Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором , мотивуючи свої вимоги тим , що згідно кредитного договору б/н від 03.10.2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав кредит у розмірі 2200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості. В порушення вимог чинного законодавства та умов кредитного договору , відповідач свої зобов»язання належним чином не виконав . У зв'язку з зазначеними порушеннями , станом на 30.09.2014 року за відповідачем склалася заборгованість 8197,26 , а саме : 1712, 83 грн. - заборгованість за кредитом; 5617,89 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом ; 500 грн. - штраф ( фіксована частина ) ; 366,54 грн. - штраф ( процентна складова ) . Представник позивача у засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі . Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечив, посилається на повне погашення кредиту, проте за давністю документально підтвердити погашенні не може, а тому просить застосувати строк позовної давності,про що подав письмову заяву. Дослідивши письмові докази по справі заслухавши відповідача, суд приходить до наступних висновків . Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець ) зобов»язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та умовах , встановлених договором , а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти . За умовами ст. 1050 ЦК України , якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики , він зобов»язаний сплатити розмір процентів на умовах встановлених договором . Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики , що залишилася та сплати процентів , належних йому , згідно ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться . Статтею 611 ЦК України визначено , що у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки , встановлені договором або законом , зокрема сплата неустойки . Згідно копії Банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» зареєстровано Національним банком України 19.03.1992 року за номером 92 , має право здійснювати банківські операції , що також підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 054809 та Довідкою АА № 241170 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України . Згідно кредитного договору б/н від 03.10.207 ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачу кредит у розмірі 2200 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості, на строк 12 місяців з 03.10.2007 по 10.10.2008. Згідно розрахунку заборгованості станом на на 30.09.2014 року за відповідачем склалася заборгованість 8197,83 . Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони перебували в договірних відносинах, відповідач при цьому стверджуює що він виконав належним чином свої зобов'язаня перед позивачем за кредитним договором , проте в зв»язку з спливом строку позовної давності не зберіг докази виконання, а тому просить застосувати позну давність та відмовити у задоволенні позову. При цьому суд виходить з положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається , як на підставу своїх вимог або заперечень. Посиланя позивача на умови та правила надання банківських послуг, як на положення договору укладеного сторонами, судом не сприймається, оскільки відсутнє підтвердження погодження вказаних умов боржником, а отже вони не охоплюються його волевиявленням. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що строк позовної давності щодо даних правовідносин сплив 10.10.2011, а отже з огляду на подану заяву про застосування строку позовної давності, у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з іншої сторони понесені нею судові витрати , пропорційно до розміру задоволених позовних вимог .

Outcome: dismissed