Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулось до суду з вказаним вище позовом, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» ( з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] (до зміни прізвища Трощак) [PERSON], укладено договір про надання споживчого кредиту №11044867000 від 22.09.2006 року з наступними змінами відповідно до додаткової угоди № 1 від 23.03.2009 року. Відповідно до умов кредитного договору Банк надав [PERSON] кредит (грошові кошти) у сумі 72800.00 швейцарських франків. [PERSON] зобов'язалася повертати наданий кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додаток №1), але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 22.09.2021 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п.1.1, 1.2. кредитного договору). За користування кредитними коштами відповідач зобов'язався сплатити проценти у розмірі 8.49 % річних. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, встановленому кредитним договором. Розмір процентної ставки може бути змінений. ( п.1.3. кредитного договору). Згідно з п. 7.1. кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит відповідач сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня. Всупереч умов Кредитного договору відповідач не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Банк направив відповідачу вимогу від 07.042015 року про необхідність усунення порушень. Відповідач вимогу банку не виконала. Станом на 03.06.2015р. заборгованість за кредитним договором №11044867000 від 22.09.2006 року становить: по кредиту та процентам у розмірі 39988.45 шв.франків (Тридцять дев'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят вісім шв.франків 45 сантимів) та пені у розмірі 20565.79 гри. (Двадцять тисяч п'ятсот шістдесят п'ять грн. 79 коп..), з яких: 37387.46 шв.франків - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 4277.46 шв.франків за строк з 22.08.2014 року по 03.06.2015 року; 2600.99 шв.франків - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 2209.42 шв.франків за строк з 01.12.2014 року по 31.05.2015 року; 15901.42 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 23.08.2014 року по 03.06.2015 року; 466437 гри. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 23.08.2014 року по 03.06.2015 року Оскільки відповідачем порушено умови договору і вона не бажає добровільно виконати ці умови, то в Банку виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити. Не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно не зявилася в судове засідання, не повідомивши причин неявки, хоч повідомлялася належним чином про час та місце судового засідання рекомендованою кореспонденцією. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у її відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право обмежитися доказами, які маються в матеріалах справи. Судом встановлено, що 22.09.2006 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11044867000 на суму 72800, 00 швейцарських франків зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 8,49% річних, на строк до 22.09.2021 року. Однак відповідачка взятих на себе кредитних зобовязань не виконала, у звязку із чим станом на 03.06.2015 року в неї виникла заборгованість у розмірі: 39988.45 шв.франків (Тридцять дев'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят вісім шв.франків 45 сантимів) та пені у розмірі 20565.79 гри. (Двадцять тисяч п'ятсот шістдесят п'ять грн. 79 коп..), з яких: 37387.46 шв.франків - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 4277.46 шв.франків за строк з 22.08.2014 року по 03.06.2015 року; 2600.99 шв.франків - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 2209.42 шв.франків за строк з 01.12.2014 року по 31.05.2015 року; 15901.42 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 23.08.2014 року по 03.06.2015 року; 466437 гри. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 23.08.2014 року по 03.06.2015 року та 3\~654, 00 грн. судових витрат. Підписавши вищезгаданий договір [PERSON] зобов'язувалась належним чином виконувати умови Кредитного договору, своєчасно погашати кредит відповідно до графіку погашення кредиту. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов"язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором (ст.536 ЦК України). Згідно\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до розяснень, викладених в п. 12 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України. Постановою Верховного суду України від 24.09.2014 р. викладено правову позицію у справі за № 6-145цс14 в якій зазначено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті. Таким чином, встановивши, що кредитне зобовязання виражене в іноземній валюті та позивач просить стягнути заборгованість по кредитному договору в іноземній валюті, то позов підставний та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені Банком судові витрати, що підтверджуються платіжними дорученнями.

Outcome: approved