Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що від спільного подружнього життя з відповідачем вони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] на якого відповідач сплачує аліменти на підставі рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 07.06.2017 року. Уже під час розлучення у них народилася ще одна спільна дитина, донька [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, то просить стягнути аліменти з нього на утримання дочки в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку щомісяця та стягувати їх починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття, при цьому розмір аліментів не може бути меншим за 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того позивачка просить суд стягнути аліменти з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку щомісячно до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. В судовому засіданні позивачка та її представник уточнили свої позовні вимоги та просили суд задоволити позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини. А в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] до досягнення донькою трирічного віку, просили стягувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідач в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляд у справи. В попередньому судовому засіданні позов визнав і суду пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дітей та дружини. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов слід задоволити з слідуючих підстав. Так в судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.03.2014 року, який було розірвано рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 02.06.2017 року. Від спільного подружнього життя вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на якого відповідач сплачує аліменти на підставі рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 07.06.2017 року. Уже під час розлучення у них народилася ще одна спільна дитина, донька [PERSON] , яка народилася [INFO] , але подальшого життя з відповідачем не склалося і вони знову почали проживати окремо. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обов`язку утримувати свою дитину. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє з 27 вересня 1991 року, «... держави учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини...». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 Сімейного кодексу України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач має задовільний стан здоров"я, сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини від його доходу, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини, які слід стягувати з нього на користь позивачки на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, так як батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, що відповідає вимогам ст.180-182 СК України. Крім того, позивачка на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку і маючи допомогу у розмірі, що не забезпечує їй прожитковий мінімум потребує матеріальної допомоги, яку спроможний надати відповідач. А тому, з відповідача на утримання позивачки слід стягнути аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3-х років, згідно ст. 84 СК України. Судові випрати в повному обсязі покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved