Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

У квітні 2014 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області звернулось публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на те, що ПАТ "Дельта Банк" є правонаступником всіх прав та обов'язків ТОВ «Комерційний Банк «Дельта». 12 грудня 2007 року між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» та [PERSON] укладено кредитний договір №003-15303-121207, відповідно до п.1.1. якого позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 7324 грн на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених договором. Відповідно до п.2.3. договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0.01 % в рік, а також, за ведення кредитної справи плату в розмірі 0.5 % в місяць, п. 2.5 Договору. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 7324 грн., про що свідчить рахунок-фактура № 226037 від 12.12.2007 року. Зі свого боку, відповідач [PERSON], отримав у своє розпорядження майно, що підтверджується накладною № К0+226037 від 12.12.2007 року. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених договором. Відповідач [PERSON] не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого, станом на 18.02.2014 року виникла прострочена заборгованість, про яку [PERSON] був повідомлений. Однак на даний час, кредитна заборгованість ним погашена не була. Тому просять стягнути з [PERSON] заборгованість на загальну суму 2342,03 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту - 1509,36 грн, заборгованості за відсотками - 0,31 грн.; заборгованості за комісіями - 832,36 грн., а також судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явися, однак зазначив в позовній заяві, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав через канцелярію суду заяву, в якій просив застосувати позовну давність, відмовити позивачу у задоволенні позову за пропуском позовної давності. Також просив розглянути справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Згідно кредитного договору №003-15303-121207 від 12.12.2007 року, ТОВ «Комерційний Банк «Дельта»" правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ "Дельта Банк" надав [PERSON] кредит у розмірі 7324 грн. на придбання певного майна/послуг на умовах визначених договором. Відповідач [PERSON]., у свою чергу, прийняв на себе зобов'язання по поверненню наданого кредиту і виплаті нарахованих процентів, плат у порядку, розмірі і терміни передбачені договором. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Відповідно до ст.262 ЦК України, заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Відповідно до пункту 1.2 укладеного між сторонами договору № №003-15303-121207 від 12.12.2007 року, кредит надається на строк 30 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 11 червня 2010 року на умовах, визначених цим договором. Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, суд дійшов висновку про те, що кредитний договір № №003-15303-121207 від 12.12.2007 року, укладений між банком та [PERSON] являється договором з визначеним строком виконання, тому перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання, а саме з 12.06.2010 року, саме тоді у позивача виникло право вимоги заборгованості по договору, однак позивач звернувся до суду із даним позовом лише 07.04.2014 року, тобто після спливу строку позовної давності. При цьому, позивачем питання про продовження строку позовної давності із зазначенням причин поважності пропуску строку у позовній заяві або окремій заяві перед судом не ставилося. Документів, які б свідчили про переривання або зупинення перебігу строку позовної давності до матеріалів справи не додавалося. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За таких обставин, суд вважає що у позовних вимогах ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити через сплив позовної давності.

Outcome: dismissed