Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 05 квітня 2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], який зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 112, і проживала з ним однією сім'єю до листопада 2014 року. На даний час сторони не проживають разом, не ведуть спільне господарство, не мають сімейного бюджету. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки несумісні за характерами, мають різні інтереси, між ними постійно виникають конфлікти та суперечки, що негативно впливають на психіку їхніх малолітніх дітей. Відповідач не приділяє позивачу уваги, не цікавиться її життям, не приділяє уваги інтересам сім"ї, не приймає участі у вихованні дітей. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам та інтересам дітей. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність , позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належно , причини неявки суду невідомі . На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, взявши до уваги заяву позивача, вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.04.2014 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Шлюбні відносини між сторонами припинені з тієї причини, що спільне життя між ними не склалося, оскільки несумісні за характерами, мають різні інтереси, постійно виникають конфлікти та суперечки, що негативно впливають на психіку їхніх малолітніх дітей. На даний час сторони не проживають разом, не ведуть спільне господарство, не мають сімейного бюджету. Подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ст.105 , 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 24 СК України встановлено , що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвища подружжя після розірвання шлюбу, залишивши прізвище позивача [PERSON], відповідача [PERSON]. На підставі викладеного

Outcome: approved