Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким ,що втратив право на користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] , посилаючись на те,що відповідач- її колишній чоловік, більше 6 місяців не проживає у квартирі без поважних причин, не приймає участі в оплаті за комунальні послуги. Просить визнати його таким, що втратив право на користування житлом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, дав аналогічні пояснення. Крім того, зазначив, що позивачка не чинила відповідачу перешкод у користуванні квартирою, замки не міняла ,після подачі даного позову до суду, відповідач заходив у спірну квартиру,однак не проживає в ній,його речі у квартирі відсутні.Також вказав,що [PERSON].у спірній квартирі не проживає. Просить первісний позов задоволити, у зустрічному відмовити. Відповідач та його представник проти первісного позову заперечили,подали до суду зустрічний позов про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення,виселення [PERSON]із спірної квартири, посилаючись на те, що він є основним квартиронаймачем та зареєстрований у квартирі по [ADDRESS].Він дійсно до 2011р. не проживав у квартирі з поважних причин.З 1990р.після розірвання шлюбу з [PERSON]він справді проживав у спірній квартирі періодично,так як конфлікти,що виникали між ними,травмували дітей.Крім того,з 1990р.почала хворіти його мати,яка через хворобу хребта практично не виходила з дому,потребував стороннього догляду батько,який був інвалідом війни 2 групи-був майже глухим внаслідок контузії,страждав від постконтузійного неврозу серцевого м»яза.Мати померла [INFO].,батько- [INFO].Його відсутність у квартирі була пов»язана з необхідністю догляду за батьками похилого віку,які проживали на [ADDRESS],в даний час ця квартира належить його брату [PERSON]Після 2011р.неодноразово намагався поновити своє проживання за місцем реєстрації,але йому чиняться у цьому перешкоди,поміняні замки.[PERSON].вселилась у спірну квартиру без його згоди, всупереч порядку, встановленому ст.64,65ЖК України, а тому підлягає виселенню.Просить зобов»язати відповідачів не чинити перешкод у користуванні квартирою,вселити його у спірну квартиру та виселити з неї [PERSON] У судовому засіданні відповідач та його представник проти первісного позову заперечили, зустрічний підтримали та пояснили, що у квартирі поміняні замки,відповідач не може вселитись у спірну квартиру,у зв»язку з чим звертався до дільничого інспектора.Проживає у квартирі,яка належить брату, іншого житла не має,у спірній квартирі знаходяться його речі.У 2014р.заходив у квартиру на [ADDRESS],подзвонив у двері і йому відкрили.За квартиру та комунальні послуги він дійсно не платив з 1996р.,бо не проживав,так як пішов проживати до батьків,з метою догляду за ними,забравши носильні речі. У спірній квартирі залишив свої речі- меблі,які придбані у шлюбі з позивачкою.Намагався вселитись у 2011р.-2013рр.,його не пускали, усно звертався до дільничного інспектора.До суду за захистом своїх прав не звертався через неадекватну поведінку позивачки.У 2014р.позивачка запросила його ,щоб вирішити питання приватизації квартири,крім того,у 2014р.він заходив у квартиру 5-6 разів,не вселявся,так як хотіли вирішити спір миром. Відповідачі за зустрічним позовом [PERSON]та [PERSON].в судове засідання не з»явились,надіслали письмові пояснення та клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає до задоволення,у зустрічному слід відмовити . Судом встановлено, що квартира по вул. [ADDRESS] складається з 2х кімнат та кухні з комунальними вигодами,загальною площею 49,8 кв.м. В ній зареєстровані [PERSON]-основний квартиронаймач , його колишня дружина-[PERSON].,син-[PERSON].,син дружини-[PERSON] Шлюб між [PERSON]та [PERSON]розірвано 28.03.1989р.,що стверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу. Згідно повідомлення ЛКП»Навколо базару» від 20.10.14р.[PERSON].у період з 01.01.11р.по 01.10.14р.із письмовими зверненнями щодо перешкод йому у вселенні у квартиру по [ADDRESS] не звертався. З відповіді Франківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області від 20.10.14р.№71/Ж-14/з вбачається,що звернення [PERSON]про перешкоджання йому у вселенні у квартиру по [ADDRESS] за наявними обліками не значиться. Як вбачається з актів комісії ЛКП»Навколо базару» від 11.12.13р, 13.02.14р.,16.04.14р. та 18.05.14р.,15.10.14р. відповідач зареєстрований у спірній квартирі, але фактично не проживає. Відповідно до ст.60 ЦПК України сторони зобов»язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідач заперечуючи проти первісного позову, не надав суду належних та допустимих доказів у підтвердження своїх заперечень. Натомість, факт непроживання відповідача стверджено поясненнями свідка [PERSON] ,про те, що приблизно раз в місяць заходить до позивачки,є її сусідкою.У квартирі проживає позивачка та [PERSON]Відповідач не живе у спірній квартирі ,вона його не знає .Конфліктів з приводу користування житлом ніколи не чула.[PERSON].інколи бачить,чи проживає вона у спірній квартирі не знає. Приблизно у листопаді 2014р.до неї заходив [PERSON],питав чи вона може забрати свою заяву щодо його непроживання,вона відмовила. Свідок [PERSON].в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивачки,часто буває у неї дома,відповідача у квартирі ніколи не бачила.Жодних конфліктів щодо користування житлом не чула.У спірній квартирі проживає позивачка та її син,дуже рідко бачить [PERSON]Після підписання нею акту про непроживання відповідача,останній приходив до неї сваритись з цього приводу. Суд надає віри поясненням вказаних свідків,так як вони нічим не спростовані,стверджені наведеними вище доказами. Пояснення свідків з боку відповідача [PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON]суд оцінює критично,оскільки,вони суперечать поясненням самого відповідача та іншим доказам по справі. Так,свідок [PERSON]-сусід позивачки, пояснив, що відповідач неодноразово приходив у квартиру,хотів вселитись,але позивачка його не пускала,влаштовувала скандали.Коли це точно було не пам»ятає,,останній раз- на початку 2014р.зимою.Після цього заходив до нього.Конфлікт він чув повертаючись з роботи ,так як голосно розмовляли.Коли і чому відповідач залишив спірну квартиру,чи відповідачі [PERSON],[PERSON]чинили перешкоди [PERSON] не знає.У спірну квартиру заходив до 2014р.,коли міняли трубу у під»їзді,гроші давала [PERSON]До 2014р.він бачив відповідача кілька разів на балконі біля входу в загальний коридор. Свідок [PERSON]пояснив, що знає відповідача з 2010р.,проживає у сусідньому будинку.[PERSON].розповідав йому ,що пішов з квартири на [ADDRESS],так як не міг там проживати через постійні скандали.Знає,що відповідач кілька разів намагався вселитись у спірну квартиру,просив його завезти речі ,але двері у квартиру були закриті,останній раз двері не відчинили,був конфлікт,він його очевидцем не був.Вони їздили десь 4 рази у 2012-2013р.,останній раз були у лютому 2014р.Він допомагав речі занести до балкону,у квартиру не піднімався.Знає,що відповідач проживає разом з дружиною у квартирі на [ADDRESS],що належить брату. Свідок [PERSON]пояснила,що знає відповідача з дитинства,добре знала його батьків.[PERSON].виїхав з квартири по [ADDRESS] до своїх батьків через скандали з позивачкою. Відповідач неодноразово хотів зайти у спірну квартиру,але його не пускали.Вона чула у квартирі скандали,з якого приводу не знає.Зимою 2014р. до неї заходив [PERSON],розповідав,що хотів вселитись у квартиру,так як немає де проживати,мав велику сумку.Він приходив раз в 3-5 місяців,інколи з сумкою,інколи без,заходив до неї та розповідав,що не може вселитись.Вона йому повідомляла про борги за комунальні послуги у 2013-14р., чи оплачував [PERSON]не знає.[PERSON] проживає у спірній квартирі постійно.Вона була у квартирі 8 років тому,останній раз- рік тому. Свідок [PERSON].у судовому засіданні пояснив,що є братом відповідача.У м.Львові він не має роботи,працює у м.Херсон,де має намір придбати житло.Квартира по [ADDRESS] належить йому на праві власності.[PERSON].квартиру на [ADDRESS] залишив приблизно 10-20 років тому, приїхав до нього з речами,сказав,що не може жити з позивачкою,так як були постійні скандали,а це травмує дітей,тому вони його прийняли.Брат допомагав доглядати престарілих батьків.[PERSON].не постійно проживає у його квартирі,іноді його не буває по 1-3 дні.Він хоче продати свою квартиру,про що повідомив брата.В кінці 2013р.та зимою 2014р.він їздив з братом у квартиру на [ADDRESS],допомагав нести речі, так як було 2-3 сумки,але їх не пустили. Свідок [PERSON],пояснила,що проживає на [ADDRESS],5.Кілька разів бачила з вікна як відповідач у 2012-13р,останній раз весною 2015р.йшов з сумкою у спірну квартиру,говорив,що хотів вселитись,але позивачка його не пускає.[PERSON].часто бачить на балконі.У спірній квартирі давно не була. Свідок [PERSON],яка пояснила,що є сусідкою відповідача на [ADDRESS] з 2000р.Знає зі слів його матері,що він доглядав за батьками,часто приїжджав до них.Вона як лікар неодноразово надавала батькам відповідача медичну допомогу,мати була тяжко хвора,батьки потребували догляду.Приблизно 10років тому відповідач залишився жити у батьків,чи постійно там проживав не знає .Брат за батьками не доглядав,так як часто їздить у відрядження. Поясненням свідка [PERSON]суд надає віри,так як вони не суперечать об»єктивним обставинам справи. Судом встановлено,що [PERSON]здійснював догляд за хворими батьками до їх смерті.Згідно свідоцтв про смерть,[PERSON].померла [INFO].,у віці 79р., [PERSON],який був інвалідом 2 групи та страждав постконтузійним неврозом серця,помер [INFO].у віці 87р. Отже,в період до [INFO].[PERSON].не проживав у квартирі по [ADDRESS] з поважних причин. Однак після смерті батьків відповідач у спірну квартиру не повернувся, поважності причин його непроживання не надав та такі у судовому засіданні не встановлено. Таким чином,у судовому засіданні встановлено, що відповідач більше 6 місяців не проживає у спірній квартирі без поважних причин. Чинення відповідачу перешкод у користуванні квартирою жодними доказами не доведене, відсутні докази зміни замків на вхідних дверях у квартирі,докази недопуску відповідача у квартиру та відсутні його звернення у правоохоронні органи ,до суду чи в інші установи з цього приводу,що стверджено повідомленням ЛКП»Навколо базару» від 20.10.14р.та відповіддю Франківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області від 20.10.14р.№71/Ж-14/з. При цьому ,суд не бере до уваги пояснення свідків [PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON] про те,що відповідач неодноразово намагався вселитись у спірну квартиру,однак його не пускали ,позивачка влаштовувала скандали, оскільки,жоден з них очевидцем вказаного не був,а про зазначені події знають зі слів відповідача,який заходив до них і про це розповідав.Голосні розмови ,які ,як вказують,вони чули,не знають з якого приводу.Крім того, їх покази щодо намагання відповідача вселитись у квартиру у 2014р.та чинення йому перешкод позивачкою, суперечать поясненням з цього приводу самого відповідача,який пояснив,що у 2014р.приходив у спірну квартиру на запрошення позивачки ,щоб вирішити питання приватизації квартири,крім того,у 2014р.він заходив у квартиру 5-6 разів,питання вселення не ставив,так як хотіли вирішити спір миром. З позовом про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення відповідач звернувся 29.09.14р.,тобто лише після подачі позову про визнання його таким, що втратив право на користування житлом. Суд вважає безпідставним посилання відповідача у запереченні на те,що позбавлення наймача,яким є відповідач,права користування жилим приміщенням може мати місце виключно за умови розірвання договору найму приміщення чи визнання його недійсним, а договір найму відповідно до положень ст.107,108 ЖК України може бути розірваний наймачем або на вимогу наймодавця,інших осіб ,на вимогу яких може бути розірваний договір найму жилого приміщення законодавством не передбачено. Та вважає за доцільне зазначити наступне, в основному позові відсутні вимоги щодо розірвання договору найму спірної квартири, окрім цього, в силу ст.107 ЖК України,у випадку вибуття з жилого приміщення не всієї сім»ї,договір найму не розривається,так як зберігає силу відносно членів сім»ї,які залишились проживати на цій жилій площі,а вибувший член сім»я,яким може бути і наймач,втрачає право на користування цим жилим приміщенням. Таким чином , судом встановлено, що відповідач без поважних на те причин не проживає у спірній квартирі понад строки, визначені ст. 71ЖК України, хоча ніхто не чинив йому перешкод у користуванні житлом. Стаття 71 ЖК України передбачає збереження права на житло за тимчасово відсутнім наймачем чи членами його сім"ї протягом шести місяців. У випадку відсутності особи понад встановлені строки, визнання її втратившою право на користування жилим приміщенням вирішується в судовому порядку, згідно ст.72 ЖК України. Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин значно довше встановленого строку, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, а в зустрічному про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Позовні вимоги зустрічного позову про виселення з квартири по [ADDRESS] [PERSON]до задоволення не підлягають, оскільки, позивачем не доведено,що [PERSON]проживає у спірній квартирі. Як вбачається з довідки №1008 від 10.10.14р.,виданої виконкомом Підгірцівської сільради,[PERSON]зареєстрована та проживає у [ADDRESS]. Вказане в судовому засіданні не спростовано іншими належними та допустими доказами. Суд не приймає до уваги пояснення свідків [PERSON] та[PERSON].про проживання [PERSON].у спірній квартирі,оскільки,у квартирі по [ADDRESS] протягом останнього року ніхто з вказаних осіб не був,свідок [PERSON]ствердила,що бачила [PERSON]на загальному балконі,що не доказує факту її проживання у спірній квартирі. За наведених обставин вказазані позовні вимоги до задоволення не підлягають. Відповідно до ст.88 ЦПК України,суд вважає,що з відповідача слід стягнути в користь позивачки сплачеий нею судовий збір в сумі 243,6грн.

Outcome: dismissed