Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить зняти заборону та арешт з нерухомого майна, що належить [PERSON], реєстраційний номер обтяження 10355595, що зареєстроване 13.10.2010 року Київською обласною філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови 1073/2 від 04.10.2010 року ВДВС Васильківського МРУЮ. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач прийняв спадщину після померлої [INFO] його матері - [PERSON], та подав до нотаріуса заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину земельної ділянки , що знаходиться на території Шевченківської сільської ради Васильківського району , кадастровий номер [NUMBER] та належала його матері на праві власності. Але нотаріус повідомив, що у 2010 році ВДВС Васильківського МРУЮ на все майно його матері накладено арешт та заборону на його відчуження, тому він не може видати свідоцтво про право на спадкове майно. Тоді він звернувся до Васильківського міського відділу ДВС, де йому повідомлено, що дійсно на виконанні перебувало виконавче провадження про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 81 грн. на користь КП "Васильківжитлоексплуатація", тому і було накладено арешт на майно. Але виконавчі провадження , за якими здійснено арешт нерухомого майна, знищені, а тому для зняття заборони та звільнення з-під арешту майна боржника йому необхідно звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав суду лист, в якому просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, державного акту на право власності на земельну ділянку , 1/4 частки земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Шевченківської сільської ради Васильківського району Київської області, належить на праві власності [PERSON] (а.с. 8-9). Як вбачається із єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] на підставі постанови 1073/2 від 04.10.2010 року ВДВС Васильківського МРУЮ (а.с. 7). Свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 04.01.2016 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] померла [INFO] у віці 44 роки (а.с. 6). [PERSON] народився [INFO] в м.Василькові Київської області , його батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 22.04.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 5). Відповідно до листа Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ Київської області від 31.05.2017 року, у відділі з 24.09.2010 року по 20.12.2010 року на виконанні перебувало виконавче провадження ВП 21755538 по виконанню в/л № 2-1414 від 08.06.2010 щодо стягнення з [PERSON] на користь КП «Васильківжитлоексплуатація» боргу 81,00 грн., 20.12.2010 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу, виконавчі провадження, за якими здійснено арешт нерухомого майна [PERSON], знищено (а.с. 13). Як вбачається з роздруківки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником КП «Васильківжитлоексплуатація» є Васильківська міська рада Київської області (а.с. 14). Позов про зняття заборони та арешту зі спадкового майна пред"явлений з метою успадкування його за законом позивачем. Главою 86 ЦК України передбачена черговість спадкування за законом. Оцінивши в сукупності всі надані та досліджені докази, суд прийшов до висновку про те, що позивачем не доведено, що померла [PERSON] є його матір"ю, оскільки в свідоцтві про його народження його матір"ю є [PERSON], а отже арешт нерухомого майна [PERSON] не порушує права позивача, також позивачем не надано докази прийняття ним спадщини після померлої, відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, Визнання позову відповідачем не може бути прийняте судом до уваги, оскільки це не стосується спадкових прав позивача . Відповідно, позовні вимоги про зняття заборони та арешту з нерухомого майна, що належить [PERSON], є необґрунтованими, не підтверджуються матеріалами справи та не підлягають задоволенню На підставі наведеного, Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed