Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Представник заявника [PERSON],\~який діє\~на підставі\~доручення від\~25.09.2018\~року для\~надання безоплатної\~вторинної правової\~допомоги в\~інтересах \~[PERSON], звернувся до суду їз вищезазначеною заявою, посилаючись на те, що 28.02.2001 року померла [PERSON], яка за життя склала заповіт, посвідчений на ім'я [PERSON] та [PERSON] [PERSON] сільською радою Чаплинського району Херсонської області 08.12.1998 року, за яким заповідала заявнику право на земельну частку (пай) площею 7,4 га. в колгоспі ім. Кірова на території с. Преображенка Чаплинського району Херсонської області. У сертифікаті на право на земельну частку (пай) серія ХС №0183485 зазначено, що його видано [PERSON], яка проживає в [INFO], у зв'язку з чим позивачем подано заяву про встановлення факту належності документу, яка перебуває на розгляді. Зазначає, що з часу смерті [PERSON], у заявника перебуває вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай). Крім того, заявник у період протягом 6 місяців з часу смерті [PERSON] приступив до фактичного використання вказаної земельної частки (пай) шляхом його обробітку, у звязку з чим просить встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], яка померла 28.02.2001 року. Заявник [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримав заявлені вимоги, просили їх задовольнити та встановити факт прийняття спадщини заявником. Представник заінтересованої особи - Преображенська сільська рада Чаплинського району Херсонської області в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без представника заінтересованої особи. Заслухавши пояснення заявника, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, серії І-КГ №073356, 28.02.2001 року померла [PERSON], актовий запис №01. Відповідно до сертифікату серії ХС №0183485 від 30 липня 1997 року померлій [PERSON] належало право на земельну частку (пай) площею 7,4 га в колгоспі ім. Кірова на території с. Преображенка Чаплинського району Херсонської області, та яке, окрім іншого, вона заповіла [PERSON], а на випадок якщо остання помре раніше, [PERSON] та [PERSON], що підтверджується заповітом посвідченим [PERSON] сільською радою Чаплинського району Херсонської області 08.12.1998 року, реєстр за № 34. Як випливає зі свідоцтва про смерть серії І-КГ №072243 від 05 лютого 1999 року [PERSON] померла раніше, тобто 05 лютого 1999 року, актовий запис №4. В листі Чаплинської державної нотаріальної контори Херсонської області від 20.06.2018 року за №729/01-16 зазначено, що спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 28.02.2001 року, не заводилася, окрім цього, зазначено, що строк на прийняття спадщини визначений ст. 1269 ЦК України пропущено та не предявлено доказів про постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, та рекомендовано з цього приводу звернутися до суду. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні, будучи попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від давання показань, вказали, що [PERSON] після смерті [PERSON], померлої у 2001 році, постійно користувався земельною ділянкою, яку вона йому заповіла, та постійно її обробляв. Згідно з п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право»застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до 01 січня 2004 року, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР). Якщо спадкодавець помер до 01 січня 2004 року, то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст.ст.548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію (ст.285 ЦПК). Встановлення факту прийняття спадщини є необхідним для видачі свідоцтва про право на спадщину. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки факти що ним, після смерті спадкодавця було взято його майно, а саме земельна ділянка та ним оброблялась, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, іншим шляхом встановлення цих фактів неможливе. Відповідно до ч.7\~ст. 294 ЦПК України,\~\~при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved