overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа Ленінський районний відділ у м.Запоріжжя Управління державної міграційної служби України про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку, а саме квартирою 70 будинку 3-а по вул.Мурманській в м. Запоріжжі, власником якої є вони, та зняття відповідача з реєстрації за вказаною адресою. В заяві позивачі зазначили, що спірна квартира [ADDRESS] належить їм на підставі свідоцтва про приватизацію в рівних частках. В належній їй квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], її син та брат. Відповідач зареєстрований в їхній квартирі, але там не проживає з 1993 року, а з 2004 року знаходиться у розрушу. У зв"язку із тим, що вона пенсіонерка, інших доходів крім пенсії не має, їм важко сплачувати квартплату, яка нараховуються на всіх зареєстрованих осіб, вони не можуть оформити субсидію на оплату газопостачання, електропостачання. Позивачі просять усунути перешкоди у користуванні квартирою 70 буд.3-а по вул. Мурманській у м.Запоріжжі, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування в квартирі [ADDRESS]. Відповідач в судове засідання не з`явився, у звязку з чим проведено заочний розгляд справи зі згоди представника позивачки. Розглянувши матеріали справи, допитавши свідків оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що спірна квартира [ADDRESS] належить позивачам на підставі свідоцтва про приватизацію. В матеріалах справи міститься довідка Ленінського РО ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області про те, що [PERSON],[INFO], знаходиться у розшуку, як такий що пропав безвісно (а.с.9). Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання належним йому майном. В ст.150 ЖК України також закріплено право розпорядження власною квартирою на свій розсуд. Реєстрація відповідача по зазначеній адресі чинить перешкоди власникам майна у здійсненні права власності. Згідно ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Зазначена норма встановлює певний порядок скасування , тому виходячи з вищенаведеного, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача в якому просять усунути перешкоди в користуванні власністю, квартирою, що розташована за адресою, [ADDRESS] шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом в цій квартирі. Обґрунтовують вимоги таким. Вони є власниками квартири [ADDRESS]. В цій квартирі разом з ними був зареєстрований колишній чоловік позивача [PERSON] та батько [PERSON] - відповідач [PERSON] Шлюб з відповідачем розірваний за рішенням Дружківського міського суду від 17 листопада 2011року. Після цього [PERSON] забрав свої речі та пішов від них, але з реєстрації не знявся. Відповідач ніколи не сплачував комунальні послуги, не надавав будь-якої іншої допомоги, а його реєстрація в квартирі перешкоджає оформленню субсидії. В судовому засіданні позивачі підтримали свої вимоги. Пояснили, що відповідач вже більше трьох років в квартирі не проживає, речей його в квартирі немає. Він добровільно покинув квартиру. Просять позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився . Про час та місце розгляду справи повідомлений. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд встановив, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS], (а.с.4). Довідкою КП «Комсервіс», а також адресною довідкою виконавчого комітету Дружківської міської ради підтверджується реєстрація відповідача [PERSON] у вказаній квартирі з 2004 року (а.с.5,16). Судом встановлено, що відповідач був зареєстрований в квартирі позивачів, як член сім"ї, оскільки є батьком позивача [PERSON] та колишнім чоловіком [PERSON] Фактично, в зазначеній квартирі відповідач не мешкає з 2013року, що підтверджується Актом обстеження квартири, який складений комісією КП «Комсервіс» і затверджений директором цього підприємства, від 26 квітня 2017 року, та поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що відповідач вже більше трьох років в квартирі не проживає. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право користування житлом в кватирі [ADDRESS], оскільки за вказаною адресою він відсутній без поважних причин більше терміну, визначеного ч. 2 ст. 405 ЦК України. Суд вважає, що реєстрація відповідача в зазначеній квартирі, створює перешкоди в користуванні позивачами власністю. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним усунути позивачам перешкоди в користуванні власністю, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою позивачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в обґрунтування позовних вимог зазначили наступне. Вітчиму позивачки [PERSON] [PERSON] 23.02.1970 року був виданий ордер на жиле приміщення [ADDRESS] в м.Києві на сім»ю з чотирьох осіб. За зазначеною адресою позивачі проживають разом з дітьми. У даній квартирі окрім позивачів та дітей зареєстрований відповідач. [INFO] вітчим помер. З 1983 року відповідач у зазначеній квартирі не проживає. Посилаючись на викладені обставини, позивачі просять задовольнити їх вимоги. В судове засідання позивачі не з»явилися, звернулися до суду з заявами, в яких просять розглянути справу в їхню відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою реєстрації та шляхом розміщення відомостей про рух справи на офіційному веб-сайті Деснянського районного суду м. Києва. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст. 280 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог вказали, що вони мешкають за адресою: [ADDRESS]. Згідно з виписки з особового рахунку від 14.01.2014 року вбачається, що у вищезазначеній квартирі зареєстровані позивачі та відовідач [PERSON] Однак з 05 лютого 2013 року відповідач за вказаною адресою не мешкає, його особистих речей у квартирі не має, комунальні послуни він не сплачує, до спірного приміщення не ставиться як до постійного місця свого проживання, добровільно зібрав свої речі та пішов з квартири, тому вважають, що [PERSON] не проживає у спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців, тому просили суд визнати його таким, що втратил право користування квартирою. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явилась, про час та місце судового розгляду справи повідомлен належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомил. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно копії з виписки з особового рахунку (а.с.10) за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] не проживає за вказаною адресою, його особистих речей в квартирі немає. Відповідно акту про не проживання [PERSON] не проживає за вказаною адресою з 2013 року (а.с.11). Допитані у судовому засіданні у якості свідків [PERSON] та [PERSON], які мешкають по-сусідству, пояснили, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2013 року по теперішній час, його особистих речей у квартирі немає, місце його знаходження нікому нівідомо. При цьому зазначили, що [PERSON] декілька разів був засуджений до реальної міри покарання, останній раз після звільнення з місць позбавлення волі, він прийшов у квартиру до батьків, пожив там декілька днів та пішов у невідомому напрямку. Де він знаходиться на теперішній час нікому невідомо. Згідно до ст. 71, 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи більш встановлених строків, а саме: більше 6 місяців, проводиться судом у разі відсутності поважних причин для подовження цього строку. Судом встановлено, що [PERSON] не проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS], більше шести місяців без поважних причин. Інтересу до вказаного житлового приміщення не проявляє, його особистих речей у квартирі немає, комунальні послуги на сплачує. Підстав для збереження вказаного житлового приміщення за ним понад встановлені законом строки немає, тому [PERSON], необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного, ст. 71, 72 Житлового Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом і в обґрунтування своїх позовних вимог вказали, що [INFO] помер їх батько, [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої також входить квартира [ADDRESS]. Однак, позивачі не можуть оформити спадщину за законом у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на право власності на вказану квартиру. Просять визнати за ними право власності на квартиру [ADDRESS], по 1/2 частини за кожною. В судове засідання позивачі не з'явилися, від їхнього представника надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, в якій вона підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Суд дослідив матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та встановив наступне. [INFO] помер [PERSON], батько позивачів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). У власності померлого перебувала квартира [ADDRESS] на підставі того, що у серпні 1989 року ним було сплачено останній пайовий внесок за вказану квартиру (а.с.8). 27.08.2014р. та 10.12.2014р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] було винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв"язку з тим, що спадкоємицями не був поданий правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності померлого [PERSON] на квартиру (а.с. 5-6). Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки в судовому засіданні достеменно встановлено, що позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька, [PERSON], суд вважає позов обгрунтованим та визнає за ними право власності на квартиру [ADDRESS] рівних частках.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права на спадкове майно за заповітом посилаючись на те, що 17.06.2014 помер [PERSON] Ще при житті він склав заповіт , в якому все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що йому буде належати і на що він за законом матиме право заповів позивачам. Після його смерті залишилася спадщина , яка складається з житлового будинку №50 по вул. Леніна в с. Макалевичі Радомишльського району. Позивачі не можуть оформити право власності на спадкове майно, так як правовстановлюючі документи було втрачено, в звязку з чим позивачі змушені звернутись до суду із позовною заявою як спадкоємці за заповітом. Сторони у судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи був повідомлені належним чином, надіслали до суду заяви в яких просять слухати справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 11.02.2013 року [PERSON] склав заповіт, в якому все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що йому буде належати і на що він за законом матиме право заповів позивачам. 17.06.2014 року в селі Макалевичі Радомишльського району помер у віці 71 року [PERSON] Після його смерті залишилася спадщина , до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Макалевичі по вул. Леніна,50, що належав померлому на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 15.05.1986 року, реєстр №24, виконкомом Макалевицької сільської ради. Після смерті [PERSON] позивачі прийняли спадщину в установленому законом порядку (відповідно до ст.ст.1261,1269 ЦК України), подавши відповідну заяву в нотаріальну контору. Однак позивачі на даний не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадковий будинок. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилалися позивачі як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивачів ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяв про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] померла їх мати [PERSON] , яка на день смерті постійно проживала та була прописана (зареєстрована) у с. Горбачі Бобровицького району Чернігівської області. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого входить земельна ділянка , що розташована на території Бобровицької міської ради . Своєчасно подати заяви про прийняття спадщини не мали змоги, оскільки перебували на лікуванні, що підтверджується відповідними довідками. Вважають, що це є поважною причиною пропущення строку для прийняття спадщини. В судове засідання позивачі не з`явились, але від них надійшла письмова заява про розгляд справи в їх відсутність, вимоги підтримують. Представник відповідача Бобровицької міської ради не з"явився, від них надійшла письмова заява про розгляд справи в їх відсутність. Розгляд справи проводився відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть (а.с.4). Відповідно до заповіту посвідченого Горбачівською сільською радою 04.09.2002 року [PERSON] все своє майно заповіла дітям: сину [PERSON] та доньці [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до медичних довідок, виданих Кобижчанською сільською лікарською амбулаторією позивачі перебували на лікуванні в період спливу шестимісячного строку для подання заяви до нотаріальної контори ( 22, 22а). Відповідно до довідок Бобровицької районної державної нотаріальної контори та приватних нотаріусів спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не відкривалася ( а.с. 33-35, 38). Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивачі по справі в період закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини захворіли, що підтверджується довідками з лікувального закладу, суд вважає, що шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України пропущений з поважних причин, а вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] року померла їх мати [PERSON] , яка проживала та була прописана ( зареєстрована ) в [ADDRESS] Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивачі є спадкоємцями по закону. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини після смерті матері їм було відмовлено, оскільки пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Своєчасно подати заяву про прийняття спадщини позивачі не мали змоги , та як хворіли, що підтверджується відповідними довідками. Вважають, що це є поважною причиною пропущення строку для прийняття спадщини , а тому просять суд встановити їм додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори. В судове засідання позивачі не з"явилися, але надіслали письмову заяву в якій просять справу розглянути в їх відсутність, вимоги підтримують, просять їх задовольнити ( а. с.31 ). Представник позивача до суду не з'явився, в поданій заяві просять справу розглянути у відсутність представника, позовні вимоги визнають ( а.с.34 ). Розгляд справи відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України проводився без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а. с. 12 ). Позивачі є спадкоємцями першої черги по закону , як діти померлої ( ст.1261 ЦК України) . Факт родинних відносин підтверджується даними свідоцтв про народження , украдення шлюбу та паспортними даними позивачів (а.с. 8-11). Відповідно до медичних довідок, позивачі перебували на лікуванні: [PERSON] з 20.04.2015 року по 25.05.2015 року , а [PERSON] з 10.04.2015 року по 20.05.2015 року ( а. с. 28,29 ). Відповідно до довідки Бобровицької державної нотаріальної контори спадкова справа не відкривалася після смерті [PERSON] ( а. с.35) , отже ніким не прийнята. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк , достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивачі по справі на спливі шестимісячного строку захворіли, що підтверджується довідками лікувальних закладів, суд вважає , що шестимісячний строк , встановлений ст. 1270 ЦК України пропущений з поважних причин, отже їм може бути встановлений додатковий строк. Відповідач вимоги визнає. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, у якому просять визнати відповідачку такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS], яким належить на праві приватної спільної часткової власності дане житло. Свої вимоги обгрунтовують тим, що 01.03.2012 відповідач зареєструвала своє місце проживання за вказаною адресою, але вже з 11 січня 2013 року там не проживає. У судовому засіданні позивачі підтримали свої вимоги, просять такі задовольнити. [PERSON] також пояснив, що відповідач, як колишня його дружина 11.01.2013 виїхала на інше місце проживання, забравши у тому числі і свої особисті речі. Належним чином повідомлений відповідач у судове зсідання повторно не з"явилася та не подала заяви про розгляд справи за її відсутності та не повідомила про причини своєї неявки, а тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом просили постановити судове рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням , що розташоване за адресою:[ADDRESS], оскільки вказана особа з 2004 року не проживає у спірному приміщенні , не цікавиться житлом, не сплачує комунальні послуги тощо, чим фактично перешкоджає позивачам у реалізації права власності на житло. Позивачі подали заяву, в якій позов підтримали, проти заочного розгляду не заперечили. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе, враховуючи згоду позивача, провести заочний розгляд справи на підставі ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторону позивача, свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного : Судом встановлено, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS] (а.с.8). Згідно довідки обслуговуючої організації (а.с.9) за вказаною адресою зареєстровані : позивачка [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON] по теперішній час . Як встановлено судом, відповідач протягом тривалого часу , а саме з 2004 року у спірній квартирі не проживав. Доказів на спростування вказаної обставини суду не надано. Судом також встановлено, що [PERSON] житлом не цікавиться, комунальних послуг не оплачує, не бере участі у витратах по утриманню та ремонту квартири. З боку позивачів відповідачу не чинилися будь-які перешкоди у користуванні житловим приміщенням. Дані факти встановлені судом. Доказів, які б свідчили про наявність поважних причин непроживання відповідача в спірному приміщенні у матеріалах справи відсутні. Суд дійшов висновку, що вимоги позивачів обґрунтовані і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням на підставі ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України.

Outcome: approved