Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ «Приватбанк», надалі банк, звернулося в суд з позовом до [PERSON] і просить: стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 44209,82 грн. за кредитним договором б/н від 10 травня 2011 року , яка складається - 25200 грн. заборгованості за кредитом, 15492,26 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 936,14 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина) 2081,42 грн.(процентна складова); судові витрати у розмірі 442,1 грн. В обґрунтування позову вказано, що відповідно укладеного договору від 10 травня 2011 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміну кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3. п.2.1.1.2.4. умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає банку право в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Одночасно, пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі , встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі надавши відповідачу кредит. Відповідно п.2.1.1.5.5. Умов та правил позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно умов договору, таким чином відповідач своїх зобов'язань не виконав. В зв'язку з вказаним, відповідач, станом на 31.12.2014 року має заборгованість - 44209,82 грн., з яких: 25200 грн. заборгованість за кредитом, 15492,26 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 936,14 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил - 500 грн. фіксована частина і 2081,42 грн. процентна складова. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язання. В письмових запереченнях представник відповідача [PERSON] - [PERSON] просила відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень вказала, що позовні вимоги вважають необґрунтованими, оскільки в анкеті-заявці відсутня відмітка про отримання відповідачем бажаного кредитного ліміту, більше того в самій анкеті-заявці немає підпису відповідача, про те, що вона отримувала картку та пін-код до неї, не позначений вид картки, не вказано суми нібито наданого кредиту, отже немає доказів про отримання відповідачем кредиту у позивача. Крім цього Приватбанк в 2014 році вже звертався до суду з позовом про стягнення боргу за договором від 27.04.2012 року, проте в задоволені позову було відмовлено, з чого вбачається, що позивач намагається двічі звернутися до суду з одним і тим же позовом, з одних і тих же підстав. Отже позовні вимоги вже були предметом судового розгляду і рішення у вказаній справі набуло чинності. Роменським міськрайсудом у вказаній справі встановлено, що відповідач не укладала жодного договору з ПАТ КБ «Приватбанк». Більш того, з доданих до позовної заяви додатків чітко вбачається що додатки до позовної заяви за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» поданого представником позивача Гаркаль Р.В., та додатки до позовної заяви поданої представником позивача Сафір О.Ф. ідентичні, змінилася лише ціна позову. Також в лютому 2015 року отримавши заробітну плату, [PERSON] дізналася про той факт, що позивачем, на її думку, незаконно стягуються кошти за нібито прострочену заборгованість у сумі 406,8 грн., тобто незрозуміло на якій правовій підставі з її рахунку стягуються кошти, про що позивачу направлено листа для отримання відповідних роз'яснень. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задоволити. Підтвердив обґрунтування позовних вимог вказані в позовній заяві. Суду пояснив, що з картки [PERSON] кошти використовувалися, в тому числі і на погашення боргів [PERSON] по комунальним послугам. Відповідач періодично погашала заборгованість. Наявність боргу в А- банку і рішення суду з цього приводу, не є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки то інший кредитний договір. В розрахунку маються дані про періодичне погашення боржником суми кредиту. Також в матеріалах справи маються виписки з карткового рахунку [PERSON], по яким видно коли, скільки і на які потреби сплачувалося кошти і коли погашалися. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, забезпечила участь в справі представника. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні вважала позов необґрунтованим і просила відмовити в його задоволенні. Підтвердила обставини та обґрунтування заперечень, які вказані в письмових запереченнях. В останнє судове засідання відповідач і представник не прибули, причини неявки не повідомили, про відкладення розгляду справи не клопотали. Судом встановлено, що 10 травня 2011 року від імені [PERSON] складено анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. При цьому в заяві вказані прізвище ім'я по батькові, дата народження, номер та серія паспорта, адреса місця проживання, які збігаються з фактичними даними [PERSON] Також зазначено, що «ознайомившись з умовами і правилами надання банківських послуг , тарифами ПриватБанку, виявляю бажання оформити на своє ім'я картку», проте - яку саме картку бажано отримати, у відповідних графах не відмічено. Також в заяві, перед датою і підписом клієнта мається виділений жирним шрифтом текст «Я зобов'язуюсь виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті Приват Банку www.privatbank.ua". Вказані обставини підтверджені оригіналом заяви. Умовами та правилами надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк» передбачено: п. 2.1.1.2.3. Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає банку право в будь-який момент змінити кредитний ліміт; п.2.1.1.2.4. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. П. 2.1.1.5 передбачені обов'язки клієнта, в тому числі: п.2.1.1.5.5. позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 10 травня 2011 року, укладеного між Приватбанком і [PERSON] вбачається, що заборгованість станом на 31 грудня 2014 року складає 44209,82 грн. з яких: 25200 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту); 15492,26 грн. - загальний залишок заборгованості за відсотками, в тому числі 1115,61 грн. - залишок заборгованості за відсотками на поточну заборгованість і 14376,65 грн. - залишок заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість; 936,14 грн. - заборгованість за комісією, в тому числі 100 грн. нарахована комісія і 836,14 грн. прострочена комісія; 2581,42 грн. заборгованість по судовим штрафам. При цьому останні погашення проводилися 26 лютого 2014 року, 27 січня 2014 року, 10 січня 2014 року. З виписки по особовому рахунку [PERSON] вбачається, що 11 травня 2011 року з картки було проведено видачу готівки в сумі 2500 грн., після чого неодноразово проводилося поповнення рахунка та видача готівки. Крім цього, з вказаного рахунка, неодноразово проводилася оплата заборгованості [PERSON] по комунальним послугам , в тому числі за газопостачання, водопостачання, електропостачання, оплату телефону, послуг кабельного телебачення та інш. Також, неодноразово проводилося погашення заборгованості по кредиту через термінали та шляхом переведення коштів з іншої картки - останні погашення проводилися 26 лютого 2014 року, 27 січня 2014 року, 10 січня 2014 року. 20 листопада 2014 року Роменський міськрайсуд виніс рішення у справі ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], про стягнення заборгованості, яким в задоволенні позову відмовив. При цьому в описовій частині рішення зазначено, що банк мотивував свої вимоги кредитним договором без номеру, який укладено 27 квітня 2012 року. Крім цього доказом по справі суд вказав надану анкету-заяву [PERSON] від 27 квітня 2012 року, яка подана ПАТ «А-Банк». В мотивувальній частині рішення суд зазначив, що позивач не надав суду безсумнівних доказів існування кредитного договору між ним та відповідачкою. Також суд вказав, що позивачем не доведено, що у [PERSON] існують будь-які кредитні зобов'язання відносно ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому в задоволенні позову необхідно відмовити. Вказане свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу виконання кредитного зобов'язання, які регулюються ст. ст. 526, 530, 536, 610, 1050, 1054 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором в сумі 44209,82 грн. та судові витрати. Вирішуючи спір суд не може взяти до уваги заперечення відповідача та його представника в частині того, що судом вже розглянуто справу між тими самими сторонами щодо тих же правовідносин і встановлено відсутність будь яких кредитних зобов'язань між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], оскільки предметом розгляду вже вирішеної справи був лише договір, який укладений між ПАТ «А-Банк» та [PERSON] та підстави стягнення боргу саме за тим договором, і не з'ясовувалися обставини наявності будь яких інших кредитних договорів, окрім договору від 27 квітня 2012 року. Також суд критично оцінює заперечення сторони відповідача і в частині того, що надані позивачем докази ідентичні доказам, які вже оцінені судом при вирішення попередньої справи, оскільки анкети заяви в даних справах різні. Твердження сторони відповідача про відсутність доказів на підтвердження отримання [PERSON] в ПАТ КБ «ПриватБанк» кредиту у виді кредитної лінії, суд оцінює критично, так як вони спростовані належними і допустимими доказами: в анкеті - заяві мається підпис [PERSON] (відповідач не заперечувала що це її підпис, і доказів з цього приводу не надавала); значна частина коштів з кредитної картки була використана на оплату комунальних платежів [PERSON] і відповідач дану обставину не спростовувала. Крім цього, відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 442,1 грн. судових витрат. На підставі ст. ст. 526, 530, 536, 610, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 14, 88, 208, 209, 212-215, 292, 294, 296 ЦПК України,-

Outcome: approved