Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Служба у справах дітей Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області, як орган опіки та піклування, звернулась до суду з позовом в інтересах неповнолітньої [PERSON] [INFO] до [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування підтримав позовні вимоги та пояснив суду, що відповідач життям дитини не цікавиться, біологічним батьком дитини себе не вважає, не доглядає та не утримує дочки. Вказані підстави вважає достатніми для позбавлення відповідача батьківських прав. Крім того, заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Представник прокуратури підтримав позовні вимоги. Відповідач визнав позовні вимоги, надав суду нотаріально завірену заяву в якій зазначив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON], біологічним батьком якої він не являється, та не виконує батьківських обов'язків по її вихованню. Заслухавши пояснення сторін та учасників судового розгляду, проаналізувавши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п.2 ст.164 Сімейного Кодексу України ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Як вбачається зі змісту п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце в тих випадках, коли вони не піклуються про фізичний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально признаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Факт ухилення [PERSON] від обов'язків по вихованню дитини підтверджено як поясненнями учасників процесу, так і письмовими доказами, а саме: актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 21.04.2015 року, висновком Володимирецької РДА №1489/02-30/15 від 23 квітня 2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON], іншими письмовими доказами, які оглянуті в судовому засіданні. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від обов'язку по вихованню неповнолітньої дитини, що є достатньою підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до статей 180-183 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 цього ж Кодексу суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, які мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи, що батьківство відповідача [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] встановлено у встановленому законом порядку, відповідач зобов'язаний її утримувати до досягнення повноліття, і позбавлення [PERSON] батьківських прав не звільняє його від обов"язку утримувати дитину, як це передбачено ч.2 ст.166 СК України. Також встановлено, що [PERSON] не працює, одержує нерегулярні доходи, не має інших утриманців, а також відсутні обставини, які б перешкоджали [PERSON] виконувати свій обов'язок по утриманню неповнолітньої дитини, у зв"язку із чим позов про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі підлягає задоволенню. Як вбачається зі ст.179 СК України, неповнолітня дитина має право на самостійне отримання аліментів та розпорядження ними у відповідності до Цивільного Кодексу України. На підставі наведеного,

Outcome: approved