Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до [PERSON] про приведення самочинно реконструйованого об`єкта нерухомості у попередній стан, витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник позивача надав до суду заяву в якій позов підтримала, просила його задовольнити, та не фіксувати судовий процес за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідач надав до суду заяву в якій позов визнав, просив не фіксувати судовий процес за допомогою звукозаписувального технічного засобу . У зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. гідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо визначення та оцінки правовідносин сторін, а позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Під час судового розгляду справи було встановлено, що 25.07.2013 року Малиновським районним судом м. Одеси ухвалено заочне рішення по справі № 521/10963/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на реконструйовану квартиру, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено, визнано за останнім право власності на квартиру [ADDRESS] . Квартира [ADDRESS] складається з: житлова кімната - 17,7 кв.м., житлова кімната - 16,7 кв.м., кухня - 13,8 кв.м., вбиральня - 3,9 кв.м., коридор - 1,12 кв.м., підвал - 16,6 кв.м., 16,7 кв.м., 2,8 кв.м., загальною площею 89,3 кв.м., житловою площею 34,4 кв.м. 02.04.2015 року рішенням апеляційного суду Одеської області задоволено апеляційну скаргу прокуратури Малиновського району м. Одеси, скасовано заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25.07.2013 року та ухвалено нове, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності - відмовлено. 01.07.2015 року постановою Одеського окружного адміністративного суду у справі № 815/2582/15 задоволено адміністративний позов Першого заступника прокурора Малиновського району в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Реєстраційної служби ОМУЮ, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] про скасування рішення державного реєстратора від 20.09.2013 року № 6068256. Відповідно до ч. З ст. 61 Цивільного процесуального Кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вищезазначеними рішеннями судів вставлено, що [PERSON] на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30.06.2005 року є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту від 2005 року двохкімнатна квартира [ADDRESS] знаходиться на 1 поверсі 1 поверхового будинку, загальна площа квартири 55,5 кв.м., яка складається з кімнати площею 18,1 кв.м., кімнати площею 17,3 кв.м., кухні площею 19,2 кв.м. та вбиральні площею 0,9 кв.м. [PERSON] провів реконструкцію належної йому квартири, шляхом приєднання підвалу, який складається з трьох приміщень - площею 16,6, 16,7, 2,8 кв.м., а також зробиш перепланування квартири, в результаті чого загальна площа квартири збільшилась до 89,3 кв.м. Таким чином, на сьогоднішній день скасовано документ, який був підставою набуття гр. [PERSON] права власності на реконструйовану квартиру [ADDRESS] та скасовано його державну реєстрацію. Зазначаємо, що у діях відповідача вбачаються ознаки самочинного будівництва з огляду на наступне. Відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) житловий будинок, будівля, споруда або інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Аналогічні положення закріплені у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування статті 376 Цивільного кодексу України» (про правовий режим самочинного будівництва) та зазначено, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Крім того, згідно із ч. 4, 5 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування на будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про основи містобудування» при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: - розробка містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови; - розміщення і будівництво об`єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об`єктів; - раціональне використання земель та територій для містобудівних потреб, підвищення ефективності забудови та іншого використання земельних ділянок; - урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій; - урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва. Однак, враховуючи вищенаведене, протиправні дії відповідача порушують права територіальної громади м. Одеси, адже [PERSON] , здійснюючи реконструкцію, приєднав до належної йому квартири нежитлові приміщення, що належать територіальній громаді м. Одеси. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про архітектурну діяльність» робоча документація для будівництва (реконструкції, реставрації, капітального ремонту) об`єкта архітектури виконується відповідно до державних стандартів, норм і правил на підставі затвердженого проекту. Робоча документація для будівництва або авторський нагляд за її розробкою виконуються за участю архітектора - автора затвердженого проекту відповідно до укладеного договору на розроблення проекту цього об`єкту архітектури. Згідно з ч. 1 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності». Статтею 28 Закону України «Про архітектурну діяльність» встановлено, що власники та користувачі об`єктів архітектури зобов`язані: - утримувати в належному стані будинки і споруди, а так само закріплені ,за ними земельні ділянки, забезпечувати поточний огляд, періодичне обстеження і паспортизацію об`єкта, додержуватися під час експлуатації об`єкта архітектури вимог, визначених у його паспорті, а також вимог законодавства; - отримувати в установленому законодавством порядку документ дозвільного характеру, що дає право на виконання робіт, пов`язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об`єкта архітектури; - у разі необхідності внесення змін до об`ємно-просторових, планувальних та інших рішень об`єкта архітектури розробляти відповідну проектну документацію, затверджувати її та проводити будівельні роботи в установленому законодавством порядку; - зберігати комплект проектної документації, за якою збудовано об`єкт архітектури, та паспорт об`єкта, та передавати цю документацію новому власнику. Стаття 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачає, що Замовник має право виконувати будівельні роботи після: - направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; - реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт -щодо об`єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорій складності. Проведена реконструкція квартири [ADDRESS] , здійснена [PERSON] без затвердження в установленому законом порядку проектної та відповідної дозвільної документації на будівництво, тому така реконструкція вважається самовільною та тягне за собою відповідальність відповідно до діючого законодавства. Необхідно зазначити, що [PERSON] ніколи не був власником підвалу, що складається із трьох приміщень площею -16,6 кв.м., 16,7 кв.м.,2,8 кв.м. Реконструювавши та переобладнавши кв. [ADDRESS] та нежитлові приміщення, [PERSON] незаконно набув у власність підвал, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси. Таким чином, незаконними діями [PERSON] щодо привласнення підвального приміщення, яке знаходиться під квартирою [ADDRESS] , порушено права територіальної громади м. Одеси як власника даного комунального майна. Щодо право власності територіальної громади м. Одеси на спірне нежитлове підвальне приміщення підтверджується наступним. Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 року «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною власністю і власністю адміністративно - територіальних одиниць (комунальною власністю)», рішенням Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 року № 266-ХХІ, яким весь житловий і нежитловий фонд міста Одеси був переданий у власність територіальної громади міста, тобто в комунальну власність, підвальне приміщення, що складається із трьох приміщень площею - 16,6. кв.м., 16,7 кв.м., 2,8 кв.м. є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси. Відповідно ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Згідно із ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» прийняття рішень щодо відчуження комунального майна відбувається виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Необхідно зазначити, що рішення про передачу у власність підвального приміщення за адресою: [ADDRESS] , Одеською міською радою не приймалось. Таким чином, [PERSON] незаконно заволодів об`єктом комунальної власності територіальної громади м. Одеси, а саме нежитловим приміщенням підвалу, що складається з трьох приміщень, та знаходиться під квартирою [ADDRESS] . Безпідставне незаконне заволодіння відповідачем підвалом за вказаною адресою прямо порушує вищезазначені норми законодавства, та порушує правомочності Одеської міської ради щодо користування, розпорядження об`єктом, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Outcome: approved