Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка постійно та на день смерті проживала у [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на 1\\2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за вказаною адресою. Позивачка, як спадкоємець за законом після смерті матері, у визначений законом строк звернулася до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає. Проте, [PERSON] оформити право на спадщину на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] у нотаріуса не може через відсутність правовстановлюючого документа, який би посвідчував право власності спадкодавця на будинок. Разом з тим, позивач, як член колгоспного двору, має право на 1/2 частину вищевказаного домоволодіння, але зареєструвати за собою право власності у відповідних органах у позасудовому порядку не має можливості по причині відмови їй у державній реєстрації прав на нерухоме майно. У зв`язку з цим, позивачка вимушена звертатися до суду та просить визнати за нею право власності на 1\\2 частину будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті матері та право власності на 1\\2 частину спірного будинку з господарськими будівлями та спорудами як членом двору, який до 15.04.1991 року не втратив права на частку в майні. В судове засідання позивачка та представник відповідача не з`явилися і надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивачка позов підтримує та просить його задовольнити, а відповідач - Бобровицька міська об`єднана територіальна громада в особі Бобровицької міської ради позовні вимоги визнає. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав. В судовому засідання встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , що засвідчено копією свідоцтва про смерть, була матір`ю [PERSON] , що також підтверджено відповідним свідоцтвом (а.с.6,7). Згідно копії свідоцтва про шлюб [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище на « [PERSON] » (а.с.8). Згідно довідки від 23.04.2021 року № 97 виданої Виконавчим комітетом Бобровицької міської ради, [PERSON] , яка померла [INFO] на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті проживали та були зареєстровані: її дочка - [PERSON] , внука - [PERSON] , внука - [PERSON] , внука - [PERSON] , внук - [PERSON] , внук - [PERSON] , внук - [PERSON] , чоловік внуки - [PERSON] , правнука - [PERSON] , правнука - [PERSON] , правнук - [PERSON] (а.с.10). З інформації, що міститься у довідці від 23.04.2021 року №96 виданій Виконавчим комітетом Бобровицької міської ради, видно, що станом на 15.04.1991 року в житловому будинку, який розташований в [ADDRESS] , мешкали [PERSON] - голова двору, померла [INFO] та її дочка [PERSON] (а.с.11). [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті матері [PERSON] (а.с.9). Довідкою № 367 КП «Ніжинського міжміського бюро технічної інвентаризації» від 25.05.2021 року підтверджується, що право власності на житловий будинок в [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с.12). Згідно постанови державного нотаріуса Бобровицької районної державної нотаріальної контори від 09.06.2021 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] , оскільки за життя спадкодавець не провів реєстрацію права власності на будинок та не отримав правовстановлюючого документа (а.с.17). Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 10.06.2021 року, позивачу було відмовлено у державній реєстрації за нею права власності на будинковолодіння в [ADDRESS] (а.с.18). Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у визначені Законом способи захисту. Відповідно до приписів статтей 1216,1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 120 ЦК УРСР 1963 року визначено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом на частину будинковолодіння в нотаріальній конторі не може, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами спадкодавцем не отримувався, а також те, що позивачка має право на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, її право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Разом з тим, суд враховує, що іншим шляхом захистити права позивача неможливо, а набуття нею права власності на житловий будинок з будівлями та спорудами не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону.

Outcome: approved