Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача 13000 грн матеріальної та 20000 грн моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням. Позов мотивований тим, що вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 06 січня 2021 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК, а саме в тому, що він внаслідок оману, заволодів грошовими коштами позивача в сумі 13 000 гривень. Також їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає в слідуючому: вона втратила душевний спокій, їй тяжко згадувати про все, що сталось; вона не може повернутись до нормального способу життя, постійно згадує про те, що викликає у неї страх та емоційний неспокій; вона є учасником бойових дій, особою похилого та пенсійного віку і те, що скоїв відповідач є неповагою до неї; через дії відповідача у неї також виникали емоційні хвилювання та дискомфорт; внаслідок незаконних дій відповідача вона більше не довіряє людям, дивиться на них з острахом і їй здається, що всі хочуть її обманути; внаслідок скоєння щодо неї злочину, вона вимушена була перейматись досудовим розслідуванням як потерпіла, переживати судову тяганину, звертатись до юристів для оформлення відповідних документів; відповідач не бажає відшкодовувати їй матеріальної та моральної шкоди і тому вона вимушена звертатись до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином. Представник позивача адвокат Корнієнко Т.М. позовні вимоги підтримала, в своїх поясненнях посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву не подавав, а тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини. Відповідно до частини першої та пункту 9 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу з застосуванням, зокрема, такого способу захисту, як відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вироком Сосницького районного суду від 06.01.2021 року по справі № 745/491/20 [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину,передбаченого ч.2 ст.190 КК України та встановлено, що 29 грудня 2019 року о 08 годині 30 хвилин, [PERSON] , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зателефонував [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , з мобільного номеру телефону ( [NUMBER] ) на її стаціонарний номер телефону ( [NUMBER] ) та назвавшись нібито працівником лікарні, повідомив, що її син [PERSON] потрапив в ДТП, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому обох ніг, і зараз перебуває в лікарні. Для лікування [PERSON] необхідно виплатити гроші в сумі 4 (чотири) тисячі доларів США, ввівши таким чином [PERSON] в оману, оскільки насправді такого випадку не було. Остання, не маючи сумнівів у необхідності передачі грошових коштів на лікування свого сина [PERSON] , у зв`язку з відсутністю вищевказаної суми грошей, домовилась з [PERSON] про передачу грошових коштів в сумі 13000 гривень, на що [PERSON] погодився. Згодом 29 грудня 2019 року, точного часу органами досудового розслідування встановити не представилось можливим, [PERSON] прибув до місця проживання [PERSON] , де остання передала 13000 гривень [PERSON] . Вищевказаними протиправними діями [PERSON] [PERSON] заподіяно майнової шкоди на загальну суму 13000 гривень. Відповідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується особою, яка таку шкоду заподіяла. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, враховуючи положення статей 1166, 1177 ЦК України, ст. 82ЦПК існують правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в розмірі 13000,00 грн. Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин). Стосовно розміру моральної шкоди, завданої позивачу кримінальним правопорушенням, слід зазначити наступне. Стаття 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до положень частини 3 статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Частиною 1 ст.1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що в результаті скоєння відповідачем кримінального правопорушення окрім матеріальної шкоди позивачу заподіяно моральну шкоду. Діями відповідача їй завдано немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, в результаті вчиненого відносно неї злочину. Такі дії відповідача спричинили негативні зміни у житті позивача: негативні переживання та спогади, насторога, тривога, емоційні реакції при згадуванні, втрата довіри до людей. В момент обману вона пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності. Зважаючи на вищенаведене, враховуючи те, що між злочинними діями відповідача та завданою позивачу моральною шкодою, є прямий причинний зв`язок, враховуючи характер та обсяг завданих моральних страждань, втрат немайнового характеру, є усі підстави для стягнення на користь позивача моральної шкоди. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (стаття 15 ЦК України). Враховуючи, що порушення особистих майнових та немайнових прав позивача відбулося в результаті скоєння відповідачем кримінального правопорушення, то найефективнішим способом захисту його прав є відшкодування відповідачем нанесеної майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України) та відшкодування нанесеної моральної (немайнової) шкоди (п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, з урахуванням встановлених судом обставин справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, підлягають частковому задоволенню в розмірі 8000,00 грн, оскільки такий їх розмір, разом з розміром матеріальної шкоди в сумі 13000,00 грн є достатніми для відновлення порушених прав позивача. Окрім того, на підставі положень статті 141 ЦПК України, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн за вимогу про стягнення майнової шкоди та 363,20 грн судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial