Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом, зазначивши, що [PERSON] являлася власником будинку в [ADDRESS], який був побудований та зареєстрований як колгоспно-кооперативна власність в погосподарській книзі Худоліївської сільської ради Чигиринського району. [INFO] року [PERSON] померла і позивач, будучи спадкоємцем відповідно до заповіту, просить визнати за ним право власності на нього. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, прохав їх задовольнити та визнати за ним право власності на будинок розташований в [ADDRESS], після померлої [INFO] року [PERSON], пояснивши, що він є спадкоємцем майна померлої згідно заповіту і прийняв спадщину, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а інших спадкоємців на майно не має. Однак, нотаріусом йому було відмовлено в оформленні спадкових прав через відсутність правовстановлюючих документів на будинок та рекомендовано звернутися до суду. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, надіславши заяву в якій позов визнав і згідний на задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши позивача, задовольнивши заяву відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Частина 1 ст. 55 Конституції України містить загальну норму, яка передбачає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші порушення прав та свобод. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що [INFO] року, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], померла [PERSON], після смерті якої на території Худоліївської сільської ради Чигиринського району залишилося спадкове майно, в тому числі і житловий будинок з надвірними спорудами. Також судом встановлено, що власником будинку, розташованого в [ADDRESS], відповідно до довідки виданої Худоліївською сільською радою № 525 від 24.11.2014 року, була [PERSON] Крім того, судом встановлено і вбачається із заповіту від 21.06.2004 року, посвідченого виконавчим комітетом Худоліївської сільської ради, який на день смерті [PERSON] не змінено і не скасовано, позивач є спадкоємцем майна померлої відповідно до заповіту, в порядку ст. ст. 1217, 1222 ЦК України. Згідно даних приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу [PERSON] після смерті [PERSON], із заявою про прийняття спадщини за заповітом звертався [PERSON], інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини за законом чи за заповітом чи про відмову від прийняття спадщини не зверталися. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Поскільки інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлої [PERSON] не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на вказане домоволодіння. На підставі викладеного, ч. 1 ст. 55 Конституції України, ст. ст. 328, 1217, 1222, 1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved