Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Представник ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду з даним позовом та просить суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору в розмірі 1667 грн.92 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача у судове засідання не з'явився, в заяві просив позовні вимоги задовільнити в повному обсязі, а розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] даний позов не визнала так, як вважає, що нею виконані всі умови даного договору та надала до суду письмову заяву в якій просить суд застосувати по даному спору строки позовної давності відмовивши в позові. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 24.11.2007 року Публічний акціонерний банк «Дельта Банк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта»), та фізична особа - резидент України [PERSON] [INFO], уклали кредитний договір № 007-18109-241107. Відповідно до пункту 1.1. вищевказаного Договору, Позивач (за Договором -Кредитор) зобов'язується надати Відповідачеві (за Договором - Позичальникові) кредит у сумі 7657,92 грн. на придбання певного майна/послуг на умовах визначених Договором. Відповідно до п.2.3. Договору за користування Кредитом Відповідач сплачує Кредитору проценти, виходячи зі ставки 0.01 % в рік. А також, за ведення кредитної справи Відповідач сплачує Кредитору плату в розмірі 0.5 % в місяць, п. 2.5 Договору. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у сумі 7657,92 (Сім тисяч шістсот п'ятдесят сім гривень 92 копійки) грн., про що свідчить меморіальний ордер № 42372992 від 26.11.2007 року та рахунок-фактура № 249281 від 24.11.2007 року. Зі свого боку, Відповідач, отримав у своє розпорядження Майно, що підтверджується накладною № Е0007247 від 24.11.2007 року. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок Кредитора в повному обсязі: суми Кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених Договором. Станом на 18.02.2014 р. Відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 18.02.2014 року за Відповідачем по укладеному з ТОВ «Комерційний банк «Дельта» Кредитному договору № 007-18109-241107 від 24.11.2007 року рахується заборгованість на загальну суму 1667,92 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту 351,15 грн.; заборгованість за відсотками: 552,35 грн.; заборгованість за комісіями: 764,42 грн. Положеннями Договору передбачено, що ТОВ «Комерційний банк «Дельта» у випадку порушення Позичальником строків сплати передбачених Договором платежів більше ніж на 1 (один) місяць має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за його користування, а також плати за ведення кредитної справи. При несвоєчасній сплаті Позичальником платежів в строки, передбачені Договором, Кредитор має право вимагати від Позичальника оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 4 ст.. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. В своєму запереченні відповідач стверджує що вона відповідно до умов договору та графіку погашення заборгованості виконала всі свої зобов"язання перед банком ще у травні 2010 року. Останній платіж був здійснений у вказаний строк у сумі 295 грн. про що свідчить і розрахунок ціни позову. Спростовуючи даний висновок суд виходить з наступного. Дійсно згідно наданих суду розрахунків останній платіж відповідачем був здійснений у травні 2010 року у сумі 295 грн. Після цієї дати жодних розрахунків між сторонами не було. Позивач жодного разу не звертався до Відповідача із вимогою сплати якусь заборгованість за кредитом, також ні позивач ні відповідач не зверталися один до одного з письмовими заявами про припинення дії договору. Відповідно до розрахунку наданого стороною позивача [PERSON] не в повній мірі виконала всі свої зобов"язання перед банком, тобто не в повному обсязі сплатила кредит. Так залишилося несплаченим 351 грн. 15 коп. кредиту а також 552 грн. 35 коп відсотки та 764 грн. 42 коп комісія. Доказів сплати даних сум [PERSON] до суду не надала. Суд також не може погодитися з позицією відповідача щодо застосування до даних правовідносин строку позовної давності та за цих підстав відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 1 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Відповідно до ст. 267 ЦК України, особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доводи ТОВ «Комерційний банк «Дельта» про те, що [PERSON] не виконала зобов'язання за вказаним кредитним договором, є такими, що відповідають нормам чинного законодавства. Згідно п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. З вищенаведеного вбачається, що кредитний договір № 007-18109-241107. від 24.11.2007 року укладений між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] є чинним. Відповідно до п. 10.1 вищевказаного договору строк дії договору встановлюється з дня його підписання Сторонами і діє до повного виконання Позичальником зобов"язань за цим Договором. Доводи позивача про те, що виконання кредитного договору не було здійснено, а тому зобов'язання не припинилось є підставою для задоволення позовних вимог. Виходячи з вищевикладеного суд вважає що вказаний кредитний договір не є припиненим а тому в даному випадку строк позовної давності не є порушеним. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати, пов'язані з розглядом справи, які документально підтверджені у розмірі 243 гривень 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved