overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, вказуючи, що відповідач є її батьком, та вона є повнолітньою особою, але продовжує навчання, допомоги на її утримання відповідач не надає. Посилаючись на те, що вона потребує матеріальної допомоги, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 3 000 грн. щомісячно. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність та про те, що вимоги позову підтримує. Відповідач до суду не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, причини неявки суду повідомлені не були. На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 7). [PERSON] навчається на 4 курсі Південноукраїнського національного педагогічного уніврситету ім. К.Д, Ушинського (а.с. 5). Згідно статті 199 СК України відповідач зобов'язаний утримувати повнолітніх дітей до досягнення двадцяти трьох років, якщо вони продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан дитини, ті ж обставини відносно платника аліментів та їх стягувача. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову - стаття 191 СК України. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу - ст.200 СК України. Стаття 184 СК України визначає, що суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Статтею 7 Закону України „Про державний бюджет на 2013 рік" встановлено з 1 грудня 2013 року прожитковий мінімум в сумі 1176 гривень. Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений позов з урахуванням матеріального положення обох сторін підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 700 грн. щомісячно, до припинення дитиною навчання, але не більше, ніж до досягнення двадцяти трьох років, починаючи з 04.02.2014 року. В силу статті 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2002 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який в теперішній час проживає з позивачем та у подальшому буде проживати з позивачем. З квітня 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинені у звязку з неприязненими стосунками, втратою поваги один до одного, різними поглядами на життя. Позивач вказує, що примирення між сторонами не можливе, збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач у судове засідання не з"явилась, надала заяву, в якій підтримала заявлені вимоги, вказала на неможливість збереження сім»ї та просила розглянути справу за її відсутністю. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не з»явився, через канцелярію надав суду заяву, у якій визнав позов у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Також вказала на неможливість примирення та збереження шлюбу. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі письмових матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних причин. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2002 року, шлюб було зареєстровано Кіровською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області (а.с.5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO], у свідоцтві про народження якого сторони записані батьками. В теперішній час дитина проживає з позивачем та у подальшому буде проживати з позивачем. Спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2016 року у звязку з неприязненими стосунками та непорозуміннями, які виникли між сторонами під час спільного проживання. У теперішній час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Суперечок про майно між сторонами немає. Клопотання про надання строку на примирення сторони не заявляли. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, як що буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони однією родиною тривалий час не проживають, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач погодився на розірвання шлюбу, миритися сторони не мають наміру та вказують на неможливість збереження шлюбу. При наявності таких обставин збереження даного шлюбу не відповідає інтересам сторін і надалі є недоцільним. Відповідно до ст.. 113 СК України, після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище «Рапач».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 2002 року. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Діти в теперішній час проживають з позивачем та у подальшому будуть проживати з позивачем. З листопада 2014 року шлюбні відносини між сторонами припинені у звязку з неприязненими стосунками, втратою поваги один до одного, різними поглядами на життя. Позивач вказує, що збереження шлюбу не відповідає його інтересам, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем, надавши їй після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище «Ройман». Позивач у судове засідання не з"явилась, при поданні позову клопотала про розгляд справи у її відсутність. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання не зявився, про дати розгляду справи повідомлявся шляхом направлення рекомендованої кореспонденції за місцем реєстрації, судові виклики отримував. Про причини неявки суду не повідомляв, про розгляд справи за його відсутністю суд не просив. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дати розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача\~ суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних причин. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 2002 року, шлюб було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області (а.с.10). Від шлюбу сторони мають двох дітей - дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження яких сторони записані батьками (а.с.8,9). Із позову вбачається, що в теперішній час діти проживають з позивачем та у подальшому будуть проживати з позивачем. Спору про місце проживання дітей між сторонами немає. Шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2014 року у звязку з неприязненими стосунками та непоразуміннями, які виникли між сторонами під час спільного проживання. У теперішній час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Суперечок про майно між сторонами немає. Позивач заявив про неможливість примирення та збереження шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, як що буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони однією родиною тривалий час не проживають, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не скористався своїми процесуальними правами з»явитись в судове засідання та заперечувати проти позову, миритися позивач не має наміру та вказує на неможливість збереження шлюбу. При наявності таких обставин збереження даного шлюбу не відповідає інтересам сторін і надалі є недоцільним. Після розірвання шлюбу надати позивачу дошлюбне прізвище «Ройман» відповідно до ст.. 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 1990 року. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] [INFO], яка у теперішній час проживає з позивачем та у подальшому буде проживати з позивачем. З лютого 2014 року шлюбні відносини між сторонами припинені у зв'язку з різними поглядами на життя. В позові зазначено, що сторони проживають окремо один від одного. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач у судове засідання не з"явилась, надала до суду письмову заяву, де підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач надав суду заяву, у якій визнав позов у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Вказав, що надання строку на примирення не потребує. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі письмових матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних причин. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 1990 року, шлюб було зареєстровано відділом РАГС Великомихайлівського райвиконкому Одеської області, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.6). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] [INFO] (а.с.4), яка проживає та у подальшому буде проживати з позивачем(а.с.5). Спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2014 року у зв'язку з неприязненими стосунками, які виникли між сторонами під час спільного проживання. У теперішній час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Суперечок про майно між сторонами немає. Клопотання про надання строку на примирення сторони не заявляли. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, як що буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони тривалий час однією родиною не проживають, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач погодився на розірвання шлюбу, миритися сторони не мають наміру. При наявності таких обставин збереження даного шлюбу не відповідає інтересам сторін і надалі є недоцільним. Відповідно до ст. 113 СК України, вимоги позивача про залишення їй після розірвання шлюбу шлюбного прізвища підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2012 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO], який у теперішній час проживає з позивачем та у подальшому буде проживати з позивачем. З квітня 2015 року шлюбні відносини між сторонами припинені у звязку з непріязненими стосунками, втратою поваги один до одного, частими сварками. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач у судове засідання не з"явилась, надала до суду письмову заяву, де підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище «Казимирчук». Відповідач надав суду заяву, у якій визнав позов у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Зазначив, що надання строку для примирення з позивачем не потребує. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі письмових матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних причин. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2012 року, шлюб було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.8), який проживає та у подальшому буде проживати з позивачем. Спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2015 року у звязку з неприязненими стосунками, які виникли між сторонами під час спільного проживання. У теперішній час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Суперечок про майно між сторонами немає. Клопотання про надання строку на примирення сторони не заявляли. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, як що буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони однією родиною не проживають, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач погодився на розірвання шлюбу, миритися сторони не мають наміру. При наявності таких обставин збереження даного шлюбу не відповідає інтересам сторін і надалі є недоцільним. Відповідно до ст. 113 СК України, вимоги позивача про залишення їй після розірвання шлюбу шлюбного прізвища підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 121,80 грн. в рахунок компенсації вартості 1/2 частини сплаченого позивачем судового збору. Вимоги позивача в частині стягнення 200 грн. в рахунок компенсації витрат на отримання юридичних послуг задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів сплати зазначених коштів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2005 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які в теперішній час проживають з позивачем та у подальшому будуть проживати з позивачем. З травня 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинені у звязку з неприязненими стосунками, втратою поваги один до одного, різними поглядами на життя. Позивач вказує, що примирення між сторонами не можливе, збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач у судове засідання не з"явилась, надала заяву, в якій підтримала заявлені вимоги, вказала на неможливість збереження сім»ї та просила розглянути справу за її відсутністю. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не з»явився, через канцелярію надав суду заяву, у якій визнав позов у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Також вказав на неможливість примирення та збереження шлюбу. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі письмових матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних причин. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2005 року, шлюб було зареєстровано виконкомом Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області (а.с.5). Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження яких сторони записані батьками (а.с.6,7). В теперішній час діти проживають з позивачем та у подальшому будуть проживати з позивачем. Спору про місце проживання дітей між сторонами немає. Шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2016 року у звязку з неприязненими стосунками та непорозуміннями, які виникли між сторонами під час спільного проживання. У теперішній час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Суперечок про майно між сторонами немає. Клопотання про надання строку на примирення сторони не заявляли. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, як що буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони однією родиною тривалий час не проживають, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач погодився на розірвання шлюбу, миритися сторони не мають наміру та вказують на неможливість збереження шлюбу. При наявності таких обставин збереження даного шлюбу не відповідає інтересам сторін і надалі є недоцільним. Відповідно до ст.. 113 СК України, після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище «Степаненко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 08 березня 1997 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які в теперішній час проживають з позивачем та у подальшому будуть проживати з позивачем. З 2014 року шлюбні відносини між сторонами припинені у звязку з неприязненими стосунками, втратою поваги один до одного, різними поглядами на життя. Позивач вказує, що примирення між сторонами не можливе, збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем, залишивши їй шлюбне прізвище. Позивач у судове засідання не з"явилась, через канцелярію надала до суду письмову заяву, де підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність. Просила залишити їй прізвище «Букова». Відповідач в судове засідання не з»явився, через канцелярію надав суду заяву, у якій визнав позов у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Також вказав на неможливість примирення та збереження шлюбу. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі письмових матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних причин. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 березня 1997року, шлюб було зареєстровано виконкомом Кіровської сільської ради народних депутатів Великомихайлівського району Одеської області . Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження яких сторони записані батьками (а.с.8,9). В теперішній час діти проживають з позивачем та у подальшому будуть проживати з позивачем. Спору про місце проживання дітей між сторонами немає. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2014 року у звязку з неприязненими стосунками та непоразуміннями, які виникли між сторонами під час спільного проживання. У теперішній час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Суперечок про майно між сторонами немає. Клопотання про надання строку на примирення сторони не заявляли. У заявах, наданих сторонами зазначено про неможливість примирення та збереження шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, як що буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони однією родиною тривалий час не проживають, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач погодився на розірвання шлюбу, миритися сторони не мають наміру та вказують на неможливість збереження шлюбу. При наявності таких обставин збереження даного шлюбу не відповідає інтересам сторін і надалі є недоцільним. Відповідно до ст.. 113 СК України, позивачу після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище «Букова». Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача стягнути на користь держави суму судового збору в розмірі 551,20 грн., оскільки позивач, як інвалід 2-ї групи, звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 2006 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та в подальшому будуть проживати з позивачем. З листопада 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинені у звязку з неприязненими стосунками, втратою поваги один до одного, втратою почуття любові. Позивач вказує, що примирення між сторонами не можливе, збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач у судове засідання не з"явилась, надала заяву, в якій підтримала заявлені вимоги, вказала на неможливість збереження сім»ї та просила розглянути справу за її відсутністю. Також просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Скарецька». Відповідач в судове засідання не з»явився, через канцелярію надав суду заяву, у якій визнав позов у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Також вказав на неможливість примирення та збереження шлюбу. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі письмових матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних причин. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 2006 року, шлюб було зареєстровано виконкомом Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], у свідоцтвах про народження яких сторони записані батьками.(а.с.6,7). В теперішній час діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, що підтверджено довідкою виконкому Цебриківської селищної ради №386 від 31.01.2017 року (а.с.8). Питання про місце проживання дітей вирішено сторонами в добровільному порядку. Спору про місце проживання дітей між сторонами немає. Шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2016 року у звязку з неприязненими стосунками та непорозуміннями, які виникли між сторонами під час спільного проживання. У теперішній час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Суперечок про майно між сторонами немає. Клопотання про надання строку на примирення сторони не заявляли, вважають, що примирення та збереження сім»ї неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, як що буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони однією родиною не проживають, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач погодився на розірвання шлюбу, миритися сторони не мають наміру та вказують на неможливість збереження шлюбу. При наявності таких обставин збереження даного шлюбу не відповідає інтересам сторін і надалі є недоцільним. Відповідно до ст.. 113 СК України, після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище «Скарецька».

Outcome: approved