Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

У березні 2020 року Дніпровсько - Тетерівське державне лісомисливське господарствозвернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 15 841, 84 грн. та судовий збір в сумі 2 102 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Дніпровсько - Тетерівське державне лісомисливське господарство є балансоутримувачем квартири [ADDRESS] . Також, позивач є виробником, виконавцем та надавачем послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення. Зазначена квартира в кінці 1970-х років була надана в користування як службове житло батьку [PERSON] - [PERSON] у зв`язку з тим, що він працював на різних посадах в Дніпровсько - Тетерівському державному лісомисливському господарстві. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 16.07.2019 року по цивільній справі № 363/2392/18 за [PERSON] та [PERSON] визначено право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] . Вказаним рішенням суду також було встановлено факт постійного проживання відповідача [PERSON] в квартирі з моменту отримання її для проживання батьком [PERSON] . Оскільки судом встановлено постійне проживання відповідача у вищевказаній квартирі, тому за відповідачем утворилась заборгованість за користування квартирою та оплатою за послуги з централізованого опалення, постачання холодної води та водовідведення в сумі 8 748, 90 грн. Відповідачем заборгованість була визнана та на кінці 2019 року на початку 2020 року останнім частково погашена заборгованість у розмірі 4 500 грн. Станом на 01.03.2020 року сума заборгованості у повному обсязі відповідачем не погашена, внаслідок чого за ним рахується заборгованість в сумі 4 248, 90 грн. 10.09.2019 року на підставі зазначеного вище рішення суду, між позивачем та відповідачем було укладено Договір найму житлового приміщення № 50, зі строком найму на 4 роки і 11 місяців. 10.09.2019 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення № 51 , а потім у зв`язку із зміною тарифів 15.10.2019 року укладений новий Договір № 83. Однак, з моменту укладення Договору про надання комунальних послуг № 83 відповідачем не здійснюється оплата за комунальні послуги, внаслідок чого станом на 01.03.2020 року утворилась заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 5 047, 41 грн. Крім того, [PERSON] , батьком відповідача також систематично не здійснювалась оплата за найм вищезазначеної квартири та надані позивачем комунальні послуги. Внаслідок чого, станом на 01.01.2018 року, на день смерті [PERSON] ( [INFO] ), утворилась заборгованість перед позивачем за Договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення № 40 від 05.11.2014 року (із змінами внесеними до нього Додатковою угодою № 1 від 13.10.2016 року та Додатковою угодою № 2 від 07.11.2017 року) за період з 01.04.2015 року по 01.01.2018 роки, в сумі 13 091, 06 грн. Оскільки, сини померлого [INFO] [PERSON] - відповідач [PERSON] та його брат [PERSON] на день його смерті проживали в зазначені вище квартирі, а тому зобов`язані погасити заборгованість, що рахується перед позивачем. Таким чином, позивач вважає, що відповідач [PERSON] зобов`язаний погасити заборгованість за надані комунальні послуги його померлому батьку в сумі 6 545, 53 грн. На підставі викладеного, Дніпровсько - Тетерівське державне лісомисливське господарствозвернулось до суду із вищевказаним позовом. Відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21.05.2020 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом та не надав суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, представник позивача в поданій позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує, тому суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України проводиться без участі сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. 30 вересня 2020 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Встановлено, що Дніпровсько - Тетерівське державне лісомисливське господарство є балансоутримувачем квартири [ADDRESS] - Тетерівське державне лісомисливське господарство є виробником, виконавцем та надавачем послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення. Зазначена квартира в кінці 1970-х років була надана в користування як службове житло батьку [PERSON] - [PERSON] у зв`язку з тим, що [PERSON] працював на різних посадах в Дніпровсько - Тетерівському державному лісомисливському господарстві. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 16.07.2019 року по цивільній справі № 363/2392/18 за [PERSON] та [PERSON] визначено право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] . 10.09.2019 року на підставі зазначеного вище рішення суду, між Дніпровсько - Тетерівським державним лісомисливським господарством та [PERSON] було укладено Договір найму житлового приміщення № 50, зі строком найму на 4 роки і 11 місяців. 10.09.2019 року між Дніпровсько - Тетерівським державним лісомисливським господарством та [PERSON] було складено акт прийому - передачі житлового приміщення відповідно до Договору найму житлового приміщення № 50 від 10.09.2019 року, а саме квартири [ADDRESS] . 10.09.2019 року між Дніпровсько - Тетерівським державним лісомисливським господарством та [PERSON] був укладений Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення № 51 , а потім у зв1язку із зміною тарифів 15.10.2019 року укладений новий Договір № 83. Відповідно до п. 1.1. Договору найму житлового приміщення № 50 від 10.09.2019 року, Дніпровсько - Тетерівське державне лісомисливське господарство зобов`язується надати [PERSON] у строкове платне користування частину житлової квартири [ADDRESS] площею 30,45 кв.м., загальною площею 70,9 кв.м. Відповідно до п. 1.4 Договору найму житлового приміщення № 50 від 10.09.2019 року,загальна плата за приміщення становить 10,28 грн. і вноситься наймачем не пізніше 20 числа кожного наступного місяця. Однак, з моменту укладення Договору про надання комунальних послуг № 83 [PERSON] не здійснюється оплата за комунальні послуги, внаслідок чого станом на 01.03.2020 року утворилась заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 5 047, 41 грн. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 162 ЖК України, споживач зобов`язаний оплачувати послуги з централізованого опалення у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати відповідачу житлово-комунальні послуги, а відповідач повинен за них сплачувати в силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України. В порушення зазначених норм закону відповідач зобов`язання не виконав. Крім того, [PERSON] , батьком відповідача [PERSON] також систематично не здійснювалась оплата за найм квартири [ADDRESS] та надані Дніпровсько - Тетерівським державним лісомисливським господарством комунальні послуги. Внаслідок чого, станом на 01.01.2018 року, на день смерті [PERSON] ([INFO]), утворилась заборгованість перед Дніпровсько - Тетерівським державним лісомисливським господарством за Договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення № 40 від 05.11.2014 року (із змінами внесеними до нього Додатковою угодою № 1 від 13.10.2016 року та Додатковою угодою № 2 від 07.11.2017 року) за період з 01.04.2015 року по 01.01.2018 роки, в сумі 13 091, 06 грн. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 609 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Частиною 1 та частиною 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України строк. Статтею 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Оскільки, сини померлого [INFO] [PERSON] - відповідач [PERSON] та його брат [PERSON] на день його смерті проживали в зазначені вище квартирі [ADDRESS] , а тому зобов`язані погасити заборгованість, що рахується перед Дніпровсько - Тетерівським державним лісомисливським господарством. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи положення ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідачем [PERSON] жодними належними та допустимими доказами в розумінні ст. 77-78 ЦПК України, не спростовано доводів представника позивача, в судове засідання відповідач взагалі не з`явився, доказів та заперечень на спростування позовних вимог не надав. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги" та ст.162 Житлового кодексу України, споживач, зобов`язаний сплачувати послуги у встановлені законом і договором строки. В судовому засіданні було доведено, що позивачем своєчасно надавались житлово - комунальні послуги, однак відповідач не оплатив у повному обсязі фактично отримані послуги, в зв`язку з чим станом на 01.03.2020 року утворилась заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 5 047, 41 грн. Отже, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що відповідачаем належним чином не були виконані свої зобов`язання перед Дніпровсько - Тетерівським державним лісомисливським господарством, а тому з [PERSON] підлягає стягненню загальна сума заборгованості у розмірі 15 841, 84 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2102 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved