overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], 2002 року народження. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття любові, несумісні характери, суперечки, шлюбні відносини припинені з 2011 року, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. 24.04.2018 р. ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. прийнято справу до свого провадження, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, в порядку ч. 3 ст. 200 та ст. 206 ЦПК України, суд прийшов до висновку про ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.12.2000 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, а/з 2371. Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть з 2011 р., при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки сторони не бажають. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дитини, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на навчання сина [PERSON], [INFO]. Просить стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку та доходів до закінчення сином навчання. В судовому засіданні позивач на позові наполягала та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що одружений, дружина не працює, у дружини є малолітня донька, яка хворіє і яку слід утримувати, бо держава не сплачує кошти. Він також хворіє, на що необхідні значні витрати. Просить суд стягнути аліменти на навчання доньки в розмірі 1\\8 частина від його заробітку . [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги матері та просив стягнути з батька аліменти на час його навчання. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 199, 200 СК України підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] ( а.с.5,7) , що підтверджується свідоцтвом про народження. Син [PERSON] є студентом Нікопольського технікуму Національної металургійної академії України, навчається на денній формі навчання, на бюджетній основі, з 01.01.2017 року стипендію не отримує (а.с. 3,9).Термін навчання до [INFO] року. Син проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні (а.с.4). Відповідач працює на ПАТ „НЗФ" майстром виробничої дільниці (а.с. 19) та отримує щомісячно заробітну плату в середньому 11879,70 грн. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, відповідач 07.06.2014 року уклав шлюб з [PERSON] ( а.с.29) Згідно наданих письмових доказів теперішня дружина не працює та доглядає за своєю малолітньою донькою, спільних дітей у теперішній сім'ї [PERSON] не має (а.с.30-33). Також відповідач надав довідку, що має хронічну хворобу (а.с.34) Судом також встановлено, що аліментів за іншими виконавчими листами на теперішній час відповідач нікому не сплачує. Як встановлено вище, теперішня сім'я відповідача [PERSON]. складається з дружини, малолітньої доньки дружини та його самого. Даних , що в сім'ї відповідача є інші утриманці у справі відсутні. Отже в разі вирахування аліментів на навчання сина [PERSON] в розмірі 1\\4 частина від заробітку відповідача, в сім'ї відповідача на кожного утриманця та на його самого припадає 1\\4 частина від його заробітку. Таким чином, доводи відповідача про те, що в разі стягнення судом аліментів в розмірі 1\\4 частини від заробітку його сім'я стане менш забезпеченою матеріально, а тому розмір аліментів слід визначити в меншому розмірі, не відповідає дійсним обставинам справи. Таким чином суд дійшов висновку, що відповідач може надавати допомогу на утримання сина до закінчення ним навчання в розмірі 1\\4 частина від заробітку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO], посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем у них народився син . На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинено, дитина знаходиться на її утриманні. Батько дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Тому просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно і до її повноліття. В судове засідання позивач не з»явилась, надіслала заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує .Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з» явився , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає , що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Дитина проживає з матір"ю та знаходиться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання (а.с.18). Вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини , суд виходить з заявленого позивачем розміру аліментів та визначає їх у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] повноліття, починаючи з 20.02.2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду, в якому просила прийняти рішення про розірвання шлюбу з відповідачем та про стягнення аліментів на її користь з відповідача на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку щомісячно до її повноліття починаючи з 18 грудня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд їх задоволити. Відповідач, повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2010 року. З пояснень позивача, чотири роки тому чоловік залишив сім»ю, тобто сімейні стосунки фактично припинені. Позивач має на утриманні неповнолітню [PERSON] [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується наданим суду свідоцтвом про народження дитини. З пояснень позивача, відповідач після того як залишив сім»ю, практично перестав надавати дитині, яка хворіє, матеріальну допомогу. За таких обставин суд вважає, що сімейні стосунки подружжя є формальними, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідача, інтересам дитини, а тому шлюб необхідно розірвати, а з відповідача стягувати аліменти на утримання дитини. При визначенні розміру стягуваних з відповідача аліментів суд враховує як матеріальний стан позивача, яка не працює, живе за рахунок домашнього господарства свої матері, дитина перебуває на її утриманні, так і матеріальне становище відповідача, який, з пояснень позивача, працює тваринником в с.Демки в місцевому господарстві, отримує зарплату, тому може сплачувати аліменти на утримання дитини в заявленому розмірі. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду, в якому просила прийняти рішення про розірвання шлюбу з відповідачем та про стягнення аліментів на її користь з відповідача на утримання дочки [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітків (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку щомісячно до їх повноліття починаючи з 01 вересня 2014 року до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд їх задоволити. Відповідач, повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 червня 2012 року. З пояснень позивача, два місяці тому чоловік залишив сім»ю, тобто сімейні стосунки фактично припинені. Позивач має на утриманні неповнолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується наданими суду свідоцтвами про народження дітей. З пояснень позивача, відповідач після того як залишив сім»ю, перестав надавати дітям матеріальну допомогу. За таких обставин суд вважає, що сімейні стосунки подружжя є формальними, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідача, інтересам дітей, а тому шлюб необхідно розірвати, а з відповідача стягувати аліменти на утримання дітей. При визначенні розміру стягуваних з відповідача аліментів суд враховує як матеріальний стан позивача, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, отримує державну допомогу близько 1070 грн. на місяць, інших доходів не має, діти перебувають на її утриманні, так і матеріальне становище відповідача, який, з пояснень позивача, працює по найму на одному із заводів в м.Золотоноша і має доходи, тому може сплачувати аліменти на утримання дітей в заявленому розмірі. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду, в якому просила прийняти рішення про розірвання шлюбу з відповідачем та про стягнення аліментів на її користь з відповідача на утримання дочки [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітків (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку щомісячно до їх повноліття починаючи з 09 січня 2014 року до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд їх задоволити. Відповідач позовні вимоги визнав. Беручи до уваги, що визнання позову відповідачем не порушує прав, свобод, інтересів інших осіб, роз»яснивши правові наслідки визнання позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, без з»ясування та дослідження інших обставин по справі. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду, в якому просила прийняти рішення про розірвання шлюбу з відповідачем та про стягнення аліментів на її користь з відповідача на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно до його повноліття починаючи з 14 липня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд їх задоволити. Відповідач позовні вимоги визнав. Беручи до уваги, що визнання позову відповідачем не порушує прав, свобод, інтересів інших осіб, роз»яснивши правові наслідки визнання позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, без з»ясування та дослідження інших обставин по справі. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду, в якому просила прийняти рішення про розірвання шлюбу з відповідачем та про стягнення аліментів на її користь з відповідача на утримання сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітків (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку щомісячно до їх повноліття починаючи з 13 січня 2014 року до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд їх задоволити. Відповідач позовні вимоги визнав частково, просив стягувати з нього аліменти в розмірі третини заробітної плати. В решті позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Позивач з 23 лютого 2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, має на утриманні неповнолітніх синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується наданими суду свідоцтвами про народження дітей. При розгляді справи встановлено, що сімейні стосунки подружжя не склались, мали місце суперечки та сварки, в тому числі в присутності дітей. З пояснень сторін, на даний час подружжя проживає окремо більше двох тижнів, діти продовжують проживати з матір»ю і перебувають на її утриманні. За таких обставин суд вважає, що сімейні стосунки подружжя є формальними, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідача, інтересам дітей, а тому шлюб необхідно розірвати, а з відповідача стягувати аліменти на утримання дітей. При визначенні розміру стягуваних з відповідача аліментів, суд враховує матеріальний стан позивача, яка працює фармацевтом ФОП «[PERSON]», має заробітну плату 1200 грн., інших доходів не має, діти перебувають на її утриманні, так і матеріальне становище відповідача, який працює електромонтером Драбівського РЕМ, отримує заробітну плату, яка за останні шість місців склала 17369 грн., тому може сплачувати аліменти на утримання дітей. При цьому, враховуючи майновий стан сторін та кількість дітей, суд виходить з принципів зваженості, розумності та справедливості, тому визначає частку для стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/3 від його доходу на двох дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду, в якому просила прийняти рішення про стягнення аліментів на її користь з відповідача на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 липня 2007 року. З пояснень позивача, з вересня 2013 року вона проживає в своїх батьків у смт.Шрамківка Драбівського району Черкаської області, а чоловік фактично проживає в м.Львів, де перебуває на військовій службі. Позивач має на утриманні неповнолітню [PERSON] [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується наданим суду свідоцтвом про народження дитини. З пояснень позивача, батько перестав надавати дочці будь-яку матеріальну допомогу. За вказаних обставин суд вважає за необхідне з відповідача стягувати аліменти. При визначенні розміру стягуваних з відповідача аліментів, суд враховує як матеріальний стан позивача, яка не працює, має тимчасові заробітки від роботи по найму, інших доходів не має, дитина перебуває на її утриманні, так і матеріальне становище відповідача, який, з пояснень позивача, перебуває на військовій службі за контрактом, отримує заробітну плату близько 3000 грн., тому може сплачувати аліменти на утримання дитини в заявленому розмірі. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved