Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 30 квітня 1994 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві. Від даного шлюбу у сторін народилися діти - сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів, в результаті чого між ними постійно виникали сварки та суперечки. Протягом трьох років сторони не підтримують шлюбні стосунки та окремо проживають. Сторони не ведеть спільне господарство, не пов`язані спільним побутом. Шлюб існує формально. Позивач надала заяву, відповідно до якої підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила слухати справу за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся судом про місце і час слухання справи. Судова повістка повернулась до суду за закінченням терміну її зберігання. На підставі ст.ст.128, 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про місце і час судового розгляду. На підставі ст. 280 ЦПК України та за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 квітня 1994 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 367. Від шлюбу у подружжя є діти - сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Судом встановлено, що протягом трьох років сторони окремо проживають; не підтримують шлюбних стосунків. Сторони не ведуть спільне господарство, не пов`язані спільним побутом. Кожен із них триваний час живе власним життям. Шлюб існує формально. Подальше існування сім`ї є неможливим, оскільки між сторонами втрачено почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім`ї. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім`ї є неможливим.

Outcome: approved