Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Представник ПАТ «Страхова компанія «Провідна» звернувся до Бучацького районний суд Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення з нього 14438,84 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги мотивує тим, що 24.01.2016 року в м.Київ, перетин вул. Лугова та вул. Дегтярівська, відповідач [PERSON], керуючи, автомобілем марки «ВАЗ 2108», д.н.з [NUMBER], не надав дорогу автомобілю, що рухався прямо по зустрічній смузі руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «MITSUBISHI L 200», д.н.з.[NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкоджень транспортних засобів. Цивільна відповідальність відповідача була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія «ПРОВІДНА». Відповідно до постанови Оболонського районного суду міста Києва , вказана ДТП сталася з вини відповідача. Позивач, за заявою потерпілої особи, зібраних документів та відповідно до страхового акту № [NUMBER], виплатила їй страхове відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 0019469 від 04.05.2016 року у розмірі 14 438,84 грн. Таким чином, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, згідно поданого клопотання позов підтримує, просить суд розглядати справу у його відсутності. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 24.01.2016 року в м.Київ, перетин вул. Лугова та вул. Дегтярівська, відповідач [PERSON], керуючи, автомобілем марки «ВАЗ 2108», д.н.з [NUMBER], повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора не надав дорогу автомобілю, що рухався прямо по зустрічній смузі руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «MITSUBISHI L 200», д.н.з.[NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкоджень транспортних засобів. Вказане ДТП сталася в результаті порушення відповідачем ПДР України, що підтверджується постановою Оболонського районного суду м.Києва №756/2330/16-п від 14.03.2016 року. Дана постанова набрала законної сили 25.03.2016 року. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що 14.09.2015 року між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу № АЕ/4736524, строк дії якого з 15.09.2015 року до 14.09.2016 року, згідно умов якого ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну - 50000,00 грн., розмір франшизи - 500,00 грн. Відповідно до даного Полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ВАЗ 2108. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно страхового акта № [NUMBER] від 29.04.2016 року видно, що особою, якій заподіяно шкоду є [PERSON] і розмір суми страхового відшкодування становить 14438,84, що також підтверджується розрахунком суми матеріального збитку по справі № [NUMBER]. У п.9.1 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено правило, згідно з яким страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. 28.01.2016 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» з заявою про здійснення відшкодування шкоди завданої в результаті пошкодження транспортного засобу ««MITSUBISHI L 200», д.н.з.[NUMBER], під час дорожньо-транспортної пригоди 24 січня 2016 року в м.Київ, перетин вул. Лугова та вул. Дегтярівська. 04.05.2016 року ПрАТ «СК «Провідна» здійснила виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого в ДТП транспортного засобу, в розмірі 14438,84 грн., що підтверджується платіжним дорученням №0019469 від 04.05.2016 року. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Поруч з наведеним, ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 30.06.2016 року за вих.№1488 відповідачу було надіслано досудову вимогу щодо добровільного відшкодування завданого збитку в порядку регресу на суму 14438,84 грн. Відповідач в добровільному порядку вимоги позивача не виконав. Згідно ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідач спричинив дорожньо-транспортну пригоду і його вина доведена, добровільно не відшкодував позивачу суми завданого збитку, тому даний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. В зв'язку з наведеним з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума виплаченого страхового відшкодування в розмірі 14438,84 грн. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1378 грн. Оскільки позов підлягає задоволенню, вказані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved