Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 16.04.2015 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Позивачка вказувала на те, що в даний час сім'я розпалася, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, а тому позивачка просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до її повноліття, а також просила стягнути з відповідача кошти на своє особисте утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку і до досягнення дитиною трьох річного віку поскільки вона в даний час не працює, здійснює догляд за дитиною. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просила справу розглядати в її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву у якій вказав, що позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання доньки та коштів на особисте утримання позивачки визнає, а також просив справу розглядати в його відсутності. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16.04.2015 року сторони уклали шлюб, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Наведене підтверджується копією свідоцтва про одруження та свідоцтва про народження дитини. В судовому засіданні також встановлено, що сторони не підтримують подружні відносини, мають окремі бюджети, ведуть окремо господарство. Дитини проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, батько дитини відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є неможливим, бо це суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.183 СК України частка заробітку \\ доходу\\ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.84 СК україни дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х років. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.01.2017 року і до досягнення нею повноліття, а також кошти на її особисте утримання в розмірі 1\\4 частини доходу, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку 16.07.2018 р. При визначенні розміру аліментів, суд врахував обставини, які передбачені в ст. 182 СК України. Суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., а також на користь позивачки судові витрати по справі в розмірі 640 грн 00 коп. На підставі ст.ст.84, 110, 112, 115, 180-183 СК України,

Outcome: approved