Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.07.2017 року, ухваленого у даній цивільній справі, позов був задоволений частково, зокрема: - визнаний незаконним та скасований п. 2 наказу т.в.о. голови Державного агентства автомобільних доріг України № 176 від 21.06.2016 р.; - визнаний незаконним та скасований наказ т.в.о. голови Державного агентства автомобільних доріг України № 406-к від 22.07.2016 р.; - поновлено позивача на посаді начальника Служби автомобільних доріг у Миколаївській області, і на його користь зі Служби автомобільних доріг у Миколаївській області був стягнутий середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі - 49 469,68 грн. (без утримання податків та інших обов"язкових платежів); - стягнуто з Державного агентства автомобільних доріг України на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. - стягнуто на користь [PERSON] з Державного агентства автомобільних доріг України та Служби автомобільних доріг у Миколаївській області судові витрати у розмірі - по 2 163,64 грн. з кожного. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць було допущено до негайного виконання. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 7 липня 2017 року у цьому рішенні виправлено арифметичну помилку в частині розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Ухвалою судді Апеляційного суду Миколаївської області від 19.07.2017 року дана цивільна справа була повернена до Корабельного районного суду м. Миколаєва для постановлення додаткового рішення суду в частині розподілу судових витрат. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Так, із матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду із даним позовом позивач - [PERSON] заявив дві вимоги немайнового характеру, а саме - визнання незаконним та скасування п. 2 наказу т.в.о. голови Державного агентства автомобільних доріг України № 176 від 21.06.2016 р. та стягнення 10 000 грн. моральної шкоди. У процесі розгляду даної справи позивач збільшив позовні вимоги та остаточно просив визнати незаконним та скасувати п. 2 наказу т.в.о. голови Державного агентства автомобільних доріг України № 176 від 21.06.2016 р.; визнати незаконним та скасувати наказ т.в.о. голови Державного агентства автомобільних доріг України № 406-к від 22.07.2016 р.; поновити його на посаді начальника Служби автомобільних доріг у Миколаївській області; стягнути зі Служби автомобільних доріг у Миколаївській області на його користь 77 217 грн. 28 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 10 000 грн. моральної шкоди. Виходячи із такого, судовий збір за подачу позовної заяви повинен був складати 2 976 грн. 97 коп. (551,2 грн. х 4 (вимоги немайнового характеру) + 772,17 грн. (77 217 грн. 28 коп. х 1% (вимога майнового характеру). При цьому позивачем по справі було сплачено судовий збір на загальну суму - 1 929 грн. 20 коп. Виходячи із заявлених позивачем вимог, він не доплатив 1 047,77 грн. судового збору (2 976,97 грн. - 1 929,20 грн.). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідачів в прибуток держави недоплачену позивачем частину судового збору пропорційно задоволених вимог - 654,33 грн., тобто по 327,17 грн. із кожного з них.

Outcome: approved