Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач з 2015 року перебуває на обліку у вказаному департаменті як одержувач державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям. 01.10.2018 року вона звернулась із заявою та декларацією для призначення вказаної допомоги, на підставі яких їй призначено таку допомогу на період з 01.10.2018 року по 31.03.2019 року у розмірі 954,05 грн. щомісячно та на період з 01.12.2018 року по 31.03.2019 року - у розмірі 1021,05 грн. щомісячно. 02.04.2019 року відповідач повторно звернулася із заявою та декларацією про призначення їй всіх видів соціальної допомоги на дітей одиноким матерям. В декларації відповідач зазначила, що працює та отримує заробітну плату в ДП «Пантера». Відповідно до копії трудової книжки відповідач є працівником ДП «Пантера» з 19.09.2018 року. Отримана заробітна плата за вересень 2018 року становить 1500 грн. У зв`язку з тим, що при поданні заяви 01.10.2018 року, на підставі якої їй була призначена державна соціальна допомога одиноким матерям, відповідач умисно приховала той факт, що вона працює у вказаному підприємстві та отримує заробітну плату, їй було надмірно виплачено бюджетних коштів у сумі 750 грн.00 коп. 18.04.2019 року відповідачу надіслано повідомлення про припинення надання державної соціальної допомоги з 01.04.2019 року. 30.07.2019 року відповідачу повторно надіслано повідомлення про припинення надання державної соціальної допомоги та про необхідність повернення надмірно виплаченої суми державної соціальної допомоги у розмірі 750 грн за період з 01.10.2018 року по 31.03.2019 року із зазначенням необхідних реквізитів для оплати. Однак, вказані кошти позивачеві не повернуті. Тому позивач просить стягнути з відповідача 750,00 грн., надміру виплачених у вигляді державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, що отримані внаслідок зловживання з боку відповідача, а також стягнути з останньої судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2102 грн. Представник позивача Хоцінська Н.Й. , в судове засідання не з`явилася, 08.04.2021 року подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.78). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про причини своєї неявки жодного разу не повідомила, не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності і не подала відзив на позов. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.). Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви. Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1,2 ст. 22 Закону України «Про державну соціальну допомогу сім`ям з дітьми» одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Пунктом 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2001 року № 1751, передбачено, що особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Згідно із пп. 5.1 спільного наказу від 15.11.2001 року № 486/202/524/455/3370 Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту та туризму України «Про затвердження Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги» до сукупного доходу сімей (одержувачів) входять нарахована заробітна плата, у тому числі за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі і вихідні дні та за роботу за сумісництвом; плата за роботу в колективному сільськогосподарському підприємстві; надбавки і доплати всіх видів; премії, установлені за системами оплати праці на підприємстві, в установі, організації, незалежно від періодичності і джерел їх виплати; відсоткові надбавки і щорічна винагорода з фонду матеріального заохочення за підсумками роботи за рік підприємства, установи чи організації. Премії і щорічні винагороди включаються до сукупного доходу на час їх нарахування, при цьому за рік ураховується не більше однієї винагороди за вислугу років. Судом встановлено, що відповідач з 2015 року перебуває на обліку в департаменті соціальної політики Коломийської міської ради як одержувач державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї та допомоги одинокій матері. 01.10.2018 року відповідач зверталася до вказаного департаменту із заявою про призначення такої допомоги (а.с. 7). В декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, за періоди з 01.04.2018 року до 01.10.2018 року та з 01.10.2018 року до 01.04.2019 року відповідач зазначила, що не працює, трудової книжки не має, як підприємець не зареєстрована, доходів не має, державний кордон України не перетинала (а.с. 8, 9, 13,14). Рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 03.10.2018 року [PERSON] з урахуванням її доходів призначено допомогу за період з 01.10.2018 року по 31.03.2019 року у розмірі 954 грн. 05 коп. та після перерахунку з 01.12.2018 року по 31.03.2019 року у розмірі 1021 грн 05 коп. щомісячно (а.с. 11, 18). 03.04.2019 року відповідач повторно зверталася до вказаного департаменту із заявою про призначення такої допомоги (а.с. 12). Згідно з копією трудової книжки відповідача вона наказом від 19.09.2018 року прийнята на посаду сортувальниці в ДП «Пантера» (а.с. 16). Як вбачається із довідки про доходи, відповідач за вересень 2018 року отримала дохід у вигляді заробітної плати, сукупний розмір якої без урахування аліментів становив 1500 грн. (а.с. 15). Згідно з повідомленням про припинення/надання державної соціальної допомоги/житлової субсидії від 16.04.2019 року [PERSON] припинено соціальну допомогу, починаючи з 01.04.2019 року (а.с.19). Судом встановлено, що з метою досудового врегулювання спору позивачем тричі, а саме 18.04.2019 року, 29.07.2019 року та 26.02.2020 року надсилалися на адресу відповідача повідомлення про припинення надання державної соціальної допомоги, в тому числі з вимогою про повернення виплачених надміру коштів в розмірі 750 грн. (а.с. 20, 21). Згідно з ч. 1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем подано позивачу вищевказані недостовірні відомості про доходи, що вплинуло на розмір вказаної допомоги та призвело до переплати. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом також встановлено, що позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн., що стверджується платіжним дорученням від 20.08.2020 року (а.с.6). В зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають присудженню вказані судові витрати. На підставі ст. 1212 ЦК України, Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 року, Закону України «Про державну соціальну допомогу сім`ям з дітьми» та,

Outcome: approved