Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 11345,68 грн. та моральну шкоду у розмірі 3000 грн.; стягнути з [PERSON] на свою користь судові витрати по справі у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що 10 серпня 2011 року відповідач [PERSON] позичив 3000 грн. у [PERSON], про що була складена розписка, а вона виступила поручителем. Борг відповідач до вказаної в розписці дати не повернув. Тому вона була вимушена повернути борг. 22.02.2012 року між відповідачем та ТОВ «Служба швидкого кредитування» було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідач отримав кошти в сумі 500 грн. Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 970 грн. 20.01.2014 року між відповідачем та ТОВ «Споживчий центр» було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідач отримав кошти в сумі 800 грн. Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 2375,68 грн., яку вона вимушена сплачувати. Відповідач є її сином, який у 2007 році закінчив навчання, ніде не працює, веде аморальний образ життя, грошові кошти на продукти харчування та сплату комунальних послуг їй не надає. Тому вона просить стягнути з відповідача в рахунок погашення оплати житлово-комунальних послуг з 2008 року по 2013 рік 5000 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього 3000 грн. в рахунок погашення позивачем боргу перед [PERSON]; стягнення з нього 2375 грн. в рахунок погашення заборгованості перед ТОВ «Споживчий центр». Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов частково обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] передала відповідачу у борг грошові кошти у сумі 3000 грн., а відповідач зобов'язався повернути позивачу вказану суму через чотири місяці. Позивач [PERSON] на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання перед [PERSON] відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що підтверджується борговою розпискою від 10.08.2011 р. Відповідач [PERSON] зобов'язання за договором займу не виконав. Позивач, як поручитель повернула [PERSON] грошові кошти в сумі 3000 грн., що підтверджується розпискою від 25.05.2012 року. Відповідно до кредитного договору № 3944 від 09.02.2012 року, ТОВ «Служба швидкого кредитування» було надано кредит відповідачеві у розмірі 500 гривень строком до 22.02.2012 року. Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 970 грн. Позивач [PERSON] виконала зобов'язання перед ТОВ «Служба швидкого кредитування» та сплатила заборгованість за вищевказаним договором в сумі 970 грн. Ці обставини підтверджуються кредитним договором № 3944 від 09.02.2012 року, розрахунком заборгованості ТОВ «Служба швидкого кредитування», квитанціями до прибуткового касового ордеру від 06.04.2012 року, 16.05.2012 року, 26.05.2012 року, 07.05.2012 року. Крім того, відповідно до кредитного договору № 20.01.2014-000000767 від 20.01.2014 року, ТОВ «Споживчий центр» було надано кредит [PERSON] у розмірі 800 гривень. В порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 2375,68 грн. Позивач [PERSON] виконала зобов'язання перед ТОВ «Споживчий центр» та сплатила заборгованість за вищевказаним договором в сумі 2375,68 грн. Ці обставини підтверджуються договором № 000002548 про внесення змін до кредитного договору № 20.01.2014-000000767 від 20.01.2014 року, листом ТОВ «Споживчий центр» про відсутність у [PERSON] заборгованості перед позикодавцем, квитанціями до прибуткового касового ордеру від 14.04.2014 року, та визнані сторонами в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу статей 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки. Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми сплачених останньою комунальних платежів, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні цих позовних вимог, оскільки позивачем по справі не надано доказів оплати вказаних комунальних послуг. Вирішуючи позов у частині стягнення моральної шкоди, суд вважає, що дані вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України „ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 р. № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно зі ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Проте, позивачем не надано доказів стосовно заподіяної їй шкоди, яка б призвела до моральних страждань, потягла за собою втрату нормальних життєвих зв'язків, і яка вимагала від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. При подачі позовної заяви позивачем було витрачено 243,60 грн. на оплату судового збору на користь держави, і ця сума відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі ст.ст. 525, 526, 610, 611, 1167, 1191 ЦК України,

Outcome: partial