Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18.11.1995 року по 24.09.1999 рік. В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Ватутінського районного суду м. Києва від 06.05.199 року з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]. На виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини був виданий виконавчий лист №2-2097, який позивачкою було передано до ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві за місцем проживання відповідача. В 2000 році позивачка змінила прізвище на [PERSON], у зв'язку з укладенням нового шлюбу. За період призначення аліментів з 1 січня 2009 року по грудень 2013 року аліменти відповідачем жодного разу не сплачувались, внаслідок чого у відповідача утворилась велика заборгованість. Згідно довідки про розрахунок заборгованості по аліментам [PERSON] виданої державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Клименко О.О. від 24 грудня 2013 року заборгованість складає 58 300 гривні 98 копійок. Відповідно розмір неустойки (пені) за період прострочення сплати аліментів з 01 січня 2009 року по грудень 2013 року становить 18 116 грн. 60 копійок. Враховуючи викладене, позивач просила стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 18 116 грн. 60 коп. на утримання сина [PERSON] та понесені витрати на правову допомогу розмірі 500 гривень. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні відповідач позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник третьої особи позовні вимоги підтримав, не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмов докази, дійшов висновку, щопозов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Судом встановлено, що позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18.11.1995 року по 24.09.1999 рік. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 09.08.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського району м. Києва 24 вересня 1999 року сторони розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 24.09.1999 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві. Рішенням Ватутінського районного суду м. Києва від 06.05.199 року з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]. На виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини був виданий виконавчий лист №2-2097, який позивачкою було передано до ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві за місцем проживання відповідача. 10 травня 2000 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] та відповідно змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про одруження від 10.05.2000 року. За період призначення аліментів з 1 січня 2009 року по грудень 2013 року аліменти відповідачем жодного разу не сплачувались, внаслідок чого у відповідача утворилась велика заборгованість. Згідно довідки про розрахунок заборгованості по аліментам [PERSON] виданої державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Клименко О.О. від 24 грудня 2013 року заборгованість складає 58 300 гривні 98 копійок, що підтверджується відповідно довідкою ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві від 24.12.2013 року. Відповідно розмір неустойки (пені) за період прострочення сплати аліментів з 01 січня 2009 року по грудень 2013 року становить 18 116 грн. 60 копійок. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 1 ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилось їх стягнення. Відповідно до вимог ст. 194 Сімейного кодексу України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред»явленню виконавчого листа до виконання. Згідно вимог ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. За таких обставин суд, з"ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані докази, а також

Outcome: partial