Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до Василівської сільської ради Білогірського району АР Крим, треті особи: Білогірська державна нотаріальна контора АР Крим, Реєстраційна служба Білогірського районного управління юстиції АР Крим про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у порядку спадкування за законом, а саме на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, загальною площею - 62,1 кв.м., житловою площею 33,8 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. Позов мотивований тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємець [PERSON], [INFO] - син [PERSON] відмовився від спадку шляхом подачі нотаріусу відповідної заяви. Позивачка після смерті [PERSON] не може оформити спадщину на домоволодіння, оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений в нотаріальному порядку згідно з вимогами діючого на той час законодавства. До судового засідання позивачка не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, на позові наполягала, просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача - Василівської сільської ради Білогірського району АР Крим у судове засідання не з'явився за невідомою причиною, був повідомлений належним чином. Представник третьої особи - Білогірської державної нотаріальної контори АР Крим у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та просив позовні вимоги позивача вирішити на розсуд суду. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Білогірського районного управління юстиції АР Крим, у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та просив позовні вимоги позивача вирішити у відповідальності із діючим законодавством України. Суд відповідно до ст.169 ЦПК України розглянув справу за відсутності осіб, які не з'явилися, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для з'ясування прав і взаємовідносин сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.12.2013 року (реєстр №1-1402) [PERSON] є спадкоємицею земельної ділянки [NUMBER], площею 0,2064 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.27). Згідно з довідкою Кримського республіканського підприємства «Сімферопольське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації» №29728 від 11.07.2013 року (а.с.12), право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстровано в цілому за [PERSON]. Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємиця не відмовилась від спадщини та фактично її прийняла, шляхом вступу у її володіння. Згідно запису в погосподарській книзі №5 стор. 99 особовий рахунок 0447 Василівської сільської ради [PERSON] проживає в [ADDRESS]. Житловий будинок числиться за [PERSON]. (а.с.13). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають реєстрації. Обов'язковість державної реєстрації права власності на нерухоме майно встановлено також пунктом 1 частини 1 ст. 4 ЗУ "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01 липня 2004 року. В той же час в частині 5 ст. 3 цього ж Закону зазначено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону, реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника нерухомого майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус відповідно до п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерством юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, вимагає крім правовстановлюючого документу, витяг з Реєстру прав власності, а в місцевостях, де інвентаризація не проводилась, - довідку органу місцевого самоврядування. Оскільки правовстановлюючий документ на зазначений будинок не засвідчений в нотаріальному порядку згідно вимогам діючого на той час законодавства, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Загальна площа житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], складає - 62.1 кв.м., житлова площа - 33,8 кв.м, що підтверджується копією технічного паспорту на нерухоме майно (а.с.14-17). Дійсна вартість житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], складає 197752,05 грн., що підтверджується повідомленням КРП "СМ БРТІ" № 443 від 19.12.2013 року (а.с.18). Договором купівлі-продажу №НБ-79 від 10.05.2000 року Української Універсальної Біржі, гр. [PERSON] діючи через брокера від брокерської контори №008 купив у [PERSON] яка діяла через брокера від брокерської контори 007 нерухоме майно в цілому - домоволодіння за адресою [ADDRESS] (а.с.9). Вказаний договір був зареєстрований згідно з Реєстраційного посвідчення у Сімферопольському міжміському бюро технічної інвентаризації 15 травня 2000 року та записано в реєстрову книгу за №1 в книзі №24 на стор.24. Та обставина, що право власності не було зареєстроване за подружжям позивача у встановленому законом порядку, не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки, відповідно до ст.3 ч.5 ЗУ „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", право власності на інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно діючим нормативно-правовим актам до набрання чинності цим законом, визнаються державою. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як зазначено у ст.392 ч.1 ЦК України, власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право заперечується або не визнається іншою особою. Оскільки право власності позивача на зазначений будинок не може бути легалізоване у безспірному порядку, у зв'язку з втратою чинності раніше встановленого порядку і введенням обов'язкової державної реєстрації договорів щодо нерухомості та нерухомого майна, слід виходити з того, що право власності позивача по суті не визнається, тому може бути встановлено лише у судовому порядку. [PERSON] не може оформити свідоцтво про право на спадок за законом після померлого [INFO] [PERSON] у зв'язку з тим, що за життя [PERSON] не посвідчив у нотаріальному порядку вищезазначений договір купівлі-продажу житлового будинку, відтак вона не має можливості реалізувати своє право на спадок за законом після померлого [PERSON], що підтверджується роз'ясненням Білогірської державної нотаріальної контори АР Крим № 2536/02-17 від 11.12.2013 року (а.с.31). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК Україна, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У Білогірській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Зі спадкової справи убачається, що спадкоємцем на житловий будинок після смерті [PERSON] є [PERSON] (а.с.93). Відповідно до копії спадкової справи - [PERSON], син позивача, відмовилися від прийняття спадку шляхом подачі заяви про відмову в прийнятті спадку після померлого [INFO] [PERSON] Позивач прийняла спадок після померлого [INFO] [PERSON] шляхом подачі заяви про прийняття спадку в порядку спадкоємства за законом в Білогірську державну нотаріальну контору АР Крим (спадкова справа № 128/2013). Таким чином, вимоги позивача не суперечать положенням ст.ст. 316-319, 376 ч.3, 392 ЦК України, не зачіпають прав і законних інтересів сторін, держави та інших осіб.

Outcome: approved