Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача суму основного боргу за послуги з газопостачання за період з грудня 2016 року по жовтень 2020 року в розмірі 33 663, 86 грн, суму інфляційних витрат за час прострочення заборгованості у розмірі 9 156, 57 грн та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 3 031, 15 грн. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», за адресою: [ADDRESS] , о/р [NUMBER] , відкритий на ім`я відповідача, та внаслідок не сплати за надані послуги утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 січня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце якого повідомлялись належним чином. Представник позивача - Шевченко Д.В. надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач - [PERSON] повторно не з`явився у судове засідання, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. З огляду на приведене та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до частин другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», за адресою: [ADDRESS] , о/р [NUMBER] , відкритий на ім`я відповідача, та внаслідок не сплати за надані послуги утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути. Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу, Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. ТОВ «Харківгаз Збут» з 01 липня 2015 року здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України згідно постанови № 1588 від 21.05.2015 та з 11 травня 2017 року згідно постанови №633 від 11.05.2017 року. На ТОВ «Харківгаз Збут» покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу населенню Харківської області згідно положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу (затверджено Постановою КМУ №758 від 01.10.2015 з 01.04.2017-відповідно до постанови КМУ №187 від 22.03.2017, з 01.11.2018- відповідно до постанови КМУ №867 від 19.10.2018) Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в газеті «Слобідський край» № "156 від 31.12.2015р. Тобто, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Відповідно до пункту 4 розділу III Правил постачання природного газу - для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природній газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Відповідач приєднався до умов Типового договору шляхом фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору ТОВ «Харківгаз збут». Таким чином встановлено, що між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно частини 1 статті 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Пунктом 14 Розділу III Правил закріплено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. Відповідно до абзацу 2 пункту 22 Розділу III Правил побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Статтями 526-527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Внаслідок не виконання відповідачем своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилася заборгованість, яка за період з грудня 2016 року по жовтень 2020 року склала 33 663, 86 грн. Відповідно до пункту 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Таким чином, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ, позивачем нараховані 3% річних - 3 031, 15 грн та інфляційні втрати - 9 156, 57 грн. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. З огляду на положення статті 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача, тобто у зв`язку із задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2102 грн.

Outcome: approved