Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на ? житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул.Обліски,61 в м.Долина Івано-Франківської області, що залишилося після смерті матері [PERSON], яка померла 31 травня 2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що 31 травня 2015 року померла її мати [PERSON], у звязку з чим відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Обліски,61 в м.Долина Івано-Франківської області. 23 вересня 2015 року вона та її сестра, відповідачка по справі, [PERSON] звернулися в Долинську міську державну нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини. За життя мати заповіту не склала, тому після смерті останньої спадкоємцями першої черги є вона та сестра. Чоловік спадкодавця, а їхній батько [PERSON], помер 19 червня 2002 року. 10 червня 2016 року вона подала заяву про видачу свідоцтва на спадщину за законом до Долинської міської державної нотаріальної контори, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй та відповідачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи щодо належності майна спадкодавцеві. Вона звернулася до Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації щодо встановлення технічних характеристик домоволодіння, де в довідці вказано, що реєстрація права власності на даний житловий будинок з господарськими будівями та спорудами в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. Оскільки, в позасудовому порядку вона не може визнати за собою право власності на спадкове майно, тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] 05 липня 2016 року звернулася до суду з заявою про збільшення позовних вимог, просила визнати за нею право власності на ? частину будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: вул.Обліски,61 в м.Долина Івано-Франківської області, і складається з: житлового будинку, стайні, сараю, сараю, криниці, воріт, огорожі, огорожі, що залишилося після смерті матері [PERSON], яка померла 31 травня 2015 року, та визнати за нею право власності на всю літню кухню, яка є частиною будинковолодіння, оскільки її будівництво здійснювалось за її власні кошти. Позивачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зіславшись на вищевикладені обставини, просить позов задовольнити та визнати за нею право власності на ? частину будинковолодіння, що належало померлій матері, в тому числі на всю літню кухню, збудовану за її кошти. Відповідачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, просить позов задовольнити, відмовляється від ? частки на літню кухню в користь сестри [PERSON], оскільки вона збудована за кошти останньої. Вказала, що рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08 липня 2016 року за нею визнано право власності на половину спірного будинковолодіння, окрім літньої кухні. Згідно ст.130 ч.4 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову. визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши в попередньому судовому засіданні пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ст.1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до вимог ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 Цивільного кодексу України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, спадкування здійснюється за законом. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Згідно ст.ст.1261, 1262 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно положень ст.1268 ЦК України,\~\~спадкоємець за заповітом\~\~ чи за законом має право\~ прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини\~ вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В попередньому судовому засіданні встановлено, що 31.05.2015 року померла мама позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-НМ № 210822 від 02.06.2015 року, її батько [PERSON] помер раніше 19.06.2002 року, про що свідчить світлокопія свідоцтва про смерть серія 1-НМ № 125033 від 20.06.2002 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: будинковолодіння № 61 по вул.Обліски в м.Долина Івано-Франківської області, яке складається з\~житлового будинку, стайні, двох сараїв, літньої кухні, криниці, воріт та двох огорож. Про те, що позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON], свідчить копія свідоцтва про народжння серія ІV-ЯР № 321966 від 15.06.1959 року. Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серія І-НМ № 454378 від 22.03.1986 року, позивачкою після укладення шлюбу прізвище «Манів» змінено на «Корпан». Про те, що відкрита спадкова справа та позивачка [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], свідчить копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 154 та копія заяви про прийняття спадщини № 383 від 23.09.2015 року, справжність підпису заявника на якій засвідчено державним нотаріусом Долинської міської державної нотаріальної контори [PERSON] Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Звернувшись 10 червня 2016 року до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], позивачка та відповідачка того ж дня отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на згадане вище домоволодіння. Світлокопія технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, складеного 18.03.2016 року та виданого [PERSON] та [PERSON], свідчить про те, що будинковолодіння № 61, яке знаходиться по вул.Обліски в м.Долина Івано-Франківської області, складається з житлового будинку, стайні, двох сараїв, літньої кухні, криниці, воріт та двох огорож; інвентаризаційна вартість будинковолодіння становить 246711 гривень. З довідки №77 від 18.03.2016 року встановлено, що реєстрація права власності на спірне домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. У відповідності до вимог ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.\~ В попередньому судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] є спадкоємцями першої черги спадкування за законом\~\~після смерті їхньої матері [PERSON]. Позивачка від ? частки спадкового майна не відмовлялася та вважається такою, що прийняла спадщину у порядку спадкування за законом, однак не має змоги її оформити, так як за життя спадкодавець не отримала правовстановлюючих документів на нерухоме майно, тому суд вважає за необхідним позов задовольнити, визнати за позивачкою право власності на ? частину будинковолодіння № 61 по вул.Обліски в м.Долина Івано-Франківської області, яке складається з житлового будинку, стайні, сараю, сараю, криниці, воріт, огорожі, огорожі, та визнати за [PERSON] право власності на літню кухню, яка є частиною вказаного будинковолодіння, будівництво якої, як ствердили в судовому засіданні сторони, проводилося за кошти позивачки, у зв"язку з чим відповідачка відмовилася від своєї частки в ній. На пiдставi викладеного, ст.1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року, ст.ст.392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1258, 1261, 1262, 1268, 1297 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved