Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути в порядку регресу за солідарним обов`язком на користь позивача з [PERSON] 20917,48 грн., з [PERSON] 20917,48 грн. та з [PERSON] 19699,55 грн. Мотивуючи свої вимоги, представник позивача вказує, що згідно виконавчого листа № 757/11564/14-ц від 08 липня 2014 року виданого Печерським районним судом м. Київ позивач мала обов`язок у солідарному порядку з відповідачами відшкодувати заборгованість в сумі 82 695,52 грн. на користь Кредитної спілки «Центр фінансових послуг». Вказаний виконавчий лист перебував на виконанні в Каланчацькому районному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. В рахунок погашення заборгованості за зазначеним виконавчим листом позивачем сплачено 81 721,19 грн., решту суми заборгованості сплачено відповідачем [PERSON] в сумі 1 217,93 грн. В зв`язку з погашенням заборгованості, виконавче провадження з приводу примусового виконання вказаного виконавчого листа закінчено, тому в силу положень ч. 1 ст. 544 ЦК України позивач, як боржник, який виконала солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників, тобто відповідачів, у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Ухвалою суду від 10 листопада 2017 року відкрито провадження у справі та призначено слухання справи до судового розгляду. Ухвалою суду від 05 лютого 2018 року, в зв`язку з набранням чинності новою редакцією ЦПК України, визначено доцільність розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 22 серпня 2018 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Каланчацький районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Ухвалою суду від 25 вересня 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. Будь-які інші процесуальні дії судом не здійснювалися. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні з підстав викладених у позові. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі. У встановлений судом строк подала відзив на позов, в якому зазначає, що у позивача не виникло право вимоги, щодо стягнення заборгованості з решти солідарних боржників в порядку ст. 544 ЦК України, оскільки вона не є особою, яка сплатила борг в повному обсязі, так як частину загального боргу в сумі 1217,93 грн. було погашено відповідачем [PERSON] . В судовому засіданні представник відповідача, доповнила, що за викладених обставин, способом захисту прав позивача є звернення її з позовом до основного боржника за кредитним договором, яким є [PERSON] , в порядку ст. 512 ЦК України, яка надає позивачу право стягнення з боржника боргу у випадку часткового виконання зобов`язань. Представник відповідача [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, зазначив, що належним відповідачем у справі є [PERSON] відповідно до положень ст. 556 ЦК України. Тому звернення позивача з позовом до відповідача [PERSON] є безпідставним. Представник третьої особи Каланчацького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не з"явився, однак надав суду довідку, з якої вбачається, що на виконанні в відділі перебував, зокрема, виконавчий лист № 757/11564/14 від 08 липня 2014 року Печерського районного суду м. Києва про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 82 939,12 грн. на користь КС «Центр Фінансових послуг» з позивача [PERSON] та відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку. За вказаним виконавчим листом позивачем [PERSON] в рахунок погашення боргу сплачено 22 704,85 грн. та 67 638, 48 грн., відповідачем [PERSON] сплачено 1 217,93 грн. З відповідачів [PERSON] та [PERSON] по вказаному виконавчому документі стягнення не проводилося. Вказаний виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, згідно виконавчого листа № 757/11564/14-ц від 08 липня 2014 року виданого Печерським районним судом м. Київ позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в соліданому порядку повинні були відшкодувати заборгованість в сумі 82 695,52 грн. на користь Кредитної спілки «Центр фінансових послуг». Вказаний виконавчий лист перебував на виконанні в Каланчацькому районному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. З довідки Каланчацького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області вбачається, що за вказаним виконавчим листом позивачем [PERSON] в рахунок погашення боргу сплачено 22 704,85 грн. та 67 638, 48 грн., відповідачем [PERSON] сплачено 1 217,93 грн. З відповідачів [PERSON] та [PERSON] по вказаному виконавчому документі стягнення не проводилося. Зазначений виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до частини першої статті 554 ЦК України в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Проте відповідно до вимог частин першої, другої статті 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання, а кредитор після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника. Правовий аналіз норм частин першої та другої статті 556 ЦК України дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені в цій нормі, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов`язання. Цей висновок узгоджується з положенням пункту 3 частини першої статті 512 ЦК України, яке передбачає подібний спосіб заміни кредитора в зобов`язанні внаслідок виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). Часткове виконання поручителем зобов`язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором. Таким чином, виконавши частково зобов`язання за виконавчим листом, до позивача [PERSON] не перейшло право вимоги, щодо стягнення з решти солідарних боржників зворотної вимоги (регресу) в порядку ст. 544 ЦК України, перехід якого можливий лише при повному погашення боржником боргу. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року № 6-466цс15, в якій зазначено, що правовий аналіз норм частин першої та другої статті 556 ЦК України дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені в цій нормі, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов`язання. Цей висновок узгоджується з положенням пункту 3 частини першої статті 512 ЦК України, яке передбачає подібний спосіб заміни кредитора в зобов`язанні внаслідок виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). Відповідно до положень ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту, що є підставою для відмови в позові. Натомість суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу про необхідність звернення до суду з вимогою про стягнення боргу з боржника в порядку ст. 512 ЦК України, якою встановлено вичерпний перелік підстав заміни кредитора у зобов`язанні, серед яких передбачено і часткове виконання обов`язку боржника поручителем. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому в зв`язку з відмовою в задоволені позову витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed