Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач ТОВ "Страхова компанія «Оранта" у грудні 2013 року звернулося до суду із позовом до [PERSON], в якому вказує, що 04 вересня 2011 року о 17-45 год в с. Калинів Міст Пирятинського району Полтавської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mercedes-Benz (д.н.з. [NUMBER]) під керуванням [PERSON] та автомобіля Mercedes-Benz С200 (д.н.з. [NUMBER]) під керуванням [PERSON]. Постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 22 вересня 2011 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за фактом даної ДТП. Автомобіль [PERSON] Mercedes-Benz С200 був застрахований в ТОВ "Страхова компанія «Оранта" по договору добровільного страхування засобів наземного транспорту та цивільної відповідальності власників автотранспортних засобів від 01.09.2011. Внаслідок ДТП автомобілю Mercedes-Benz С200 було завдано технічних пошкоджень. Вартість усунення недоліків згідно звіту про оцінку транспортного засобу та експертного висновку станом на 04.09.2011 складає 905 536,12 руб. У зв'язку з тим, що відновлення транспортного засобу Mercedes-Benz С200 д.н.з. [NUMBER] виявилося економічно недоцільним (тотальний збиток), на підставі домовленості від 20.01.2012 між позивачем та страхувальником та згідно страхового акта, позивач виплатив страхувальнику суму страхового відшкодування з наступного розрахунку: 1200000 руб (страхова сума) - 1320 руб ( вартість зносу транспортного засобу відповідно до умов договору страхування) - 507 000 руб (вартість придатних залишків транспортного засобу, встановленого на підставі зобов'язальної пропозиції «АUTO online» згідно результатів аукціону) = 691 680 руб, що еквівалентно 179 836,80 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 59110 від 26 січня 2012 року. На момент ДТП автомобіль відповідача Mercedes-Benz д.н.з. [NUMBER] був застрахований у ВАТ НАСК «Оранта» по полісу відповідальності власників автотранспортних засобів «Зелена карта», яка виплатила позивачу в рахунок відшкодування шкоди у порядку суброгації 120 000 руб. Таким чином, до позивача перейшло право регресної вимоги суми збитків відповідача у розмірі 571 680 руб, що еквівалентно 148 636,80 грн, яку він просить стягнути з відповідача, а також судові витрати. У судове засідання представник позивача ТОВ «Страхова компанія «Оранта» не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити позов. Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність представника позивача, оскільки його особисті пояснення у судовому засіданні не обов'язкові. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснивши, що по факту ДТП, яка сталася 04.09.2011 відповідача визнано винним у порушенні ПДР України, що він не заперечує, як і не заперечує розміру нарахованого збитку. Проте, враховуючи його матеріальне становище (відповідач має аліментні зобов'язання по утриманню двох неповнолітніх дітей), він не має можливості сплатити всю суму заборгованості водночас. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено: 01 вересня 2011 року між позивачем ТОВ «Страхова компанія «Оранта» (місцезнаходженням якої є держава Російська Федерація) та громадянином Росії [PERSON] був укладений договір добровільного страхування засобів наземного транспорту та цивільної відповідальності власників автотранспортних засобів, згідно якого застраховано належний йому автомобіль Mercedes-Benz С200 (д.н.з. [NUMBER]) за ризиками «КАСКО» (а.12). 04 вересня 2011 року о 17-45 год в с. Калинів Міст Пирятинського району Полтавської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mercedes-Benz (д.н.з. [NUMBER]) під керуванням [PERSON] та автомобіля Mercedes-Benz С200 (д.н.з. [NUMBER]) під керуванням [PERSON] (а.с.14-15). Постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 22 вересня 2011 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що виразилося у тому що відповідач керуючи автомобілем Mercedes-Benz (д.н.з. [NUMBER]) не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz С200 (д.н.з. [NUMBER]), який рухався у зустрічному напрямку, чим порушив п.12.1,13.1 Правил дорожнього руху України. (а.с.16). Зазначена постанова суду не оскаржувалася правопорушником та набрала законної сили. У відповідності до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 ст. 49 Закону України « Про міжнародне приватне право», який застосовується до питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, права та обов'язки за зобов'язаннями, що виникають внаслідок завдання шкоди, визначаються правом держави, у якій мала місце дія або інша обставина, що стала підставою для вимоги про відшкодування шкоди. Відповідно у даних правовідносинах підлягають застосуванню норми права України. Згідно ст. 22 Цивільного кодексу (далі- ЦК) України, особа, якій завдано збитків має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як встановлено судом, згідно звіту ЗАТ «Транс- Експертавто» №136.11/06 про оцінку транспортного засобу Mercedes-Benz С200 д.н.з. [NUMBER] (а.с.34-40) та експертного висновку № 151370/11 від 22.11.2011 про оцінку ринкової вартості права вимоги по відшкодуванню збитків, що виникли в результаті пошкодження даного автомобіля станом на 04.09.2011 (а.с.26-30) вартість усунення дефектів ( відновлювального ремонту) складає 905 536,12 руб. У зв'язку з тим, що відновлення транспортного засобу Mercedes-Benz С200 вд.н.з. [NUMBER] виявилося економічно недоцільним (тотальний збиток), на підставі домовленості від 20.01.2012 між позивачем та страхувальником (а.с.33) та згідно страхового акта (а.с. 4) позивач виплатив страхувальнику [PERSON] на виконання умов договору страхування суму страхового відшкодування з наступного розрахунку: 1 200 000 руб (страхова сума) - 1320 руб ( вартість зносу транспортного засобу відповідно до умов договору страхування) - 507 000 руб (вартість придатних залишків транспортного засобу, встановленого на підставі зобов'язальної пропозиції «АUTO online» згідно результатів аукціону) = 691 680 руб, що еквівалентно 179 836,80 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 59110 від 26 січня 2012 року (а.с.5). Згідно ст. 27 Закону України „Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Судом було з'ясовано, що на момент скоєння ДТП відповідальність відповідача була застрахована у ВАТ НАСК «Оранта» по полісу № 4891839 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «Зелена карта». 05.06.2012 позивач звернувся до ВАТ НАСК «Оранта» з вимогою про страхову виплату в рахунок відшкодування шкоди в порядку суброгації (а.с.8), яка 03.09.2012 виплатила йому кошти в розмірі 120 000 руб, що підтверджується платіжним дорученням №659.(а. с.10). Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Враховуючи, що шкода внаслідок ДТП була заподіяна застрахованому автомобілю, позивачем було виплачено страхове відшкодування законному володільцю застрахованого транспортного засобу, згідно чинного законодавства України позивач має право зворотної вимоги до винної особи, заподіяну шкоду в порядку регресу відповідачем у розмірі, не покритому лімітом відповідальності його страхової компанії, не відшкодовано, тому позов про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 571 680 руб, що еквівалентно 148 636,80 грн, підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Відповідач не надав суду доказів про його матеріальне становище, тому підстав для зменшення розміру заподіяної відповідачем шкоди суд не знаходить. Суд вважає, що витрати по сплаті судового збору у сумі 1486,37 грн необхідно стягнути з відповідача на користь позивача за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved