Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 31 серпня 2011 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві. Від даного шлюбу спільних дітей у сторін немає. Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з несумісністю характерів, різними поглядами на життя, ведення домашнього господарства та втратою взаємоповаги. У зв`язку з постійними сварками та суперечками сімейне життя між стороамни поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних стосунків. Сторони окремо проживають та не ведуть спільне господарство. Представник позивача надав заяву, відповідно до якої підтримав позовні вимоги [PERSON] та просив слухати справу за їх відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлялася судом про місце і час слухання справи. Судова повістка повернулась до суду за закінченням терміну її зберігання. На підставі ст.ст.128, 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про місце і час судового розгляду. На підставі ст. 280 ЦПК України та за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 31 серпня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 1268. Від даного шлюбу у подружжя неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Судом встановлено, що з березня 2016 р. сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство, не пов`язані спільним побутом. Шлюб існує формально. Подальше існування сім`ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім`ї. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім`ї є неможливим.

Outcome: approved