Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з заявою в якій просила усунути [PERSON] від права на обов'язкову частку спадщини, відкритої внаслідок смерті [INFO] [PERSON], який є його батьком, до складу якої ввійшли всій його права та обов'язки, які існували на момент його смерті. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] помер [PERSON]. За життя, 26 жовтня 2004 року, [PERSON] склав заповіт, як розпорядження своїм майном та іншими майновими правами на випадок своєї смерті на її користь. Користуючись правом на обов'язкову частку у спадщині, син померлого [PERSON] теж звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. В спадщині [PERSON] має обов'язкову частку, так як не задовго до смерті батька став пенсіонером, однак при житі батька обов'язку як сина перед батьком не мав, так, як усунувся від виконання своїх обов'язків. Син померлого [PERSON] за весь час хвороби батька жодного разу не запропонував своєї допомоги, не надав жодних коштів на його лікування та утримання, не разу не з'явився його провідати і навіть не телефонував поцікавитись про його стан здоров'я. Належних коштів для поховання батька відповідач не надав. Оскільки, відповідач ухилявся від надання допомоги своєму хворому батьку, який останні роки перед смертю був у безпорадному стані та потребував догляду, позивач вважає, що він не має права на спадкування та має бути усунутий від права на спадкування за законом. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з підстав зазначених у ньому. Відповідач позов не визнав та пояснив суду, що спадкодавець [PERSON] перебував у похилому віці, але не був у безпомічному стані, хоч він останні місяці життя не виходив на вулицю, а по будинку й двору пересувався з паличкою, що не дивно, адже йому було майже 90 років. Посилання позивачки, що спадкодавець після перенесених інсультів перебував в безпомічному стані вкрай не спроможні, адже інсульти він переніс в 1993 й 2003 році, і не перебував в безпомічному стані, не зважаючи не таке захворювання він протягом останніх 10-12 років вів для свого віку активний спосіб життя, тримав кролів, поросят, косив траву, управлявся по будинку. Він є пенсіонером по старості й був таким на момент смерті спадкодавця [INFO], тобто непрацездатним і він має право на обов'язкову частку в спадщині після смерті батька незалежно від змісту батькового заповіту. Також, зазначив, що в позовних вимогах позивачка не вказує на необхідність установлення судом тієї обставини, що відповідач ухилявся від виконання обов'язку по змісту спадкодавця, що передбачено вимогами ч.3 ст.1224 ЦК України. Крім того його батько не потребував допомоги, та догляду від нього особисто, так, як за ним доглядала позивачка [PERSON], його рідна сестра на яку їх батько [PERSON] ще у 2004 році склав заповіт, про що йому стало відомо, тільки у 2008 році. Відповідач та його представник просили у позові відмовити, з урахуванням його недоведеності, та безпідставності. Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, відповідача, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ст.ст.10, 11 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть справі За ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. ст. 57-59 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування Судом встановлено, що [INFO] у віці 88 років помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть видане Виконавчім комітетом Обознівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 10 лютого 2015 року. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України ввійшли всі права та обов'язки [PERSON], що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме майнові права: на земельну ділянку, розташовану на території Обознівської сільської ради, площею 5,76 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS], площею 0,25 га для для будівництва і обслуговування житлового будинку; на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS], площею 0,0473 га для ведення особистого селянського господарства. За життя, 26 жовтня 2004 року, [PERSON] склав заповіт, як розпорядження своїм майном та іншими майновими правами на випадок своєї смерті на користь своєї доньки (позивачки по справі) [PERSON]. [PERSON] вчасно подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Користуючись правом на обов'язкову частку у спадщині, син померлого [PERSON] теж звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. Так, як, [PERSON] є пенсіонером по старості й був таким на момент смерті спадкодавця [INFO], тобто непрацездатним. Згідно довідки, виданої Обознівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області за № 770, дочка померлого [PERSON], [PERSON] проживала до дня смерті разом з батьком, вела спільне господарство, та провила обряд поховання батька. Відповідно до акту обстеження, виданого комісією Обознівської сільської ради, від 15.12.2014 року, [PERSON] має доньку, яка після хвороби інсульт постійно проживає разом з ним, доглядає за батьком, готує їжу, прибирає, ведуть спільне господарство. Останні місяці життя [PERSON] з урахуванням похилого віку, та хвороби не міг самостійно себе обходити фізично, самостійно рухатись, самостійно приймати їжу та потребував стороннього догляду за собою. Позивач [PERSON]увесь цей час була поряд з хворим [PERSON] постійно доглядала його, лікувала та повністю утримувала. 1 січня 2015 року, стан [PERSON] різко погіршився і [PERSON] відвезла його до лікарні, де його відразу поклали до реанімації, потім в хірургічне відділення. Було поставлено діагноз: виразка шлунку, ішемічна хвороба серця, хронічний панкреатит, цукровий діабет та рак легенів. Відповідно до довідки, виданої Кіровоградською ЦРЛ, 04.08.2015 р., за станом здоров'я [PERSON] потребував постійного стороннього догляду, сторонньої допомоги через похилий вік, тяжкі хвороби та безпорадний стан. Факт того що [PERSON] через похилий вік, в результаті тяжкої хвороби, яка прогресувала до самої смерті перебував у безпорадному стані, в силу чого не міг сам забезпечувати умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, у зв'язку з чим позивач протягом тривалого часу опікувалась ним, матеріально його забезпечувала, лікувала, останній час проживала разом з спадкодавцем, вирішила організацію та проведення поховання, доведений належними доказами, та про що не заперечує в судовому засіданні і сам відповідач [PERSON] Крім того, перебування [PERSON] в безпорадному стані, надання допомоги позивачем [PERSON] спадкодавцю [PERSON] та ухилення іншого спадкоємця-відповідача [PERSON] від надання такої допомоги підтвердили свідки, допитані в судовому засіданні. Так, свідок [PERSON]. в судовому засіданні пояснила, що є донькою позивачки [PERSON], померлий [PERSON] був її дідом. За покійним [PERSON] доглядала тільки її мама, так, як дід [PERSON] потребував сторонньої допомоги, так, як він був похилого віку, переніс два інсульти, та параліч однієї сторони, а останні два роки перед смертю взагалі був дуже хворий та потребував особливого догляду, значних коштів на лікування, та на памперси, так як у той час постійно знаходився у памперсах, так як мав нетримання сечі. По господарству займалась мама, готовила їсти, та доглядала діда. Вона та її чоловік також в цьому допомагали мамі. Відповідач зовсім не надавав допомоги діду. Жодного разу не давав кошти на лікування та утримання. А останній рік перед смертю то взагалі не приходив та не провідував діда, про що дід скаржився її матері, а коли мати дзвонила та передавала прохання діда [PERSON] то дядько все одно не приходив. Прийшов один раз коли діда мама відвезла до лікарні. З 2014 року перед лікарнею дід взагалі перестав ходити, та не міг себе фізично обходити, потребував сторонньої допомоги яку йому надавала тільки її мама. У нього був інфаркт. Коли діда забрали з лікарні то через місяць він помер. За цей час відповідач провідував його один раз та за лічені хвилини. Як фізичної допомоги, так, і матеріальної діду не надав, яка йому була дуже потрібна у той час, щоб жити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є дружиною племінника померлого [PERSON] За життя останнього як вона,так, її чоловік племінник дяді [PERSON] з останнім були у дружніх відносинах. Кожин раз, коли вони з чоловіком приїздили на Україну то завжди заходили та провідували [PERSON] Крім того, часто спілкувались з ним по скайпу. Будучи у гостях у [PERSON] він часто жалівся їм, що він знаходиться на утриманні доньки [PERSON], а його син [PERSON] не провідує його, не дзвонить, а коли бачить його, то відвертається у іншу сторону, не вітається, наче він і не його син. Після цих розмов дядько [PERSON] завжди плакав. Також говорив, що скільки разів говорив донці щоб передала сину щоб він зайшов, однак син на це не реагував. Жодного разу коли вони були у гостях у [PERSON] то його сина [PERSON] не бачили. [PERSON] був похилого віку, хворів та потребував сторонньою допомоги, та повністю доглядався та утримувався донькою [PERSON]. Причини такого відношення до батька сина [PERSON] вона не знає. Про заповіт [PERSON] на доньку [PERSON] їй відомо, це була свідома воля останнього. Останні два роки [PERSON] проживала біля [PERSON] та доглядала його, так, як, він не міг себе обходити фізично у зв'язку з похилим віком та тяжкою хворобою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є племінником [PERSON] Так, як, він працює за межами України, в Росії, то на Україну приїздить у гості. Приїздить дуже часто, так, як там працює на себе, і їде в Україну при першій можливості, чи необхідності. Коли приїздив на Україну, то завжди відвідував [PERSON], так, як, його сім'я завжди була з ним у дружніх відносинах. При спілкуванні з [PERSON], останній завжди скаржився на свого сина [PERSON], та говорив що він частіше йому телефонує та приїздить до нього, ніж рідний син. Причини такого відношення [PERSON] до батька він пояснити не може. Також часто він спілкувався з [PERSON] і по скайпу, тоді також дядько скаржився на сина що він не приходить до нього не провідує, а його доглядом та утриманням займається тільки донька [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є голова ветеранської ради Обознівської сільської ради. [PERSON] знала дуже добре, так, як він є ветераном ВВ війни, і вона разом з сільським головою та соціальними працівниками часто були з поздоровленням у нього дома, останні роки, так, як, він був людиною похилого віку, та останній час дуже хворів. Під час розмови [PERSON] повідомляв їм, що він живе добре, його доглядає донька [PERSON], завдяки їй у нього все є, і догляд і забезпечення. Дійсно, коли вони були то у будинку був порядок, все було прибрано, дід [PERSON] був доглянутий та накормлений. Чи приходив відповідач до [PERSON] вона не бачила, жодного разу його у дома не заставали. У розмові [PERSON] скаржився на свого сина [PERSON] що давно не приходить до нього, та був випадок що він сам хотів іти до нього. Також повідомляв, що він купив сину [PERSON] будинок, а спадщина буде донці [PERSON], яка за ним доглядає. З урахуванням того, що [PERSON] був похилого віку, та останній рік дуже хворів то беззаперечно потребував стороннього догляду, який йому надавала тільки позивачка [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працював на посаді сільського голови Обознівської сільської ради Кіровоградського району, Кіровоградської області. Мешканця с. Обознівка [PERSON] знав добре, так, як, останній був учасником Великої Вітчизняної війни, та запрошували його на свято перемоги, поздоровляли його з днем народження, та взагалі вони були у дружніх стосунках. Останні роки з урахуванням його похилого віку, та хворобливого стану він та інші соціальні представники сільської громади приходили до діда [PERSON] додому та вітали його вдома. Під час розмови [PERSON] розповідав їм про свою доньку [PERSON], яка про нього турбується, доглядає, його, та, як він говорив, що пил з нього здуває. Завдяки донці він доглянутий та накормлений. З урахуванням того що [PERSON] був похилого віку, та останній рік дуже хворів то він потребував догляду, та утримання сторонніх осіб. Всю роботу, та догляд, як він зрозумів від [PERSON] робила тільки його донька [PERSON], за що він їй був вдячний, та розповідав про це всім. Про те, що його доглядав крім [PERSON], ще й син [PERSON] останній не говорив, однак і не скаржився на сина. Свідки [PERSON] та [PERSON]. в судовому засіданні пояснили, що покійний [PERSON] був їх сусідом, з яким вони часто спілкувалися. Скарг від [PERSON] на своїх дітей вони не чули. Останній час, перед смертю [PERSON] хворів, та взагалі з будинку не виходив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є сином відповідача. Покійний [PERSON] був його дідом. При житті [PERSON], він приходив до діда та провідував його. Дід часто запитував його, чому до нього не приходить батько, на що батько йому відповідав що працює та зайнятий. Допомогу [PERSON] не він, а ні його батько не надавали, тому, що дід не потребував допомоги, так, як, був всім забезпечений. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців)( ст. 1216 ЦК України). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки( ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обовязку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Згідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. П 6. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз"яснено, що Правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦКстосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК. Таким чином для усунення від права на спадкування за законом необхідно довести: факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги; факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. На підставі вказаного, посилаючись на пояснення сторін, свідків, виписний епікриз з історії хвороби, досліджені письмові докази, суд дійшов до висновку, що з 1 січня 2015 року й по день смерті спадкодавець [PERSON] знаходився в безпорадному стані, з урахуванням його похилого віку та тяжкої хвороби, потребував постійної турботи, догляду та матеріальної допомоги, що потребував від свого сина [PERSON], яку останній йому не надавав. Суд вважає, що вимога позивачки про усунення відповідача від права на спадкування за законом після смерті батька [PERSON] в зв'язку з ухиленням його від надання допомоги спадкодавцеві, підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що спадкодавець перед своєю смертю перебував в безпорадному стані та потребував матеріальної допомоги та піклування, за ним здійснювався догляд лише позивачкою, а відповідач взагалі не відвідував свого батька, не піклувався про нього, не доглядав його коли останній потребував догляду, та не надав йому необхідної матеріальної допомоги для забезпечення його належного лікування та життєдіяльності. На підставі ст.ст.1224, 1261 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved