Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ "Приватбанк» заборгованість у розмірі 15446,58 грн. за кредитним договором №б/н від 10.07.2014 року. В обґрунтування вимог покликається на те, що 10.07.2014 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н згідно умов якого позивачем було надано останньому кредит в розмірі 500,00 грн., у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач зобов'язувався погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, на умовах, визначених даним договором. Проте, [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків та допустив заборгованість перед банком, яка станом на 05.07.2018 р. становить 15446,58 грн. Тому позивач змушений звернутись до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився. В долученому до позовної заяви клопотанні просив справу розглядати без його участі; позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі повторної неявки відповідача. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Не подав відзив на позовну заяву. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом фактично встановлено, що 10.07.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н згідно умов якого позивачем було надано останньому кредит в розмірі 500,00 грн., у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Дані обставини вбачаються із копії вказаного договору в матеріалах справи. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно умов кредитного договору (п.2.1.1.5.5), [PERSON] взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісію, на умовах, визначених даним договором. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим допустив заборгованість перед позивачем, що станом на 05.07.2018 рік складає 15446,58 грн. та включає в себе 1170,16 грн. тіло кредиту, 4171,12 грн. нарахованих відсотків за користування кредитом, 8893,56 грн. нарахованої пені, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 711,74 грн. штрафу (процентна складова). Даний факт стверджується розрахунком заборгованості за вищевказаним кредитним договором в матеріалах справи. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що внаслідок невиконання умов кредитного договору відповідачем, були порушені права Банку, як кредитодавця. А тому, оцінюючі представлені позивачем докази та наведені аргументи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved