Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

ТзОВ «Нова Долина» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь 5 406,90 грн. заборгованості за надану йому послугу з управління багатоквартирним будинком за період з 01.06.2017 року по 31.03.2020 року, 1 194,92 грн. інфляційних витрат та 459,91 грн. 3 % річних від суми основного боргу, а всього 7 061,34 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради № 105 від 19.05.2017 року ТзОВ «Нова Долина» визначено управителем багатоквартирного будинку, в якому проживає відповідач. На реалізацію вказаного рішення та відповідно до п.5 ст. 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирних будинках», уповноваженою особою Долинської міської ради укладено договір з ТзОВ «Нова Долина» № 97 від 24.05.2017 року «Про надання послуг з управління будівлею, спорудами та прибудинковою територією», строк дії якого продовжено до 24.05.2020 року. Відповідно до вказаного договору, товариство забезпечує надання послуги з управління і утримання житлового багатоквартирного будинку, в якому мешкає відповідач, та виконує всі договірні зобов`язання, які включають: організацію утримання будівлі (управління); обслуговування сантехнічних мереж; витрати на освітлення місць загального користування; поточний ремонт; витрати на утримання ліфтів та електроенергію ліфтів (за наявності ліфтів у будинку). Відповідач, як власник квартири, яка належить йому на праві спільної сумісної власності, зобов`язаний приймати участь в утриманні будинку та своєчасно оплачувати надані послуги, однак, свої обов`язки не виконує. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати за надану послугу з управління багатоквартирним будинком вони змушені звернутись в суд з даним позовом. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 43-45), в якому вказав, що договір, на який посилається позивач, втратив чинність 31.05.2018 року. На даний час він, як і інші власники квартир багатоквартирного будинку [ADDRESS] , сплачує комунальні послуги ТзОВ «Долина-Сервіс», яке є управителем вказаного будинку. Крім того, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. Враховуючи наведене, просив відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача в.о. директора ТзОВ «Долина-Сервіс» У.Романюк подала до суду письмові пояснення (а.с. 62-63), в яких зазначила, що ТзОВ «Долина-Сервіс» з 01.01.2013 року здійснювало утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в м.Долина. З 01.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирних будинках», яким передбачено можливість вільного вибору управителя будинку. Оскільки співвласниками будинку [ADDRESS] не було прийнято рішення про форму управління будинком, то Долинська міська рада організувала й провела конкурс та уклала договір на управління цим будинком з ТзОВ «Нова Долина». 02.10.2017 року до ТзОВ «Долина-Сервіс» поступила заява від відповідача про укладення договору на управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] та копія протоколу про обрання ТзОВ «Долина-Сервіс» управителем будинку і 23 жовтня 2017 року укладено договір № У-23/10/17 про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, який вступив в дію 01.11.2017 року. Однак, орган місцевого самоврядування, управитель - ТзОВ «Нова Долина» та органи соціального захисту населення ігнорують заяви співвласників будинку [ADDRESS] , що порушує їхнє право на вільний вибір управителя. Ухвалою суду від 13.11.2020 року провадження в даній справі в частині вимог про стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3 % річних від суми основного боргу закрито в зв`зку з відмовою від цих позовних вимог представника позивача керівника ТзОВ «Нова Долина» Корбута П.П. В судовому засіданні представники позивача Корбут П.П. та Комарницький Е.Г. заявлені позовні вимоги про стягнення з [PERSON] 5 406,90 грн. заборгованості за надану йому послугу з управління багатоквартирним будинком за період з 01.06.2017 року по 31.03.2020 року підтримали, зазначивши, що належним управителем будинку [ADDRESS] є ТзОВ «Нова Долина», що підтверджується рішення виконкому Долинської міської ради № 105 від 19.05.2017 року та укладеним на його виконання договором № 97 від 24.05.2017 року. Відповідач звертався з позовами до адміністративного суду про визнання вищевказаного рішення виконкому Долинської міської ради недійсним, проте суд його позов не задоволив. Також відповідач та інші жителі будинку [ADDRESS] зверталися в судові інстанції з різними позовами з приводу правомірності надання послуги з управління їхнім багатоквартирним будинком ТзОВ «Нова Долина» і суди підтвердили, що саме це товариство є належним управителем. Таким чином відсутні підстави для сплати відповідачем коштів за надання вказаної послуги ТзОВ «Долина-Сервіс», яка її фактично не надає, і самовільна сплата цих коштів не звільняє його від обов"язку проволдити оплату за надану належним управителем послугу. Просили позов задоволити в повному обсязі. Відповідач позов не визнав, обґрунтувавши свої заперечення аргументами, викладеними у відзиві та просив в задоволенні позовних вимог ТзОВ «Нова Долина» відмовити, так як оплату за надану послугу з управління багатоквартирним будинком він вносить своєчасно і заборгованості не має. Представник третьої особи ТзОВ «Долина-Сервіс» Романюк У.О. також не визнала позов ТзОВ «Нова Долина», мотивувавши своє позицію аргументами, викладеними в письмових поясненнях. В останнє судове засідання представник третьої особи не з`явилася, не повідомивши про причини неявки, хоч була належно повідомлена про час та місце розгляду справи. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засiданнi докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами та зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до вимог ст. 526 цього кодексу, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться Згідно зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належить, зокрема, житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. У відповідності до ч.1 ст. 9 вказаного закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до абз.4 ч.5 статті 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», якщо протягом дії договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного за результатами конкурсу, співвласники приймуть рішення про зміну форми управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя, співвласники мають право достроково розірвати такий договір, попередивши про це управителя, призначеного на конкурсних засадах, не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з сім`єю зареєстрований та проживає по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Долинської міської ради № 5 473 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 05.08.2019 року (а.с. 9). Про те, що ТзОВ «Нова Долина» є управителем будинку [ADDRESS] , свідчить рішення виконавчого комітету Долинської міської ради від 19.05.2017 року № 105 «Про затвердження результатів конкурсу з визначення управителя багатоквартирного будинку» (а.с. 11), договір № 97 про надання послуг з управління будівлею, спорудами та прибудинковою територією від 24.05.2017 року (а.с. 83-87) та акт передачі-приймання багатоквартирного житлового будинку в управління ТзОВ «Нова Долина» від 17.07.2017 року (а.с. 79-82). Відповідно до п. 6.1. договору № 97 від 24.05.2017 року (а.с. 87), цей договір набирає чинності з 01.06.2017 року і діє до 31.05.2018 року. Якщо за два місяці до закінчення строку укладання договору жодна із сторін не звернулася про його розірвання, то цей договір пролонговується ще на один рік від дати припинення його дії. Лист Долинської міської ради Іванол-Франківської області № 18.05-14 599 від 01.08.2019 року (а.с. 12) підтверджує, що дія договору № 97 від 24.05.2017 року у відповідності до визначених в ньому умов з 24.05.2019 року продовжена на наступний 1-річний період. Таким чином судом встановлено, що ТзОВ «Нова Долина» на підставі договору № 97 від 24.05.2017 року «Про надання послуг з управління будівлею, спорудами та прибудинковою територією», який набрав чинності 01.06.2017 року, надає послугу з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , в якому проживає відповідач, а останній, у відповідності до ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зобов`язаний проводити оплату за надану послугу, однак, своє зобов`язання не виконує. Як вбачається з наданої позивачем виписки з особового рахунку по квартплаті кв. [ADDRESS] за період 01.06.2017 року - 31.03.2020 року (а.с. 8), заборгованість відповідача за надану послугу становить 5 406,90 грн. Дана сума відповідачем не оспорюється. За таких обставини суд приходить до висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача заборгованості за надану йому послугу з управління багатоквартирним будинком в розмірі 5 406,90 грн. за період з 01.06.2017 року по 31.03.2020 року ґрунтується на вимогах закону та підлягає до задоволення в повному обсязі. При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що він сплачує кошти за послугу з управління багатоквартирним будинком іншому управителю - ТзОВ «Долина-Сервіс» згідно договору № У-23/10/17 «Про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд» від 23 жовтня 2017 року, оскільки встановлено, що даний договір визнано недійсним рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.11.2018 року в справі № 343/764/18, яке в цій частині залишено без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 21.02.2019 року (а.с.144-151, 160-173) і набрало законної сили, а тому відсутні правові підстави для сплати коштів цьому товариству, тобто ці кошти сплачено відповідачем безпідставно і він має право вимагати їх повернення. В даному випадку суд вважає за необхідне застосувати норми ч.4 ст. 82 ЦПК України, згідно з якими обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно з платіжними дорученнями № 1406 від 17.04.2020 року та № 2124 від 19.05.2020 року (а.с. 36-37) позивач сплатив за подання позову до [PERSON] 2102,00 грн. судовового збору, а тому вказану суму слід стягнути на його користь з відповідача. Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу, то вона до задоволення не підлягає, виходячи з наступного. Як вбачається з договору про надання правничої допомоги від 22.04.2020 року, що укладений позивачем з адвокатом Кобилинець Т.В., акту № 03/04/2020 (виконання робіт) надання правничих послуг від 22.04.2020 року, рахунку № 03/04/2020 від 22.04.2020 року та платіжного доручення № 2137 від 20.05.2020 року (а.с. 29-35), позивач сплатив адвокату Кобилинець Т.В. 1200,00 грн. за надання правової допомоги. Однак, будь-яких доказів про надання адвокатом правової допомоги саме по даній справа, вказані документи не містять і позивачем суду не надано. За таких обставин суд вважає вимогу про стягнення витрат на правову допомогу недоведеною , а тому в її задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного, ст.ст. 360,526 ЦК України, ст.ст. 1,5,9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»,

Outcome: approved