Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

\~ позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано 18.08.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області за актовим записом №110 та стягувати з відповідача, як батька їх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та сім'ю, неповага з боку відповідача, які призвели до того, що вони втратили почуття взаємної любові, поваги та взаєморозуміння.\~ Сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Тому на даний час за таких обставин сумісне життя і збереження сім"ї стали неможливими, шлюб існує формально. Примирення між подружжям неможливе, про що позивач зазначила в позовній заяві. Спору щодо проживання дітей між сторонами не має. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав частково, змінивши розмір аліментів з ? частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на ? частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення ними повноліття. В решті вимог підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 18.08.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області за актовим записом №110, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим. Сім'я фактично розпалася, і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сімї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Від цього шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Сторони, проживаючи окремо, в добровільному порядку питання щодо утримання дітей не вирішили. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до розяснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.\~ Визнання позову відповідачем в порядку вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України не суперечить правам та інтересам третіх осіб Враховуючи спільний обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення ними повноліття, визначений ст. 180 СК України, всі перелічені в сукупності обставини дають підстави для покладення на відповідача обовязку сплачувати аліменти в\~ розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.07.2017 року і\~ до досягнення\~ найстаршою дитиною повноліття.\~

Outcome: approved