Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07.07.2009 року вона з відповідачем уклала шлюб у відділі РАЦС Свалявського РУЮ, актовий запис № 63. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Розірвання шлюбу з відповідачем бажає по тій причині, що спільне життя у них не склалося, вони з чоловіком перестали розуміти один одного, часто сперечаються, не мають жодних спільних інтересів, фактично сім"ї не має, в звязку з чим просить шлюб між ними розірвати. Окрім того, відповідач у добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, не має сталого заробітку, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі, а саме 1000 грн. на місяць, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 21.08.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON]. у судове засідання не зявилась, однак подала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 07 липня 2009 року у відділі РАЦС Свалявського РУЮ було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дівоче - Кеменяш) О.М., [INFO], актовий запис № 63, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 052183 від 07.07.2009 року. Від даного шлюбу подружжя має одну дитину: сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони перестали розуміти один одного, часто сперечаються та не мають спільних інтеерсів, а отже шлюб між ними існує лише формально. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та їхній дитині, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Також встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та має нерегулярний дохід. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини. У роз'ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Будь-яких доказів про стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів, наявність інших обставин, що мають значення, позивачка суду не надала. А тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 700,00 грн. щомісячно.

Outcome: partial