Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору поруки, мотивуючи вимоги тим, що 11.12.2015 року між ТОВ ,,Ноктум» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого позивач як поручитель зобов'язався відповідати перед відповідачем за виконання зобов'язань Котькалової - [PERSON], що виникли з договору позики від 11.12.2015 року на суму 350000 грн. Вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що договір поруки порушує норми ст.79 ГК України, ст. 1 Закону України ,,Про господарські товариства" не відповідає статутним цілям діяльності позивача. Договір поруки укладено з перевищенням обсягу статутної дієздатності позивача , не відповідає статутним цілям його діяльності. Договір підписано неповноважною особою , яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення суду не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 11.12.2015 року між ТОВ ,,Ноктум» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого позивач як поручитель зобов'язався відповідати перед відповідачем за виконання зобов'язань Котькалової - [PERSON], що виникли з договору позики від 11.12.2015 року на суму 350000 грн. Відповідно до наказу № 02/2015-К ТОВ ,,Ноктум» від 25.05.2015 року [PERSON] на підставі рішення загальних зборів учасників товариства згідно з протоколом № 3 від 25.08.2015 року приступила до виконання обов'язків директора ТОВ ,,Ноктум» на безоплатній основі з 25.08.2015 року. Відповідно до статуту ТОВ ,,Ноктум» учасниками товариства є [PERSON] та [PERSON] Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно із ч. 1-3,6 ст. 203 ЦК України: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і за наслідками, передбаченими законом. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У зв'язку з цим, доводи представника позивача про те, що договір поруки необхідно визнати недійсним за обставин на які вона посилається, є безпідставними, оскільки у договорі поруки, укладеному між позивачем та відповідачем зазначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту припинення дії основного договору, окрім випадків визначених в ст.559 ЦК України. Поручитель виконуючий обов'язки директора ТОВ ,,Ноктум» зобов'язалася перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов'язань за договором позики. Також слід зауважити, що договір поруки був підписаний виконуючою обов'язки директора ТОВ ,,Ноктум» Котькаловою-Литвин І.В. власноруч та на час його підписання не викликав будь-яких зауважень. Суд вважає, що позивач не надав доказів порушення відповідачем положень ст. 203 ЦК України стосовно укладання договору з перевищенням обсягу статутної дієздатності позивача. За таких обставин та в силу вимог вищенаведених норм закону, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то відповідно до ст.88 ЦПК України не підлягає стягненню і сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1378 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed