Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в якому вказала, що вона уклала шлюб із відповідачем 03.10.1992 року, який був зареєстрований Відділом по запису актів громадського стану Виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів Львівської області, запис №2524. Спільне сімейне життя сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки по вихованню дітей та з ведення спільного господарства. Станом на день подачі позовної заяви про стягнення аліментів до суду - 31.03.2016р., у провадженні Франківського районного суду м.Львова знаходиться цивільна справа про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Від цього шлюбу у сторін є малолітня дочка - [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає разом із позивачем за адресою:[ADDRESS]. Позивач зазначає, що вона не працює, оскільки малолітня дочка є інвалідом з дитинства, а відтак потребує постійного догляду за нею, який здійснює позивач. По здійсненню догляду за дочкою, як законний представник, позивач отримує державну соціальну допомогу дітям-інвалідам в розмірі 1479,30 грн. щомісячно. Однак, цієї суми не вистачає на утримання дочки, адже дитину необхідно щодня годувати, одягати, та витрачати чималі кошти як на підгузки, ліки, так і на саме лікування, яке продовжується практично із самого народження дочки. Окрім цього, відповідно до Індивідуальної програми реабілітації дитина-інваліда №86, дочці необхідні спеціальні засоби для догляду, а саме, підгузки в повному обсязі та постійно (щоденно). Держава зараз не виділяє підгузків на дитину, а тому позивачу необхідно самій закуповувати ці підгузки. В дочки сторін поставлений діагноз вроджена вада розвитку центральної нервової системи синдром [PERSON]: гідроцефалія у стані компенсації, оперована спинномозкова кила поперекового відділу, млявий папа парез часткове порушення функції тазових органів. Нейрогенний сечовий міхур. Спінальна форма, хронічний цистит. Практично кожних три місяці дочка проходить лікування у Комунальній міській дитячій клінічній лікарні та в Моршинській міській лікарні, а також в санаторії «Хаджибей» в м.Одеса. Крім цього, дочка сторін ходить до школи в 2-й клас, але в силу своєї хвороби змушена навчатись за індивідуальною програмою. Позивач зазначає, що відповідач вже тривалий час не допомагає матеріально та практично не цікавиться ані здоров'ям своєї дочки, ані її фізичним та духовним розвитком. Більше того, відповідач зловживає спиртними напоями, за час спільного проживання з позивачем влаштовував скандали і сварки у хаті, від яких дочка отримувала страх, адже це відбувалось на її очах. Крім цього, позивачу відомо, що станом на день подачі позову до суду - 31.03.2016р., відповідач офіційно не працює, підробляє тимчасовими заробітками. Просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання дочки аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення нею повноліття. У судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, подали на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб 03.10.1992 року, зареєстрованого Відділом по запису актів громадського стану Виконавчого комітету Львівської міської ради, що стверджується свідоцтвом про шлюб від 03.10.1992 року, серія [NUMBER], актовий запис №2524. (7 а.с.). Від шлюбу у сторін народилась дочка - [PERSON], [INFO], її батьками є: [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження від 23.04.2007р., серія [NUMBER] (8 а.с.). [PERSON], [INFO] є інвалідом-дитинства, що стверджується посвідченням серії [NUMBER] від 17.04.2013 р. (11 а.с.) Як вбачається із витягу з медичної карти [NUMBER], [PERSON] поставлено діагноз: вроджена вада розвитку ЦНС синдром [PERSON]: гідроцефалія у компенсації, оперована спинномозкова кила поперекового відділу, млявий папа парез часткове порушення функції тазових органів. Нейрогенний сечовий міхур. Спінальна форма, хронічний цистит (17 а.с.). Відповідно до довідки №7 від 28.03.2016р. [PERSON]. дійсно навчається у 2-му класі Стронятинської ЗОШ І-ІІ ступенів Жовківського району Львівської області за індивідуальної програмою (21 а.с.). Як вбачається із довідки №511, виданої виконкомом Надичівської сільської ради, на утриманні [PERSON] перебуває неповнолітня дочка - [PERSON], [INFO] (9 а.с.). Згідно довідки №2076 від 23.03.2016р. [PERSON] отримує державну соціальну допомогу дітям-інвалідам у розмірі 1479,30 грн., та за період з вересня 2015р. по лютий 2016р. отримала соціальну допомогу в розмірі 8875,80 грн.(10 а.с.). Як вбачається із витягу з медичної карти [NUMBER], [PERSON] поставлено діагноз: вроджена вада розвитку ЦНС синдром [PERSON]: гідроцефалія у компенсації, оперована спинномозкова кила поперекового відділу, млявий папа парез часткове порушення функції тазових органів. Нейрогенний сечовий міхур, спінальна форма, хронічний цистит (17 а.с.). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.8,12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1991р. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, наявність чи відсутність у відповідача інших дітей та утриманців, стан здоров'я дитини і відповідача. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Згідно з ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, а також те, що відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини-інваліда, яка необхідна дитині для, навчання, відпочинку, оздоровлення та лікування, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає до задоволення. З відповідача слід стягувати на користь позивачки, аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved