Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку( доходів), мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання та утримання дитини не надає. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги у частині стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частина усіх видів заробітку( доходу) підтримала у повному обсязі. У частині стягнення аліментів на своє утримання просила залишити без розгляду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги у частині стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частина заробітку( доходу) визнає повністю, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з червня 2013 року по квітень 2015 рік. В період спільного проживання у них народилась донька [PERSON], [INFO], батьками якої сторони записані у свідоцтві про народження. (а.с.6). Відповідно до ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» саме батьки несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, забезпечення її права на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини та в утриманні позивачки не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище дітей і відповідача, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю, стягнувши з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Чернігівського районного суду від 09 жовтня 2015 року позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів на її утримання залишено без розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved