Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеною заявою посилаючись на те, 07.03.1995 року органом приватизації КСП «Жуківське» було видане Свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру [ADDRESS]. В Свідоцтві зазначено, що квартира належить на праві спільної часткової власності, по 1/6 частині кожному із співвласників - [PERSON] , [PERSON] , позивачці [PERSON] , третім особам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] . Після його смерті, належну йому частку у квартирі успадкувала його дружина [PERSON] , а відтак стала власником 1/3 частини квартири. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла своїй рідній дочці [PERSON] свою частку квартири [ADDRESS] . Позивачка спадщину за заповітом прийняла у встановленому законом порядку. Вона є єдиним спадкоємцем за заповітом. Позивачка [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Згурівської районної державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини за заповітом після смерті матері. Нотаріус відмовив у вчиненні відповідних нотаріальних дій, мотивуючи тим, що у Свідоцтві про право власності на житло по батькові [PERSON] зазначено зі скороченням, а саме « [PERSON] .». Отримати дублікат Свідоцтва без скорочень позивачка не має можливості, оскільки на даний час такий орган приватизації, як КСП «Жуківське» відсутній. Вищевказане унеможливлює реалізацію позивачкою її спадкових прав, а також перешкоджає їй, як власнику 1/6 частини квартири, вільно розпоряджатись своєю власністю. Тому позивачка просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу, яким є Свідоцтво про право власності на житло (квартира [ADDRESS] ), що видане 07.03.1995 року органом приватизації КСП «Жуківське» [PERSON] , померлій [INFO] та [PERSON] , померлому [INFO] , визнати за нею право власності на 1/3 частину квартира [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] та право власності на 1/6 цієї ж квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло. В підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність. У своїй заяві позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача Згурівської селищної ради Третяк Д. позовні вимоги визнала повністю, зазначивши про зрозумілість наслідків такого визнання. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проти задоволення позову не заперечували. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось. Суд визнав можливим розглядати справу без участі учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав. Оцінюючи докази по справі, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Обставини, викладені у позовній заяві підтверджуються письмовими доказами, дослідженими в підготовчому судовому засіданні. 07.03.1995 року органом приватизації КСП «Жуківське» було видане Свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру [ADDRESS]. Квартира належить на праві спільної часткової власності, в рівних долях кожному по 1/6 частині - [PERSON] , [PERSON] , позивачці [PERSON] , третім особам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У свідоцтві про право власності на житло визначено, що спірна квартира належить на праві спільної сумісної власності громадянину [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Тобто вказане свідоцтво містить скорочення по батькові співвласників (а.с. 19 - копія свідоцтва про право власності на житло, а.с. 20 - копія довідки). Згідно рішення Згурівського районного суду Київської області від 09.11.2020 року у справі № 365/369/20, встановлено, що правовстановлюючий документ, яким є Свідоцтво про право власності на житло належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.25-29 - копія рішення суду, а.с.30 - копія ухвали про виправлення описки). Відповідно до ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на 01.07.2004 року) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. [INFO] померла [PERSON] , яка була зареєстрована та до своєї смерті проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16 - копія свідоцтва про смерть, а.с. 5 - копія довідки про перейменування вулиці). За життя [PERSON] склала заповіт, у якому заповіла своїй рідній дочці, [PERSON] , все своє майно (а.с. 13 - копія заповіту, а.с.6 - копія свідоцтва про народження). До складу спадщини входить частка у праві власності на квартиру [ADDRESS] , а саме 1/6 частина, що належала [PERSON] згідно Свідоцтва та 1/6 частина, що була успадкована нею після смерті чоловіка [PERSON] , загалом - 1/3 частина спірної квартири (а.с.12 - копія свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] , а.с.15 - копія свідоцтва про смерть [PERSON] , померлого [INFO] , а.с. 21 - копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а.с.22 - копія свідоцтва про право на спадщину за законом, а.с.23 - копія технічного паспорту на квартиру, а.с.49-61 - копія спадкової справи № 294/2004 до майна померлого [INFO] [PERSON] ). Позивачка спадщину у встановленому законом порядку прийняла, її спадкові права ніким не оспорюються, інші спадкоємці не встановлені (а.с. 62-102 - копія спадкової справи № 100/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] ). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Орган приватизації КСП «Жуківське» на даний час не існує (а.с. 24 - архівний витяг), тому заявники не можуть отримати нове Свідоцтво чи внести зміни до Свідоцтва. Позивачка [PERSON] звернулася до Згурівської районної державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку у праві власності на спірну квартиру. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у наданому [PERSON] . Свідоцтві про право власності на житло наявне скорочення імен та по батькові власників житла, та рекомендовано звернутись до Згурівського районного суду Київської області для вирішення даного питання (а.с.18 - копія нотаріальної відмови). Згідно п.п. 4.15, 4.18 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства Юстиції від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, захистити свої спадкові права інакше, як на підставі рішення суду позивачка не має змоги Також через вказані невідповідності у правовстановлюючому документі, право власності позивачки не визнається іншими особами. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами. Передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З огляду на вище вказане, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та право власності на 1/6 частину цієї ж квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 07.03.1995 року органом приватизації КСП «Жуківське». В задоволенні решти заявлених вимог, суд вважає за необхідне відмовити, виходячи з наступного. В ході судового розгляду судом встановлено, що Свідоцтво про право власності на житло видане на [PERSON] та [PERSON] , які на даний час померли, а тому суд обмежується констатацією цих обставин в мотивувальній частині рішення.

Outcome: partial