overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 07.09.2007 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 18.10.2011 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач аліменти на утримання сина не сплачує, ухиляється від його утримання. [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з тих же підстав, просила позов задовольнити, не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності і постановити заочне рішення. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, з 07.09.2007 року сторони перебували у шлюбі, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва (а.с.2 - копія свідоцтва про шлюб). Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 18.10.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішення набрало чинності (а.с. 3 - копія рішення). Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4 - копія свідоцтва про народження). Син [PERSON] проживає разом з матір»ю та знаходиться на її утриманні, про що зазначила позивачка в судовому засіданні і що підтверджується довідкою ЖБК «Кристал-10» за №532 від 04.03.2014 року (а.с.5). Відповідачем доказів протилежного суду не надано. Як пояснила позивачка, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому вона бажає отримувати аліменти з доходів відповідача. [PERSON] працює в Міністерстві соціальної політики України на посаді головного спеціаліста, її середньомісячний дохід становить 5 157 гривень 67 копійок. Крім сина [PERSON] інших утриманців позивачка не має. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] не надає, з нього підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини за рішенням суду. Доказів того, що відповідач не спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі 1/4 частки доходів він суду не надав, а тому суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частки доходів. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений, а тому підлягає задоволенню. Стягненню з відповідача підлягає також судовий збір. На підставі наведеного, ст. ст. 180 - 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 12.07.2006 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу подружжя мають доньку [PERSON], [INFO]. З 17.02.2014 року шлюбні стосунки між сторонами були фактично припинені, а рішенням Подільського районного суду м. Києва від 18.06.2014 року шлюб розірвано. З 17.02.2014 року сторони проживають окремо. Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання доньки надавав матеріальну допомогу в незначному розмірі, а останнім часом ухиляється від її утримання. [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з тих же підстав, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні з позовом погодився, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 доходів. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, з 12.07.2006 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис за №1014 (а.с.4 - копія свідоцтва про шлюб). Від спільного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5 - копія свідоцтва про народження). Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 18.06.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Сторони в судовому засіданні пояснили, що проживають окремо, а донька [PERSON] проживає разом з матір»ю та знаходиться на її утриманні. Як пояснила позивачка, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надавав в незначному розмірі, а останнім часом взагалі не надавав, а тому вона бажає отримувати аліменти з доходів відповідача. [PERSON] працює прокурором прокуратури Подільського району м. Києва і її середньомісячний дохід, як вона зазначила в судовому засіданні, становить приблизно 4 500 гривень. Крім доньки [PERSON] інших утриманців позивачка не має. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що працює в Генеральній прокуратурі України і його середньомісячний дохід становить близько 12 000-15 000 гривень, на утриманні інших осіб відповідач не має. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON] не надає, з нього підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини за рішенням суду. Відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частки доходів. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений, а тому підлягає задоволенню. Стягненню з відповідача підлягає також судовий збір. На підставі наведеного, ст. ст. 180 - 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 26.01.2013 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, оскільки спільне життя не склалося. Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач аліменти на утримання сина не сплачує, ухиляється від його утримання. [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з тих же підстав, просила позов задовольнити, не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності і постановити заочне рішення. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, з 26.01.2013 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис за №39 (а.с.10 - копія свідоцтва про шлюб). Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.32 - копія свідоцтва про народження). Сторони проживають окремо, а син [PERSON] проживає разом з матір»ю та знаходиться на її утриманні, про що зазначила позивачка в судовому засіданні і що підтверджується актом про проживання від 28.05.2014 року, виданим КП «Лісове Подільського району міста Києва» (а.с.34). Відповідачем доказів протилежного суду не надано. Як пояснила позивачка, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому вона бажає отримувати аліменти з доходів відповідача. [PERSON] знаходиться на обліку у Подільському РУПСЗН і отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 940 гривень, що підтверджується довідкою за №345 від 06.02.2014 року (а.с.7). Крім сина [PERSON] інших утриманців позивачка не має. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] не надає, з нього підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини за рішенням суду. Доказів того, що відповідач не спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі 1/4 частки доходів він суду не надав, а тому суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частки доходів. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений, а тому підлягає задоволенню. Стягненню з відповідача підлягає також судовий збір. На підставі наведеного, ст. ст. 180 - 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з 26.02.2005 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Подружнє життя не склалось. Різні характери, через що виникали сварки та непорозуміння, стало причиною розпаду сім"ї. Між ними втрачено почуття любові і взаєморозуміння, шлюбні відносини припинені. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище - «[PERSON]». Уточнила, що шлюбні стосунки припинені з листопада 2008 року. Відповідач в судове засідання не явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань від останнього про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Суд вважає можливим розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що 26.02.2005 року між [PERSON] і [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Інгулецьким відділом РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис №34 (а.с.5). Сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка проживає з матір'ю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При цьому, суд враховує на те, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з листопада 2008 року, збереження їх сім'ї не можливе, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Майновий спір відсутній. За таких обставин, суд дійшов висновку, що продовження шлюбних стосунків порушує права та інтереси позивачки. На підставі ст. ст.104,105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Також, позивачка просила стягнути на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягненням дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, позивачка надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позов підтримала, відповідач причину неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 жовтня 2010 року сторони зареєстрували шлюб Виконкомом Фастівецької сільської ради Фастівського району Київській області, актовий запис №8, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сім"ї та примирення вважають не можливим. Згідно довідки Фастівецької сільської ради народних депутатів №725 від 06.06.2016 року [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом з донькою [PERSON], [INFO], та повністю перебуває на її утриманні Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не цікавиться донькою, проживає від неї окремо та добровільно не допомагає позивачці матеріально утримувати дитину. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Також, позивачка просила стягнути на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягненням дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву, просив її задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, згодна на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 січня 2013 року сторони зареєстрували шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №06, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сім"ї та примирення вважають не можливим. Згідно довідки Комітету самоорганізації населення мікрорайону Заріччя №199 від 04 лютого 2016 року [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS], але фактично проживає за адресою [ADDRESS], також разом з нею за даною адресою проживає її дочка [PERSON], 2014 року народження, яка знаходиться на її утриманні (а.с.10). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не цікавиться донькою, проживає від неї окремо та добровільно не допомагає позивачці матеріально утримувати дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Також, позивачка просила стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягненням дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, надали до суду письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивачка вимоги позову підтримала, прізвище просила змінити на «[PERSON]», відповідач позов визнав. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 лютого 2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №30, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). Згідно ст. 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сім"ї та примирення вважають не можливим. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно довідки Голови вуличного комітету №1257 від 31.01.2017 року затвердженої КП Фастівської міської ради «Фастівської ЖЕК» [PERSON] зареєстрована та проживає [ADDRESS] разом з сином [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не цікавиться сином, проживає окремо, добровільно не допомагає позивачці матеріально утримувати дитину. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Також, позивачка просила стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягненням дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила шлюб розірвати, прізвище просила не змінювати, та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, та витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 грудня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Фастівського міського управління юстиції Київській області, актовий запис №533, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Згідно ст. 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сім"ї та примирення вважають не можливим. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно довідки Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №58 від 26 лютого 2017 року [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з сином [PERSON], 2006 р. народження, який знаходиться на її утриманні (а.с.8). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не цікавиться донькою, проживає окремо, добровільно не допомагає позивачці матеріально утримувати дитину. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Подружнє життя між сторонами не склалось, з серпня 2015 року сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Матеріальної допомоги відповідач на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позовної заяви, просила її задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 жовтня 2004 року сторони зареєстрували шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №301, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. З серпня 2015 року сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сім"ї та примирення вважають не можливим. Згідно довідки Веприцької сільської ради Фастівського району від 28.08.2015 року неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає без реєстрації в [ADDRESS] разом з матір'ю [PERSON], та знаходиться на повному утриманні матері (а.с.12). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не цікавиться донькою, проживає від неї окремо та добровільно не допомагає позивачці матеріально утримувати дитину.

Outcome: approved