Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Щорса, 28 в смт. Каланчак Херсонської області після смерті [PERSON], яка померла 28.06.2015 року Свої вимоги представник позивача мотивує слідуючим. Згідно заповіту від 12.12.1990 р. [PERSON] заповіла належний їй будинок, що знаходиться по вул. Щорса, 28 в смт. Каланчак [PERSON], яка була її племіннецею, та позивачу [PERSON] Вказаний будинок належав їй на підставі свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом. На даний час [PERSON] має намір відмовитися від спадщини, а позивач прийняти спадщину після нині покійної, однак в нотаріальному порядку вчинити вказані дії не мають змоги, оскільки пропустили шестимісячний строк протягом якого спадкоємець має право прийняти спадщину чи відмовитися від неї на користь інших спадкоємців, зазначених у заповіті. Ухвалою судді від 25.05.2018 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 07.09.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду. 19.09.2018 року ухвалою Каланчацького районного суду залишено без розгляду позовні вимоги в частині встановлення факту родинних відносин. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі та проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи Каланчацької державної нтаріальної контори в судове засідання не з»явилася, надіслала довідку, з якої вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Будь-якою іншою інформацією не володіють. Дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] померла 28.06.2015 року, згідно свідоцтва про смерть серії 1-КГ № 199672, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану РС Каланчацького РУЮ у Херсонській області. На підставі заповіту від 12.12.1990 р., який посвідчено нотаріусом Каланчацької державної нотаріальної контори, [PERSON] заповіла належний їй на праві приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходяться в смт. Каланчак Херсонської області вул. Щорса 28 [PERSON] та [PERSON]. Позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса з питанням про отримання свідоцтва про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса Каланчацької ДНК від 24.10.2018 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Відповідач [PERSON] у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини не звернулася. З поданої до суду заяви вбачається, що остання приймати спадщину згідно заповіту наміру немає, не заперечує проти визнання права власності в порядку спадкування на спірне майно за позивачем. Згідно довідки виданої Каланчацькою ДНК, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про власність» громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1274 ЦК Цкраїни, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. У звязку з вище викладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Щорса, 28 в смт. Каланчак Херсонської області в порядку спадкування за заповітом є такими, що засновані на законі, в зв"язку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved