Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивачка 30.03.2017р. звернулася з позовом у суд про позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] та після позбавлення відповідача батьківських прав щодо [PERSON], внести зміни в актовий запис №5 від 22.02.2005р. про народження [PERSON], вказавши в графі прізвище, ім'я, по батькові: „[PERSON]" замість „[PERSON]". Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, та що 28.11.2014р. їх шлюб розірвано в судовому порядку. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.11.2011р. оголошено[PERSON] усиновлювачем її сина [PERSON], [INFO], із наданням йому прізвища «[PERSON]», по - батькові «[PERSON]», ім'я, дату та місце народження було залишено без змін. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.02.2012 року зобов'язано ВРАЦС Пустомитівського РУЮ Львівської області внести зміни до актового запису № 5 від 22.02. 2005 року про народження [PERSON], вказавши в графі: прізвище, імя, по батькові: «[PERSON]» замість «[PERSON]»; зобов'язано ВРАЦС Пустомитівського РУЮ Львівської області внести зміни до актового запису № 5 від 22.02. 2005 року про народження [PERSON], вказавши в графі батько: «[PERSON], [INFO], уродженець м. Львова, українець, громадянин України» замість «[PERSON]» та зобов'язано ВРАЦС Пустомитівського РУЮ Львівської області внести зміни до актового запису № 5 від 22.02.2005 року про народження [PERSON], вказавши в графі: прізвище матері: «[PERSON]» замість «[PERSON]».28.02.2012р. відділом реєстрації актів цивільного стану Пустомитівського РУЮ Львівської області було повторно виготовлено свідоцтво про народження серія [NUMBER], де у графі батько було зазначено гр. [PERSON]. Після розлучення відповідач не спілкується з дитиною, не цікавиться навчанням сина і не турбується про його фізичний і духовний розвиток, матеріальної допомоги на його утримання не надає, повністю ухилившись від виконання своїх батьківських обов'язків. Також, відповідачем було підписано нотаріально посвідчену заяву від 22.12.2014р. про те, що йому відомо про розгляд питання про позбавлення його батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] та він не заперечую, щоб це питання розглядалось без його присутності. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, покликаючись на мотиви такого і доповнила, що дійсно [PERSON] не являється біологічним батьком її сина [PERSON] Після розірванню шлюбу відповідач ні разу не відвідував сина, взагалі не цікавився розвитком і здоров'ям дитини, коштів на його утримання не надавав, повністю ухилившись від виконання своїх батьківських обов'язків. Відтак, враховуючи зміст нотаріально посвідченої заяви від 22.12.2014 року, [PERSON] підлягає позбавленню батьківських прав відносно її сина [PERSON], який постійно проживає з нею. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час слухання справи і суд вважає за можливе розглянути справу в його відсутності. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Представник третьої особи - Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, як орган опіки та піклування, в судове засідання не з'явився, але подав заяву, в якій позов підтримав повністю та просить розглядати справу без його участі, що суд вважає за можливе. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. У відповідності до положень п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він - ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно зі ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема один з батьків. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 22.01.2011р. перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON], та що шлюб між сторонами розірвано 28.11.2014 року в судовому порядку /а.с.5/. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.11.2011р. /а.с.7/ оголошено[PERSON], [INFO] усиновлювачем [PERSON], [INFO], із наданням йому прізвища «[PERSON]», по - батькові «[PERSON]», ім'я, дату та місце народження було залишено без змін. Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.02.2012 року /а.с.6/ зобов'язано ВРАЦС Пустомитівського РУЮ Львівської області внести зміни до актового запису № 5 від 22.02. 2005 року про народження [PERSON], вказавши в графі: прізвище, імя, по батькові: «[PERSON]» замість «[PERSON]»; зобов'язано ВРАЦС Пустомитівського РУЮ Львівської області внести зміни до актового запису № 5 від 22.02. 2005 року про народження [PERSON], вказавши в графі батько: «[PERSON], [INFO], уродженець м. Львова, українець, громадянин України» замість «[PERSON]» та зобов'язано ВРАЦС Пустомитівського РУЮ Львівської області внести зміни до актового запису № 5 від 22.02.2005 року про народження [PERSON], вказавши в графі: прізвище матері: «[PERSON]» замість «[PERSON]». 28.02.2012р. відділом реєстрації актів цивільного стану Пустомитівського РУЮ Львівської області було повторно видано свідоцтво про народження серії [NUMBER], де у графі батько [PERSON], [INFO], було зазначено [PERSON], а матір'ю[PERSON] /а.с.10/. Після розлучення сторін дитина залишилась проживати з мамою, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Оброшинської сільської ради від 03.03.2017р. /а.с.12/. Із пояснень позивачки та матеріалів справи встановлено, що з листопада 2014р. відповідач не спілкується та в жодний спосіб не контактує з дитиною, не цікавиться його навчанням і не турбується про фізичний і духовний розвиток сина, матеріальної допомоги на його утримання не надає. З нотаріально посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Урумовою Ж.М. заяви [PERSON] від 22.12.2014р. вбачається, що [PERSON] відомо про розгляд питання про позбавлення його батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] та він не заперечую, щоб це питання розглядалось без його присутності. Згідно висновку Пустомитівського районного державної адміністрації Львівської області, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 26.04.2017 року №04/17-1087, орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки він повністю ухилився від виконання батьківських обов'язків, не проявляє батьківської любові та заінтересованості щодо дитини, разом з ним не проживає, не цікавиться розвитком, навчанням, станом здоров'я [PERSON], не бере участі в його вихованні, не піклується про духовний та фізичний розвиток дитини, не забезпечує сина необхідним харчуванням, допомогою при лікуванні, фінансово та матеріально не допомагає. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Таким чином, обов'язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про його намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. Доказів щодо спростування таких обставин в матеріалах справи немає. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу - обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи із наведеного та враховуючи, що [PERSON] внаслідок свідомої поведінки та нехтуванням покладених на нього, як батька, обов'язків, самоусунувся від їх виконання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними, а відтак [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] та після позбавлення відповідача батьківських прав щодо [PERSON], внести зміни в актовий запис №5 від 22.02.2005 року про народження [PERSON], вказавши в графі прізвище, ім"я, по батькові: „[PERSON]" замість „[PERSON]", що відповідатиме інтересам дитини. На підставі наведеного та

Outcome: approved