Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи який вказує, що вони із відповідачкою є батьками трьох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] [INFO] . На підставі виконавчого листа №2/683/536/2020, виданого 10 серпня 2020 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області, з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на трьох дітей у розмірі 1/2 частини зі всіх видів його доходу. Однак, донька [PERSON] постійно проживає разом із ним по [ADDRESS] та перебуває на повному його матеріальному утриманні. Зазначена обставина, на його думку, є підставою для зміни розміру аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки, а також підставою для стягнення аліментів з відповідачки на його користь на доньку [PERSON] . Тому, просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на дітей [PERSON] та [PERSON] , зменшивши їх з 1/2 частини його доходу до розміру 1/3 частини його доходу, а також враховуючи, що донька [PERSON] постійно проживає разом із ним, тому просить стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на доньку [PERSON] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів її доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Гіппіус О.Б. позов підтримав у повному обсязі, просить його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] у визначений судом строк відзив на позов не подавала, однак в судовому засіданні вказала, що не заперечує проти зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на її користь на дітей [PERSON] та [PERSON] , однак заперечує проти стягнення аліментів з неї на користь відповідача на доньку [PERSON] , посилаючись на те, що вона не працює, оскільки здійснює догляд за донькою [PERSON] , 2018 року народження, винаймає житло, оскільки є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України, а її дохід складається лише із соціальних виплат. При цьому, відповідачка [PERSON] визнала ту обставину, що донька [PERSON] з квітня 2020 року постійно проживає разом із батьком [PERSON] та перебуває на його утриманні. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 31 жовтня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 січня 2021 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] [INFO] . На підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 травня 2020 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/2 частини із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 січня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Проте, з часу ухвалення вищезазначеного рішення суду про стягнення аліментів на дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] сімейне та матеріальне становище позивача змінилось. Станом на листопад 2020 року й на час розгляду даної справи донька сторін [PERSON] постійно проживає разом із батьком [PERSON] та перебуває на його повному матеріальному утриманні. Зокрема, станом на листопад 2020 року донька [PERSON] проживала разом із [PERSON] по [ADDRESS] , а з 01 грудня 2020 року проживає разом із ним в гуртожитку по [ADDRESS] . Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, та визнані у повному обсязі відповідачкою [PERSON] у судовому засіданні. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Раду України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 192 СК України вказано, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи вбачається, що після ухвалення судом рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , його сімейний та матеріальний стан змінився, оскільки донька сторін [PERSON] постійно проживає із ним та перебуває на повному його матеріальному утриманні. З огляду на те, що донька сторін [PERSON] постійно проживає з позивачем, тому правові підстави для стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON] відсутні. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] та визначає, що такі аліменти слід стягувати з [PERSON] лише на дітей [PERSON] та [PERSON] і їх розмір має бути зменшений з 1/2 частини до 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до роз`ясень, даних у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. У урахуванням вищевикладеного, у новому розмірі аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягувати, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Разом з тим, враховуючи, що донька сторін [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON] та перебуває на його повному матеріальному утриманні, вимоги останнього про стягнення на його користь з відповідачки аліментів на утримання доньки [PERSON] підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів, що підлягають до стягнення з [PERSON] на доньку [PERSON] , суд враховує, що відповідачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за найменшою донькою [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею трирічного віку, має на утримані ще одну малолітню дитину - сина [PERSON] , 2008 року народження, є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України, для проживання із дітьми змушена винаймати житло, та що єдиним її доходом є соціальні виплати, а також стан здоров"я та матеріальне становище доньки [PERSON] , яка проживає разом із батьком та отримує від нього матеріальну допомогу, оскільки останній має постійне місце роботи та місце проживання, тому визначає аліменти на доньку [PERSON] в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідачки, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. При цьому, враховуючи, що право позивача на отримання аліментів на доньку [PERSON] залежить від набрання законної сили рішенням суду у даній справі, за яким аліменти на дітей [PERSON] та [PERSON] будуть стягуватись у новому розмірі, а стягнення аліментів на доньку [PERSON] припиниться, тому зазначені аліменти також слід стягувати з відповідачки на користь позивача, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до п.6 ч.4 ст.141 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. В даному випадку, [PERSON] була позивачем у справі про стягнення аліментів, рішення по якій стало підставою для звернення до суду [PERSON] з позовом про зменшення розміру аліментів, а тому вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з чим підстави для стягнення з неї на користь [PERSON] сплаченого ним судового збору відсутні. Крім того, враховуючи тяжке матеріальне становище відповідачки [PERSON] , яка здійснює догляд за малолітньою дитиною до досягнення нею трирічного віку, є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України, винаймає житло та має дохід, який складається лише із соціальних виплат, суд також вважає за можливе звільнити її від сплати судового збору на користь держави за вимоги позивача про стягнення аліментів, які судом задоволено.

Outcome: partial