Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

У березні 2019 року АТ "Кредобанк" звернувся в Кіровоградський районний суд Кіровоградської області з позовом, яким просить стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №RF2-34824 від 21.12.2016 року в розмірі 22 537,59 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 березня 2019 року вказані матеріали позовної заяви передано на розгляд до Кіровського районного суду м. Кіровограда в порядку статті 31 ЦПК України. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2019 року визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про стягнення заборгованості. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Бершадської О.В. Від 05 червня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, правом подачі відзиву на позов не скористалась. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, із наступних підстав. Так з`ясовано, що 06 березня 2018 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір №RF2-34824, відповідно до якого позичальник отримав кредит в сумі 30 000,00 грн., на строк до 20 грудня 2021 року, зі сплатою процентів в розмірі 2,1 % річних. За умовами п. 1 договору Банк зобов`язався надати у власність позичальнику грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язався використати кредит на цілі, вказані в Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених Договором. Зобов`язання Кредитором виконано в повному обсязі, що підтверджується меморіальнимими ордерами №64228788, 64237794, 64238087 від 21 грудня 2016 року. Згідно ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад.» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно п. 4.1, 5.1 Договору за надання послуг позичальник сплачує банку комісії в порядку, строки та розмірі, передбачені п. 2.12 Кредитного договору. Позичальник зобов"язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені Кредитним договору та/або додатками до нього. Пунктом 6.1. Договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань за кредитним договором позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної діючої по кредитному договору процентної ставки, вказаної в п. 2.4 Кредитного договору, але не менше 2 грн. за кожний день простроченя. Позичальник свої зобов`язання, передбачені Кредитним договором щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом, не виконує, внаслідок чого станом на 22 січня 2019 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 22 537,59 грн., з них: сума заборгованості за кредитом - 20 144,69 грн., сума заборгованості за відсотками - 36,60 грн., сума заборгованості за комісіями- 630,00 грн., пеня- 1 726,30 грн., розрахунок якої додається (а.с. 25-26, 27). У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов"язання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 921,00 грн. - судового збору.

Outcome: approved