14.08.2019 року; - копію виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного хворого) від 12.09.2017 року; - копію акту виконаних робіт від 20 серпня 2019 року; - копію довідки про доходи [PERSON] ; - план лікування [PERSON] від 01 серпня 2019 року; - акт прийому-передачі виконаних робіт від 20 серпня 2019 року на суму 20300 грн. щодо лікування множинного карієсу під медикаментозним сном; - квитанція №964381 від 20 серпня 2019 року про прийняття вартості стоматологічної послуги в сумі 20300 грн.; - акт виконаних робіт від 20 серпня 2019 року стоматологічних послуг [PERSON] на суму 20300 грн.; - скриншот з додатку Приват 24 на суму 1750 грн.; - фотознімки зубів [PERSON] до лікування та після лікування; - роздруківка смс-повідомлень; - копію направлення [PERSON] , 2012 року народження, на лікування зубів під седацією з діагнозом «Множинний карієс», так як інше лікування не можливе, яку видано 10 липня 2019 року міською дитячою стоматологічною поліклінікою; - копію довідки Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру видану [PERSON] 13 серпня 2019 року про те, що він перебуває під наглядом лікаря психіатра дитячого з жовтня 2017 року, має статус дитини з інвалідністю та за станом здоров`я протипоказань для стоматологічного втручання під седацією немає. Позиція відповідача : 10. Відповідач, [PERSON] , подав до суду відзив на позовну заяву та зазначив, що позовні вимоги він визнає частково. Вказав, що з 27 вересня 2016 року щомісячно надсилає кошти позивачці [PERSON] на утримання дитини, що підтверджується випискою ПАТ КБ «Приват Банк» від 23.12.2019 року. Будь-якого нерухомого майна на праві власності у нього немає, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Оскільки звертаючись з позовною заявою, позивач визначила спосіб стягнення з нього аліментів, а саме присудження у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн. та що такий розмір аліментів є достатнім для забезпечення дитини, враховуючи стан його здоров`я, він не заперечує проти стягнення з нього аліментів в зазаначеному розмірі. Також, оскільки позивач просить стягнути 1/2 частину додаткових витрат на придбання окулярів для зору у сумі 1750 грн., і вказані вимоги довела належними доказами, він не заперечує проти стягнення з нього 1/2 вказаних витрат. Щодо стягнення з нього додаткових витрат в розмірі 20300 грн. на лікування зубів сину, вказані вимоги він не визнає та вважає, що самостійні дії позивача стосовно вибору медичного закладу по лікуванню сина позбавили його можливості надати сину більш професійні послуги саме з урахуванням психічного стану дитини. Вважає, що самостійні дії позивача позбавляють саму дитину права на належну медичну допомогу, оскільки така медична допомога могла бути надана сину в державних і комунальних закладах охорони здоров`я безоплатно. В доповненні до відзиву від 10 березня 2020 року, та в заяві від 01 квітня 2020 року відповідач зазначив, що якщо суд визнає доводи позивача належними та обгрунтованими щодо стягнення з нього додаткових витрат, просив надати йому можливість виконати судове рішення щодо стягнення додаткових витрат через розстрочку виконання рішення уцій частині протягом шести місяців. 11. В обгрунтування своїх заперечень надав суду такі докази : копію виписки ПАТ КБ «Приват Банк» від 23.12.2019 року; інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 12. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяв позивача та відповідача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків. Встановлені судом обставини справи: 13. Позивач, [PERSON] та відповідач [PERSON] , є батьками [PERSON] , [INFO] . Малолітній [PERSON] проживає з матір`ю та знаходиться на її матеріальному забезпеченні. 14. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2015 року, яке набрало законної сили 05 грудня 2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 01 липня 2011 року, актовий запис № 410, розірвано. 15. Відповідно до посвідчення серія [NUMBER] , виданого Управлінням соціального захисту населення Крюківського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, [PERSON] є дитиною-інвалідом/інвалідом з дитинства, визнаним недієздатним. 16. Позивач, [PERSON] , проживає з дитиною у своїх батьків. 17. Позивач, [PERSON] , працює керівником гуртка ПАТ «Крюківського вагонобудівного заводу». 18. Малолітнього [PERSON] , 2012 року народження, 10 липня 2019 року міською дитячою стоматологічною поліклінікою направлено на лікування зубів під седацією з діагнозом «Множинний карієс», так як інше лікування не можливе. 19. Малолітній [PERSON] перебуває під наглядом лікаря психіатра-дитячого Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру з жовтня 2017 року та має статус дитини з інвалідністю, та за станом здоров`я протипоказань для стоматологічного втручання під седацією немає. 20. 01 серпня 2019 року лікарем стоматологом визначено план лікування [PERSON] . 21. Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт від 20 серпня 2019 року на суму 20300 грн. проведено лікування множинного карієсу під медикаментозним сном у [PERSON] . Вказаний факт підтверджується також фотознімками зубів [PERSON] до лікування та після лікування. 22. Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 3 від 20.08.2019 року вбачається, що замовником послуг є я, [PERSON] , мати [PERSON] , а виконавцем ФОП [PERSON] (ЄДРПОУ [NUMBER] ), а роботу здав від Виконавця лікар [PERSON] , яка проводила лікування [PERSON] . Послуга у вигляді «лікування під медикаментозним сном» діагнозу «Множинний карієс» була надана 20.08.2019 року і сума оплачених позивачем послуг складає 20300 грн. 23. Відповідно квитанції №964381 від 20 серпня 2019 року лікар стоматолог ФОП [PERSON] прийнято вартість стоматологічної послуги в розмірі 20300 грн. 24. Відповідно скриншоту з додатку Приват 24 позивач [PERSON] придбала окуляри для сина [PERSON] за 1750 грн. Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами. 25. У листопаді 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 2500 грн. щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення сином повноліття, та додаткових витрат в розмірі 11 025 грн. 26. Відповідач позовні вимоги визнав в частині стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. та стягнення додаткових витрат у розмірі 1/2 частини на придбання окулярів для зору у сумі 1750 грн. Просив відмовити в задоволенні вимог про стягнення з нього додаткових витрат, які понесено позивачкою та стоматологічне лікування сина, а в разі їх задоволення, просив розстрочити йому виконання рішення суду в цій частині на шість місяців. Оцінка суду: 27. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 28. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 29. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Отже, предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. 30. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 31. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. 32. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і виплачуються щомісячно. 33. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 34. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно до ст. 184 СК України не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 35. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Висновок суду: 36. Суд зауважує, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 37. Відповідач, [PERSON] , є батьком малолітнього [PERSON] , та позов в цій частині визнав. 38. Дитина після розлучення батьків проживає з позивачкою, [PERSON] , та знаходиться на її утриманні, вихованні та повному догляді. 39. Відповідач, [PERSON] , мешкає окремо від дитини, в іншому регіоні, а тому зобов"язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття шляхом щомісячної сплати аліментів на користь позивачки. 40. На підставі викладеного, суд визнає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів є обґрунтованими та доведеними, а тому їх слід задовольнити, та з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, в розмірі 2500 грн. починаючи з дня подання до суду позову про стягнення аліментів, тобто з 22 листопада 2019 року, і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] включно. Оцінка суду: 41. Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. 42. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). 43. Отже, це положення закону стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, хворобою дитини, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. 44. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. 45. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. 46. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. 47. Відповідно до постанови Верховного Судк України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Висновок суду: 48. Позивачкою в судовому засіданні доведено, що вона понесла додаткові витрати на малолітню дитину, а саме: на придбання сину окулярів для зору, вартістю 1750 грн.; на невідкладні стоматологічні послуги для сина, які здійснювалися за направленням медичної установи, загальною вартістю 20300 грн. 49. Вказані обставини, які викликали додаткові витрати на дитину, яка має інвалідність, суд визнає особливими, які пов`язані з хворобою дитини та станом здоров`я дитини. 50. Заявлені у відзиві аргументи відповідача проти задоволення позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на дитину, грунтуються на припущеннях, а тому на переконання суду та не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. 51. Встановлені у судовому розгляді фактичні обставини справи, переконують суд у тому, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] додаткових вимог на дитину доведені належними та допустимими доказами. 52. Оскільки батьки мають рівні права у вихованні та забезпечення дитини, з відповідача слід стягнути половину понесених додаткових витрат на дитину. 53. Всього позивачка, [PERSON] витралила на додаткові витрати на дитину 21050 грн., а тому Ѕ частину вказаних витрат, що становить 11025 грн., слід стягнути на її користь з відповідача. 54. Заява відповідача про розстрочку на шість місяців виконання рішення суду в частині стягнення на користь [PERSON] одаткових витрат на дитину на думку суду може бути задоволена. 55. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved