Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач - ПАТ «Банк Професійного Фінансування» звернулося до Калінінського районного суду м. Донецька із позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту з використанням платіжної картки, мотивуючи це тим, що між Публічним акціонерним товариством «Банк Професійного Фінансування», та [PERSON] 23.05.2011 року був укладений договір про надання споживчого кредиту з використанням платіжної картки № [NUMBER] від 23.05.2011 року. Згідно з п. п. 1.1-1.3 кредитного договору банк зобов'язується надати позичальникові відновлювальний кредит з використанням платіжної картки, а позичальник зобов'язується в порядку і терміни, встановлені цим договором, повернути суму отриманого кредиту, сплатити проценти за його використання, комісії та інші платежі, передбачені цим договором. Кредит надається позичальнику шляхом встановлення ліміту кредиту на рахунку для обліку кредитів, що відкривається на ім'я позичальника. Позичальник має право скористатися відновлювальним кредитом, починаючи з дати активації платіжної картки протягом 12 місяців безперервно до 23.05.2012 року, якщо інше не передбачено договором. До вказаної дати позичальник зобов'язаний повністю повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії, штрафні санкції і інші платежі, у випадках, передбачених цим договором. Первинний ліміт відновлювального кредиту встановлюється в розмірі 3000,00 гривень. Скориставшись платіжною карткою відповідач за період з 10.06.2011 року по 23.05.2012 року здійснив операції з отримання кредитних коштів, в результаті яких виникла заборгованість за кредитом в сумі 2967,04 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача за період з 23.05.2011 року по 14.11.2013 року. Відповідно до п. 4.2.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше терміну, встановленого п. 1.2 цього договору, і сплачувати проценти за користування кредитом в терміни, передбачені п. 3.3 цього договору, і в розмірах, передбачених п. 3.2 цього договору. Згідно з п. 3.3 кредитного договору проценти за користування кредитом позичальник сплачує щомісячно, не пізніше 15-го числа за звітний процентний період. Отже відповідач відповідно до кредитного договору зобов'язаний був сплатити позивачу до 23.05.2012 року суму заборгованості за кредитом в розмірі 2967,04 грн. та щомісячно суму процентів за користування кредитом. Але відповідач в порушення умов кредитного договору обов'язки по поверненню кредиту та сплаті процентів за його користування не виконав, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача за період з 23.05.2011 року по 14.11.2013 року, розрахунком суми заборгованості за кредитним договором, умовами кредитного договору, які долучені до матеріалів справи. Позивачем 27.09.2013 року направлено відповідачу повідомлення від 27.09.2013 року № 24/1340 з вимогою про погашення існуючої заборгованості за кредитним договором. Однак до цього часу відповідач заборгованість за кредитом та процентами не сплатив. У зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору позивачем відповідно до п. п. 5.1, 5.3 кредитного договору, було нараховано штраф 50 гривень за кожний випадок прострочення та пеню у розмірі 0,3 відсотка в день від неповерненої в строк суми кредиту, але не менше ніж 20 (двадцять) гривень. Крім цього, позивачем відповідно до ст. 625 ЦК України на суму заборгованості за кредитом та процентами нараховано індекс інфляції та 3 % річних від простроченої суми. Станом на 15.11.2013 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 8006,15 грн., в тому числі, сума основного боргу за кредитом з урахуванням індексу інфляції - 2958,14 гривень, проценти за користування кредитом з урахуванням індексу інфляції - 1619,15 гривень, три проценти річних від простроченої суми кредиту та процентів - 171,46 гривень, пеня - 3257,40 гривень, що підтверджено розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З цих підстав позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за договором про надання споживчого кредиту з використанням платіжної картки у сумі 8006 гр. 15 коп. та судові витрати понесені банком. Представник позивача в судове засідання не прибув, але звернувся до суду із письмовою заявою в якій просив суд, розглядати справу у відсутність представника позивача, заявлені позовні вимоги банку він підтримує, проти винесення заочного рішення він не заперечує, тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. ст. 158, ч.2, 169 ЦПК України. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини не явки суд не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать документи, які знаходяться в матеріалах справи, на адресу суду від нього не надходило повідомлень про причини неявки. При таких обставинах суд, зі згоди представника позивача, вважає за можливе розглянути цивільну справу у відсутність не з"явившогося в судове засідання відповідача, тобто ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з підстав, передбачених вимогами ст. ст. 525, 526, 530 та 1054 ЦК України. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Банк Професійного Фінансування» та [PERSON] 23.05.2011 року був укладений договір про надання споживчого кредиту з використанням платіжної картки № [NUMBER] від 23.05.2011 року. Згідно з п. п. 1.1-1.3 кредитного договору позивач зобов'язався надати відповідачу відновлювальний кредит з використанням платіжної картки, а відповідач зобов'язався в порядку і терміни, встановлені цим договором, повернути суму отриманого кредиту, сплатити проценти за його використання, комісії та інші платежі, передбачені цим договором. Кредит надавався відповідачу шляхом встановлення ліміту кредиту на рахунку для обліку кредитів, що відкривається на ім'я відповідача. Відповідач мав право скористатися відновлювальним кредитом, починаючи з дати активації платіжної картки протягом 12 місяців безперервно до 23.05.2012 року, якщо інше не передбачено договором. До вказаної дати відповідач був зобов'язаний повністю повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії, штрафні санкції і інші платежі, у випадках, передбачених цим договором. Первинний ліміт відновлювального кредиту встановлювався в розмірі 3000,00 гривень. Так, судом встановлено, що скориставшись платіжною карткою відповідач [PERSON] за період з 10.06.2011 року по 23.05.2012 року здійснив операції з отримання кредитних коштів, в результаті яких виникла заборгованість за кредитом в сумі 2967,04 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача за період з 23.05.2011 року по 14.11.2013 року. Відповідно до п. 4.2.2 кредитного договору відповідач зобов'язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше терміну, встановленого п. 1.2 цього договору, і сплачувати проценти за користування кредитом в терміни, передбачені п. 3.3 цього договору, і в розмірах, передбачених п. 3.2 цього договору. Згідно з п. 3.3 кредитного договору проценти за користування кредитом відповідач сплачує щомісячно, не пізніше 15-го числа за звітний процентний період. Судом встановлено, що відповідач відповідно до кредитного договору зобов'язаний був сплатити позивачу до 23.05.2012 року суму заборгованості за кредитом в розмірі 2967,04 грн. та щомісячно суму процентів за користування кредитом. Але відповідач в порушення умов кредитного договору обов'язки по поверненню кредиту та сплаті процентів за його користування не виконав, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача за період з 23.05.2011 року по 14.11.2013 року, розрахунком суми заборгованості за кредитним договором, умовами кредитного договору, які долучені до матеріалів справи. Крім того, судом встановлено, що позивачем 27.09.2013 року направлено відповідачу повідомлення від 27.09.2013 року № 24/1340 з вимогою про погашення існуючої заборгованості за кредитним договором. Однак до цього часу відповідач заборгованість за кредитом та процентами не сплатив. У зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору позивачем відповідно до п.п. 5.1, 5.3 кредитного договору, було нараховано штраф 50 гривень за кожний випадок прострочення та пеню у розмірі 0,3 відсотка в день від неповерненої в строк суми кредиту, але не менше ніж 20 (двадцять) гривень. Крім цього позивачем відповідно до ст. 625 ЦК України на суму заборгованості за кредитом та процентами нараховано індекс інфляції та 3 % річних від простроченої суми. Таким чином, судом встановлено, що станом на 15.11.2013 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 8006,15 грн., в тому числі, сума основного боргу за кредитом з урахуванням індексу інфляції - 2958,14 гривень, проценти за користування кредитом з урахуванням індексу інфляції - 1619,15 гривень, три проценти річних від простроченої суми кредиту та процентів - 171,46 гривень, пеня - 3257,40 гривень, що підтверджено розрахунком заборгованості. Відповідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Розмір виниклої заборгованості підтверджений письмовим розрахунком позивача, він виконаний відповідно до діючого законодавства та обчислений вірно. До теперішнього часу заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Виходячи з вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частками, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати відсотків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд дістається висновку що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Професійного Фінансування» до [PERSON], про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту з використанням платіжної картки, є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому понесені позивачем витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 229 гр. 40 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved