Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 345 134,34 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 219,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 26.09.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», який у подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11398520000, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 70000,00дол. CША з терміном повернення до 26.09.2018 року або достроково зі сплатою 16,00 % річних за користування кредитом. За умовами кредитного договору, позичальник зобов'язувався своєчасно сплачувати на користь банку проценти за користування кредитом за весь строк фактичного користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно графіку погашення заборгованості шляхом внесення коштів щомісяця на рахунок, вказаний у договорі, сплачувати щомісяця проценти за користування кредитом на рахунок нарахованих відсотків. Однак свої зобов'язання не виконав і станом на 21.03.2014 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 110958,89 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 1 121 705,61 грн. з яких: 64531,74 дол. США , що в еквіваленті складає 652364,26 грн.,- заборгованість за кредитом; 46427,15 дол. США, що в еквіваленті складає 469341,35 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку і відповідно до ст..554 ЦК України боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. « 08» грудня 2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», останнім передано ПАТ «Дельта банк», що підтверджується Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011 року. Представник позивача Григоришин В.І., якій діє на підставі довіреності Товариство з обмеженою відповідальністю «Про Консалтинг», який в свою чергу уклав договор з ПАТ « Дельта Банк» на представлення його інтересів, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі і дав пояснення про обставини викладені вище. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що дійсно [PERSON] укладала договір поруки з АКІБ «УКРСИББАНК». Гроші отримував [PERSON] і їй невідомо з яких причин він не виконував свої зобов'язання, а також які гроші він сплатив, вважає, що він повинен сплачувати вказану заборгованість. Банк не довів до її відома про укладання договору купівлі-продажу кредитного портфелю з ПАТ «Дельта Банк» Відповідач [PERSON] неодноразово в судове засіданні не з'являвся, про час та дату розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не надав. Суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутність відповідача, який, зловживаючи своїми процесуальними обов'язками, не реагує на виклики до суду, відмовляючись від отримання рекомендованої кореспонденції, що направляється за місцем його постійного проживання,внаслідок чого судові повістки відділенням зв"зку повернуті суду за закінченням строку зберігання Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк» і відповідачем [PERSON] 26.09.2008 року був укладений кредитний договір № 11398520000, що підтверджується копією кредитного договору. (а. с. 12-13) Кредит наданий у формі кредитної лінії. За вищевказаним договором Банк надав відповідачу кредит в сумі 70000,00дол. CША з терміном повернення до 26.09.2018 року або достроково зі сплатою 16,00 % річних за користування кредитом ( п.1.2.8 договору.) Банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника у банку. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином, згідно умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків, передбачених ст. 624 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] було укладено договори поруки № 231273 від 26.09.2008р. з [PERSON], яка зобов'язалась відповідати перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник ( а.с.156). Відповідно до 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобов'язання (як правило, грошового). Відповідно до ст. 554 ЦК України, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. [PERSON] взяті зобов'язання не виконувалися, станом на 21.03.2014 року заборгованість складала в сумі 110958,89 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 1 121 705,61 грн. з яких: заборгованість за кредитом - 64531,74 дол. США, що в еквіваленті складає 652364,26 грн.,- заборгованість по процентам за користування кредитом. 46427,15 дол. США, що в еквіваленті складає 469341,35 грн. За таких обставин, є всі підстави для стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11398520000 від 26.09.2008 року з [PERSON] солідарно з поручителем [PERSON] « 08» грудня 2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», останнім передано Публічному акціонерному товариству «Дельта банк», що підтверджується Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011 року та актом - передачі документації. За вказаними договорами, до ПАТ Дельта банк», перейшли права вимоги за кредитним договором № 11398520000 від 26.09.2008р. та договором поруки № 231273 від 26.09.2008р. Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України - до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон не вимагає, щоб при заміни кредитора, новий кредитор укладав з боржниками договір. Відповідно до ст. 516 ЦК України -заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню за наявності досліджених у судовому засіданні доказів. Згідно зі ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення. Відповідачі не довили, що вони свої зобов'язання перед первісним кредитором належним чином виконали, тому відповідають у повному обсязі за заборгованість, яка склалася як перед первісним кредитором, так і новим і тому треба стягнути загальну заборгованість у розмірі 1121705,61 грн. Крім того, в матеріалах справи є платіжні доручення, що підтверджують сплату позивачем в дохід держави судового збору при зверненні до суду з позовною заявою. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654грн. 00 коп. Таким чином, позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved