Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

У лютому 2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.12.2012 року у сумі 25991,26 грн., яка складається з наступного: 1183,96 грн. - заборгованість за кредитом; 19698,75 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3394,68 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1213,87 грн. - штраф (процентна складова), а також понесені судові витрати. Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.12.2012 р. відповідач отримав кредит в сумі 1200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому сторони передбачили право банку у будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Умов укладеного договору відповідач належним чином не виконав, у зв'язку із чим утворилася заборгованість, яка станом на 31.01.2017 року становить 25991,26 грн., яка охоплює: 1183,96 грн. - заборгованість за кредитом; 19698,75 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3394,68 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1213,87 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився. Зі змісту позовної заяви та клопотання представника позивача видно, що останній просить у випадку його неявки розглядати справу у його відсутності, при цьому вказав, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання двічі підряд не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день і час розгляду справи. Таким чином, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається із анкети-заяви [PERSON] від 13.12.2012 року, він ознайомився та погодився із Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Своїм підписом він погодився, з тим, що підписана ним заява разом із Пам"яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Згідно розрахунку, наданого ПАТ КБ «ПриватБанк», станом на 31.01.2017 року заборгованість відповідача за цим договором становить 25991,26 грн., яка складається з наступного: 1183,96 грн. - заборгованість за кредитом; 19698,75 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3394,68 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1213,87 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до п. 2.1.1.2.3 Умов і Правил надання банківських послуг (далі - Умови та Правила) клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Як регламентовано п. 2.1.1.5.5 Умов і Правил - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 2.1.1.5.6. Умов і Правил сторони обумовили, що позичальник зобов'язується у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку. Положенням п.2.1.1.7.6 зазначених Умов та Правил передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь із грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії. Також п.1.1.5.25 визначено, що за несвоєчасну сплату послуг, передбачену цим договором, Умовами і Правилами, клієнт сплачує банку по кожному випадку порушення пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не більше подвійної ставки НБУ, яка діяла в період, за яким платиться пеня, за кожен день прострочки. Також п.1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг визначено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується (продовжується) на той самий строк. П.1 ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). В силу приписів ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно з вимогами ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що відповідачем не було дотримано умов укладеного договору, тобто зобов'язання не були виконані належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства, тому позов підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, такі складаються з судового збору в розмірі 1600 грн., тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягає до задоволення.

Outcome: approved