Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до заяви від 27.08.2018 р., позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1\\4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що з 08 вересня 2001 перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з матір'ю. Всі обов'язки по утриманню та вихованню дитини покладені на позивача. Батько дитини не надає регулярну матеріальну допомогу на утримання доньки, в зв'язку з чим позивач просить стягнути аліменти у судовому порядку. В ході судового розгляду позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, уточнила позовні вимоги в частині розміру пред»явалених до стягнення аліментів і просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що батько має достатні доходи для сплати аліментів в заявленому нею розмірі, а також стянути з відповідача понесені нею витрати на правову допомогу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки, однак заперечив проти викладених позивачем обставин. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні достовірно встановлено, що з 08 вересня 2001 року сторони перебувають у шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На час розгляду судом справи неповнолітня дитина проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні. Судом встановлено, що питання щодо утримання доньки між сторонами не вирішено. В силу положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; іншіобставини, щомають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки у позивача при зверненні до суду були відсутні дані про розмір доходів відповідача, вона наполягає на стягненні аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів у даній справі суд враховує матеріальне становище позивача та розмір витрат, які необхідно здійснити на неповнолітню дитину відповідного віку щомісяця. Також суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, а також те, що на його утриманні не перебувають інші особи, оскільки доказів на спростування зазначених обставин суду не надано. Відповідно до вимог чинного законодавства, що регулює даний вид правовідносин, утримання неповнолітніх дітей є обов»язком обох батьків, і він не може бути покладений лише на батька або матір в частині повного забезпечення життєдіяльності неповнолітньої дитини. Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частина від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Крім того, підлягають задоволенню також вимоги позивача про стягнення понесених нею витрат на правову допомогу, виходячи з наступного. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядомсправи, належать витрати: напрофесійну правничудопомогу. Згідно з ч.1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничоїдопомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 2 000 гривень, які були нею сплачені на підставі Угоди про надання адвокатських послуг. Зазначені вимоги є обґрунтованими, витрати на надання правової допомоги підтвердженими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в доход держави.

Outcome: approved