Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, вимоги якої обґрунтовує тим, що 24 жовтня 2003 року набула у власність житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу ? частини житлового будинку, а також договору дарування 1/2 частини житлового будинку. Згідно будинкової книзі для прописки громадян, що проживають у будинку, міститься запис про реєстрацію відповідача, але з часу набуття позивачем права власності на житловий будинок, [PERSON] ніколи не проживав у даному будинку. Відсутність відповідача підтверджується актом від 15.04.2014 р. складеним квартальним у присутності сусідів, який свідчить, що [PERSON] не проживає за адресою з 27.08.1997 року. Таким чином відповідач не проживає більше шести місяців, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового будинку, а тому вважається таким, що втратив право користування житловим будинком. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком за [ADDRESS] та зобов'язати Ковпаківський районний відділ управління державної міграційної служби України у Сумській області зняти з реєстрації відповідача, за адресою: [ADDRESS]. У поданій письмовій заяві, представник позивача просить суд розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Так як відповідач на виклики до суду не прибув, тому про час і день судового засідання [PERSON] сповіщений через органи масової інформації, відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України - газету „Сумщина", і вважається таким, що належним чином повідомлений. Однак на судове засідання не прибув, тому суд, вважає можливим розглядати справу у відсутність останнього, бо по справі зібрано достатньо доказів щодо прав та обов'язків сторін. Третя особи: Ковпаківський районний відділ управління державної міграційної служби України в Сумській області повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Суд вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Згідно договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 24 жовтня 2003 р., посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2016, [PERSON] придбала ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель і споруд під [ADDRESS] /а.с.4/. За договором дарування частини житлового будинку від 24 жовтня 2003 р., посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] прийняла в дар ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель і споруд під [ADDRESS] /а.с.8-9/. Право власності позивачки на житловий будинок також підтверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно Державного комунального підприємства Сумське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації за № 1937013 від 07.11.2003 р. та № 1937157 від 07.11.2003 р. /а.с.7,10/. Згідно довідки Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» № 2502 від 16.04.2014 р., за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] /а.с.12/. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усуненні будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином суд приходить до висновку, що між сторонами склались цивільні правовідносини та оскільки відповідач перешкоджає позивачу у здійсненні її права як власника майна, більше строку встановленого в ст. 405 ЦК України, не проживає за місцем реєстрації без поважних причин, що додатково підтверджується актом від 15.04.2014 р. складений сусідами позивачки. Оскільки будь-яких письмових домовленостей стосовно користування житловим приміщенням за вказаною адресою не існує, вимога про визнання відповідача такими, що втратив право користуванням будинком [ADDRESS], підлягає задоволенню. Вимога позивача про зобов'язання Ковпаківського районного відділу Управління державної міграційної служби України у Сумській області зняти з реєстрації [PERSON] підлягає відмові. Оскільки згідно зі ст. 271 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набрання ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.

Outcome: partial