Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивач звернулась до Верхньорогачицького районного суду Херсонської області з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем з 12.06.1998 року перебуває в шлюбі, від якого мають спільного малолітнього сина F [PERSON], [INFO]. З відповідачем разом не проживають та він не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини. Догляд за дитиною здійснюється позивачем. У зв'язку з тим, що позивач доглядає сина то вона не має змоги самостійно заробляти собі на життя. Просить стягнути на її користь з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно на її утримання до досягнення дитиною F [PERSON], [INFO], трирічного віку, починаючи з дати подання позовної заяви. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала та просили їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечила (а.с. 33). Відповідач в призначений день та час в судове засідання не зFявився, про день та час слухання справи повідомлений у відповідності до ст. 128 ч.8 п.4, ч.11 ЦПК України (а.с. 29,32), про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з"явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, з врахуванням викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 12.06.1998 року зареєстрували шлюб, що вбачається із свідоцтва про шлюб, виданого Ушкальською сільською радою Верхньорогачицького району Херсонської області, серія І-КГ F 252247, актовий запис F4 (а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про народження серя І-КГ F 244261, виданого Верхньорогачицьким РВ ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області 04.08.2017 року, в [PERSON] та [PERSON] 29.07.2017 року народився син F [PERSON] (а.с. 5). Разом сторони не проживають, що підтверджується актом матеріально-побутового обстеження сімFї від 01.04.2019 року (а.с. 11). [PERSON], [INFO] проживає разом зі своєю матірFю (а.с. 4) та має задовільний стан здоровFя (а.с. 6). Позивачка знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років з 06.11.2018 року (а.с. 12) та не має змоги працювати та утримувати себе і дитину. Коштів, які виплачує держава у вигляді щомісячної одноразової допомоги при народженні однієї дитини у розмірі 860 грн. 00 коп. (а.с. 10) не вистачає для повноцінного утримання сина, його харчування, розвитку. Позивач хворіє на гіпертонічну хворобу, що підтверджується висновком ЛКК КНПП «Верхньорогачицький ЦПМСД» від 02.04.2019 року (а.с. 15), але при цьому змушена тримати підсобне господарство. Відповідач коштів на утримання дружини не надає, хоч має таку можливість, оскільки він знаходиться в працездатному віці, в його власності знаходиться земельна ділянка розміром 6,7500 га, яка передана в оренду ФГ «Луч» та з якої він отримує орендну плату (а.с. 17-18, 19, 20), на його утриманні знаходиться лише його син [PERSON], [INFO], у відношенні якого він зобовFязаний до сплати аліментів в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9,16). Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно з ч.2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 цієї статті регламентує, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців, крім свого сина [PERSON] не має, оскільки вказане не заперечив У зв'язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе. Також, суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище позивача, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, має у власності земельну ділянку, з якої отримує орендну плату, враховуючи відсутність в позивача самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку. Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачці, відповідач суду не надав, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, згідно статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позову є 09.04.2019 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved