Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що 18.12.2004 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Мотивує заяву тим, що шлюбні стосунки були фактично припинені 19 березня 2017 року. Зазначає, що після припинення шлюбних стосунків з відповідачем, син залишився проживати разом з матір'ю, яка самостійно займається його вихованням. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно, а в грудні 2017 року взагалі відмовився від допомоги на дитину. Зазначила, що за весь час після березня 2017 року відповідачем кошти на дитину надавалися лише в травні, червні, жовтні та листопаді 2017 року по 2000 грн. щомісячно. Крім того, посилалась на те, що син відвідує спортивний гурток, за який позивачка самостійно сплачувала по 750 грн. щомісячно. Також вказувала, що дитина має проблеми зі слухом, у зв'язку з чим сину було придбано слуховий апарат. На даний час є потреба купувати ще один апарат дитині на друге вушко, що потребуватиме значних коштів. Посилаючись на те, що позивачка несе витрати на утримання сина самостійно, а відповідач відмовляється взагалі, або ж неповною мірою виконує свій обов'язок щодо утримання сина, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх доходів відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти за минулий період - за липень, серпень та грудень 2017 року у зазначеному розмірі та додаткові витрати на дитину у розмірі 1500 грн. Ухвалою від 25 січня 2018 року у даній справі було відкрите спрощене провадження та призначено справу до розгляду на 20 лютого 2018 року без виклику сторін. Розгляд справи по суті 20 лютого 2018 року було відкладено до 6 березня 2018 року у зв'язку з отриманням відповідачем по справі копії позовної заяви та додатків до неї лише 12 лютого 2018 року, тобто з недотриманням 15-денного строку, запропонованого для подачі відзиву на позовну заяву. У судове засідання, призначене на 6 березня 2018 року відповідач відзив на позовну заяву не надав, у зв'язку з чим суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи на основі наявних доказів у справі. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.12.2004 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження від 18.12.2004року, актовий запис № 1026, видане відділом реєстрації актів громадського стану Подільського районного управління юстиції м. Києва. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Дитина проживає разом з матір"ю, що сторонами не заперечується. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. Враховуючи відсутність в матеріалах справи відомостей про те, що відповідач має на утриманні інших неповнолітніх дітей, окрім сина [PERSON], що могло б вплинути на розмір частки від його доходів, що стягуватиметься на утримання сина [PERSON], суд вважає доведеними та такими, що підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на утримання спільної дитини [PERSON] аліментів у розмірі 1\\4 частини від доходів (заробітку) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання сина до його повноліття підлягають задоволенню з дати звернення до суду з даною позовною заявою, тобто з 29 грудня 2017 р. Разом з тим, суд не може задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина за минулий період. Так, відповідно до ч. 2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Зважаючи на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів про те, що [PERSON] ухилявся від сплати аліментів в липні, серпні та грудні 2017 року, підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення аліментів за минулий період не вбачається. Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання сина [PERSON], слід зазначити наступне. Згідно статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотні значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину, а також повинен обґрунтовуватись відповідними документами. На відміну від аліментів, додаткові витрати носять несталий характер та пов'язані не з питання належного матеріального утримання дитини, а з передбачуваними/або не передбачуваними особливими обставинами того з батьків, з яким проживає дитина у зв'язку з хворобою, зокрема. Позивача просить стягнути з відповідача 1500 грн. на забезпечення розвитку та лікування сина. При цьому, позивачка надала суду документи на підтвердження щомісячної оплати занять сина в ЦДЮ спортивній школі «Спартак» по 750 грн., що не належить до витрат, пов'язаних з особливими обставинами, як-то особливим розвитком здібностей дитини. Водночас, позивачкою наведені обставини та надані докази про те, що син потребує забезпечення його слуховим апаратом, що могло б стати підставою для стягнення з батька дитини частини витрат на придбання слухового апарату дитині. Однак, наданий рахунок- фактура від 01.12.2016 на придбання слухового апарату стосується періоду, коли сторони проживати разом, тобто не може стати доказом понесення [PERSON] додаткових витрат на лікування дитини вже після березня 2017 року (коли сторони почали проживати окремо). Попри це, у випадку понесення в подальшому [PERSON] витрат на лікування сина [PERSON] на придбання слухового апарату, такі витрати повинні бути компенсовані частково за рахунок коштів батька дитини. За таких обставин, на даний час підстав для стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання [PERSON] не має. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial