Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, яким просить шлюб між нею та відповідачем розірвати; прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 1983 року. Від шлюбу мають двох дітей, які на даний час досягли повноліття. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Шлюбні стосунки не підтримуються з 2008 року. З того часу мешкають окремо, кожен живе власним життям та інтересами. Вважає примирення неможливим, а шлюб таким, що суперечить її інтересам. Позивач до суду не прибула, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Строку для примирення не потребує та зазначає, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а між ними склались взаємини, які суперечать наведеним принципам та її інтересам. З 2008 року вони шлюбні відносини не підримують та за цей час втрачено почутя, притамані подружжю. Наголошує на тому, що позов про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, вважає припирення неможливим. Прізвище після розірвання шлюбу просить залишити без змін; судовий збір у розмірі 704,80 гривень, сплачений нею за подання даного позову, просить залишити за її рахунок. Проти розгляду справи у заочному порядку не заперечує. Відповідач судові повістки із викликом до суду не отримав, конверти повернуті поштовим відділенням за закінченням строків зберігання. Крім того, повістки на ім"я відповідача розміщувались на сайті судової влади України. Однак відповідач до суду не прибув, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило. За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наведеного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 1983 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 23 листопада 2018 року Лівобережний районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Шлюб зареєстровано Виконкомом Касянівської сільської ради Володарського району Донецької області, актовий запис № 12. Позивач зазначає, що від шлюбу з відповідачем має двох дітей, які на даний час є повнолітніми. Підстав піддавати сумніву наведені твердження суд не вбачає. За положеннями п. 3 ч. 2 ст.\~18, ч.1 ст.\~51, ч. 3 ст.\~56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ч. 3\~ст.105\~Сімейного кодексу\~України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із доводів\~позову вбачається,\~що подружні\~стосунки між\~сторонами не\~підтримуються з\~травня 2016\~року та\~припинені з\~причини несумісності характерів, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, безвідповідальність відповідача до спільного побуту та виховання дитини. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна, вважає відновлення сімейних відносин неможливим. Враховуючи наведене, а також положення ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, за якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку, що між сторонами склались взаємини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить принципу його добровільності та інтересам позивача. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у заяві зазначила про своє бажання залишити прізвище без змін. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач просить покласти судові витрати на неї, суд вважає можливим залишити сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704,80 гривень за рахунок позивача. На підставі\~наведеного,\~

Outcome: approved