Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати, що до дня смерті за [PERSON], померлим [INFO], підтверджується право власності на житловий будинок [ADDRESS], та визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок загальною площею 133,9 кв. м. у тому числі житловою площею 52,2 кв. м. з господарськими будівлями і спорудами: сараєм, навісом, цистерною, огорожа в порядку спадкування за законом після смерті дідуся [PERSON], померлого [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті дідуся її батько - [PERSON] подав заяву до Біляївської державної нотаріальної контори та відмовився від прийняття спадщини на користь позивачки. Вона, як спадкоємець за законом першої черги, звернулась до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори для оформлення права на спадщину за законом, але їй було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду, так як не проведено державну реєстрацію права власності вищевказаного житлового будинку у зв'язку з чим вона звернулась з даним позовом до суду. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву, якою на позові наполягає в повному обсязі і просить справу розглянути у її відсутність. Представник відповідача - Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі. Представник зацікавленої особи - Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області в судове засідання не з'явився, але надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] помер [INFO], згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 5). При житті йому належав житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], який був збудований на відведеній земельній ділянці розміром 0, 24 га з радгоспних земель, що підтверджується паспортом забудовника № 485 від 14.09.1984 року (а. с. 14,15) та довідкою Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області № 1203 від 17 липня 2015 року про те, що [PERSON] згідно запису в погосподарській книзі був зареєстрований та проживав за вищевказаною адресою (а. с. 6). При цьому право власності на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами не було зареєстровано у встановленому законом порядку за [PERSON]. Згідно довідки КП „БТІ" Одеської міської ради нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] в філії не зареєстровано (а. с. 16). В зв'язку з упорядкування номерів в селі Градениці, житловому будинку, який знаходився у власності [PERSON] присвоєно нову адресу: [ADDRESS]. Померлий [PERSON] в даному будинку був зареєстрований та проживав по день смерті [INFO], про що свідчить довідка № 1202 від 17 липня 2015 року, видана Граденицькою сільською радою Біляївського району Одеської області (а. с. 13). Після його смерті спадкоємцем за законом першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України, став його син - [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини на користь онуки померлого [PERSON] - [PERSON], що підтверджується нотаріально посвідченою заявою про відмову від прийняття спадщини, зареєстрованою в реєстрі за № 649 (а. с. 4). Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкодавців за законом незалежно від черги. З матеріалів спадкової справи № 273/2015 до майна [PERSON] , померлого 05.05.2015 року, вбачається, що позивачка з заявою про прийняття спадщини після смерті дідуся звернулась до державного нотаріуса 03.06.2015 року, а інший спадкоємець - [PERSON] 03.06.2015 року подав заяву про відмову від прийняття спадщини за законом на користь доньки - [PERSON]. Але листом № 5280/02-14 від 18 грудня 2015 року державний нотаріус Біляївської районної державної нотаріальної контори відмовив позивачці в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дідуся, так як не проведено державну реєстрацію права власності вищевказаного житлового будинку у відповідному відділі БТІ (а. с. 11). Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як зазначалось вище, факт належності померлому [PERSON] при житті житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по [ADDRESS], підтверджується паспортом забудовника № 485 від 14.09.1984 року, довідкою Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області № 491 від 30.11. 2015 року, що будинок [ADDRESS] належить [PERSON], а також довідкою Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області від 17.07.2015 року, що [PERSON] зареєстрований та проживає [ADDRESS]. Позивачка є онукою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON] (а. с. 21) та його доньки - [PERSON] (а. с. 7), тобто відповідно ст. 1261 ЦК України, є спадкоємицею за законом першої черги. В судовому засіданні було також встановлено, що позивачка, відповідно положень ст. 1270 ЦК України, своєчасно звернулась з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, а також фактично вступила у володіння спадковим майном, відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз'яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду з правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, суд вважає позов в частині визнання права власності за позивачкою на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті дідуся обґрунтованим і законним, а тому в цій частині він підлягає задоволенню. При цьому суд вважає зайвими вимоги про визнання, що до дня смерті за [PERSON], померлим [INFO], підтверджується право власності на житловий будинок, оскільки належність майна спадкодавцю підтверджується вищевказаними документами і цей факт ніким не оспорюється, а тому суд вважає необхідним відмовити в позові в цій частині.

Outcome: partial