Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03.08.2011 року. Від шлюбу у них є дитина - [PERSON], [INFO] На початку 2015 року у подружжя почалися постійні сварки та образи, як наслідок виникла взаємна неповага один до одного. Спільне господарство подружжя не веде, сумісне проживання та шлюбні стосунки припинено. Крім того, позивач зазначає, що їй не відомо чи працює відповідач офіційно та чи має постійний дохід, в зв"язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій сумі в розмірі 900 грн. В судове засідання позивач не з"явилась на адресу суду надала заяву відповідно до якої підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав викладених у позові, та розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 03.08.2011 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК №117457, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №331. Відповідно до ст. 110 СК України \~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не проживають однією сімєю, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги, що привело до фактичного розпаду сімї. Майнового спору між сторонами немає. На думку суду подальше збереження сімї неможливе, тому шлюб повинен бути розірваний. Крім того, судом встановлено, що сторони від шлюбу мають дитину - [PERSON], 23.07.2011р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження 1-ОК №190130 від 03.08.2011 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №470. Дитина знаходяться на утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 184 СК України\~та роз"яснень, викладених у п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", якщо платних аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.\~\~\~\~ Судом встановлено, що відповідач не має постійного місця роботи та заробітку, іншого постійного доходу, а тому дійшов висновку що розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, суд на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того з відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню 1102,40 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved