Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Представник позивача адвокат Гайтота І. М. в інтересах [PERSON] звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області із позовною заявою до Щербанівської сільсьокої ради Полтавського району Полтавської області, третя особа: СТОВ «СС «Тростянець» про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що після смерті її бабусі [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме земельна частка (пай), яке знаходиться в оренді СТОВ «Спілка селян «Тростянець». Про вказане майно [PERSON] дізналась, коли звернулась до СТОВ «Спілка селян «Тростянець», яким їй видано довідку 10.09.2019 року про те, що [PERSON] має земельну частку (пай). В нотаріальній конторі, куди звернувся представник позивача, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в матеріалах справи відсутній правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) що знаходиться на території Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Ураховуючи викладене, прохала суд поновити їй строк звернення до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, як такий, що пропущено з поважних причин. визнати за нею права на земельну частку (пай) розміром 2,11 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів. У судове засідання позивач не з`явилася доручила представляти інтереси своєму представнику. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його та за відсутності позивача, позов підтримує просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи: СТОВ «СС «Тростянець» в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданого виконкомом Тростянецько їсільської ради народних депутатів10 січня 1996 року (а.с.7). [INFO] померла [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 15 лютого 2013 року (а.с. 8),яка являється рідною донькою бабусі позивача [PERSON] .. За життя [PERSON] склала заповіт від 25 січня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 369 та розпорядилася, що все належне їй майно, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право, в тому числі належну їй квартиру розташовану за адресою [ADDRESS] , заповіла в рівних частка [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.9). У встановлений законодавством строк [PERSON] звернулася до Другої полтавської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтва на спадщину за заповітом на майно, що належало [PERSON] . На час отримання спадщини їй не було відомо, що її бабуся [PERSON] мала право на успадкування права на земельну частку (пай). Відповідно до довідки, виданої позивачу СТОВ «СС «Тростянець» за № 44 від 10.09.2019 року [PERSON] має земельну частку (пай), знаходиться в оренді СТОВ «Спілка селян «Тростянець» (а.с.11). Відповідно до довідки, виданої [PERSON] СТОВ «СС «Тростянець» за № 45 від 10.09.2019 року зазначено, що Державний акт на право колективної власності на землю І-ПЛ №000006, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю №30 від 06.12.1995 року, [PERSON] була включена у списки за № 296 ( а.с.12, 14-16). Після того як позивач дізналася, що її бабуся [PERSON] мала право земельну частку (пай), вона негайно в особі уповноваженого представника [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори. Державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори 9 жовтня 2019 року винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 1397/02-31, відповідно до якої відмовлено [PERSON] , як представнику за довіреністю, в інтересах [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] на нерухоме майно: земельну частку (пай), що знаходиться на території земель Тростянець, Полтавського району, Полтавської області, яка належала її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємицею якої була [PERSON] , дочка, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] , заведена Другою полтавською державною нотаріальною конторою 13.08.2012 року за № 393/2012 на підставі заяви від імені [PERSON] про прийняття спадщини після померлої тітки на частку померлого батька [PERSON] (помер [INFO] ), зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ Другої полтавської державної нотаріальної контори 13.08.2012 року за порядковим № 984. Крім того, з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулись: [PERSON] - заява про прийняття спадщини, зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ Другої полтавської державної нотаріальної контори 23.08.2012 року за порядковим № 1026. [PERSON] надав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] , зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ Другої полтавської державної нотаріальної контори 21.08.2012 року за порядковим № 1022. Будь-які інші заяви про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини в спадковій справі-відсутні. Свідоцтва про права на спадщину не видавались. З матеріалів копії спадкової після померлої [INFO] , заведеної 17.04.1996 року за № 213/1996 Полтавською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що [PERSON] спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав на вказане вище нерухоме майно (а.с.13). Відповідно до заповіту, посвідченого від імені спадкодаввця [PERSON] приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Шимкою О.М. 25.01.2007 року, за реєстром № 369, все своє майно заповідач заповіла на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідок за № № 44, 45 від 10.09.2019 року, виданих СТОВ "Спілка селян «Тростянець» Полтавського району Полтавської області [PERSON] дійсно має земельну частку (пай), була включена у списки за № 296 до Державного акту на право колективної власності на землю І-ПЛ № 000006 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 30 від 06.12. 1995 року. З матеріалів копії спадкової справи після померлої [INFO] до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , заведеної 17.04.1996 року за № 213/1996 Полтавського районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що [PERSON] спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав на вказане вище нерухоме майно. У [PERSON] , як спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) що знаходиться на території Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, дані факти унеможливлюють видачу свідоцтва про право на спадщину, згідно вимог чинного законодавства, так як на сьогодні відсутній орган, який би видав дублікат правовстановлюючих документів на земельну частку пай. Отже, Позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Розпаювання землі розпочалося з прийняттям Указу Президента України № 720 від 08.08.1995 року "Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам". Державний акт на право колективної власності на землю Селянській спілці «Тростянець було видано 06.12.1995 року, серія І [NUMBER] . Даним Державним актом Селянські спілці «Тростянець» передано у колективну власність 1794,4 гектарів землі для виробництв сільськогосподарської продукції відповідно до Рішення 5 сесії 22 скликання Тростянецької сільської ради народних депутатів від 08.08.1995 року (а.с.21-22). Відповідно до п.2 Указу Президента України № 720 від 08.08.1995 року "Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам" право на земельну частку (пай) мають члени коллективно сільськогосподарського підприємства, колишні члени підприємства, а також пенсіонери з їх числа. Право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту видачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого він є. 06.12.1995 року, тобто на час передачі Державного акта про право колективної влас\-ності на землю Селянській спілці «Тростянець». [PERSON] була пенсіонером. Отже, на момент розпаювання земель [PERSON] була членом господарства та відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям № 720 від 8 серпня 1995 року, набула права на земельну частку (пай), однак помилково була включена до списку-додатку до державного акту. Крім того, це підтверджується першочерговими списками, а саме відповідно до проекту роздержавлення та приватизації земель селянської спілки «Тростянець» Тростянецької сільської ради народних депутатів Полтавського району Полтавської області 1995 року р зі Списком працівників селянської спілки «Тростянець», які прописані і проживають на території сільської ради [PERSON] значилася за № 202. Відповідно до Розпорядження голови Полтавської райдержадміністрації № 553 17.08.2004 року «Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо орган території земельних часток (паїв) на території Тростянецької сільської ради Полтавського району площа земельної частки (паю) становить 2,11 умовних кадастрових гектарів. До вручення державного акта про право колективної власності на землю власником землі була держава, а після передачі її КСП (у колективну власність) земля стала належати на праві спільної часткової власності тим особам, які працювали на ній і членами цього КСП. та працівникам інших сільськогосподарських утворень. Кожен з них став власником ще не визначеної за розміром частки землі. Всі працівники колишніх господарств ( колгоспів, радгоспів, інших утворень), у тому числі й пенсіонери, які залишилися членами нових підприємств, та члени підприємств, які були живими на дату отримання державного акта про передачу землі у колективну власність КСП, починаючи із дати стали її власниками у рівних частках. Позивач не має можливості набути спадщину в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) площею 2,11 умовних кадастрових гектари на території Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, які належали спадкодавцю, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб відповідно до викладеної у позові вимоги, який не суперечить закону. Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У статті 16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 373 Цивільного кодексу України, право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерів з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений строк, якщо визнає причини його пропуску поважними. Оскільки про порушення свого права на отримання земельної частки (паю) позивач дізналася тільки 10.09.2019 року, після того як отримала Довідки з СТОВ «СС «Тростянець», а згідно ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починає від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про ос яка його порушила, суд приходить до висновку, що строк для звернення до суду [PERSON] необхідно поновити. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved