Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання синів: [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO] в розмірі по 250 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення дітьми повноліття, мотивуючи позов тим, що відповідач будучи батьком дітей матеріальної допомоги на їх утримання не надає, тому вона змушена звернутися з даним позовом. До судового розгляду позивач збільшила позовні вимоги та просить стягнути на утримання дітей по 1500 грн. на кожного, мотивуючи тим, що на утримання дітей потрібно не менше 4000 грн., а відповідач має дохід з його слів,100 грн. на день, здає в оренду власну квартиру 1000грн. на місяць, крім дітей інших утриманців немає, а тому вважає, що відповідач має можливість сплачувати вказані кошти. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що проживає в батьків та знаходиться на їх утриманні, оскільки не може знайти роботу, по мірі можливості надає матеріальну допомогу своїм дітям, про що свідчать оригінали квитанцій долучених до справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстровному шлюбі з 06.10.2007 року (а.с.5) Згідно свідоцтв про народження відповідач є батьком дітей: [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO], а тому згідно ст.180 Сімейного кодексу України він зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей. В даний час діти проживають зі своєю матір'ю та знаходяться на її утриманні. Одним із способів захисту прав малолітньої або неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Домовленість між батьками щодо утримання дітей відсутня. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач до судового розгляду не надав жодних доказів тяжкого матеріального становища. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. На підставі вищевикладеного, та враховуючи матеріальний стан відповідача, те що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч. 3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180-184, 191 СК України,

Outcome: partial