Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 19.10.2014 року керував належним йому на праві власності автомобілем марки «Тойота», модель «Венза» д.н.з. [NUMBER]. О 11:30 год. на 1+100 м авто дороги Миколаїв-Жидачів-Калуш у результаті потрапляння автомобіля на нерівності дороги у вигляді напливів висотою біля 20 см., вибоїн, що були на дорозі, автомобіль став некерованим, внаслідок чого його викинуло на узбіччя, де відбулось зіткнення автомобіля з деревом. Розмір матеріальної шкоди, отриманої внаслідок ДТП становить 256 997,50 грн. Вважає, що причиною ДТП є недбалість відповідачів, які неналежним чином утримували дану ділянку автодороги. Крім того зазначає, що його вини у даному ДТП немає, що стверджується постановою суду. Крім того, йому завдано моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 50 000 грн., так як пережив моральні страждання з приводу пошкодження майна, нервове потрясіння в момент ДТП. Просить стягнути з відповідачів 256 997,50 грн. матеріальної шкоди, 50 000 грн. моральної шкоди та 3 069,98 грн. судових витрат. Позивач в судове засідання не з'явився. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задоволити. Представник відповідача Служби автомобільних доріг у Львівській області в судовому засіданні позов заперечив, подав письмове заперечення проти позову щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому зазначив, що у діях служби автомобільних доріг відсутній факт бездіяльності щодо утримання даної ділянки дороги, що підтверджується укладеним між Службою автомобільних доріг у Львівській області та ДП «Львівський облавтодор» договором №03-03/14 від 05.03.2014р. відповідно до якого ДП «Львівський облавтодор» несе відповідальність за відшкодування збитків власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок незадовільного утримання переданих, відповідно до даного Договору, автомобільних доріг загального користування державного значення Львівської області. Представник відповідача ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» в судовому засіданні позов заперечив, просив відмовити в його задоволенні. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, суд вважає,що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 19 жовтня 2014 року [PERSON], о 11:30 год. керуючи автомобілем марки «Тойота», модель «Венза» д.н.з. [NUMBER], рухався по автодорозі Миколаїв-Жидачів-Калуш, при цьому не врахував дорожньої обстановки, стану транспортного засобу, втратив керування, внаслідок чого з"їхав у кювет і завдав технічних ушкоджень автомобілю. Відповідно до постанови Бердичівського міськрайонного суду від 13.01.2015р. провадження в справі щодо відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу правопорушення. З акту обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги/вулиці та фототаблицями до такого підтверджується неналежна якість дорожнього покриття вказаної ділянки автодороги, на якій сталася ДТП. Відповідно до звіту № 03/15 про оцінку КТЗ автомобіля «Тойота Венза» д.н.з. [NUMBER] від 06.02.2015р. матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Тойота Венза» д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 256 997,50 грн. Згідно ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Разом з тим ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правлпорушення обов'язкова для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали мвсце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Бердичівського міськрайонного суду від 13.01.2015р. провадження в справі щодо відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу правопорушення. Судом встановлено, що 05.03.2014р. Служба автомобільних доріг у Львівській області уклала з ДП «Львівський облавтодор» Договір №03-03/14 на закупівлю послуг з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування Львівської області і надання послуг з поточногог ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Львівської області. Актом передачі автомобільних доріг, що є Додатком №3 до Договору Служба автомобільних доріг у Львівській області передала, а ДП «Львівський облавтодор» прийняв автомобільні дороги державного значення Львівської області для надання послуг з поточного ремонту і експлуатаційного утримання автомобільні дороги загального користування державного значення, в тому числі автомобільну дорогу, на якій сталась ДТП. З врахуванням вищенаведеного, з ДП «Львівський облавтодор» слід стягнути 256 997,50 грн. матеріальної шкоди в користь позивача. Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України підставами для присудження моральної шкоди є фізичний біль чи страждання, пережиті особою у зв'язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, душевні витрати по причині неправомірної поведінки третіх осіб неї, знищення чи пошкодження майна, приниження честі і гідності. Як вбачається із п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Подібних фактів у позовній заяві та поясненнях суду позивач [PERSON] не навів, доказів на їх підтвердження не надав. Відтак, наявність шкоди, протиправних дій та причинного зв'язку між шкодою та такими діями є не доведеним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином з ДП «Львівський облавтодор» на користь позивача слід стягнути 2569,98 грн. судового збору.

Outcome: approved