Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа [PERSON] про визнання за кожним із позивачів права власності на 1/16 частку житлового будинку з прибудовою та сходами (А, а,Сх), житловою площею 48,2кв.м., загальною площею 84,3 кв.м., літьної кухні(Б), гаража(В), хліва(Г), хліва(Д), погреба (Пг1), погреба(Пг2), що знаходиться за адресою вул. Шевченка,20 с. Білоскірка, Тернопільський район Тернопільська область в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 01.10.2001 року. Позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що після смерті їх матері відкрилася спадщина на належні їй 3/16 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами №20 по вул. Шевченка у с. Білоскірка Тернопільського району Тернопільської області(1/8 частина якого належала померлій відповідно до свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 09.08.2002 року, а 1/16 була успадкована нею після смерті чоловіка [PERSON], який помер 23.02.1994 року). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Грабовецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області [PERSON] від 16.03.1999 року мати позивачів [PERSON]-М.О. заповіла належний їй на підставі приватної власності житловий будинок з надвірними побудовами і спорудами, який розташований в селі Білоскірка Грабовецької сільської рада по вул. Шевченка за № 20 Тернопільського району Тернопільської області [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Оскільки на момент смерті [PERSON]-М.О. їй належала лише відповідна частка зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, а заповіт остання склала на усе будинковолодіння, тобто розпорядилась майном, яке за законом їй не належало, [PERSON], [PERSON] і [PERSON] було відмовлено в оформленні спадщини за заповітом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON]-М.О. є її діти позивачі [PERSON], [PERSON], які подали заяву про прийняття спадщини та донька [PERSON], яка на день смерті проживала разом із матір»ю, про відмову від спадщини в установлений строк не заявила, вступила в розпорядження спадковим майном та вважається такою, що прийняла спадщину. Із врахуванням наведеного просять позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] і [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з»явився, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав та відносно задоволення позову не заперечив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. \~ Згідно свідоцтва про смерть серії І-ИД № 188825, виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області 17.06.2015 року, батько позивачів [PERSON] помер 23.02.1994 року. \~ \~ \~ \~ У відповідності до свідоцтва на право приватної власності на житловий будинок від 09.08.2002 року, виданого Виконавчим комітетом Грабовецької сільської рада Тернопільського району Тернопільської області [PERSON] належала на праві приватної власності 1/8 частина житлового будинку з надвірними побудовами і спорудами, який розташований в селі Білоскірка Грабовецької сільської рада по вул. Шевченка за № 20 Тернопільського району Тернопільської області. Відповідно до довідки №745, виданої Грабовецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 05.10.2015 року, на день смерті [PERSON] разом з ним за однією адресою були зареєстровані: дружина [PERSON]-М.О., дочка [PERSON] та онук [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК УРСР(1963) року, чинного на момент смерті [PERSON], спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини- ст.548 ЦК УРСР(1963 року). Згідно ст.549 ЦК УРСР(1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як встановлено судом, після смерті [PERSON] його дружина [PERSON]-М.О. та донька [PERSON] відмови від прийняття спадщини не заявляли, вступили в управління спадковим майном та продовжували здійснювати щодо нього всі права та обов»язки власника, однак не здійснили державну реєстрацію права власності на спадкове майно. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.07.2016 року визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 23.02.1994 року право власності на 1/16 частини житлового будинку з надвірними побудовами і спорудами, який розташований в селі Білоскірка Грабовецької сільської ради по вул. Шевченка, 20 Тернопільського району Тернопільської області, за виключенням самовільних добудов до вказаного будинку, а саме: прибудови під літ. «а» загальною площею 5,6 кв.м., прибудови під літ. «Б1», літньої кухні літ. «Ж», господарської будівлі «З», хліва літ. «Д» та інших самовільних добудов. \~ \~ \~ \~ 01.10.2001 року померла мати позивачів [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 179503, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області 11.08.2004 року. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті-ст.1218 ЦК України. Після смерті [PERSON]-М.О. відкрилася спадщина на належні їй 3/16 частини житлового будинку з надвірними побудовами і спорудами, який розташований в селі Білоскірка Грабовецької сільської рада по вул. Шевченка за № 20 Тернопільського району Тернопільської області, 1/8 частина якого належала померлій, у відповідності до свідоцтва про право приватної власності на життловий будинок, виданого виконкомом Грабовецької сільської ради 09.08.2002 року та 1/16 частка була успадкована нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 23.02.1994 року. При житті [PERSON]-М.О. склала заповіт, посвідчений секретарем Грабовецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області [PERSON] від 16.03.1999 року. Відповідно до зазначеного заповіту [PERSON]-М.О. заповіла з належного їй на підставі приватної власності жилого будинку, літньої кухні, сараїв, погрібів, гаража, які знаходяться в селі Білоскірка Тернопільського району Тернопільської області: [PERSON]: з житлового будинку дві прохідних кімнати, 0,5 літньої кухні, один сарай, один погріб; [PERSON] і [PERSON]: з житлового будинку велику кімнату, котельню, ванну, коридор, веранду, 0,5 літньої кухні, один сарай, гараж, підвал. Постановою Тернопільської районної держаної нотаріальної контори № 2734/02-14 від 07.09.2015 року [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після матері [PERSON]-М.О. та за законом після смерті батька [PERSON] [PERSON] змісту постанови слідує, що державний нотаріус Тернопільської районної державної нотаріальної контори [PERSON], розглянула подані гр. [PERSON], що зареєстрована: [INFO], що діє від імені та в інтересах гр. [PERSON] Ізидоравича, що зареєстрований там же по довіреності та імені гр. [PERSON] (податковий номер - [NUMBER]), що зареєстрована: [INFO] Тернопільської документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті гр. [PERSON], померлої 01.10.2001 року, та за законом після смерті гр. [PERSON], померлого 23.02.2014 року. При подальшому розгляді документів, а саме свідоцтва про смерть померлих, заповіту, складеного гр. [PERSON], посвідченого Грабовецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 16.03.1999 року по реєстру за № 13 на житловий будинок в користь гр. [PERSON], гр. [PERSON] та гр. [PERSON], свідоцтв про право приватної власності на житловий будинок, виданих 09.08.2002 року, технічного паспорту на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами № 20 по вулиці Шевченка в селі Білоскірка Тернопільського району Тернопільської області від 22.06.2015 року та інформаційних довідок № 329 від 23.06.2015 року та № 338 від 30.06.2015 року, виданих Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації було виявлено, що згідно змісту заповіту спадкодавець заповіла окремі кімнати, частини допоміжних будівель та споруд, що не дає можливості поділу майна між спадкоємцями у частинах та частках, а також мають місце самовільні добудови до вищевказаного будинку, а саме прибудова під літ. „а" загальною площею 5,6 м2, прибудова жід літ. „Бі", літня кухня літ. „Ж", господарська будівля „З", хлів літ. „Д", заповіт складений на окремі кімнати, на які немає права власності. Після смерті гр. [PERSON]-М.О. заведена спадкова справа за 762/2001 року, яка зберігається в Державному нотаріальному архіві Тернопільської області. Після гр. [PERSON] спадкова справа у справах Тернонопільської районної державної нотаріальної контори відсутня. Згідно інформації, наданої Державним нотаріальним архівом Тернопільської області за №451/01-21 від 28.07.2015 року та за №401/01-21 від 14.07.2015 року по наявних в архіві документах Тернопільської районної державної нотаріальної контори, спадкова справа № 34 за 1997 рік до майна померлого [PERSON] - відсутня. Згідно матеріалів спадкової справи № 762 за 2001 рік вбачається, що від ім. Прокопенко Людвіки-Марії Онуфріївни складено заповіт 16.03.1999 року за реєстровим № 13 в користь [PERSON] на житловий будинок (дві прохідних кімнати, 0,5-літньої кухні), один сарай, один погріб та [PERSON] і [PERSON] на житловий будинок ( велику кімнату), котельню, ванну, коридор, веранду; 0,5 літньої кухні, один сарай, гараж, підвал. Заяви про прийняття спадщини подали: 27.11.2001 року [PERSON]; 16.04.2002 року [PERSON]; 19.04.2002 року [PERSON]. 13.11.2002 року за заявою [PERSON], [PERSON], [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається із: земельної ділянки для ведення сільського господарства, площею 2,85 га., розташованої на території Грабовецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, в рівних частках кожному. Інших свідоцтв по,спадковій справі не видавалось. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.07.2016 року відмовлено [PERSON] у визнанні права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON]-М.О., яка померла 01.10.2001 року. Як зазначено судом, рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 30.05.2005 року та ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 04.10.2005 року встановлено, що [PERSON]-М.О. склала заповіт на все будинковолодіння, яке їй не належало (її частка становила 1/8 та успадкована частка після смерті чоловіка з врахуванням інших спадкоємців по закону). Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.11.2016 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що померла 01.10.2001 року [PERSON] є матір»ю [PERSON] та [PERSON]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила, що померла 01.10.2001 року [PERSON] була матір»ю [PERSON]. Факт родинних відносин між позивачам [PERSON](дошл. [PERSON]) М.В. та померлою 01.10.2001 року [PERSON]-М.О. підтверджується також свідоцтвом про народження серії І-ИД №266609, виданим 20.02.1974 року Тернопільським міським відділом ЗАГС, відповідно до якого батьками [PERSON] вказані [PERSON] та [PERSON] та довідкою Грабоцецької сільської ради №745 від 05.10.2015 року з якої слідує, що на момент смерті із [PERSON] проживала його дружина [PERSON]. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї-ч.1,3 ст.1268 ЦК України. Відповідно до вимог ст.1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON]-М.О. є її діти-позивачі [PERSON], [PERSON], які відмови від прийняття спадщини не заявляли та в установлений законом строк подали заяви про прийняття спадщини та донька [PERSON], яка на день смерті проживала разом із матір»ю, про відмову від спадщини в установлений строк не заявила, вступила в розпорядження спадковим майном та у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Згідно довідки [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №257 від 13.01.2017 року на момент смерті [PERSON]-М.О. разом із нею за адресою вул. Шевченка,20 у с. Білоскірка Тернопільського району Тернопільської області проживала та була зареєстрована її донька [PERSON] Відповідно до ст.392 ЦК України власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи вищенаведені обставини, беручи до уваги той факт, що мати позивачів [PERSON]-М.О. у встановленому законом порядку набула право власності на 3/16 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в с. Білоскірка, по вул. Шевченка,20 Тернопільського району Тернопільської області(1/8 частина якого належала їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого виконкомом Грабовецької сільської ради 09.08.2002 року, а 1/16 частка була успадкована після смерті чоловіка [PERSON], який помер 23.02.1994 року), позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері [PERSON]-М.О., яка померла 01.10.2001 року, про відмову від спадщини не заявляли, прийняли її та в установлений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, зважаючи на відмову нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а тому слід визнати за позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]-М.О., яка померла 01.10.2001 року, право власності на 1/16 частину житлового будинку з надвірними побудовами і спорудами, який розташований в селі Білоскірка Грабовецької сільської ради по вул. Шевченка, 20 Тернопільського району Тернопільської області, за виключенням самовільних добудов до вказаного будинку, а саме: прибудови під літ. «а» загальною площею 5,6 кв.м., прибудови під літ. «Б1», літньої кухні літ. «Ж», господарської будівлі «З», хліва літ. «Д» та інших самовільних добудов, за кожним із позивачів.

Outcome: partial