Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який укладений 04 травня 2001 року між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований на товарній біржі «Кіровоградська біржа нерухомості», реєстраційний номер 059/2001. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 04.05.2001 р. [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS]. Вказаний договір був укладений між [PERSON] та [PERSON] в письмовій формі та відповідно з вимогами, встановленими ст.15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований на товарній біржі «Кіровоградська біржа нерухомості», реєстраційний номер 059/2001. Сторони взяті на себе зобов'язання виконали, а саме: відповідач передали квартиру, отримавши гроші в сумі, обумовленій п. б Договору. Вказаний вище договір був зареєстрований в Кіровоградському технічному бюро інвентаризації, а тому просить задовільнити позов повністю . До судового засідання представником позивача надано клопотання про розгляд справи без їх участі та підтримку позовних вимог (а. с. 16 ). Відповідач в судове засідання не з»явилася, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованим листом (а. с.15), поважні причини неявки суду не повідомлено. Згідно ст.169 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Позивачі згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено наступні факти. Сторони перебувають у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом укладення договору купівлі- продажу від 04.05.2001 року (а. с. 4) . Вказаний договір був укладений між [PERSON] та [PERSON] в письмовій формі та відповідно з вимогами, встановленими ст.15 Закону України 'Про товарну біржу", зареєстрований на товарній біржі «Кіровоградська біржа нерухомості», реєстраційний номер 059/2001. Сторони взяті на себе зобов'язання виконали, а саме: відповідачі передали квартиру, отримавши гроші в сумі, обумовленій п. б Договору. Вказаний вище договір був зареєстрований в Кіровоградському технічному бюро інвентаризації про , що свідчить реєстраційний напис ( а.с. 4). Вказаний договір купівлі-продажу укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року , ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ст. 47 цього Кодексу недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору. Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», що діяла на час вчинення правочину, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Тобто, при укладенні договору купівлі-продажу сторони виконали всі умови договору відповідно до ст. 224 ЦК України (редакції 1963 року), однак позивач не може в повному обсязі використати свої права власника вказаної квартири, оскільки при оформленні договору купівлі-продажу не були дотримані вимоги ст. 277 ЦК України (редакції 1693 року), яка передбачила обов'язкову нотаріальну форму посвідчення договору. У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та згідно роз»яснення п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978р. №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурор вправі визнати угоду дійсною. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки зазначена позиція висловлена в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Законодаство , що діяло на момент укладення договору було дотримано сторонами, але на даний час позивач не має можливості скористуватися своїм правом розпорядження майном, тому позов підлягає задоволенню повністю. Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати суд вирішує залишити по їх фактичному понесенню сторонами. Враховуючи викладене та

Outcome: approved