Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду та просить постановити судове рішення, яким розірвати її шлюб із відповідачем та стягнути з останнього на свою користь аліментні платежі у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку на утримання двох спільних неповнолітніх дітей: доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між ним припинено з січня 2015 року, після припинення шлюбних стосунків відповідач не надає їй матеріальну допомогу на утримання дітей у добровільному порядку. У судовому засіданні позивач та відповідач участі не приймали. Про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені. В письмових заявах позивачка свій позов підтримала у повному обсязі а відповідач визнав його. Справу просили розглянути у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов має бути задоволений у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні із досліджених копій свідоцтва про одруження та народження дітей / а.сю 4-7/ судом безспірно встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі зареєстрованому 30.09.2000 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 191. Від шлюбу позивач та відповідач мають. двох неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У січні 2015 року сторони припинили спільне проживання і перестали підтримувати подружні відносини, причиною чого вважають різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. За таких обставин, позивач, як і відповідач, наполягаючи на розірванні шлюбу, вважають, що примирення між ними не можливе. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН\~ 10\~ грудня\~ \~ 1948\~ \~ року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких\~ \~ обмежень\~ \~ за\~ \~ ознакою раси,\~ \~ національності або релігії одружуватися і засновувати\~ \~ сім'ю.\~ \~ Вони\~ \~ користуються\~ \~ однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач та відповідач просять шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, від спільного життя неповнолітніх дітей не мають, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а відтак позов необхідно задовольнити. Вирішуючи між сторонами спір про утримання дітей, суд вважає, що ці вимоги позивача також мають бути задоволені у повному обсязі. Так, ст.ст.180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України встановили наступне: · Батьки забовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. · По рішенню суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу його матері, батька і /або / у твердій грошовій сумі. · Розмір аліментів на одну дитину при жодних обставинах не может бути меньшим ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. · Частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка будет утримуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що після припинення шлюбу між батьками діти залишилися на утриманні матірі, у той час, як батько належним чином свого обов"язку щодо матеріального утримання неповнолітніх дітей не виконує. У звязку з цим з відповідача мають бути стягнути аліментні платежі судовим рішенням у розмірі у розмірі 1/3 частки від його доходів. Приходячи до визначення саме такого розміру щомісячних аліментних платежів, суд, згідно із ст. 182 Сімейного Кодексу України, врахував стан здоровя та матеріальне становище, як дітей так и відповідача, а також ті обставини, що відповідач є здоровою, працездатною особою та не має інших утриманців на яких би він мав сплачувати аліменти. Враховуючи наведене ,

Outcome: approved