Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою, в якій зазначає, що вона з відповідачем [PERSON] перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 15 березня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Згурівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 7. Дошлюбне прізвище позивачки « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час сім`я фактично розпалась. Спільне життя подружжя не склалось, вони втрати взаєморозуміння та мають різні погляди на сімейне життя. Крім того, відповідач неодноразово застосовував фізичне насильство до позивачки, що є неприпустимим. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть та мають окремі бюджети. Збереження сім`ї неможливе та суперечить інтересам позивачки. Враховуючи викладене, позивачка [PERSON] просить суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу іменувати їй надалі шлюбним прізвищем та не стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання учасники справи не з"явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Позивачка [PERSON] направила до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України враховуючи визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінюючи добуті в підготовчому судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що позивачка [PERSON] , дошлюбне прізвище якої « [PERSON] » та відповідач [PERSON] , уклали шлюб, зареєстрований 15 березня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Згурівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 7, що встановлено з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (копії свідоцтв про народження - а.с.5,6, довідка про склад сім`ї - а.с.7). В силу ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В силу ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, що мають істотне значення. Розірвання шлюбу відповідає волі подружжя. Суд вважає за необхідне шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвати. Після розірвання надалі іменувати позивачку шлюбним прізвищем « [PERSON] ». На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, повернути позивачці [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову, а саме грошові кошти в розмірі 420,40 грн. Не застосовувати до відповідача [PERSON] ст. 141 ЦПК України та не стягувати з нього судові витрати на користь позивачки.

Outcome: approved