Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем 20 жовтня 2007 року уклала шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Вовченської сільської ради Турківського району Львівської області за актовим записом №12. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від свого обов'язку утримувати дітей, хоча є здоровою працездатною особою і працює у Приватній охоронній агенції "УЖ" та має стабільний дохід. Позивач змушена брати на себе забезпечення всіх потреб дітей, хоча сама доходів не має, оскільки весь свій час проводить з дітьми. На підставі ч.5 ст.279 ЦПК України справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні з розгляду справи по суті позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. У судовому засіданні з розгляду справи по суті відповідач [PERSON] пояснив, що з позовом згідний частково, а саме: згідний сплачувати аліменти в користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 40 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є [PERSON], а матір'ю - [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] Судом встановлено, що відповідач частково може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, які проживають з позивачем, що підтверджується довідкою про доходи відповідача №01/12-18 від 07.12.2018 року, виданою ПП "Приватна охоронна агенція "УЖ" , у якій зазначено, що за період з червня по листопад 2018 року [PERSON], займаючи посаду охоронника, отримав заробітну плату в розмірі 21869 грн. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Будучи батьком дітей, відповідач своїх дітей належним чином не утримує, хоча зобов'язаний це робити. При цьому суд виходить з того, що відповідач доказів про те, що він належним чином займається утримання своїх малолітніх дітей суду не надав. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач не бере належної участі в утриманні дітей. Оскільки відповідач, будучи батьком дітей, на даний час своїх дітей належним чином не утримує, хоча зобов'язаний це робити, то з нього на користь позивача необхідно стягнути аліменти. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, наявні правові підстави для визначення розміру аліментів з [PERSON] у твердій грошовій сумі щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. У той же час, суд виходить з того, що недостатній розмір заробітної плати не може жодним чином впливати на утримання дітей, оскільки державою встановлено мінімальний гарантований розмір аліментів - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який і просить стягнути позивач. Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини, встановленого прожиткового мінімуму на дітей відповідного суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. На підставі наведеного, врахувавши розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; те, що обов'язок утримувати дитину до досягнення повноліття покладений на обох батьків, враховуючи заяву позивача про уточнення позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов є підставним і обґрунтованим та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Крім того, відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України , під час ухвалення рішення суд вирішує розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до п.5 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. Разом з тим, суд приходить до висновку, у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Керуючи ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 274-279, 280-282, 430 ЦПК України та ст.ст.180-184 Сімейного кодексу України, суд, -

Outcome: approved