Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди, завданих дорожньо - транспортною пригодою. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 09.09.2018 року, о 10.00 год., він керував автомобілем BMW 320D, н.з. [NUMBER] . Рухався по автодорозі Р-73, з боку м.Нікополь Дніпропетровської області у напрямку м.Дніпро із швидкістю близько 70 км/год. На 52 км + 300 м. вказаної автодороги він потрапив у яму, після чого автомобіль став некерованим, змістився ліворуч та виїхав за межі проїзної частини у кювет і перевернувся. Внаслідок ДТП він отримав легкі тілесні ушкодження, а автомобіль BMW 320D, н.з. [NUMBER] отримав значні механічні пошкодження. За фактом скоєння ДТП слідчим відділом Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області було розпочато кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017040340003917 від 10.09.2017 року. 29.12.2017 року слідчим СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області рядовим поліції Шарандою Є.В. було винесено постанову про закриття кримінального провадження, в якій зазначено про необхідність встановити та притягнути до адміністративної відповідальності посадову особу, яка порушила правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автодороги Р-73, що призвело до скоєння ДТП. Відповідальним за своєчасне виявлення перешкод дорожнього руху та їх усунення, підтримання безпечних умов руху на державних автомобільних дорогах загального користування, технічний нагляд за станом доріг, організацію будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування є Служба автомобільних доріг у Дніпропетровській області. Проте, станом на 10 годину 09.09.2018 року покладені на відповідача обов`язки не були ним виконані, що спричинило невідповідність стану дорожнього покриття встановленим технічним вимогам та стандартам. На ділянці дороги «Дніпро-Нікополь», на якій належний позивачу транспортний засіб став некерованим, змістився ліворуч, виїхав за межі проїзної частини у кювет та перевернувся, була яма на 52 км + 300 м., що стала безпосередньою причиною настання ДТП. Протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.140 КУпАП, виявлене 09.09.2018 року, стосовно відповідальної посадової особи Служби автомобільних доріг, з вини якої транспортному засобу [PERSON] спричинено пошкодження, працівниками УПП в м.Кривий Ріг ДПП було складено у відношенні заступника начальника служби з ремонту та експлуатаційоного утримання Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області [PERSON] та направлено на розгляд до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення БД № 101685, складеного старшим інспектором ВБДР УПП в м.Кривий Ріг капітаном поліції [PERSON] , 09.09.2017 року, о 10.00 год., на 52 км + 300 м. а/д Р-73 «від а/д Н-08 - Нікополь», будучи відповідальною посадовою особою за експлуатаційний стан та утримання а/д Р-73, заступником начальника Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області Лебединським І.Л. не вжито своєчасних заходів щодо ліквідації аварійної вибоїни, розміром: ширина - 2,3 м., довжина - 1,8 м., глибина - 0,12 м. в межах проїзної частини автодороги, відповідно до загальних правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та призвело до скоєння ДТП за участю автомобіля БМВ, н/з ТКА08РС під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого водій отримав тілесні ушкодження, автомобіль отримав механічні пошкодження, чим заподіяна матеріальна шкода. Тим самим [PERSON] порушив п.3.1.1., п.3.1.2. ДСТУ 3587-97, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.140 КУпАП - порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд. 10.07.2018 року суддя Нікопольського міськрайонного суду Клименко І.В. розглянула справу про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON] за ч.4 ст.140 КУпАП. Згідно постанови, суд дійшов висновку, що саме [PERSON] як відповідальна посадова особа за експлуатаційний стан та утримання Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області зобов`язаний був здійснювати розвиток та утримання існуючої мережі автомобільних доріг загального користування у межах фінансових ресурсів на поточний рік, а при виконанні робіт по усуненню ямковості на автомобільних дорогах вживати заходів для установки відповідних попереджувальних знаків. Тому, суддя, виходячи з викладених обставин в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, вважав, що в діях [PERSON] вбачається склад правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, оскільки, відповідно до п.1.5 Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, тобто учасники дорожнього руху і посадові особи у процесі руху або при його забезпеченні (утримання доріг та їх облаштуванні) своїми діями повинні намагатися звести негативні наслідки до мінімуму. Однак, разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення. Тому, у зв`язку із закінченням на день розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, провадження у справі відносно [PERSON] було закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальністю. Постанова Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.07.2018 року по справі про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] за ч.4 ст.140 КУпАП набула чинності 21.07.2018 року. Складений 09.09.2018 року на місці ДТП акт обстеження дорожнього покриття, а також схема про умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху, в повній мірі відповідають принципу належності та допустимості доказів, бо стан автошляху, причини його невідповідності технічним вимогам та стандартам, причинно - наслідковий зв`язок між наявністю перешкод дорожньому руху на ділянці автодороги та настанням ДТП відображено саме в цих документах. Внаслідок ДТП, яка мала місце 09.09.2017 року, о 10.00 год., на 52 км + 300 м. а/д Р-73 «від а/д Н-08 - Нікополь», його автомобіль BMW 320D н.з. [NUMBER] отримав значні механічні пошкодження. Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення величини матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу внаслідок ДТП № 751, складеного 11.12.2017 року судовим експертом Печерицею Геннадієм Васильовичем, ринкова вартість (С) на період до моменту пригоди КТЗ - автомобіля «BMW 320D», реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер ( VIN ) - [NUMBER] , який належить [PERSON] , співвласником є [PERSON] , пошкодженого в наслідок ДТП 09.09.2017 року, становить: С = 179 038, 33 грн. Вартість відновлювального ремонту (Сврз), з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (Ез), необхідного КТЗ - автомобілю «BMW 320D», реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер ( VIN ) - [NUMBER] , який належить [PERSON] , співвласником є [PERSON] , пошкодженого в наслідок ДТП 09.09.2017 року, становить: Сврз = 143 788, 55 грн. Величина матеріального збитку (У), завданого власнику КТЗ - автомобіля «BMW 320D», реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер ( VIN ) - [NUMBER] , який належить [PERSON] , співвласником є [PERSON] , пошкодженого в наслідок ДТП 09.09.2017 року, становить: У = С = 179 038, 33 грн. Також, згідно товарного чека № 751 від 11.12.2017 року, ним було сплачено 1 700, 00 грн. за послуги судового експерта Печериці Г.В. з визначення розміру завданої матеріальної шкоди, що є реальними збитками, які він поніс та вважає, що вони повинні бути стягнуті із Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області. Крім того, неправомірною бездіяльністю відповідача щодо забезпечення учасникам дорожнього руху безпечних умов користування автодорогою, що призвела до настання ДТП, йому завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із знищенням автомобіля BMW 320D, н.з. [NUMBER] , співвласником якого він є. Так, відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення величини матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу в наслідок ДТП № 751, складеного 11.12.2017 року судовим експертом Печерицею Г.В. , вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW 320D, н.з. [NUMBER] (Свр = 315774,97грн.) є більшою, ніж його ринкова вартість (С = 179 038, 33 грн.), а тому автомобіль економічно відновлювати є не доцільним. Крім того, з дня пригоди, внаслідок якої було знищено автомобіль BMW 320D н.з. [NUMBER] , минуло вже більше року. Весь цей час він був позбавлений можливості реалізовувати свої права як співвласник цього автомобіля (керувати та розпоряджатися автомобілем), змушений витримувати незручності у пересуванні, оскільки тепер доводиться користуватися громадським транспортом, а у разі необхідності виїхати за межі міста доводиться наймати автотранспорт. Оскільки автомобіль був єдиним транспортом його сім`ї, ці самі незручності доводиться переживати й усій його сім`ї. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, їм довелося відкласти, а від деяких з них вони взагалі були змушені відмовитись. Через те, що автомобіль є фізично знищеним та його відновлювальний ремонт фактично не можливий, протягом вже тривалого часу у нього пригнічений стан та він вже навіть забув, що це таке вночі спокійно спати. Він постійно згадує про це жахливе ДТП, постійно думає про те, які могли б бути наслідки, а головне те, що він своїми діями ніяким чином не міг відвернути цю пригоду. Тому розмір заподіяної йому моральної шкоди важко визначити, але моральна шкода має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося йому перенести. Розмір душевних страждань, з урахуванням розумності та справедливості, оцінює в 20 000 (двадцять тисяч) гривень. Вважає, що цей розмір враховує всі страждання, які довелося йому перенести, зокрема, порушення звичайного способу життя, моральних страждань, пов`язаних із знищенням автомобіля BMW 320D н.з. [NUMBER] , співвласником якого він є, та поведінкою відповідача, посадові особи якого навіть не спробували врегулювати з ним правовідносини в позасудовому порядку. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому посилався на те, що служба автомобільних доріг у Дніпропетровській області заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та вважають, що вимоги, викладені в позові, є безпідставними і необгрунтованими. По-перше, відповідно до наявних доказів, на які посилається позивач, неможливо встановити, про що саме йдеться в документі, який додається до позовної заяви, а саме № 2 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу). У разі, якщо позивач посилається на вказаний документ, то він має бути перекладений на українську мову, адже докази мають бути зрозумілими для суду і сторін. Відповідно до ст.10 Конституції України, українська мова є державною мовою. Законом України від 03.07.2012 року № 5029-VI «Про засади державної мовної політики» визначено, що державна мова - це закріплена законодавством мова, вживання якої обов`язкове в органах державного управління та діловодства, установах та організаціях, на підприємствах, у державних закладах освіти, науки, культури, у сферах зв`язку та інформатики тощо. З`ясуванню і перевірці доказами підлягають також причини і умови, які сприяли правопорушенню або виникненню спору. Звертають увагу суду, що в п.2 Постанови пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Вказане твердження знайшло своє відображення у ст.1166 ЦК України, де зазначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, до предмета доказування по даній справі входять такі елементи, як: шкода, заподіяна майну позивача та її розмір; неправомірність дій особи, що завдала шкоди; безпосередній причинний зв`язок між шкодою та неправомірними діями особи; вина особа, яка завдала шкоди. Вищій Господарський суд України зазначає, що за відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно - правова відповідальність не настає (Ухвала ВГС України від 23 жовтня 2014 року справа № 5023/4983/12). Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Вважають, що позивачем не доведено необхідні елементи доказування. Одним із елементів доказування, який підлягає доказуванню по цій справі, є факт нанесення шкоди майну, а також визначення її розміру. Так, на підтвердження факту заподіяння збитків внаслідок пошкодження автомобіля БМВ 320Д, реєстраційний номер [NUMBER] у дорожньо - транспортній пригоді 09.09.2017 року, позивач наводить у своїй позовній заяві висновок № 751 експертного дослідження від 11.12.2017 року. Не зрозуміло, яким чином здійснено вирахування розміру завданих збитків. Окрім того, в матеріалах справи відсутні та не були встановлено такі факти як: 1. Якою була швидкість автомобіля з урахуванням пошкоджень, які він отримав при наїзді на перешкоду? 2. Чи міг автомобіль отримати пошкодження, визначені у звіті аварійного комісара при наїзді на яму/вибоїну при швидкості руху близько 60 км/год? 3. Як повинен був та чи діяв позивач у даній дорожній обстановці згідно з технічними вимогами Правил дорожнього руху? 4. Чи мав водій технічну можливість запобігти наїзду з моменту виникнення небезпеки для руху або з моменту виявлення перешкоди для руху? 5. Чи відповідали дії водія технічним вимогам Правил дорожнього руху. Відповідно до п.12.1. Постанови КМУ № 1306 від 10.10.2001 року «Про Правила дорожнього руху», під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку. Згідно з положеннями Постанови КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, дорожньою обстановкою є сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом. Пункт 12.3. Постанови КМУ № 1306 від 10.10.2001 року зобов`язує водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Вважають, що дорожньо - транспортна пригода сталась виключно з вини позивача, оскільки з наявних матеріалів, які надані позивачем, вбачається, що позивач (за його словами) рухався зі швидкістю 70 км/год, був об`єктивно спроможний виявити перешкоду, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Крім того, відповідно до Положення про Службу автомобільних доріг у Дніпропетровській області, до предмету діяльності служби автомобільних доріг відноситься реалізація єдиної транспортної політики у дорожньо- транспортному комплексі, що формується Міністерством Інфраструктури України та реалізується Укравтодором, стосовно розвитку та утримання існуючої мережі автомобільних доріг загального користування в регіоні в межах фінансових ресурсів, що направляються на дорожнє господарство, згідно з законодавством. На виконання цих положень Службі автомобільних доріг надається право на укладання договорів та контрактів на виконання робіт з будівництва, реконструкції, утримання, ремонту автомобільних доріг. Вартість таких робіт не повинна перевищувати встановлених лімітів бюджетних асигнувань. Крім того, на Службу автомобільних доріг покладається обов`язок здійснювати фінансування дорожніх робіт в межах надходження коштів. З вказаного випливає, що Служба автомобільних доріг здійснює свою діяльність та забезпечує виконання покладених на неї обов`язків виключно в межах наданого їй фінансування. Статтею 13 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено умови відповідальності органу державного управління автомобільними дорогами загального користування. Зокрема, положення вказаної статті передбачають, що орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та передбаченого фінансування. Крім того, на їх думку, відповідач по вказаній справі не є належним, оскільки між відповідачем та ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги України» укладено договір № ЕУд-5 від 04.07.2017 року, де було замовлено послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення загального користування у Дніпропетровській області, згідно до технічного завдання, викладеного в тендерній документації за рахунок коштів державного бюджету та обумовлений договором термін. Згідно з доведеним на початку місяця до ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги України» дефектним актом на виконання робіт з експлуатаційного утримання на серпень 2017 року, відповідачем було замовлено: аварійний ямковий ремонт покриття гарячим асфальтобетоном (більше 0,5 м2) - Р-73, на ділянці 64 км - 39 км, у кількості -263 м2. Згідно з доведеним на початку місяця до ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги України» дефектним актом на виконання робіт з експлуатаційного утримання на вересень 2017 року, відповідачем було замовлено: аварійний ямковий ремонт покриття гарячим асфальтобетоном (більше 0,5 м ) - Р-73, на ділянці 64 км - 39 км, у кількості -370 м2. Відповідно до п.7.2.1. договору, виконавець несе відповідальність за незабезпечення безпеки дорожнього руху, згідно діючих нормативів при виконанні послуг, якщо ці порушення виникли з вини виконавця (за договором) та призвели до ДТП. Відповідну позицію з приводу покладення відповідальності за договором підряду висловлено Верховним судом України у Постанові від 12.09.2018 року по справі № 686/8458/17, де було встановлено, що відповідачем та особою, з якої стягують матеріальну шкоду, визначено особу підрядника, яка на умовах укладених договорів надавала послуги з експлуатаційного утримання автодороги державного значення. Наведені факти свідчать про правомірність дій відповідача у межах та задля реалізації покладених на нього законом повноважень. Зазначене доводить відсутність неправомірних дій або бездіяльності Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області, внаслідок яких була заподіяна шкода позивачу. Крім того, відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позивач зазначає, що завдана йому моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з механічним пошкодженням автомобіля БМВ 320Д, д.н.з. [NUMBER] . Позивач вказує на свій пригнічений стан, відсутність спокійного сну вночі та претерпування незручностей у пересуванні ним та його родиною у зв`язку з використанням громадського транспорту. Розмір своїх душевних страждань позивачем оцінено в 20 000 грн. Відповідно до практики Касаційного цивільного суду (Верховного Суду України) по справі № 757/43258/17-ц від 20.12.2018 року, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено: в чому полягає ця шкода; якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві; з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Понесення особою моральної шкоди повинно бути підтверджене відповідними належними та допустимими доказами. У позиції Верховного Суду відображено положення ст.12 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Жодних доказів в обґрунтування позовних вимог щодо моральної компенсації позивачем суду надано не було, тому такі вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного, просять суд в задоволенні позову [PERSON] до Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області про відшкодування майнової та моральної шкоди - відмовити в повному обсязі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги свого довірителя також підтримав в повному обсязі і суду пояснив, що за обставин його довіритель потрапив у яму на дорозі, глибиною 12 см., внаслідок чого отримав тілесні ушкодження і був доправлений в лікарню. В ході розслідування кримінального провадження за вказаною ДТП, було проведено ряд експертиз, в тому числі, й експертизу, якою було встановлено, що уникнути ДТП його довіритель не міг ніяк. І його вини, навіть супутньої, в ДТП немає. На автомобільній дорозі, де сталося ДТП з участю його довірителя, допускається швидкість 90 км/год. Його довіритель їхав зі значно меншою швидкістю. Оскільки його довіритель отримав легкі тілесні ушкодження, кримінальне провадження було закрите, але співробітниками УПП в м.Кривому Розі ДПП відносно посадової особи [PERSON] , винного в ДТП, складено протокол про адміністративне правопорушення і направлено до суду. Постановою судді Нікопольського міськрайонного суду від 10.07.2018 року провадження по справі про притягнення [PERSON] , який працював заступником начальника служби з ремонту та експлуатаційного утримання Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області, було закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Даною постановою було встановлено, що [PERSON] , будучи відповідальною посадовою особою за експлуатаційний стан та утримання а/д Р-7, 09.09.2017 року, о 10.00 год., не вжив своєчасних заходів щодо ліквідації аварійної вибоїни розміром - ширина 2, м., довжина 1,8 м., глибина - 0,12 м. в межах проїзної частини на ділянці 52 км., що призвело до скоєння ДТП за участю автомобіля його довірителя [PERSON] , внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а водій - тілесні ушкодження. Відновлювальний ремонт автомобіля перевищує вартість самого автомобіля і є недоцільним. Автомобіль його довірителя так і стоїть зараз під плівкою в тому стані, який мав на момент огляду експертом. В зв`язку з ДТП, його довіритель зазнав важких потрясінь, про які ними докладно зазначено в позовній заяві. Представник відповідача Шульга О.О. позов не визнав і суду пояснив, що Служба автомобільних доріг є неприбутковою організацією, яка фінансується з державного бюджету. В них на балансі немає жодної одиниці техніки. Лебединський не є підписантом та розпорядником робіт. Повноваження для належного утримання дороги мав Дніпропетровський облавтодор, а не вони. Тому вважають, що в позові до них необхідно відмовити в повному обсязі. Треті особи до суду не прибули, повідомлялись про розгляд справи належним чином, про причини неявки до суду не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань не надали. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутність третіх осіб. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та допитавши свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, позивач [PERSON] є співвласником автомобіля «BMW 320D», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.11, 20). 09.09.2017 року, о 10:00 год., позивач, керуючи автомобілем BMW 320D, н.з. [NUMBER] , рухався по автодорозі Р-73 з боку м.Нікополь Дніпропетровської області у напрямку м.Дніпро зі швидкістю, близько 70 км/год. На 52 км + 300 м. вказаної автодороги автомобіль під керуванням позивача потрапив у яму, після чого став некерованим, змістився ліворуч, виїхав за межі проїзної частини у кювет та перевернувся. Внаслідок ДТП позивач по справі отримав легкі тілесні ушкодження, а автомобіль BMW 320D н.з. [NUMBER] отримав значні механічні пошкодження (а.с.21-24). За наслідками вказаного ДТП, яке відбулося 09.09.2017 року, працівниками УПП в м.Кривий Ріг ДПП було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.140 КУпАП, стосовно відповідальної посадової особи Служби автомобільних доріг, з вини якої транспортному засобу [PERSON] було спричинено пошкодження, - відносно заступника начальника служби з ремонту та експлуатаційного утримання Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області [PERSON]. Постановою Нікопольського міськрайонного суду від 10.07.2018 року [PERSON] було визнано винним як відповідальну посадову особу за експлуатаційний стан та утримання Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області та як зобов`язаного здійснювати розвиток та утримання існуючої мережі автомобільних доріг загального користування у межах фінансових ресурсів на поточний рік (а при виконанні робіт по усуненню ямковості на автомобільних дорогах, вживати заходів для установки відповідних попереджувальних знаків) (а.с.10). Згідно зі ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст.1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.24 Закону України «Про дорожній рух», власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Власники доріг, керівні працівники дорожньо - експлуатаційних організацій несуть відповідальність, якщо дорожньо - транспортна пригода сталася з їх вини. Згідно зі ст.11 Закону «Про автомобільні дороги», основними обов`язками органу державного управління автомобільними дорогами загального користування, серед іншого, є: розробка та реалізація заходів з безпеки дорожнього руху; забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів з нормативними технічними характеристиками і навантаженнями; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами; виявлення аварійно - небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо - транспортних пригод на автомобільних дорогах і здійснення заходів щодо їх ліквідації; завчасне оповіщення користувачів автомобільних доріг про строки та порядок тимчасового обмеження або припинення руху транспортних засобів. Стаття 13 Закону України «Про автомобільні дороги» визначає, що саме орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає, серед іншого, за стан автомобільних доріг загального користування, відповідно до діючих норм та фінансування; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування; а також за відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом. Пункт 11 Постанови КМ України від 30 березня 1994 року № 198 «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони» визначає, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо - транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів. Служба автомобільних доріг у Дніпропетровській області є підприємством, на яке державою покладено обов`язок по утриманню у належному стані та ремонту автомобільних доріг у Дніпропетровській області, в тому числі, і автодороги Р-73 з боку м.Нікополь Дніпропетровської області у напрямку м.Дніпро. Згідно п.30.1 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Факт отримання позивачем [PERSON] пошкоджень транспортного засобу в результаті дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася 09.09.2017 року о 10.00 годині на автошляху Р-73, з боку м.Нікополь Дніпропетровської області у напрямку м.Дніпро за участю автомобіля BMW 320D, н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] , підтверджується постановою від 10.07.2018 року по справі про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON] за ч.4 ст.140 КУпАП та визнання останнього відповідальною особою за станом дороги на вищезазначеній ділянці (а.с.10). На підставі викладеного, суд доходить висновку, що невідповідність ділянки дороги, де мала місце ДТП, вимогам державних стандартів є наслідком бездіяльності відповідача, який зобов`язаний утримувати дороги у належному стані, а тому ДТП сталася з вини Служби автомобільних доріг Дніпропетровської області, яка несе відповідальність за шкоду, заподіяну у результаті ДТП, яка сталася у зв`язку із незадовільним станом дорожнього покриття, та має її відшкодувати позивачу. Вирішуючи питання про доведеність позивачем [PERSON] розміру матеріальної шкоди, суд виходить з наступного. Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст.76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З висновку експерта № 751 від 11.12.2017 року, складеного судовим експертом Печерицею Г.В. (а.с.19 зв), вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW 320D, н.з. [NUMBER] , станом на дату складання висновку становить 315 774, 97 грн., а його ринкова вартість становить 179 038, 33 грн. (а.с.12-19). Тому відновлювати автомобіль є економічно недоцільним. Суд вважає вищезазначені докази належними та допустимими в розумінні положень ст.77, 78 ЦПК України, оскільки вони підтверджують розмір завданих позивачу в результаті ДТП збитків. Крім того, відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В позовній заяві позивач зазначив, що внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася на автошляху поза населеними пунктами, позивач пошкодив належний йому на праві співвласника транспортний засіб, який не підлягає ремонту, та ця обставина позбавляє позивача можливості використовувати автомобіль. У зв`язку з чим [PERSON] нервував та зазнав душевного хвилювання й стресу. Тому суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача й моральної шкоди, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, але частково. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи роз`яснення, викладені у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5), а також виходячи з того, що позивач зазнав душевних страждань у зв`язку з пошкодженням його майна, неможливістю нормального користування ним та необхідністю докладати додаткових зусиль для його нормалізації, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в якості відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також й судові витрати на загальну суму (судовий збір в розмірі 2 575 грн. 79 коп. (а.с.1-2), витрати за надання правничої допомоги в розмірі 3 000 грн. (а.с.26-28) та за послуги судового експерта - 1 700 грн. (а.с.25).

Outcome: partial