Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, що перебуваючи з відповідачем у шлюбі [INFO] року народилася донька - [PERSON]. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, виїхав за кордон та припинив надавати їй матеріальну допомогу. На підставі вищевикладеного, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 3000 гривень, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, суду подала заяву, за змістом якої підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв від нього не надходило. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина. 28 лютого 2009 року між [PERSON] до [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). [INFO] року народилася [PERSON]. Батьками вказані сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Близько року сторони разом не проживають, оскільки відповідач залишив сім»ю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає,хоча до червня 2014 року позивач отримувала грошові перекази від відповідача із-за кордону на утримання дитини (а.с.19-21). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, обов"язок батьків по утриманню неповнолітньої дитини,можливість батька сплачувати аліменти на утримання дитини,оскільки до червня 2014 року відповідач добровільно надавав грошові кошти на утримання дитини, суд вважає за необхідним заявлені позовні вимоги задовольнити та стягнути аліменти у розмірі 3000 гривень щомісячно, що відповідатиме принципам розумності та справедливості. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 243,60 гривень судового збору в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved