Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, суду пояснила, що 17.02.2014 близько 15 год. 00 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки Тойота Кемрі, державний номерний знак [NUMBER] , рухався по проїздній частині вул. Московська у м. Києві, зі сторони вул. М. Гайцана в напрямку вул. Кловський узвіз. Під час руху [PERSON] допустив порушення вимог підпунктів 10.1, 11.3. Правил дорожнього руху, що виявилось в тому, що він, керуючи вказаним транспортним засобом, наближаючись до буд. [ADDRESS] , виявивши пішохода [PERSON] , яка перетинала проїздну частину зправа наліво відносно його руху, не переконавшись у безпеці змінив напрямок руху, при цьому виїхав на смугу, призначену для зутрічного руху та скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Своїми неправомірними діями [PERSON] наніс позивачці матеріальну та моральну шкоду. На лікування та матеріали медичного призначення позивачка витратила 802,28 грн. і просила стягнути дану суму у якості відшкодування матеріальної шкоди. У зв`язку з тим, що внаслідок наїзду на позивачку автомобіля [PERSON] остання відчувала постійний біль, запаморочення, нервові переживання, стривоженість та дискомфорт як в період лікування, так і після нього, була змушена постійно відвідувати медичні заклади охорони здоров`я та з`являтись на виклики правоохоронних органів, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 150000,00 грн. У судовому засіданні предстаник відповідача [PERSON] визнав матеріальну шкоду, завдану позивачці повністю та моральну шкоду шкоду у розмірі 5000,00 грн. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами по справі встановив наступні факти та правовідносини. Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної безпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за №6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зі змінами та доповненнями зазначає, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини, крім випадків, передбачених СТ.456 ЦК. А п.4 цієї ж Постанови вказує, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності, тощо). Як встановлено у судовому засіданні, 17.02.2014 близько 15 год. 00 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки Тойота Кемрі, державний номерний знак [NUMBER] , рухався по проїздній частині вул. Московська у м. Києві, зі сторони вул. М. Гайцана в напрямку вул. Кловський узвіз. Під час руху [PERSON] допустив порушення вимог підпунктів 10.1, 11.3. Правил дорожнього руху, що виявилось в тому, що він, керуючи вказаним транспортним засобом, наближаючись до буд. [ADDRESS] , виявивши пішохода [PERSON] , яка перетинала проїздну частину зправа наліво відносно його руху, не переконавшись у безпеці змінив напрямок руху, при цьому виїхав на смугу, призначену для зутрічного руху та скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження. За змістом ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/15539/15-к від 10.05.2017, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва, звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (а.с. 3-9). Дана ухвала набрала законної сили. Відповідно до фіскальних чеків [PERSON] були придбані матеріали медичного призначення на суму 802,28 грн. (а.с. 17-19). Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що відповідачем була визнана матеріальна шкода завдана позивачу у повному обсязі, крім того рішенням суду кримінальне провадження відносно [PERSON] було закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, а тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки матеріальну шкоду у розмірі 802,28 грн. У відповідності до п.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті. Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Поскільки неправомірними діями відповідача [PERSON] були завдані позивачу [PERSON] середньої тяжкості та легкі тілесні ушкодження у вигляді закритої травми правої ступні, забійної рани, синців, а з цього приводу і моральні страждання та психологічні переживання, пов`язані з ушкодження здоров`я і фізичним болем, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки моральної шкоди, яку суд оцінює у 20000,00 грн., в решті суми слід відмовити. На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку з тим, що позивача було звільнено від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", витрати зі сплати судового збору у розмірі 1681 грн. 60 коп. підлягають стягненню з [PERSON] на користь держави.

Outcome: partial