overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 23.09.2007 року між ним та відповідачкою, Ладижинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 183. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд шлюб ним нею та відповідачкою розірвати, неповнолітню доньку залишити на виховання матері. Сторони в судове засідання не з"явились, але кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Згідно з положеннями ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.109 СК України Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 23.09.2007 року Ладижинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 183. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В нинішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 25 жовтня 2003 року між ним та відповідачкою, Виконавчим комітетом Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 11. Позивач просить суд шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Сторони в судове засідання не з"явились, але кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Згідно з положеннями ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.109 СК України Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 25 жовтня 2003 року між сторонами, Виконавчим комітетом Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 11. В нинішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що відповідачеві надаються послуги з електропостачання, за які вона повинна вносити плату щомісячно не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця. Не дивлячись на це, відповідач надані послуги не оплачує, внаслідок чого станом на 01 березня 2015 року заборгованість становить 3193 грн. 88 коп.., яку в добровільному порядку відповідач не сплатила. Під час розгляду справи представник відповідача уточнила позовні вимоги і остаточно просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 469 грн. 88 коп., яка утворилась станом на 01 березня 2015 року та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 469 грн. 88 коп., яка утворилась станом на 01 березня 2015 року та судові витрати. Відповідач уточнені позовні вимоги визнала, погоджується з розміром заборгованості у розімір 469 грн. 88 коп., яка утворилась станом на 01 березня 2015 року. Заслухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом установлено, що відповідач є власником житлового будинку по [ADDRESS], у якому проживає та є споживачем електричної енергії, яку постачає Миронівський районний підрозділ ПАТ "Київобленерго"(а.с.9). Договір про надання зазначених послуг між позивачем та відповідачем укладений не був, проте відповідно до ст.11 та ч.2 ст.509 ЦК України виконання цивільних прав та обов»язків виникає з укладених договорів, інших юридичних фактів та актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМ України від 26 липня 1999року №1357, споживач електричної енергії зобов"язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати платежі відповідно до умов договору та цих правил. Станом на 01 березня 2015 року утворилась заборгованість по оплаті відповідачем спожитої електроенергії у розмірі 469 грн. 88коп., яку вона в добровільному порядку не сплатила і яка підлягає стягненню в судовому порядку. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати,пов»язані зі сплатою ним при пред»явленні позову судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. ст.526, 610, 611 ЦК України, Закону України "Про електроенергетику",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Зазначала, що 10 серпня 2012 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відносини в сім'ї не склалися, постійно виникали сварки, скандали в процесі яких відповідач бив та ображав позивачку. Що призвело до втрати почуття любові, поваги, взаєморозуміння. Спору стосовно розподілу спільно нажитого майна та проживання спільної дитини не виникає. Позивач вважає недоцільним подальше перебування у шлюбі з відповідачем, строк на примирення не потрібним та просить його розірвати. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 10 серпня 2012 року серії [NUMBER]. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем сплачено 243,60 грн. судового збору, який відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

У березні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Вона є спадкоємицею за законом. Однак, оформити у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки відсутні первинна реєстрація та правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Позивачка прохала суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Сторони в судове засідання не з'явилися та подали заяви, де позивачка підтримала позов, представник відповідача Світлогірської сільської ради позов визнав, просять справу розглядати за їх відсутність (а.с. 19,20). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України "право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів". Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України" право власності припиняється у разі смерті власника" Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України "у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця». Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 4). Позивачка є спадкоємицею за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 12, 13). Згідно довідки Світлогірської сільської ради [PERSON] була зареєстрована та проживала до дня своєї смерті по [ADDRESS] у власному будинку, 1961 року забудови (а.с.10). Відповідно довідки КП Кобеляцьке бюро технічної інвентаризації нерухоме майно за [PERSON] не зареєстроване ( а.с.9). Постановою Кобеляцької ДНК позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.16). Судом встановлено, що спадкодавцю [PERSON] належав на праві власності житловий будинок, однак державна реєстрація права власності не здійснена, оскільки на момент забудови вона не була передбачена законом в сільській місцевості. Оскільки позивачка є спадкоємицею за законом, то за нею необхідно визнати право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

У березні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 08.08.2007 року між нею та відповідачем, Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 104. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, та змінити її прізвище на дошлюбне. Сторони в судове засідання не з"явились, але кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Згідно з положеннями ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.109 СК України Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 08.08.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 104. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В нинішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

У березні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 12 березня 2005 року між нею та відповідачем, Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Котовськ Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 41. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, та неповнолітніх дітей залишити їй на виховання. Сторони в судове засідання не з"явились, але кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Згідно з положеннями ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.109 СК України Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 12 березня 2005 року між сторонами, Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Котовськ Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 41. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В нинішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

У березні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 29.01.1977 року між нею та відповідачем [PERSON], Овідіопольською селищною радою Овідіопольського району Одеської області було зареєстрвано шлюб, актовий запис № 10. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Сторони в судове засідання не з"явились, але кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Згідно з положеннями ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.109 СК України Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 29.01.1977 року Овідіопольською селищною радою Овідіопольського району Одеської області між сторонами було зареєстрвано шлюб, актовий запис № 10. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В нинішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

У березні 2015 року позивачка звернулася до суду з зазначеною вище позовною заявою посилаючись на те, що [INFO] року помер її син [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у виді 1/2 частини квартири [ADDRESS]. У зв"язку з тим, що після смерті сина позивачка знаходилась у важкому психологічному стані та постійно хворіла, вона своєчасно не звернулась до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини. На підставі викладеного позивачка в позовній заяві просить суд визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, відкритої після смерті її сина. Сторони в судове засідання не з"явились, але кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з положеннями ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Позивачка [PERSON] є матір"ю померлого [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народженя. Після смерті свого сина позивачка звернувся до Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв"язку з пропуском строку, встановленого законом для подання заяви про прийняття спащини. Але зазначені позивачем обставини пропуску строку прийняття спадщини суд вважає поважними, у зв"язку з чим вважає за можливе позов задовольнити.

Outcome: approved