Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою № 49 по пр.Червоної Калини, 76 у м.Львові та примусово зняти її з реєстраційного обліку. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що між [PERSON] та нею укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який зареєстрований в реєстрі за № 1627 та посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно з моменту укладення даного договору купівлі-продажу квартири право власності на житло перейшло до [PERSON] Таким чином, вона являється власником даної квартири, що в свою чергу підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.08.2016 № 66816868, виданого приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] Відповідно до довідки з місця проживання ЛКП «Під Зуброю» № 4984 від 27.09.2017, в квартирі зареєстрована позивач, її батько [PERSON], дочка [PERSON] та матір колишньої власниці квартири [PERSON] Колишня власниця квартири всупереч умовам договору не виконала прийняті на себе зобовязання та не зняла свою матір [PERSON], відповідача по справі з реєстраційного обліку. Станом на сьогоднішній час відповідач надалі зареєстрована за адресою квартири. Оскільки за вищевказаною адресою відповідач не проживає, у позивача як власника квартири виникають труднощі у користуванні та розпорядженні житловим приміщенням на власний розсуд, виникають проблеми з надмірною сплатою комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за нею, чим обєктивно порушуються її права, а тому вважає, що відповідач втратила право користування квартирою та таку необхідно примусово зняти з реєстраційного обліку. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча у відповідності ст.76 ЦПК України належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи (в т.ч. шляхом публікації оголошення у пресі згідно ч.9 ст.74 ЦПК), а тому, згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Статтями 316, 317, 319 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд незалежно від волі інших осіб. Відповідно до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що 25 серпня 2016 року між позивачем та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який зареєстрований в реєстрі за № 1627 та посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] Отже, з моменту укладення даного договору купівлі-продажу квартири право власності на житло перейшло до її нового власника позивача [PERSON], що в свою чергу підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.08.2016р. № 66816868, виданого приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] Встановлено, що [PERSON]С, відчуживши раніше належне їй нерухоме майно квартиру, не виконала своїх зобовязань за договором купівлі-продажу квартири та всупереч п.14 даного договору самостійно, до 25.08.2016, не зняла з реєстраційного обліку члена своєї сім"ї матір [PERSON] На даний час місце її перебування не відоме, її контактна інформація відсутня. Відповідно до довідки з місця проживання ЛКП «Під Зуброю» № 4984 від 27.09.2017, в квартирі зареєстровано 4 осіб: позивач, як власниця квартири [PERSON], її батько [PERSON], дочка [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] Як видно з актів обстеження від 26.06.2017, від 15.08.2017, при виході комісією ЛКП „Під Зуброю встановлено, що у квартирі відповідач не проживає тривалий час, місце знаходження її невідоме. Відповідно до ст.72 ЖК України особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, встановлені ст.71 цього ж Кодексу. Враховуючи наведені докази, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірному помешканні без поважних причин більше півроку, добровільно залишила спірне помешкання, протягом тривалого часу не несе обов'язків, пов'язаних з договором найму житла, на час розгляду справи не є членом сім'ї теперішньої власниці, не сплачує квартирну плату та комунальні платежі, забрала особисті речі, а тому реєстрація відповідачки як матері колишньої власниці порушує права позивача та створює останній певні незручності. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] втратила право користування квартирою № 49 по пр.Червоної Калини, 76 у м.Львові. Що ж до вимоги про примусове зняття відповідача з реєстрації у спірній квартирі, то суд приходить до висновку, що така є безпідставною та не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Порядок та умови зняття з реєстрації місця проживання визначені у ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою безпосередньо передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. А відтак однією з підстав зняття особи з реєстрації є рішення суду про втрату права на користування житловим приміщенням, тобто, питання про зняття особи з реєстрації виникає в процесі виконання такого рішення суду, оскільки орган, який здійснює реєстрацію місця проживання та зняття з реєстрації при наявності такого рішення зобов'язаний зняти особу з реєстрації і лише у випадку відмови в цьому може виникнути спір. З огляду на викладене, а також враховуючи те, що позивачем не доведено, що при визнанні відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що в свою чергу є підставою для зняття з реєстрації місця проживання, порушуються чи будуть порушені її (позивача) права, така вимога заявлена позивачем передчасно та на даний час відсутні підстави для її задоволення. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені останньою витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн., що підтверджено відповідним платіжним дорученням. ( а.с.1). На підставі ст.ст.71, 72 ЖК України,

Outcome: partial