Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Представника позивача [PERSON] - адвоката Новак А. М. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заяви зазначив, що на виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України ним при подачі уточненої позовної заяви було заявлено, що вартість витрат на правову допомогу буде визначено після винесення рішення суду на протязі 5-ти днів, про що буде подана заява про винесення додаткового рішення. Оскільки 24.05.2021 р. Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було прийнято рішення у цій справі про задоволення позовних вимог у повному обсязі, вважає за необхідне подати докази для вирішення питання щодо стягнення витрат на правову допомогу. Вартість послуг на правову допомогу складає у розмірі 23 000 грн., які позивач сплатив у повному обсязі. У відповідності до ч.4 ст.270ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд вказаної заяви про ухвалення додаткового рішення у відсутність сторін та без фіксації технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення з огляду на наступне. 22 грудня 2020 року до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу було подано позов [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який в подальшому було уточнено в частині позовних вимог та понесених витрат. Крім того, в уточненій позовній заяві представник позивача зазначив, що вимогу щодо вартості витрат на правову допомогу ним буде визначено після винесення рішення суду на протязі 5-ти днів у відповідній заяві (а.с.110- зворот). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.05.2021 року задоволено позовну заяву [PERSON] до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вирішено визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 29.09.2020 року вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., який зареєстровано в реєстрі під № 664 про стягнення з [PERSON] , на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» не сплаченої в строк заборгованості у розмірі 71 556,15 грн., за Кредитним договором від 25.11.2013 року укладеного між АТ «СБЕРБАНК» та [PERSON] . Стягнуто з Відповідача ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі -2792,31 грн. як такі, що незаконно стягнуті. Стягнуто із Відповідача ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на користь [PERSON] понесені останньою судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. та по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 420,40 грн.(а.с.125-128). При цьому, судом не вирішено в судовому рішенні вимогу щодо стягнення на його користь витрат на правову допомогу. 31 травня 2021 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Новак А.М. подано через канцелярію суду заяву з вимогою прийняття додаткового рішення щодо стягнення судових витрат під час розгляду справи в суді у розмірі 23 000,00грн. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову - судові витрати по справі покладаються на позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов"язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Велика Палата Верховного суду у постанові від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 зробила висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, витрати на оплату правничої допомоги підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Відповідно до частини 1статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними (частина 9 цієї статті). Так, матеріалами справи підтверджено, що позов до суду було подано 22 грудня 2020 року, який в подальшому було уточнено в частині позовних вимог та понесених витрат витрат. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було заявлено вимогу про стягнення з ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» понесених ним судових витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень ЦПК України. В уточненій позовній заяві представник позивача зазначав, що вимогу щодо вартості витрат на правову допомогу ним буде визначено після винесення рішення суду на протязі 5-ти днів у відповідній заяві (а.с.110- зворот). Так, на підтвердження здійснених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача [PERSON] адвокатом Новак А.М. надано: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ДП №4585, копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги, копія договору про надання правової допомоги №158/06/01 від 06.01.2021р., копія квитанції №01 від 28.05.2021 р. на суму 23000грн., копія Акту №01 прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №158/06/01 від 06.01.2021р., докази направлення відповідачеві та третім особам заяви про стягнення витрат на правничу допомогу (а.с.131-137). Частиною 1статті 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на вищевикладене, з метою належного виконання судового рішення, суд доходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню. Крім того, доведеним витрати позивача пов`язані з правничою допомогою адвоката Новак А.М.. в сумі 23000 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved