overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом вказуючи на те, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно. Позивач та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом на майно померлої. Позивач своєчасно в шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, оскільки знаходився у службовому відрядженні. Просить надати йому додатковий строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] терміном в 2 місяці. В судове засідання позивач не з`явився, надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав. Представник відповідача - Бахмацької міської ради в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов визнає. Представник відповідача - Бахмацької сільської ради Бахмацького району в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ознайомившись із матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] померла [INFO] в м. Бахмач, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], актовий запис № 155. Заповітом, посвідченим 06.05.2010 року [PERSON] все своє майно заповідала [PERSON] та [PERSON]. За повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори № 762/01-16 від 06.04.2015 року спадкова справа до майна померлої [PERSON] не відкривалася, оскільки ніхто зі спадкоємців не звертався із заявою про прийняття спадщини чи про відмову у її прийнятті. Відповідно до ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні та що підтверджується довідкою відокремленого підрозділу Бахмацька колійно-машинна станція № 285 ДТГО „Південно-Західна залізниця", [PERSON] в період з 01.01.2015 року по 12.01.2015 року знаходився у службовому відрядженні. Вказану причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини суд вважає поважною і тому позивачу слід надати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що [INFO] року померла його баба [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Спадщину фактично прийняв її чоловік [PERSON], який помер [INFO] року. Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем по заповіту і прийняв спадщину, подавши заяву до нотаріуса. Оформити право на спадщину на частину будинку у нотаріуса не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на ім"я спадкодавця. Просить визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями. В судове засідання сторони не з`явилися і подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Браницька сільська рада не заперечує проти задоволення позову. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Згідно довідки Браницької сільської ради домоволодіння по [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року відносилось до суспільної групи господарств колгоспників. Головою господарства був [PERSON], а членами двору [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] на день смерті дружини [PERSON], яка померла [INFO] року проживав разом з нею, що підтверджується довідкою Браницької сільської ради № 19 від 15.01.2014 року. [PERSON] помер [INFO] року, що засвідчено копією свідоцтва про смерть. За довідкою виконкому Браницької сільської ради № 116 від 18.03.2014 року на день смерті [PERSON] разом разом з ним ніхто не був зареєстровий та не проживав. Заповітом, посвідченим Браницькою сільською радою Бобровицького району 25.01.2011 року, [PERSON] все своє майно, що буде йому належати на день смерті заповідав [PERSON]. Позивач прийняв спадщину, подавши у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотконтори після смерті [PERSON], що підтверджено довідкою наданою державним нотаріусом Бобровицької держнотконтори Кучерявець Л. О. Постановою державного нотаріуса Бобровицької держнотконтори № 873/02-31 від 01.04.2014 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], після смерті [PERSON] , який помер [INFO] року. Відповідно до ч.1 ст.1235 Цивільного кодексу України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи, що з січня 1998 року з відповідачем перебував у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання мають сина -[PERSON], [INFO]. На початку квітня 2014 року відповідач переїхала проживати до своїх батьків в смт. Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області, залишивши дитину на утримання позивача. Добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча працює та отримує належну заробітну плату. Зазначає, що сам працює, але заробітна плата незначна, і коштів на проживання сина не вистачає, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на його користь , на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 13 частки з усіх видів її заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з"явився, в заяві до суду просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, що дає суду, відповідно до вимог ст. 224 ч.1 ЦПК України право ухвалити заочне рішення на підставі наявних і достатніх у справі доказів, про що не заперечує позивач в заяві до суду. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні та, що підтверджується копією свідоцтва про народження неповнолітнього [PERSON], [INFO], його батьками є сторони по справі- [PERSON] та [PERSON], (а.с.4). Згідно довідки виконавчого комітету Веприцької сільської ради від 30.09.2014 року № 312, неповнолітній [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] та перебуває на його утриманні (а.с.5). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 Сімейного кодексу України зобов'язує суд при визначенні розміру аліментів враховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В судове засідання відомостей про місце роботи відповідача, її стан здоров»я та наявність у неї інших утриманців не надано. Відповідачем не надано заперечень проти розміру аліментів визначеного позивачем, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що між ПАТ „Дельта банк" та відповідачем 26.07.2011 р. було укладено кредитний договір № 008-28023-260711 згідно з умовами п. 1.2 позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] на суму 100000 грн. із лімітом в сумі 4100 грн. Як вказує позивач, відповідач - позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся, і станом на 06.04.2015 р. за відповідачем [PERSON] наявна заборгованість у сумі 2167,07 грн. Тому представник просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь дану заборгованість та судовий збір. У судове засідання представник позивача не з'явився, повідомив про можливість слухання справи у їх відсутність та підтримки позову. Відповідач у судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином. Оскільки представник не заперечують проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про судовий розгляд, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Як вбачається з матеріалів справи, 26.07.2011 р. було укладено кредитний договір № 008-28023-260711 згідно з умовами п. 1.2 позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] на суму 100000 грн. із лімітом в сумі 4100 грн. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Судом було з'ясовано, що відповідач [PERSON] не виконала свої зобов'язання, чим порушила умови кредитного договору у частині погашення заборгованості згідно з графіком погашення кредиту, в зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість. Як вбачається з матеріалів справи, станом на 06.04.2015 р. за відповідачем [PERSON] наявна заборгованість у сумі 2167,07 грн. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як було встановлено, що відповідач [PERSON] згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України була зобов'язана виконати належним чином та у встановлений строк даний договір. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. У встановлений договором строк відповідач [PERSON] договірних зобов'язань не виконала. Судовий збір у сум 243,60 грн. потрібно стягнути із позивача на користь держави, а у подальшому, після вступу рішення у законну силу, із відповідача на користь позивача у відповідності зі ст. 88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що між позивачем - ПАТ „Дельта банк" та відповідачем 22.05.2009 р. було укладено кредитний договір № К-3230112 згідно з умовами якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 150000 дол. США з кінцевим терміном повернення до 21.05.2019 р., із сплатою 19% річних. Як вказує позивач, в порушення вищезазначених умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого має загальну заборгованість по сплаті кредиту, відсотків за користування ним, яка станом на 23.04.2014 р. складає 924509,03 грн., яка складається з 886570,92 грн. - сума заборгованості за кредитом; 37938,11 грн. - сума заборгованості за відсотками. Тому просить суд стягнути дану заборгованість, а також судовий збір. У судове засідання представник позивача не з'явилась, її явка була визнана судом обов'язковою, але даний представник надіслав до суду заяву із оголошенням у ЗМІ відносно відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений. Як вбачається з матеріалів справи, 22.05.2009 р. було укладено кредитний договір № К-3230112 згідно з умовами якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 150000 дол. США з кінцевим терміном повернення до 21.05.2019 р., із сплатою 19% річних. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Судом було з'ясовано, що відповідач не виконав свої зобов'язання, чим порушив умови кредитного договору у частині погашення заборгованості згідно з графіком погашення кредиту, в зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість. Як вбачається з матеріалів справи, станом на 23.04.2014 р. складає 924509,03 грн., яка складається з 886570,92 грн. - сума заборгованості за кредитом; 37938,11 грн. - сума заборгованості за відсотками; На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як було встановлено, що відповідачка згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України була зобов'язана виконати належним чином та у встановлений строк даний договір. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. У встановлений договором строк відповідач договірних зобов'язань не виконав. Судовий збір та витрати на оголошення у ЗМІ необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача у відповідності зі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що між позивачем - ТОВ „Комерційний банк „Дельта" та відповідачем [PERSON] 07.06.2008 р. було укладено кредитний договір № 002-29037-070608. Відповідно до умов п. 1.1 договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6754 грн., у відповідності до п. 2.3. договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,01% рік. А також за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату у розмірі 0% в місяць, у відповідності до п. 2.5 договору. Станом на 24.02.2014 р. відповідач [PERSON] має заборгованість перед позивачем у сумі 3651,85 грн., яка складається із 3651,78 грн. за сумою кредиту та заборгованості за відсотками 0,07 грн. Тому просить суд стягнути дану заборгованість, а також судовий збір. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав свою заяву щодо підтримки позову та стягнення додатково із відповідача 420 грн. за надання оголошення у ЗМІ. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином був повідомлений про судовий розгляд, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Як вбачається з матеріалів справи, 07.06.2008 р. було укладено кредитний договір № 002-29037-070608. Відповідно до умов п. 1.1 договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6754 грн., у відповідності до п. 2.3. договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,01% рік. А також за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату у розмірі 0% в місяць, у відповідності до п. 2.5 договору. Судом було з'ясовано, що відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання, чим порушив умови кредитного договору у частині погашення заборгованості згідно з графіком погашення кредиту, в зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість. Як вбачається з матеріалів справи, станом на 24.02.2014 р. відповідач має заборгованість перед позивачем у сумі 3651,85 грн., яка складається із 3651,78 грн. за сумою кредиту та заборгованості за відсотками 0,07 грн. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як було встановлено, що відповідачка згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України була зобов'язана виконати належним чином та у встановлений строк даний договір. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. У встановлений договором строк відповідач договірних зобов'язань не виконав. Судовий збір та витрати на оголошення у ЗМІ необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача у відповідності зі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він на підставі Договору дарування квартири від 27.03.1992 року є власником зазначеної квартири. Відповідач є його сином та зареєстрованим у вказаній квартирі, проте понад десять років у ній не проживає, комунальні платежі, які на нього нараховуються не сплачує, у зв`язку з чим позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Свідок [PERSON] , будучи допитаною у судовому засіданні показала, що вона є головою правління ОК ЖБК «Заря» та сусідкою позивача по під`їзду, знає його з 2016 року, що відповідача не бачила жодного разу з 2016 року. Свідок [PERSON] , будучи допитаною у судовому засіданні показала, що вона є сусідкою позивача по під`їзду, знає його з 2005 року, що відповідач - це син позивача, якого вона не бачила біля 9-ти років. Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, згідно договору дарування квартири від 27.03.1992 року, позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.5). Відповідач зареєстрований у вищевказаній квартирі як член сім"ї власника житла (а.с.10, 18), проте згідно акту від 19.10.2020 року, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] цього ж будинку, з 2010 року не проживає (а.с.9). Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відсутність відповідача у зазначеній квартирі без поважних причин понад один рік встановлена судом на підставі показань свідків, допитаних у судовому засіданні та письмових доказів. Обставин, які б вказували на поважність причин відсутності відповідача у зазначеній квартирі, судом не встановлено, таким чином, є підстави вважати, що відповідач втратив право користування зазначеною квартирою. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 4,36 га згідно державного акта серії ЧН № 026861 після померлого [INFO] року його батька [PERSON] посилаючись на те, що він як спадкоємець за законом першої черги своєчасно прийняв спадщину, так як подав до держнотконтори відповідну заяву, але може оформити на неї свої спадкові права в нотаріальному порядку в зв"язку з втратою правовстановлюючих документів на спадкове майно. У судове засідання позивач не з'явився, але в заяві просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача Ступаківської сільської ради до суду не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги визнає. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON] (а.с. 5), після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,36 га згідно державного акта серії ЧН № 026861 (а.с. 4, 6). Родинні відносини [PERSON] з померлим [INFO] року [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача (а.с. 8). Як видно з довідки виконавчого комітету Ступаківської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області № 03-27/146 від 04.09.2014 року, на день смерті [PERSON] по [ADDRESS] разом з ним проживали дружина [PERSON] та дочка [PERSON] (а.с. 24). Із листа Ічнянської районної державної нотаріальної контори № 798/01-16 від 31.07.2014 року та копії спадкової справи вбачається, що після померлого [INFO] року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся син [PERSON], а також із заявами про відмову від прийняття спадщини звернулися дружина спадкодавця [PERSON] та дочка [PERSON] (а.с. 20-22). Таким чином у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги, прийняв спадщину після померлого [INFO] року його батька [PERSON], так як подав до держнотконтори заяву про прийняття спадщини, однак, не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів на земельну ділянку (а.с. 7), а тому за ним необхідно визнати право власності в порядку спадкування на зазначене спадкове майно. Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі.

Outcome: approved