overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та, з врахуванням зменшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В обгрунтування зазначає, що з відповідачем розірвала шлюб, діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Він фізично здоровий, працездатний, інших утриманців він не має, офіційно працевлаштований та має стабільний дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги про стягнення аліментів на дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з часу звернення до суду. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на його дітей, хоча і до цього він надавав кошти на утримання дітей та вирішення питань пов"язаних із їх вихованням та лікуванням. В подальшому направив заяву в якій просив розгляд справи проводити в його відсутність. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], 09.12.2003 року народженн (а.с.3-4). Із довідки, виданої виконкомом Зарубинецької сільської ради № 1389 від 01.12.2015 року видно, що разом з позивачем проживають її дочки та перебувають на її утриманні (а.с.27). Згідно копії рішення Андрушівського районного суду від 24.07.2015 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано (а.с.5). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із пояснень відповідача в судовому засіданні та заяви відповідача про розгляд справи у його відсутності вбачається, що заперечень щодо стягнення із нього аліментів він не зазначає. Довідкою з місця роботи відповідача підтверджується його працевлаштування та отримання доходів в вигляді заробітної плати. При таких обставинах, суд вважає, що відповідач має можливість виплачувати [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини своїх доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача за позовом про стягнення алміентів звільнено від сплати судового збору. Тому на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та, з врахуванням позовних вимог, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В обгрунтування зазначає, що з відповідачем розірвала шлюб, дитина проживає з нею та знаходиться на повному її забезпечені. Відповідач проживає окремо, дійти згоди щодо добровільної сплати аліментів сторонам не вдалося. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим не виконує свій батьківський обовязок. Він фізично здоровий, працездатний, тому має можливість сплачувати аліменти. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 01.10.2015 року, а не з часу звернення до суду, оскільки до цього відповідач надавав кошти. Відповідач до суду не з"явився, направив заяву в якій зазначив що позов визнає, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на його дочку [PERSON] та просить суд провести розгляд справи в його відсутність. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO] (а.с.3). Із довідки, виданої виконкомом Андрушівської міської ради видно, що разом з позивачем проживає її дочка [PERSON] (а.с.4). Згідно копії рішення Андрушівського районного суду від 06.03.2015 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано (а.с.11). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із заяви відповідача про розгляд справи у його відсутності вбачається, що заперечень щодо стягнення із нього аліментів він не зазначає. При таких обставинах, суд вважає, що відповідач має можливість виплачувати [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини своїх доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Однак враховуючи позовні вимоги позивача, в межах чких розглядається справа, суд вважає за необхідне розпочати стягнення з 01.10.2015 року. Крім того, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача за позовом про стягнення алміентів звільнено від сплати судового збору. Тому на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просила суд визнати [PERSON] втратившим право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. Відповідач в судове засідання вдруге не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не проінформував, заяву про розгляд справи без його участі суду не надав. В порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено у судовому засіданні, позивачу на праві власності належить [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності на житло від 30 листопада 2000 року (а.с.4). Крім позивача у спірній квартирі також зареєстрований відповідач по справі, колишній чоловік [PERSON], 1964 року народження. Однак, відповідач з березня 2013 року не мешкає у зазначеній квартирі, комунальних платежів не сплачує, його особисті речі відсутні, добровільно останній не бажає знятись з реєстрації за вищезазначеною адресою. Зазначені вище обставини підтверджуються довідкою про реєстрацію та склад сім'ї від 27 січня 2014року та актом ОСББ «Ленінградська 16» від 25 січня 2014 року (а.с.5,6). В зв'язку з тим, що відповідач добровільно не бажає знятись з реєстрації у спірній квартирі, позивач не має можливості реалізувати право на розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.ст. 71, 72 ЖК України, відповідач може бути визнаний судом таким, що втратив право користування житловим приміщенням, якщо він не проживає в ньому більш ніж 6 місяців без поважних на то причин. Таким чином, судом безспірно встановлено, що відповідач у спірному житловому приміщенні не проживає без поважних причин понад шість місяців. В зв"язку з чим, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача, таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн., понесений позивачем при подачі позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею право власності на житловий будинок по [ADDRESS] . Позивач вказує, що з 1974 року відкрито та добросовісно володіє та користується вказаним житловим будинком, однак державну реєстрацію права власності в МБТІ не проводила. Така необхідність виникла зараз. Позивач надала суду заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність. Вказав, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник відповідача також в судове засідання не з`явився, надав суду лист, в якому просить розглядати справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Судовий розгляд проведено за відсутності сторін. Вивчивши матеріали даної справи у їх сукупності та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно з витягом із погосподарської книги [NUMBER] Михайлівської сільської ради Коростенського району за 1974-1976 роки житловий будинок з особовим рахунком № [NUMBER] зареєстровано за [PERSON] . Будинок було збудовано в 1965 році. До даного часу дані про голову двору відсутні. Також, згідно даних сільської ради [PERSON] разом із членами своєї сім"ї всі роки користувалась вказаним майном. Згідно даних КП Коростенське МБТІ раніше державна реєстрація права власності на вказаний будинок не проводилась. Документи, які посвідчують право власності на житло відсутні. Первинна технічна інвентаризація проведена та технічний паспорт на житловий будинок складено 18.01.2019 року. Відповідно до ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майно і продовжує відкрито безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Таким чином, позивач протягом часу, що перевищує 10 років, безперервно, добросовісно та відкрито користується нерухомим майно. Вказані обставини підтверджує відповідач, на території якого нерухоме майно знаходиться. Даний факт не оспорює ні відповідач ні інші особи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею право на спадкування за заповітом віл 03 лютого 2000 року посвідченого сільським головою Новаківської сільської ради Коростенського району Житомирської області Слюсарем Сергієм Миколайовичем, зареєстрованого в реєстрі за № 2. Позивач вказує, що 03.02.2000 року [PERSON] склала на її ім"я заповіт, однак її статус в заповіті вона казала як невістка, хоч вона її невісткою не являлась. Із вказаної підстави нотаріусом відмовлено в оформленні її спадкових прав. Позивач надала суду заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність. Вказала, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник відповідача також в судове засідання не з`явився, надав суду лист, в якому просить розглядати справу у його відсутності, позов визнає та проти його задоволення не заперечує. Судовий розгляд проведено за відсутності сторін. Вивчивши матеріали даної справи у їх сукупності та надавши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до заповіту від 03.02.2000 року [PERSON] заповідала все своє майно, в тому числі жилий будинок в с.Новаки, Коростенського району Житомирської області своїй невістці - [PERSON] . [INFO] у віці 91 рік [PERSON] померла в с.Новаки, Коростенського району. Ще 05.12.1984 року [PERSON] розлучилася з [PERSON] , сином [PERSON] . Таким, чином на складання заповіту, позивач не була невісткою [PERSON] , так як була розлучена з її сином. 11.03.2019 року Приватний нотаріус Коростенського районного нотаріального округу Зіневич С.О. листом № 125/01-16 відмовив позивачу у вчиненні нотаріальних дій відповідно до п.1 гл.13 «Порядку вчинення нотаріальних дій », так як не подано відомості та документи необхідні на вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст..1227 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст..1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , [PERSON] була живою. Згідно ст..1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Відповідно до ст..1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну, або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин. Таким чином, чинний Цивільний кодекс України для спадкування за заповітом як спадкоємця визначає фізичну особу, яка має прізвище, ім`я, по батькові). Статус особи, чоловік, дружина, син, дочка чи невістка, для права спадкування значення не має, закон таких визначень, які буди -б обов`язковими, не встановлює. Тому спадкоємець мала всі права на спадкування за заповітом. На підставі ст.200 ч.3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем уклала шлюб 01.09.2007. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що вони з вересня 2016 не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, а тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду подала заяву, в якій просить розглядати справу її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив. Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.09.2007, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб від 01.09.2007, актовий запис № 1265.(а.с.5). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. (а.с. 6). З позовної заяви вбачається, що сторони з вересня 2016 не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на даний час відсутні.Дитина залишається проживати разом з матір"ю. За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем уклала шлюб 31.07.2009 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 617. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що вони з початку лютого 2017 року не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, а тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представником позивача [PERSON] - [PERSON] подано до суду заяву, в якій останній просить розглядати справу його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд до відома не поставили. Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31.07.2009 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб, видане повторно, від 16.10.2013 року, актовий запис № 617.(а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с. 5, 6). З позовної заяви вбачається, що сторони з початку лютого 2017 року не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на даний час відсутні.Діти залишаються проживати з матір"ю. За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому зазначає, що з 22.02.1997 року по 29.05.2003 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від надання допомоги, тому вона просить стягнути з нього на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з,явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач у судове засідання не з,явився, про день,час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, , заперечень на позов не надав, заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Відповідачу були надіслані виклики в судове засідання за адресою: [ADDRESS], які були повернуті на адресу суду з позначкою „за закінченням терміну зберігання" . Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебувала з відповідачем у шлюбі (копія свідоцтва про розірвання шлюбу- а.с.4) від якого мають сина, [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження- а.с.6), але відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини. У відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я і матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, батьків, дітей; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, та стягнути з відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 04.11.2006 у власному будинку вона за вказаною адресою зареєструвала місце проживання відповідача, який з 14.04.2013 виїхав із вказаного житла, забравши свої особисті речі та фактичне його місце проживання невідоме. У судовому засіданні позивач із своїм представником підтримали заявлені вимоги, просять такі задовольнити. Належним чином повідомлений відповідач у судове зсідання не з"явився та не подав заяви про розгляд справи за його відсутності та не повідомив про причини своєї неявки, а тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що у власному будинку за вказаною адресою вона зареєструвала місце проживання невістки [PERSON], яка з серпня місяця 2012 року виїхала із вказаного житла, забравши свої особисті речі. У судовому засіданні позивач із своїм представником підтримали заявлені вимоги, просять такі задовольнити. Належним чином повідомлений відповідач (телефонограмою) у судове зсідання не з"явився та не подала заяви про розгляд справи за її відсутності та не повідомила про причини своєї неявки, а тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дочкою 23 річного віку. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 18.12.2007 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. В даний час дочка є студентом 1-го курсу денної форми навчання Білоцерківського національного аграрного університету. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки не надає. Сторони в судове засідання не з"явилися, подали до суду заяви з яких вбачається, що позивач свій позов підтримала, відповідач визнав та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що 18.12.2007 року сторони розірвали шлюб. Від вказаного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. На даний час дочка є студентом 1-го курсу денної форми навчання Білоцерківського національного аграрного університету та закінчує навчання 30.06.2018 року про, що свідчить довідка, яка містяться в матеріалах справи. У відповідності зі ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у звязку з цим потребує допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони мождуть надати вказану допомогу. Так, як відповідач визнає позов, суд вважає, що він спроможний надати вказану допомогу дитині у вигляді аліментів.

Outcome: approved