Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість по кредитному договору в сумі 20230,01 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., мотивуючи тим, що 17.03.2011 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 4313,00 грн., зі сплатою відсотків в розмірі 23,00 % річних, однак відповідач не виконала зобов'язання по сплаті кредиту, в результаті чого і виникла вищевказана заборгованість. Сторони в судове засідання не з'явились, надали заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, представник позивача позовні вимоги підтримує, відповідач позовні вимоги визнає частково та просить зменшити розмір пені у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд приходить, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Судом встановлено, що 17.03.2011 року між Публічним акціонерним товариством „Плюс Банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (надалі - Банк) та [PERSON] (надалі -Позичальник) було укладено договір на отримання кредиту на поточні потреби у розмірі 4313,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 23,00% річних від залишкової суми кредиту, строком на 18 місяців, а відповідач зобов'язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами ( процентами та платою за кредитне обслуговування) і комісіями згідно з умовами Договору, що підтверджується копіями Змін до Статуту публічного акціонерного товариства «Плюс Банк», кредитного договору №Б91.964.70064 від 17.03.2011 року. Згідно п.2.1 договору Позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за кредитне обслуговування в 18 щомісячних внесках до 17 дня/числа кожного місяця, при чому перші 17 внески/внесків у рівній сумі 378,31 грн., а останній внесок 382,47 грн. до 17.09.2012 року, що також підтверджується графіком щомісячних внесків, який є невід'ємною частиною кредитного договору. У разі порушення Позичальником строків сплати платежів по кредиту, Банк має право нарахувати та стягнути з Позичальника витрати, пов'язані з супроводом і стягненням простроченої заборгованості за даним Договором. При цьому Позичальник зобов'язаний на вимогу Банку сплатити зазначені витрати: в разі прострочення Позичальника від 30 до 60 днів - за дії Банку, здійснені в межах зазначеного періоду прострочки; в разі прострочення Позичальника понад 60 днів - за дії Банку, здійснені починаючи з першого дня прострочки (п.2.3.Договору). Пунктом 2.4. договору, визначено, що Банк має право стягнути з Позичальника пеню(штрафні санкції), що нараховується за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів,виплати за обслуговування кредиту) в розмірі: 0,15% - в період прострочення оплати від 1 до 60 днів та 0,65% - в період прострочення оплати з 61 дня та по день повного погашення боргу за цим Договором. Відповідно до умов договору позивач свої зобов'язання виконав перед відповідачем повністю, а відповідач в свою чергу не виконала умови кредитного договору, в зв'язку з чим виникла заборгованість, сума якої становить 20230,01 грн., в тому числі: 3039,24 грн. - прострочений борг; 4047,74 грн. - прострочені проценти; 42,14 грн. - строкові проценти; 13020,89 грн. - пеня; 80 грн. - віндикаційні витрати. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були йому передані позикодавцем) у строки та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що відповідач по справі порушила свої зобов'язання по договору і позивач має законне право вимагати стягнення заборгованості передбаченої Договором. Водночас, суд приймає до уваги наступне. Відповідач просить зменшити розмір пені, посилаючись на те, що розмір пені перевищує суму боргу й вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, що підтверджується довідкою з місця роботи. Частиною 3 ст.551 ЦК України визначено, що розмір неустойки (штраф, пеня) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п.27 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу(наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Враховуючи наведене вище та приймаючи до уваги майновий стан відповідача, неспівмірність розміру нарахованої пені із розміром простроченого боргу, яка перевищує борг майже вдвічі, суд дійшов переконання, що розмір пені слід зменшити й стягнути на користь позивача пеню в сумі 3120 грн. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 243,6 грн., в порядку ст.88 ЦПК України, вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial