Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

У 2017 році позивач звернулась до суду з указаним позовом, зазначаючи, що з 17.09.1990 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох синів, старший син повнолітній, а молодший неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені остаточно у 2013 році. Основні причини розпаду сім'ї це погіршення взаємовідносин, діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю, не сумісні характери. На теперішній час сторони однією сім"єю не проживають, оскільки відповідач проживає з іншою жінкою, з нею виїхав на заробітки, з дітьми не спілкується, де відповідач перебуває на теперішній час позивачу не відомо. Оскільки шлюб існує формально позивач вважає їх подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливим. Посилаючись на викладене, позивач просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив. У зв'язку з цим, за згодою позивачки, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторонни по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 вересня 1990 року в Білокриницькій селищній раді В. Олександрійського району Херсонської області, актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох дорослих синів, наймолодший неповнолітній син - [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 6). Фактично сторони припинили шлюбно-сімейні відносини у 2013 році, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сумісного бюджету не мають, оскільки вони втратили почуття любові й поваги один до одного, у них постійно виникали сварки та непорозуміння. Майновий спір та спір щодо місця проживання дитини відсутній. Відповідач проживає з іншою жінкою, з нею виїхав на заробітки, з дітьми не спілкується, де відповідач перебуває на теперішній час позивачу не відомо. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між сторонами, оскільки вони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди на життя, втратили почуття любові й поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені та поновлені бути не можуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved