Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 травня 2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволені. Визнано житловий будинок [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] Проведено поділ житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] на 1/2 та 1/2 частки і виділено позивачці [PERSON] в рахунок 1/2 частки, такі приміщення: кімнату 2-1, площею 10,9 м. кв., вартістю 12735,00 грн., кімнату 1-3 площею 8,9 м кв., вартістю 10398 грн., кухню 2-3 площею 9,3 м. кв., вартістю 5911,00 грн., санвузол 2-2 площею 5,0 м. кв., вартістю 3176,00 грн., коридор 111 площею 3,1 м. кв., вартістю 1970,00 грн., веранду 1 площею 5,95 м. кв., вартістю 3782,00 грн., ганок а-2 вартістю 186,00 грн., погріб П, вартістю 1526,00 грн., сарай Б вартістю 11165,00 грн., баню В, вартістю 2023,00 грн., убиральню У, вартістю 1696,00 грн., 1/2 ч. колодязя К, вартістю 851,00 грн., хвіртку, вартістю 533,00 грн., а всього на загальну суму 57317,00 грн. Виділено [PERSON] в рахунок 1/2 частки, такі приміщення: кімнату 1-1, площею 10,9 м. кв., вартістю 12735,00 грн., кімнату 1-2 площею 17,9 м. кв., вартістю 20914,00 грн., коридор 1 площею 10,55 м. кв., вартістю 6705,00 грн., ганок а-4 вартістю 2196,00 грн., гараж Г вартістю 37483,00 грн., 1/2 ч. колодязя К, вартістю 851,00 грн., огорожу з з/б плит вартістю 6937,00 грн., ворота металеві вартістю 2865,00 грн., а всього на загальну суму 90686,00 грн. Для забезпечення ізольованого користування приміщеннями будинку сторонам необхідно виконати наступні переобладнання: влаштувати каркасно обшивну перегородку в веранді 1 влаштувати дверну проріз в стіні коридору 111. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 16684 гривні 50 коп. грошової компенсації за отримання надлишку при розподілі садиби, 741 гривню в рахунок відшкодування понесених судових витрат по оплаті судового збору, 2940 гривень в рахунок відшкодування понесених судових витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи, а всього стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 20365 гривень 50 коп. В іншій частині позовні вимоги [PERSON] залишено без задоволення. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції [PERSON] звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя в повному обсязі. Судовий збір та понесені витрати покласти на [PERSON] В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому рішення є незаконним та підлягає скасуванню. Зазначає, що суд не врахував те, що на час купівлі-продажу будинку між позивачем та відповідачем була домовленість про те, що 1/4 частини житлового будинку буде належати позивачу, а 3/4 частини відповідачу. Домовленість була укладена відповідно до внесків на придбання житлового будинку, а саме [PERSON] було внесено 4 тис. дол. США, які були подарунком батьків та внесено [PERSON] 1 тис. дол. США. Вважає, що судом не враховано джерело придбання будинку, не в повній мірі з'ясовані всі обставини справи та не враховано те, що було збільшено вартість майна за власні кошти після розірвання шлюбу. Апелянт зазначає, що у 2011 році у будинку був проведений частковий ремонт, проте дані відомості не були внесені до технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду. Зазначає, що проведена експертиза щодо майна є незаконною, оскільки була проведена без відома відповідача так як однакові за розміром кімнати, з яких одна з ремонтом, а інша без ремонту мають однакову оціночну вартість. Вважає, що судом не враховано думку з приводу сплати компенсації за отримання надлишку при розподілі майна в розмірі 16684,00 гривень та чи має він кошти на сплату компенсації, оскільки на даний час не працює, є інвалідом 3 групи і сплачує аліменти на неповнолітнього сина. Вислухавши суддю-доповідача, доводи та заперечення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, з ухваленням нового рішення виходячи з наступних підстав. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірний житловий будинок був придбаний сторонами за час шлюбу, тому він являється їх спільною сумісною власністю незалежно від того, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку [PERSON] купила 1/4 частину житлового будинку, а [PERSON] - 3/4 частини житлового будинку. Проте, з таким висновком не може погодитись апеляційний суд з таких підстав. По справі встановлено, що в період шлюбу у грудні 2003 року, під час дії КпШС України [PERSON] та [PERSON] придбали житловий будинок по [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу будинку [PERSON] купила 1/4 частину житлового будинку, а [PERSON] - 3/4 частини житлового будинку. Копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно підтверджується, що [PERSON] являється власником 1/4 частини житлового будинку по [ADDRESS], а [PERSON] являється власником 3/4 частин даного житлового будинку. Дійсно, відповідно до ч.1ст.22, ст. 28, 29 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. У разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Проте сторони вже під час придбання майна вирішили, які частки будуть кому належати у придбаному будинку, а тому у суду не було жодних правових підстав для визнання цього майна спільною сумісною власністю. Така домовленість сторін не суперечить вимогам Закону України „Про власність" : майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, є їх спільною частковою власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Розмір частки кожного визначається ступенем його трудової участі. До того ж, суд в порушення норм ЦПК України вирішив позовні вимоги, які не були заявлені в передбаченому законом порядку, зазначивши при цьому в рішенні, що представник позивачки частково змінив позовні вимоги в судовому засіданні. За таких підстав, рішення суду, яке не відповідає вимогам матеріального та процесуального законодавства, ухвалене з порушенням норм ст.ст. 213, 214 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення відшкодовуються понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог. Апелянтом було сплачено при подачі апеляційної скарги 371 грн. Оскільки апеляційна скарга [PERSON] підлягає задоволенню, то з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] в повернення судового збору 371 грн. за подання апеляційної скарги.

Outcome: approved