Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів на її утримання та додаткових витрат , на оплату навчання, так як вона продовжує навчання , мотивуючи свої вимоги тим , що її мати [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина, [PERSON] , [INFO]. 25.06.2002 року батьки за рішенням суду укладений шлюб розірвали . З 15.06.2001 року за рішенням суду її батько сплачував їй аліменти на користь її матері в розмірі ? частини усіх видів заробітку , однак із настанням її повноліття такі аліменти припинив сплачувати . Однак вона навчається у Львівському національному університеті імені Івана Франка на денній формі навчання , її мати та бабуся допомагають їй що семестру оплачувати навчання в розмірі 7 369 , 50 грн. , так як вона на даний час самостійно коштів заробити невзмозі, а тому потребує матеріального забезпечення . Окрім того у неї виникають у зв»язку із навчанням додаткові витрати на проїзд на навчання, одяг, харчування, купівля підручників, тощо. Відповідач по справі має змогу надавати таку допомогу, оскільки працює та має стабільний заробіток. Тому позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти, так як вона продовжує навчання, в розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісяця , починаючи з 12.03.2014 року та до досягнення нею 23-х річного віку , тобто до [INFO] року, та додаткові витрати в розмірі ? витрат на навчання, стягувати такі в її користь для закінчення навчання чи до досягнення нею 23-х річного віку. Позивачка в судове засідання не прибула, свого відношення до позову не висловила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки викладені в позовній заяві підтримав в повному об»ємі, та просив суд такі задоволити у зв»язку із викладеними у позовній заяві обставинами. Відповідач [PERSON], позовні вимоги визнав частково, а саме зазначив, що він своїй дочці позивачці по справі [PERSON] до досягнення нею повнолітня сплачував аліменти на її утримання на користь матері [PERSON], коли вона стала повнолітньою добровільно надавав їй кошти, на навчання доньки чи інші потреби. Однак ніяких розписок про надання таких коштів не брав. При врахуванні обставин при винесенні рішення про стягнення з нього аліментів, просив суд врахувати те, що він одружився вдруге, і у нього від другого шлюбу є неповнолітня дочка [PERSON] [INFO], яка перебуває на його утриманні. Крім того, його дружина [PERSON], є інвалідом 3-ї групи, однак її пенсія є невеликою , а тому фактично донька та його дружина перебувають на його утриманні. Також у дружини є син від першого шлюбу, [PERSON], [INFO], який навчається на денній формі навчання та проживає разом із ними однією сім»єю, якому він теж допомогає матеріально. Також на його утриманні перебувають двоє батьків, які є особами пенсійного віку, постійно хворіють, перенесли інсульти та потребують додаткових матеріальних витрат . А тому, просить суд стягнути з нього аліменти в користь його доньки позивачки по справі в розмірі 1/6 всіх видів його заробітку, на весь період навчання тобто до 30.06.2017 року, але не більше, ніж до досягнення дочкою 23-х річного віку, у задоволенні решти позовних вимог відмовити . Заслухавши пояснення сторін та з»ясувавши обставини справи , суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідач [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 29.05.2003 року [NUMBER] виданого відділом РАГС Жовківського РУЮ Львівської області. Від шлюбу у них народилася [PERSON], [INFO], з якого вбачається, що [PERSON] є матір"ю позивачки, а відповідач - її батьком. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатись у Львівському національному університеті імені Івана Франка на факультеті іноземних мов , та закінчує навчання у червні 2017 року . Позивачка навчається на платній денній формі навчання, та згідно договору №1409с-13 вносить оплату за семестр навчання в розмірі 7 396,50 грн. а тому не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів , суд враховує : - стан здоров"я та матеріальне становище дитини, яка продовжує навчання, майна у власності не має, самостійних доходів не отримує ; - стан здоров"я та матеріальне становище її батька - відповідача по справі і платника аліментів , який не хворіє , інвалідності не має , має на утриманні неповнолітню дитину від другого шлюбу, дружину, яка є інвалідом 3-ї групи, а також батьків пенсіонерів, які хворіють та потребують додаткового матеріального забезпечення, однак як вбачається із довідки про доходи, відповідач працює експертом в ЛНДЕКЦ при ГУМВСУ у Львівській області, де отримує щомісячно заробітну плату приблизно в розмірі 3 500, 00 грн. , а відтак може надавати допомогу на утримання доньки яка навчається, іншого доходу не отримує . Якщо батько, мати працюють, розмір аліментів визначається в частці від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.ст.182,183 СК України). А відтак , суд приходить до висновку , що розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка навчається, повинен бути визначений в розмірі 1/4 частини всіх його видів доходів заробітку , починаючи з 12.03.2014 року та до досягнення нею 23-х річного віку , тобто до [INFO] року . Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, то суд зазначає наступне: Згідно ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно із п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України" також зазначено, що до участі у зумовлених особливими обставинами додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися лише батьки. Оскільки йдеться про понесені або передбачувані витрати, вони мають визначатись у твердій грошовій сумі. Отже, розмір суми, стягуваної з одного з батьків, зобов'язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат і не може бути визначений у частці від заробітку (доходу) платника. В розумінні ст. 185 СК України додатковими витратами на дитину, зумовленими розвитком її здібностей, із переліку визначеного позивачем є лише витрати, пов'язані із отриманням освітньої послуги у Львівському Національному університеті імені Івана Франка , оскільки навчання у спеціалізованому вищому навчальному закладі спрямоване на розвиток особливих здібностей дитини, дає більш поглиблені, в порівнянні з шкільною програмою знання, і спрямоване на позитивну реалізацію дитиною свого права на отримання вищої освіти. Усі інші витрати зазначені позивачкою, а саме плата за одяг, харчування, тощо не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України: не є витратами пов'язаними з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо, тому позовні вимоги в даній частині не підлягають задоволенню в розмірі ? витрат на навчання , а тому такі слід стягувати із відповідача на користь позивачки в твердій грошовій сумі. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved