Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON], треті особи - служба у справах дітей Сновської РДА Чернігівської області, опікунська рада при виконавчому комітеті Олешнянської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області про позбавлення батьківських прав. Позивач мотивує заяву тим, що з 25 листопада 2011 року вона з відповідачем перебували у шлюбі. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 08 квітня 2014 року з [PERSON] на її користь стягнуті аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20 березня 2014 року і до досягнення ними повноліття. Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 05 травня 2014 року з [PERSON] на її користь стягнуті аліменти на її утримання до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO]. Протягом сімейного життя відповідач [PERSON] крім того, що постійно влаштовував сварки та бійки з позивачкою підіймав руку на новонароджену дитину. 01.06.2012 року, [PERSON] вчинив злочин, який виразився в необережному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження позивачці та їхньому малолітньому сину [PERSON], якому на той час було всього 2 місяці, а саме: наносив [PERSON] численні удари рукою по різних ділянках тіла в ході чого, один раз вдарив сина [PERSON] по голові, в результаті чого син отримав тілесні ушкодження. Вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 06 вересня 2012 року [PERSON] визнаний винним за ст.. 128 КК України і йому було призначено покарання у виді двох років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки. Але його це не зупиняло. Він постійно вживав спиртні напої, погрожував. Зловживаючи спиртними напоями та постійно погрожуючи, що вб'є позивачку, якщо вона розлучиться з ним. [PERSON] постійно бив, залякував [PERSON] 12 грудня 2013 року [PERSON] з невідомих причин вчинив з нею сварку, під час якої, діючи умисно, наніс тілесні ушкодження. В той же час, після його засудження, в березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на її утримання та на утримання двох малолітніх дітей. Як зазначалося вище, судовими рішеннями її позовні вимоги задоволені. 22.06.2016 року [PERSON], який утримувався у Чернігівському слідчому ізоляторі, був звільнений. Перебуваючи як в місцях позбавлення волі так і вже після звільнення [PERSON] не цікавився життям своїх дітей, не надавав жодної матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей, після звільнення ніде не працює. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам головного державного виконавця Сновського районного управління юстиції Осауленко О.М., [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у сумі 34054,16 грн. Відповідач зареєстрований на території [ADDRESS], але фактично за місцем реєстрації не проживає, власного житла не має, не працює. З 2014 року по теперішній час [PERSON] з малолітніми дітьми фактично проживає в [ADDRESS], що підтверджується довідкою Олешнянської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, має іншу сім'ю: чоловіка [PERSON] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка приїжджає до батьків в с. Єліне Сновського району Чернігівської області Відповідач [PERSON] знає, що вона разом з дітьми проживає в Ріпкинському районі, має іншу сім'ю, оскільки в Сновському районі, де він мешкає, проживають її батьки, але він жодного разу не поцікавився життям своїх дітей, не проявив жодного інтересу умов їх утримання, як вони виховуються, з ким проживають, що потребують. У Сновському районі проживає сестра позивачки [PERSON], яка інколи бачить відповідача, але він жодного разу не поцікавився як проживають його діти, як їм без нього і як вони поживають, що їм потрібно, чи потрібно їм лікування тощо. Діти зовсім не пам'ятають свого батька, він є лише біологічним батьком, адже з грудня 2013 року вони його не бачили, а на той час сину [PERSON] ще не було і двох років, а дочці [PERSON] - всього декілька місяців. Своїм батьком вони вважають чоловіка позивачки - [PERSON], оскільки тільки він піклується про них, забирає з дитячого садочка тощо. За два роки після звільнення [PERSON] жодного разу їх не відвідав, не нагадав про себе, що він є батько дітей. Діти [PERSON] та [PERSON] відвідують школу раннього розвитку дитини дошкільного віку "Малятко". Ростуть у здоровій атмосфері, забезпечені всім необхідним для їх здоров'я та розвитку. На підставі вищевикладеного просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей. У судовому засіданні позивач просила позбавити відповідача батьківських прав відносно їхньої малолітньої дитини. В судовому засіданні відповідач відсутній, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник органу опіки та піклування Сновської РДА просила позов задовольнити, оскільки відповідач не приділяє належної уваги вихованню та утриманню дітей. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази справи, приходить до наступного. Згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 18.05.2013 року матір'ю [PERSON] є [PERSON], батьком - [PERSON]. ( а.с. 13). Згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 02.04.2012 року матір'ю [PERSON] є [PERSON], батьком - [PERSON]. ( а.с. 51). Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 05.05.2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 05.05.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на дружину в розмірі 450 грн. щомісячно до досягнення їх меншою дитиною [PERSON], [INFO] трирічного віку, тобто до [INFO], розпочавши стягнення з 20.03.2014 року. Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 08.04.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 20.03.2014 року і до їх повноліття. 01.07.2015 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.07.2015 року. ( а.с. 14). Згідно копії довідки Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області № 03-05/04 від 12.01.2018 року [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] фактично на території села не проживає. ( а.с. 20). Згідно копії довідки Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області № 03-05/06 від 12.01.2018 року [PERSON], [INFO] тимчасово не працює. ( а.с. 21). Вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 06.09.2012 року [PERSON] визнано винним в скоєнні злочину передбаченого ст.. 128 КК України і призначено покарання у вигляді 2 років обмеження волі. На підставі ст.. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання і встановлено іспитовий строк на 2 роки. Вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 03.02.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді 150 (сто п'ятдесят) годин громадських робіт. [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим остаточно призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71, 72 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 06 вересня 2012 року у вигляді 2 (двох) місяців позбавлення волі і остаточно призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Згідно актів обстеження матеріально - побутових умов [PERSON], [INFO], яка фактично проживає в [ADDRESS], [PERSON] з 29.11.2014 року разом зі своїм чоловіком [PERSON] та трьома малолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Будинок дерев'яний, покритий залізом, має дві кімнати та кухню загальною площею 62 кв.м., житлова площа 45 кв.м., кімнати обладнані необхідними меблями та побутовою технікою ( холодильник, телевізор, пральна машина). Діти мають свої спальні місця, місце для іграшок. У будинку прибрано, чисто, продукти харчування є в наявності. Паливом забезпечені. Мають в господарстві курей та качок. Земельною ділянкою користуються в розмірі 0,25 га. Живуть за рахунок заробітної плати чоловіка, коштів, які отримують на найменшу дитину по народженню. ( а.с. 29-39). Згідно висновку Опікунської ради при виконавчому комітеті Олешнянської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] від 18.01.2018 року № 27, [PERSON] фактично проживає без реєстрації в [ADDRESS] з 2014 року і по теперішній час. За період проживання сім'ї в с. Грибова Рудня жодного разу [PERSON] не цікавився умовами проживання дітей, не надавав ніякої допомоги у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей. Опікунська рада вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] ( а.с. 39). Згідно ст. 164 СК України, батько (мати) може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та жорстоко поводиться з нею. Відповідно до вимог ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Як вбачається із роз'яснень, даних в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своїх дітей, а саме не займається їх вихованням, не цікавиться їх життям, здоров"ям, а тому його слід позбавити батьківських прав.

Outcome: approved