Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

покликаючись на невиконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору представник позивачаА.І.Українець у поданій до суду 13 травня 2017 року заяві просить стягнути з відповідача 2 140 грн. 00 коп. як плату за навчання та сплачений судовий збір у розмір 1 600 грн. 00 коп. Всіх учасників цивільного процесу відповідно до ст.ст.74-76 ЦПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи. У поданих до суду заявах вони просять справу розглянути у їх відсутність на підставі наявних матеріалів справи, представник позивача [PERSON] позов підтримує, відповідач позов визнає. Зважаючи на те, що явку сторін не визнано обов'язковою, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку учасників цивільного процесу, дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності сторін та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Вимоги ст.214 ЦПК Кодексу зобов»язують суд під час ухвалення рішення вирішити такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ст.16 цього кодексу звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захистуі в силу ст.ст.10, 60 ЦПК України, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 01 вересня 2014 року між сторонами укладено договір № 14-ЗМА-096 про навчання і підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр. Вартість оплати за семестр складає 2 140 грн. 00 коп. - сума позову. 17 вересня 2014 року відповідно до наказу № 1165-кс позивача поновлено на навчання з 01 вересня 2014 року студентом другого курсу заочної форми навчання за кошти фізичної особи. 25 лютого 2015 року наказом №161-кс відповідача відраховано відповідно до п.4.5 ст.46 Закону України "Про вищу освіту". Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до вимог ст.ст.525, 526, 623 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до чинного законодавства, одностороння відмова від зобов»язань не допускається. У відповідності до ст.611 ЦК України при порушенні зобовязання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, а саме відшкодування винною стороною збитків. Кредитор має право вимагати виконання зобов»язання в будь-який час, а боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати завдані цим збитки. Судом з'ясована процедура розрахунку витрат, пов'язаних з навчанням відповідача та документи, які є належними та допустимими доказами в підтвердження заявленої суми позову, тому суд дійшов висновку, що позивач довів належними доказами розмір фактичних витрат, що підлягають відшкодуванню. За таких умов порушене право позивача підлягає захисту, бо боржник зобов"язання за договором належним чином не виконав, оскільки належні докази про це відсутні, чим порушив умови договору та норми чинного законодавства, якими встановлено обов"язок боржника виконати зобов"язання належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору. Матеріали справи свідчать, що у боржника виникла вказана заборгованість за договором, а його дії та наміри не свідчать про виконання договірних зобов'язань та відшкодування витрат, пов»язаних з навчанням. У зв»язку з задоволенням позову суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору. З огляду на викладене,

Outcome: approved