Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

Представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог вказували, що між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» було укладено договір №б/н від 18.05.2006 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета -заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в Анкеті -заяві. Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, станом на 03.12.2020 року у нього утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі 18141,17 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 12827,74 грн.; заборгованості за простроченими відсотками в сумі 5313,43 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 02.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Не заперечують щодо ухвалення заочного рішення. Також, 29.03.2021 року представник позивача надіслав заяву про зменшення розміру позовних вимог, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за тілом кредиту в розмірі 10141,17 грн., а також судові витрати. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 10141,17 грн. визнає. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з письмових доказів, досліджених судом, 18.05.2006 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] складена та підписана Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Відомостей про бажаний чи пропонований кредитний ліміт, розмір відсотків, інші умови отримання картки Анкета -заява не містить. Згідно інформації викладеної у вказаній Анкеті-заяві [PERSON] висловив свою згоду з тим, що ця Анкета-заява разом Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. При цьому він ознайомився і згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору позивач додав також Витяг з «Тарифів банку» та Витяг до Умов та Правил надання банківських послуг, які не містять відомостей про дату їх прийняття/затвердження. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 08.03.2021 року становить 10141,17 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 10141,17 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 гл.71 Цивільного Кодексу України щодо договору позики. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПРИВАТБАНК" ). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Отже наявні правові підстави для стягнення у примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту, оскільки відповідачем не заперечувалось отримання кредиту та не спростовано розмір заборгованості за тілом кредиту у сумі 10141,17 грн., що узгоджується з позицією Верховного Суду, вказаній у постанові від 23 грудня 2020 року в справі № 191/2648/17. А оскільки встановлено судом, що [PERSON] не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від позивача грошових коштів не повернув, не подано відзив на позовну заяву, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в сумі 10141,17 грн. На підставі вищенаведеного, суд повно і правильно встановивши обставини справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності та застосувавши при вирішенні спірних правовідносин норми матеріального права, які підлягали застосуванню, вважає, що позов Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, слід задовольнити. Відповідач позов визнав. А як в ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З приводу стягнення судових витрат судом встановлено наступне. Згідно з п.3) ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 10141,17 грн. Судом задоволено позовні вимоги повністю, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved