Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У вересні 2012 року надійшла до суду позовна заява Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], третя особа Шевченківське РУ ГУМВС України у м. Києві про визнання недійсної реєстрації місця проживання, розірвання договору найму, виселення без надання іншого жилого приміщення, стягнення неустойки. Позивач зазначав, що Колективне підприємство «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України» (Приватне підприємство «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України» після реорганізації) (далі ПП «Сільські вісті»), як юридична особа, власником якого був [PERSON], придбала квартиру [ADDRESS] за договором міни 28.12.2004 року, посвідченим Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 28.12.2004 року, зареєстрованим у Державному Реєстрі правочинів. У 2006 році у квартиру тимчасово вселилась сім'я [PERSON] з дозволу на той час власника ПП «Сільські Вісті» [PERSON] Згодом з ними укладено договір найму 10.04.2012 року на строк 3 місяці, який був у односторонньому порядку продовжений відповідачем. Наймач із сім'єю був зареєстрований у цьому приміщенні без згоди позивача, про що останній дізнався у березні 2012 року. Посилаючись на відмову відповідача звільнити квартиру, позивач звернуся до суду з позовом про розірвання договору найму, визнання недійсною реєстрації сім'ї [PERSON] у цій квартирі, їх виселення без надання іншого житла та стягнення неустойки. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2013 року, (а.с. 109, т.-1) залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 16 липня 2013 року (а.с. 157, т.-1) позов задоволено частково, виселено відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], з квартири [ADDRESS] без надання іншого приміщення відповідачам. Стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] неустойку у сумі 4000 грн. та судові витрати. У решті позову відмовлено. Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 жовтня 2013 року судові рішення скасовані та передано справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.(а.с. 203, т.-1) У грудні 2013 року позивач уточнив позовні вимоги та просив суд усунути перешкоди у здійсненні позивачем права на володіння, користування та розпорядження квартирою шляхом виселення відповідачів без надання іншого жилого приміщення та стягнути неустойку у сумі 34.000 грн. (а.с. 216, т.-1) У січні 2014 року [PERSON] звернулась із зустрічним позовом до Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України» про визнання недійсним договору найму, (а.с. 239, том-1) Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 30 липня 2013 року у задоволенні позову Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України» та зустрічного позову [PERSON] до Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України про визнання недійсним договору найму відмовлено. (а.с. 49, том 2). Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року за касаційною скаргою Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України судові рішення скасовані у частині позову Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України» до відповідачів про усунення перешкод, виселення та стягнення неустойки, справу за цим позовом передано на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. (а.с. 132, том-2). Ухвалою судді від 30 січня 2015 року відкрито провадження у справі за позовом Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України до [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, виселення відповідачів без надання іншого жилого приміщення та стягнення неустойки. (а.с. 136, т-2) У березні 2015 року позивач звернувся із заявою про зміну підстав позову та зменшення позовних вимог, а саме просив усунути перешкоди у здійсненні позивачем права на володіння користування та розпорядження квартирою шляхом виселення відповідачів без надання іншого жилого приміщення (а.с. 164-172). Позивач зазначав, що вважає доведеним визнання обома сторонами факт вселення відповідачів у спірну квартиру та їх реєстрації за згодою власника квартири [PERSON], що також підтверджено рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 квітня 2013 року, за позовом відповідачки до ПП «Сільські вісті» про стягнення безпідставно отриманих останнім коштів. (а.с. 168) Оскільки згода попереднього власника на вселення, реєстрацію місця проживання [PERSON] по суті є дозволом власника на тимчасове безоплатне проживання у спірній квартирі, відповідачі згідно із ст.98 ЖК України є тимчасовими жильцями, які не є членами сім'ї [PERSON]. Після смерті [PERSON] позивачем укладено з [PERSON] договір найму 10.04.2012 року на строк 3 місяці, який у односторонньому порядку продовжений відповідачем, незважаючи на те, що Наймач із сім'єю був зареєстрований у цьому приміщенні без згоди позивача, про що останній дізнався у березні 2012 року. Підписання 10.04.2012 року Акту приймання-передачі квартири до Договору найму призвело до зміни статусу відповідачів, а саме [PERSON] замість тимчасового жильця стала наймачем, а інші члени її сім'ї особами, що проживають з наймачем. В письмових запереченнях [PERSON] зазначено, що право користування квартирою виникло у Відповідачів у 2006 році, а не у 2012 році, коли був укладений договір оренди квартири. При цьому, у 2012 році всі відповідачі вже 6 років як проживали в квартирі, нікуди з квартири не виїжджали, а укладення договору оренди було лише бажанням представника нового власника будь-яким шляхом виселити відповідачів з квартири. Договір оренди від 10.04.2012 року був припинений направленням відповідачці [PERSON] вимоги про небажання Орендаря укладати договір на новий строк. При цьому, слід зазначити, що договір оренди квартири від 10.04.2012 року, укладений між Приватним підприємством «Загальнополітична газета «Сільські вісті» та [PERSON], не був підписаний іншими відповідачами: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідачі з 2006 року зареєстровані в даній квартирі, що підтверджує факт згоди власника на проживання в квартирі. У письмових запереченнях, наданих у червні 2015 року відповідач [PERSON] посилалася на тривале проживання у спірній квартирі, реєстрацію проживання сім'ї в установленому порядку. Посилаючись на положення статей Цивільного Кодексу України щодо підстав виселення та припинення договору найму у виключних випадках, вважає дії позивача, як недобросовісні, були направлені на звільнення квартири її сім'єю, яка правомірно набула право на житло, як наймачі. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України» до [PERSON], та інших про усунення перешкод у здійсненні права на володіння користування та розпорядження квартирою [ADDRESS] шляхом виселення відповідачки та членів її сім'ї без надання іншого жилого приміщення. Додатково усно зазначила, що стаття 811 ЦК України встановлює, що договір найму житла укладається у письмовій формі. Договір було укладено лише з [PERSON], при цьому щодо членів її сім'ї договору не було. Позивач зазначила, що жодних інших застережень щодо форми договору чи порядку його реєстрації цивільне законодавство не передбачає. Законодавство також не передбачає і державної реєстрації такого виду правочинів. Тому позивачем реєстрація договору найму від 10.04.2012 року, не здійснювалась у виконкомі райради. Відповідач у судовому засіданні підтримала викладені доводи про позовних вимог у письмових запереченнях, та обставини, зазначені нею, які підтверджують її право на проживання у цій квартирі. Представник відповідача у судовому засіданні підтримала заперечення відповідачки, вважає її пояснення обґрунтованими на законі і підстав для виселення сім'ї не вбачається. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'являлися, [PERSON] [PERSON] у письмових заявах проти позову заперечили, просили розглядати справу у їх відсутності. Відповідачі належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Суд заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, 28 грудня 2004 року між Колективним підприємством - «Загальнополітичне видання «Сільські вісті» газета захисту інтересів селян України» з однієї сторони та [PERSON] та [PERSON], з другої сторони укладено договір міни, внаслідок якого стороні-1 відчужена стороною-2 квартира [ADDRESS] власниками якої вони є. Стороні-2 була відчужена квартира [ADDRESS] Договір посвідчено 28 грудня 2004 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кашубою О.Б. Державна реєстрація зазначеного правочину за № 419459 була здійснена 28.12.2004 року, що підтверджено Витягом із Державного реєстру правочинів. 29.11.2005 року. На підставі договору міни від 28.12.2004 року ПП «Сільські вісті» набуло право власності на квартиру [ADDRESS]. Право власності ПП «Сільські вісті» на вказану квартиру було зареєстроване в КМБТІ 22.02.2005 року, про що зроблений у реєстрову книгу № д. 1000-14, за реєстровим №2260. Приватне підприємство «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України» зареєструвало право власності на вказану квартиру 18.11.2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майна. Станом на 26.03.2015 року зазначена квартира перебуває у власності ПП «Сільські вісті», що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Встановлено, що внаслідок зміни організаційно-правової форми управління Колективне підприємство - «Загальнополітичне видання «Сільські вісті» газета захисту інтересів селян України» стало Приватним підприємством «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України». Приватне підприємство «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України» є правонаступником всього майна, прав та обов'язків (а.с. 12-13, том I) . Відповідно до статті 1 Статуту власником Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України» був [PERSON]. В 2006 році [PERSON] разом зі своїми доньками за згодою власника Підприємства [PERSON], вселилися до квартири [ADDRESS] (житлова площа 49,00 кв.м.; загальна площа 76,00 м., 4 кімнати), що належить на праві власності ПП «Сільські вісті». Докази про згоду попереднього власника ПП «Сільські вісті» [PERSON] на вселення відповідача в архіві відсутні, як відсутні в архіві Підприємства також і відомості щодо надання згоди власника житлового приміщення на реєстрацію вказаних вище осіб за адресою: [ADDRESS] (а.с. 28, т.1), Як вбачається з відповіді Шевченківського районного управлінням юстиції Головного управління внутрішніх справ м. Києва від 10.10.2012 року на лист №125 ПП «Сільські вісті» від 05.09.12 року встановити підстави реєстрації [PERSON] та її дочок за зазначеною адресою не можливо, оскільки документи знищені у зв'язку з закінченням архівного терміну їх зберігання (а.с. 67, том II). За змістом ст.99 ЖК України тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання, але відповідачі, як тимчасові жильці не набули право на постійне проживання, незважаючи на посилання [PERSON] щодо реєстрації сім'ї у квартирі. Водночас з огляду на обставини справи, суд вважає, що на вселення [PERSON] з сім'єю була згода попереднього власника [PERSON], як дозвіл на тимчасове проживання у наданому приміщенні. У грудні 2009 року власник ПП «Сільські вісті» [PERSON] помер. Власником Підприємства став [PERSON], як спадкоємець майна померлого [PERSON]. Також [PERSON] є директором ПП «Сільські вісті» з 11.03.2009 року. Між Приватним підприємством «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України» та [PERSON] 10.04.2012 року було укладено договір найму квартири [ADDRESS] строком на три місяці для проживання відповідачки з її сім'єю, який був підписаний позивачем та як наймачем [PERSON]. Згідно із ст.810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. (ч.1) До договору найму житла, крім найму житла, що є об'єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. (ч.3) Пунктом 3.2 договору найму від 10.04.2012 року, укладеного між сторонами, передбачено, якщо жодна із сторін протягом місяця до закінчення терміну договору не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, він вважається продовженим на строк встановлений у п.3.1 договору на тих самих умовах. Як встановлено судом [PERSON] отримала повідомлення 24 травня 2012 року про відсутність наміру позивача продовжувати строк дії договору, отже по закінченню зазначеного строку 21 травня 2012 року на підставі п 3.2 договору відповідачу, як стороні договору надіслано рекомендованою кореспонденцією про відмову від договору та претензією передати позивачу об'єкт майна та майно і забезпечити виїзд осіб, які проживали разом із відповідачем у цій квартирі. Позивач мала виконати після закінчення договору найму зобов'язання передбачені п.6.1 договору, тобто повернути наймодавцю об'єкт найму та інше його майно, яке у неї знаходиться, протягом 7-ми днів. А також виконати зобов'язання передбачені п.6.1 щодо звільнення об'єкту найму та забезпечити виїзд членів сім'ї . Посилання у запереченнях відповідачки про недотримання при укладенні договору найму передбачених положеннями статей, які регулюють відносини наймача та наймодавця спростовуються змістом положень вищенаведених статей. Як передбачено ст.821 ЦК про строк договору найму житла цей договір укладається на строк, встановлений договором. (ч.1) До договору найму житла, укладеного на строк до одного року (короткостроковий найм), не застосовуються положення частини першої статті 816 ЦК, (У договорі найму житла мають бути вказані особи, які проживатимуть разом із наймачем. Ці особи набувають рівних з наймачем прав та обов'язків щодо користування житлом.) Положення статті 818 та статей 822-824 цього Кодексу, якими надані певні права наймачам, які уклали договір на строк більше року, у тому числі, переважні права наймача на житло та користування житлом. Частина 1 ст. 822 ЦК у разі спливу строку договору найму житла наймач має переважне право на укладення договору найму житла на новий строк, що не може поширюватись на відносини за договором найму, укладеним на строк до 1 одного року. Враховуючи вищенаведені положення законодавства, відповідач, отримавши повідомлення про відсутність у позивача наміру про продовження строку договору, зобов'язаний звільнити приміщення разом із членами його сім'ї. Таким чином суд дійшов висновку про задоволення позову Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України» та зобов'язати відповідача усунути перешкоди у здійсненні Приватним підприємством «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України» права на володіння, користування і розпорядженні квартирою [ADDRESS] виселити [PERSON] та членів її сімї з квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Суд також вирішив питання повернення судового збору згідно із ст.88 ЦПК України. Водночас, суд вважає враховуючи настання холодів на час набрання рішенням законної сили, згідно із ч. 1 ст. 217 ЦПК Україна надати відстрочку виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2015 року про виселення [PERSON], та членів її сім"ї з квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення до 01 квітня 2016 року. З огляду на викладене та на підставі ст.ст. 810, 812, 815, 816, 821 ЦК України та

Outcome: approved