Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON]. звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що він та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2000 р. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачем не склалося через те, що кожен жив окремим життям, не переймаючись проблемами іншого з подружжя, мають повністю протилежні погляди на шлюб та сім"ю. Не підтримують сімейні стосунки з 2016 року. Вважає подальше спільне сумісне проживання з відповідачкою неможливим та не бажає підтримувати сімейні стосунки. Примирення неможливе. Спору щодо визначення місця проживання дитини чи поділу майна немає. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14.01.2019 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. У призначене підготовче судове засідання позивач не прибув, 11.02.2019 року подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач у підгтовче судове засідання не прибула, також подала до суду заяву, якою визнала позовні вимоги, не заперечувала щодо розірвання шлюбу, справу просила розглядати без її присутності. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалів,оскільки від обох учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи те, що відповідач визнала заявлені позовні вимоги, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні у відповідності до ч. 4 ст. 200 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, не ведуть спільне господарство та не проживають разом з 2016 року. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнала позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved