Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай), що знаходиться на території Болотницької сільської ради Житомирської області, та перебуває у колективній власності сільгосппідприємства КСП «Україна», мотивуючи свої вимоги тим, що її нині покійна мати [PERSON], яка померла [INFO] року, з 1947 року по 1993 рік працювала в колгоспі «Радянська Україна», розташованому на території Болотницької сільської ради Народицького району Житомирської області, та, на її думку, набула право на земельну частку (пай). Однак, вона, як спадкоємець [PERSON], оформити право на спадщину за законом на зазначену земельну частку (пай) не може, оскільки остання при розпаюванні земель колгоспу «Радянська Україна» не була внесена до списку, що додається до державного акту. Сторони та треті особи були про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, але в судове засідання не з'явились. Представник відповідача в надісланій до суду заяві просить справу розглядати без його участі, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Народицької районної державної адміністрації Житомирської області про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Народицькому районі Житомирської області та третя особа [PERSON] проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05 жовтня 2011 року (а.с. 8). Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач мотивує свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем [PERSON], але не може скористатись своїми правами та оформити право власності на земельну частку (пай), що належала її покійній матері, по незалежним від неї причинам. Перевіряючи законність вимог позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З копії спадкової справи №412/2011, заведеної 26 жовтня 2011 року Цюрупинською державною нотаріальною конторою Херсонської області щодо майна померлої [INFO] року [PERSON], вбачається, що за життя [PERSON] заповіла все належне їй на момент смерті майно [PERSON] (третій особі по справі) (а.с. 72), яка протягом визначеного Законом строку звернулась із заявою до нотаріальної контори (а.с. 58), прийнявши, таким чином, спадщину, а позивач, будучи на момент смерті спадкодавця непрацездатною за віком і являючись спадкоємцем на обов'язкову частку в спадщині, від належної їй частки відмовилась, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори (а.с. 73). Статтею 1273 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що [PERSON] скористалась своїм правом на відмову від прийняття спадщини, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву, яку не відкликала протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, суд дійшов висновку про відсутність підстав визнання за позивачем права власності на будь-яке спадкове майно, а тому, в задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. Від сплати судового збору позивача звільнено згідно пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України „Про судовий збір".

Outcome: dismissed