Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Представник ПАТ "Банк "Форум" (далі позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 лютого 2006 року між АКБ «Форум» (правонаступником якого в зв'язку зі зміною організаційно - правової форми відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» та проведенням перереєстрації, з 19.04.2010 року є Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» і [PERSON] було укладено Кредитний договір №0002/06/00-CL, на підставі якого їй було надано кошти у формі відкличної кредитної лінії на споживчі цілі у сумі 1 000 000 (один мільйон) доларів США 00 центів строком по 24.02.2011року, зі сплатою 14 (чотирнадцять) процентів річних за користування кредитними коштами. У забезпечення повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та можливої неустойки (штраф, пеня) між Позивачем та Відповідачем 27.02.2006 було укладено договір іпотеки (майнової поруки), посвідчений 27.02.2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 305 та зареєстрований ним в Державному реєстрі заборон за номером № 306. Домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] та складається з двох житлових будинків - [NUMBER], житловою площею 44,90 кв.м., нежитлова площа якого 30,5 кв.м. та [NUMBER], житловою площею 323,70 кв.м., нежитлова площа якого 725,5 кв.м., загальна площа житлового будинку літ. «А» та житлового будинку літ. Е -1124,6 кв.м., споруджень №1-3, домоволодіння належить Іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння [NUMBER] під літерами «А», «Е», виданого Радянською районною держадміністрацією м. Києва 06.09.2001 року на підставі Розпорядження №822 від 26.06.2001 року Радянської районної держадміністрації м. Києва взамін раніше виданих правовстановлюючих документів, право власності за яким зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 18.10.2001 року за реєстровим № 13997 в реєстровій книзі №д. 41-253. Земельну ділянку площею 0,1024 гектарів, розташовану на території [ADDRESS], [NUMBER], належну Іпотекодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-КВ №155447, виданого Київською міською радою 29.03.1999 року на підставі рішення Київської міської ради від 07.07.1998 року № 65, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №88-200105, цільове призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Факт виконання Позивачем своїх зобов'язань та отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки від 27.02.2006 № 126474 та меморіальними валютними ордерами. 03.04.2006 року між Банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору щодо зменшення процентної ставки до 13,5%. 27.09.2006 року було укладено угоду про внесення змін до Іпотечного договору та Додаткову угоду №2 до Кредитного договору, за якими Відповідачеві було відкрито відкличну поновлювальну лінію у розмірі 1 500 000 (один мільйон п'ятсот тисяч) доларів США 00 центів та збільшено заставну вартість предмета іпотеки до 9 155 500,00 грн. 09.07.2007 року між Банком та Відповідачем було укладено Угоду про внесення змін до Іпотечного договору та Додаткову угоду № 3 до Кредитного договору щодо збільшення ліміту кредитування до 2 500 000 (два мільйони п'ятсот тисяч) доларів США 00 центів, а також збільшення заставної вартості майна до 18 879 123, 00 грн. 14.04.2008 року було укладено Угоду про внесення змін до Іпотечного договору та Додаткову угоду № 4 до Кредитного договору щодо збільшення кредитної лінії до 2700 000 (два мільйони сімсот тисяч) доларів США 00 центів, встановлення графіку зменшення ліміту кредитування з 01.03.2009 року і до кінця строку дії договору. 16.10.2008 року між Банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 5 до Кредитного договору, якою встановлено дату повернення кредитних коштів - до 22.02.2013, зменшення ліміту кредитування згідно з графіком - 01.11.2009-22.02.2013. 17.11.2008 року ці зміни було внесено до Іпотечного договору, шляхом підписання Договору про внесення змін. 04.04.2009 року було укладено Договір про внесення змін до Іпотечного договору та Додаткову угоду №6 до Кредитного договору щодо встановлення порядку сплати процентів за користування кредитними коштами, а також встановлено заставну вартість майна у розмірі 14 793 800,00 грн. (1 921 273,00 доларів США) та ринкову вартість майна у розмірі 19 225 211,00 грн. (2 496 781,00 доларів США). 29.05.2009 року було укладено Додаткову угоду № 7 до Кредитного договору, якою встановлено новий порядок сплати процентів. З березня 2009 року Відповідачем було прострочено сплату за кредитом, у зв'язку із чим Банк направив вимогу № 3354/15.4.1.1 (21.09.2009 отримано Сапко за довіреністю), а також вимоги від 02.08.2010 року №1971/15.4.1.6 та №1972/15.4.1.6 щодо негайного погашення заборгованості (05.08.2010 отримано Макогачук за довіреністю). 08.09.2010 року між Банком та Відповідачем було укладено Додаткову угоду № 8 до Кредитного договору та Договір про внесення змін до Іпотечного договору (в рамках проведення реструктуризації та конвертації заборгованості) щодо зміни валюти кредитування, встановлено суму кредиту 24 715 728,27 (двадцять чотири мільйони сімсот п'ятнадцять тисяч сімсот двадцять вісім) гривень 27 коп. (меморіальний ордер від 08.09.2010 року № 259565), встановлено плату за користування кредитними коштами в розмірі 13,5 % річних та новий графік погашення кредиту: в сумі не менше, ніж 8 000 0000,00 грн. в термін до 31 жовтня 2010 року; починаючи з листопада 2010 року в сумі не менше ніж 596 991,00 грн. 01.04.2011 року між Банком та Відповідачем було укладено Додаткову угоду № 9 до Кредитного договору, якою встановлено наступні процентні ставки: на період з 01.04.2011 року по 30.09.2011 - 6% річних; з 01.10.2011 - 13,5 %. З 02.11.2010 року Відповідач порушує строки повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, що є істотним порушенням умов Кредитного договору. Станом на 29 вересня 2011 року загальна сума боргу складає 26 085 397,58 (двадцять шість мільйонів вісімдесят п'ять тисяч триста дев'яносто сім) гривень 58 коп., в тому числі: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 13 455 313,26 грн.; поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів - 10 745 818,27 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 1 772 874,54 грн.; поточна сума заборгованості за нарахованими процентами - 111 391,51 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами - 7 807 168,12 грн. Таким чином, станом на 29.09.2011 року загальний розмір заборгованості [PERSON] за Кредитним договором становить 33 892 565,70 (тридцять три мільйони вісімсот дев'яносто дві тисячі п'ятсот шістдесят п'ять) гривень 70 коп. У звязку із невокнанням взятих на себе зобовязань позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки визначивши спосіб реалізації шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, згідно висновку належного експерта. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, з підстав викладених в позовній заяві та просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував у повному обсязі з підстав викладених у запереченнях, у задоволенні позову просив відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі -ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити процент Судом встановлено, що 27 лютого 2006 року між АКБ «Форум» (правонаступником якого в зв'язку зі зміною організаційно - правової форми відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» та проведенням перереєстрації, з 19.04.2010 року є Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» і [PERSON] було укладено Кредитний договір №0002/06/00-CL, на підставі якого їй було надано кошти у формі відкличної кредитної лінії на споживчі цілі у сумі 1 000 000 (один мільйон) доларів США 00 центів строком по 24.02.2011року, зі сплатою 14 (чотирнадцять) процентів річних за користування кредитними коштами. З метою забезпечення повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та можливої неустойки (штраф, пеня) між Позивачем та Відповідачем 27.02.2006 було укладено договір іпотеки (майнової поруки), посвідчений 27.02.2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 305 та зареєстрований ним в Державному реєстрі заборон за номером № 306. Домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] та складається з двох житлових будинків - [NUMBER], житловою площею 44,90 кв.м., нежитлова площа якого 30,5 кв.м. та [NUMBER], житловою площею 323,70 кв.м., нежитлова площа якого 725,5 кв.м., загальна площа житлового будинку літ. «А» та житлового будинку літ. Е -1124,6 кв.м., споруджень №1-3, домоволодіння належить Іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння [NUMBER] під літерами «А», «Е», виданого Радянською районною держадміністрацією м. Києва 06.09.2001 року на підставі Розпорядження №822 від 26.06.2001 року Радянської районної держадміністрації м. Києва взамін раніше виданих правовстановлюючих документів, право власності за яким зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 18.10.2001 року за реєстровим № 13997 в реєстровій книзі №д. 41-253. Земельну ділянку площею 0,1024 гектарів, розташовану на території [ADDRESS], [NUMBER], належну Іпотекодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-КВ №155447, виданого Київською міською радою 29.03.1999 року на підставі рішення Київської міської ради від 07.07.1998 року № 65, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №88-200105, цільове призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Факт виконання Позивачем своїх зобов'язань та отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки від 27.02.2006 № 126474 та меморіальними валютними ордерами. 03.04.2006 року між Банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору щодо зменшення процентної ставки до 13,5%. 27.09.2006 року було укладено угоду про внесення змін до Іпотечного договору та Додаткову угоду №2 до Кредитного договору, за якими Відповідачеві було відкрито відкличну поновлювальну лінію у розмірі 1 500 000 (один мільйон п'ятсот тисяч) доларів США 00 центів та збільшено заставну вартість предмета іпотеки до 9 155 500,00 грн. 09.07.2007 року між Банком та Відповідачем було укладено Угоду про внесення змін до Іпотечного договору та Додаткову угоду № 3 до Кредитного договору щодо збільшення ліміту кредитування до 2 500 000 (два мільйони п'ятсот тисяч) доларів США 00 центів, а також збільшення заставної вартості майна до 18 879 123, 00 грн. 14.04.2008 року було укладено Угоду про внесення змін до Іпотечного договору та Додаткову угоду № 4 до Кредитного договору щодо збільшення кредитної лінії до 2700 000 (два мільйони сімсот тисяч) доларів США 00 центів, встановлення графіку зменшення ліміту кредитування з 01.03.2009 року і до кінця строку дії договору. 16.10.2008 року між Банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 5 до Кредитного договору, якою встановлено дату повернення кредитних коштів - до 22.02.2013, зменшення ліміту кредитування згідно з графіком - 01.11.2009-22.02.2013. 17.11.2008 року ці зміни було внесено до Іпотечного договору, шляхом підписання Договору про внесення змін. 04.04.2009 року було укладено Договір про внесення змін до Іпотечного договору та Додаткову угоду №6 до Кредитного договору щодо встановлення порядку сплати процентів за користування кредитними коштами, а також встановлено заставну вартість майна у розмірі 14 793 800,00 грн. (1 921 273,00 доларів США) та ринкову вартість майна у розмірі 19 225 211,00 грн. (2 496 781,00 доларів США). 29.05.2009 року було укладено Додаткову угоду № 7 до Кредитного договору, якою встановлено новий порядок сплати процентів. З березня 2009 року Відповідачем було прострочено сплату за кредитом, у зв'язку із чим Банк направив [PERSON] вимогу № 3354/15.4.1.1 (21.09.2009 отримано Сапко за довіреністю), а також вимоги від 02.08.2010 року №1971/15.4.1.6 та №1972/15.4.1.6 щодо негайного погашення заборгованості (05.08.2010 отримано Макогачук за довіреністю). 08.09.2010 року між Банком та Відповідачем було укладено Додаткову угоду № 8 до Кредитного договору та Договір про внесення змін до Іпотечного договору (в рамках проведення реструктуризації та конвертації заборгованості) щодо зміни валюти кредитування, встановлено суму кредиту 24 715 728,27 (двадцять чотири мільйони сімсот п'ятнадцять тисяч сімсот двадцять вісім) гривень 27 коп. (меморіальний ордер від 08.09.2010 року № 259565), встановлено плату за користування кредитними коштами в розмірі 13,5 % річних та новий графік погашення кредиту: в сумі не менше, ніж 8 000 0000,00 грн. в термін до 31 жовтня 2010 року; починаючи з листопада 2010 року в сумі не менше ніж 596 991,00 грн. 01.04.2011 року між Банком та Відповідачем було укладено Додаткову угоду № 9 до Кредитного договору, якою встановлено наступні процентні ставки: на період з 01.04.2011 року по 30.09.2011 - 6% річних; з 01.10.2011 - 13,5 %. З 02.11.2010 року Відповідач порушує строки повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, що є істотним порушенням умов Кредитного договору. Станом на 29 вересня 2011 року загальна сума боргу складає 26 085 397,58 (двадцять шість мільйонів вісімдесят п'ять тисяч триста дев'яносто сім) гривень 58 коп., в тому числі: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 13 455 313,26 грн.; поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів - 10 745 818,27 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 1 772 874,54 грн.; поточна сума заборгованості за нарахованими процентами - 111 391,51 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами - 7 807 168,12 грн. Станом на 29.09.2011 року загальний розмір заборгованості [PERSON] за Кредитним договором становить 33 892 565,70 (тридцять три мільйони вісімсот дев'яносто дві тисячі п'ятсот шістдесят п'ять) гривень 70 коп. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до п. 2.5 Кредитного договору, проценти за користування кредитними коштами сплачуються в порядку, передбаченому п.. 2.7 договору. Несплата Позичальником процентів протягом 20-ти календарних днів після встановленої п. 2.7 Кредитного договору дати є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки та є підставою для дострокового звернення Банком стягнення на заставлене майно. Сторони домовились, що згідно п. 5.3 Кредитного договору, невиконання або неналежне виконання Відповідачем зобов'язань є умовами при настанні яких він здійснює повернення отриманих кредитних коштів Позивачу, сплачує проценти за користування кредитними коштами. У зв'язку з порушенням умов кредитного договору, позивач 08.09.2011 року направив відповідачу вимогу № 1384/3.5.7 щодо погашення заборгованості про сплату кредитних коштів, процентів, штрафних санкцій, а також, попередив про звернення стягнення на заставлене майно у разі невиконання умов кредитного договору (23.09.2011 отримано особисто [PERSON]), але зазначені вимоги були залишені без реагування та відповіді, кредитні кошти, проценти та штрафні санкції не сплачені. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частки позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Положеннями ч. 1 ст. 575 та ст. 589 ЦК України регламентовано, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави, заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання. Також, відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому, ч.ч. 1, 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Також, у відповідності до положень ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). За п. 41 вказаної Постанови Пленуму при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Представник відповідача не погоджується із сумою заборгованості як а нарахована позивачем у звязку із простроченням виконання відповідачем взятих на себе зобовязаню За клопотанням представника відповідача, ухвало. суду від 13.06.2012р. призначено по справі судовоекономічну експертизу. Згідно із висновком експерта № 6950/12-45 від 06.11.2012р. сума заборгованості за кредитним договором становить станом на 29.09.2011 року - 33 781 174, 19 грн., яка складається з наступних сум: залишок поточної заборгованості за тіло кредиту в сумі - 10 745 818,27 грн.; залишок простроченої заборгованості за тіло кредиту в сумі - 13 455 313,26 грн.; залишок прострочених відсотків в сумі 1 772 874, 54 грн.; пеня на суми простроченої заборгованості за тілом кредиту та відсотками - 7 807 168,12 грн., що підтверджується висновком експерта (а.с. 40 -51). Таким чином, оскільки в судовому засідання встановлено, що [PERSON] порушено умови кредитного договору, отже відповідач має відповідати за задоволення вимоги іпотекодержателя нерухомим майном, що є предметом іпотеки. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, позивачем протягом усього часу розгляду справи не надано належних та допустимих доказів щодо нарахування суми поточної заборгованності по нарахваним та непслаченим відстокам. Так, у дослідницькій частині вищевказаного експертного висновку зазначено, що підтвердити залишок непростроченої заборгованності у розмірі 111391,51 грн. несплачених відсотках по кредитному договору від 27.02.2006р. не видається за можливе через неннадання виписок по рахунку 2208 "Нараховані доходи за кредитами на поточні потреби, що надані фізичним особам"в частині нарахування відстоків. За таких осбтавин суд прийшов до висновку, що у цій частині позовні вимоги є необгрунтованими та такими що не підлягають задоволенню. Також судом не приймається до уваги пояснення представника позивача про застосування судом положень ст.551 ЦК України щодо зменьшення розміру неустойки з огляду на наступне. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні вказаних положень Кодексу вважаються, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Проте представником відповідача не довдено, а судом не встановлелно жодної обставини яка б мала істотне значення для прийняття рішення щодо зменьшення розміру неустойки. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1700 грн. 00 коп. та 120 грн. витрати на і.т.з., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 533, 543, 575, 589, 590, 625, 629,1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 7, 11, 33, 37, 38, 39, 41 Закону України «Про іпотеку», з урахуванням п.9, 41, 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»та

Outcome: partial