Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивачка зазначила, що 11.11.2014 року вона влаштувався на роботу до ПАТ «Рефма» на посаду охоронця, звідки була звільнена 30.12.2015 року за згодою сторін на підставі наказу. Відповідні дані підтверджуються копією трудової книжки, яка знаходиться в матеріалах справи. В день звільнення їй не була виплачена заробітна плата, у зв'язку з чим утворилась сума заборгованості, яка згідно довідки ПАТ «Рефма» від 18.03.2016 року становить 11 706,64 грн. На той час 22.01.2016 р. Мелітопольським міськрайонним судом видано судовий наказ про стягнення з ПАТ «Рефма» на користь позивачки заборгованості по заробітній платі у розмірі 11 706,64 грн. Відповідач частково погасив заборгованість 25.03.2016 р. та остаточно розрахувався 31.03.2016 р. Таким чином, позивач зазначає, що їй було затримано виплату заробітної плати на три місяці. Позовні вимоги позивач змінювала, остаточно просить стягнути на її користь з відповідача: - суму грошової компенсації за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 4 803,32 грн.; - моральну шкоду, в розмірі 1 000 грн., оскільки після звільнення роботу їй було знайти вкрай важко, вона знаходиться на обліку у Центрі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю, зароблені нею, але не виплачені відповідачем грошові кошти були їй вкрай необхідні для існування, оскільки інших джерел доходу у [PERSON] не має, а вона доглядає за хворою матір'ю, яка не встає з ліжка та потребує майже постійного побутового та медичного догляду. Позивачу були необхідні ліки та предмети гігієни для догляду за нею, але вона була позбавлена можливості це оплачувати. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням виплатити їй заробітну плату, але відповідач грошові кошти не виплачував і [PERSON] була змушена звернутись до ВДВС, а потім суду. Все це спричинило їй моральну шкоду. Представник відповідача позов визнав частково, зазначивши, що підприємство визнає компенсації за затримку розрахунку при звільненні позивача у розмірі 4 803,32 грн., суму відшкодування моральної шкоди не визнає у повному обсязі, просить вирішити це питання на розсуд суду. Суд, врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма», згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, є юридичною особою, відповідно, належним відповідачем по справі. /а.с.15-16/ Згідно копії трудової книжки, позивач наказом №25 від 11.11.2014 р. позивачка прийнята на роботу охоронником до відділу охорони і режиму; згідно запису №46 в трудовій книжці, наказом №42 від 29.12.2015 р. звільнена за угодою сторін відповідно ст.36 КЗпП України. З 12.01.2016 р. їй розпочато виплату допомоги по безробіттю./а.с.11/ В день звільнення, позивачка отримала трудову книжку, але кінцевий розрахунок відповідач з нею не провів. В силу ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Однак, відповідач в порушення ст. 116 КЗпП України не виплатив в день звільнення всі належні їй кошти, що підтверджується довідкою по заборгованості по заробітній платі від 18.03.2016 р., виданою ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма»./а.с.11/ Судовим наказом судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22.01.2016 року по справі № 320/244/16-ц з ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма» стягнуто на користь позивача заборгованість по нарахованій, але не виплаченої працівникові заробітній платі в розмірі 11 706 грн. 64 коп. /а.с. 8/ Виплату заборгованості по заробітній платі позивачеві було здійснено лише 31.03.2016 р. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. На підтвердження своїх позовних вимог щодо розрахунку розміру компенсації позивачка надала довідку по заборгованості по заробітній платі від 18.03.2016 р. /а.с.11,12/ Таким чином, розрахунок суми середньої заробітної плати складається: середньомісячна заробітна плата за 2 останні повні місяці роботи: 1633,86 грн. (жовтень 2015 року) + 1568,17 грн. (листопад 2015 року):2= 1601,01 грн.; середньомісячна кількість робочих днів за останні 2 повні робочі місяці: 22 (жовтень 2015 року) + 21 (листопад 2015 року):2= 21,5 робочих днів. Середньоденна заробітна плата складатиме: 1601,01 грн.:21,5 роб.дн.=74,47 грн. Отже, сума компенсації за затримку розрахунку при звільненні, з урахуванням обчислення середньоденної заробітної плати та кількості робочих днів складає: з урахуванням кількості місяців за період затримки з 31.12.2015 р. по 31.03.2016 р. (3 міс.), середньоденної заробітної плати та середньомісячної кількості робочих днів згідно тієї ж довідки: 74,47 грн.*21,5 д.*3 міс. = 4 803,31 грн. Ця сума визнається відповідачем. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно ст.36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є угода сторін. Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України, у випадку невиплати з вини власника або уповноваженого ним органа належних звільненому працівнику сум в строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, організація, установа повинні виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. п.20 Постановою Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" №13 від 24 грудня 1999р. встановлено, що середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку на підставі ст.117 КЗпП України стягується по день винесення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в тому його вини. Сама по собі відсутність грошей у роботодавця не виключає його відповідальність. На підтвердження завдання моральної шкоди позивач надала довідку МСЕ №114610 серія 2-18 АВ, [PERSON] 1941 року народження, є інвалідом другої групи./а.с.30/ Згідно довідки від 08.04.2016 р. [PERSON], 1941 року народження, знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом: ІБС, дифузний кардіосклероз з порушенням ритму СН ІІ А, ЦАС ІІ ДЕ ІІ з артеріальною гіпертензією. Стан після перелому шийки лівої стегнової кістки (2013 р.). Хвора потребує постійного стороннього догляду з боку доньки [PERSON], а також дорогому лікуванні./а.с.29/ Вирішуючи питання про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 1000 гр., суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню, оскільки у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати позивачці дійсно була завдана моральна шкода, так як внаслідок порушення її законних прав вона відчувала моральні страждання та переживання, не отримуючи винагороду за свій труд вона не могла в повному обсязі забезпечувати свої життєві потреби, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, у зв'язку з тим, що після звільнення роботу їй було знайти вкрай важко, вона знаходиться на обліку у Центрі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю, зароблені нею, але не виплачені відповідачем грошові кошти були їй вкрай необхідні для існування, оскільки інших джерел доходу у [PERSON] не має, а вона доглядає за хворою матір'ю, яка не встає з ліжка та потребує майже постійного побутового та медичного догляду. Позивачу були необхідні ліки та предмети гігієни для догляду за нею, але вона була позбавлена можливості це оплачувати. За таких обставин суд вважає, що вимоги по стягненню моральна шкода в розмірі 1 000 грн. підлягають задоволенню. Відповідно, позивачу до сплати належить: суму грошової компенсації за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 4 803,32 грн. та 1 000,00 грн. як відшкодування моральної шкоди. Також з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі розмірі 551,00 грн.

Outcome: approved