Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , яка діє на підставі відповідної довіреності від 28.12.2020 року, звернулась в інтересах позивача до суду з уточненим позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь Акціонерного товариства „Облтеплокомуненерго" заборгованість у сумі 46617 грн 91 коп., у тому числі: за послуги з централізованого теплопостачання в сумі 44409 грн 68 коп, втрати від інфляційних процесів у сумі 1263 грн 44 коп., 3% річних у сумі 944 грн 79 коп. за період з 01.10.2016 по 30.04.2021. Зазначені суми позивач просить стягнути з відповідачів у рівних частках, по 1/2 частині з кожного відповідача. Також позивач просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь Акціонерного товариства „Облтеплокомуненерго" 2270 грн у повернення сплаченого позивачем судового збору. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що АТ «Облтеплокомуненерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення, в тому числі і за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] є споживачами послуг з централізованого опалення згідно з договором, що оформлений на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженого Постановою КМУ № 630. У порушення вимог чинного законодавства відповідачі не здійснювали оплату за надані послуги в повному обсязі, що порушує право позивача на одержання плати за надані послуги у встановлений законодавством строк, у результаті чого за період з 01.10.2016 по 30.04.2021 виникла заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання в сумі 44409,68 грн. З посиланням на ст.11,509 ЦК України позивач просить стягнути заборгованість, яка утворилася за відповідачами. Ухвалою судді від 11.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили, відзиву на позовну заяву не подали. Згідно відміток поштового відділення судові повістки про виклик в судове засідання на 26.07.2021 року отримані адресатами особисто, судові повістки про виклик в судове засідання на 30.09.2021 року не отримані адресатами, на поштовому відправленні наявна відмітка, що адресат відсутній за вказаною адресою. (а.с.34,35,51). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223, 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] в розумінні ст. 130 ЦПК України вважаються належним чином двічі повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомили, не подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не подали відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, дійшов висновку про обгрунтованість заявлених позивачем вимог, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що АТ «Облтеплокомуненерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води для суб`єктів усіх форм власності, у тому числі й за адресою: [ADDRESS] . З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №251703949 від 08.04.2021 встановлено, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] , по Ѕ частині за кожним, на підставі договору дарування від 20.09.2006, посвідченого приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Совою В.Ф.(а.с.6) В силу ст.332 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з довідкою від 26.03.2019 №652 за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води на підставі відповідних Постанов НКРЕКП встановлені тарифи для населення по АТ «Облтеплокомуненерго» (а.с.10). Згідно з розрахунком боргу, наданим АТ «Облтеплокомуненерго» заборгованість по кв. [ADDRESS] за період з 01.10.2016 по 30.04.2021 становить 44409,68 грн. (а.с.7) Згідно з розрахунком 3% річних за централізоване опалення, наданим АТ «Облтеплокомуненерго», заборгованість по кв. [ADDRESS] за період з 01.10.2016 по 30.04.2021 становить 944,79 грн. (а.с.8) Згідно з розрахунком інфляційних втрат за централізоване опалення, наданим АТ «Облтеплокомуненерго», заборгованість по кв. [ADDRESS] за період з 01.10.2016 по 30.04.2021 становить 1263,44 грн.(а.с.9). Згідно з п.2 ч.1 ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги» до комунальних послуг належить, зокрема, централізоване опалення та централізоване постачання гарячої води. Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За змістом п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Позивач при здійсненні нарахувань за надані послуги у період з 01.10.2016 по 30.04.2021 керувався нормативними актами, які регулюють відносини у сфері теплопостачання, зокрема, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 (надалі - Правила №630). Пунктом 18 Правил № 630 визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з п. 20 Правил № 630 плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Судом встановлено, що позивач надає послуги з постачання тепла, а відповідачі споживають теплову енергію, і між ними склалися правовідносини з приводу надання вищевказаних послуг, про що свідчать дані особового рахунку № [NUMBER] . Таким чином, між сторонами фактично був укладений договір про надання послуг, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, а поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків, а тому, згідно з ч.2 ст.205 ЦК України, цей договір вважається укладеним з моменту надання позивачем (виконавцем) та прийняття відповідачами послуги з теплопостачання. Відсутність укладеного між сторонами у письмовій формі договору про надання послуг з централізованого теплопостачання не є підставою для відмови виконавцю житлово-комунальних послуг у стягненні заборгованості за такі послуги, оскільки згідно з ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За змістом ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Протягом розгляду цивільної справи відповідачі по справі, з огляду на вимоги ст.12,81 ЦПК України, не скористалися своїми процесуальними правами та не надали до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування, зокрема доказів сплати позивачу за надану їм послугу, а відтак позивачі несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій, в цьому випадку - ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь Акціонерного товариства „Облтеплокомуненерго" заборгованості в сумі 46617 грн 91 коп., у тому числі: за послуги з централізованого теплопостачання в сумі 44409грн 68 коп., втрат від інфляційних процесів в сумі 1263 грн 44 коп., 3% річних в сумі 944 грн 79 коп. за період з 01.10.2016 по 30.04.2021, в рівних частках, по 1/2 частині заборгованості з кожного відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороною позивача при зверненні з позовом до суду сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідачів відповідно до приписів ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved