overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення з нього страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 10 741 грн. 26 коп. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщався належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 30 березня 2012 року між ПАТ "СК "Аха Страхування" та [PERSON] був укладений договір №42875Га/12н добровільного страхування наземного транспортного засобу, марки Renault Logan, р/н [NUMBER], 2012 року випуску. 06.09.2012 року біля 13.20 год. [PERSON], керуючи автомобілем марки ВАЗ 2101, р/н [NUMBER], рухаючись по вул. Набережній в с.Радсад миколаївського району Миколаївської області на перехресті рівнозначних доріг ( з вул.Радянською), в порушення вимог п.16.12 ПДР, не надав переваги в русі автомобілю марки "Рено Логан", р/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Центрального районного суду м.Миколаєва від 23.10.2012 року визнано винним [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 400 грн. 07.09.2012 року [PERSON] звернулася до позивача з заявою про настання страхового випадку та про виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. Страховик

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 18 травня 2001 року вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу вони мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. В зв"язку з тим, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка проживає з нею, просить стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання доньки до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач не з»явилася. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явилась, направила заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з»явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 18 травня 2001 року, свідоцтво про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження [NUMBER]. Разом з тим відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки не надає, не є інвалідом, та інших аліментних зобов»язань не має. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, матеріальний стан платника аліментів, який не працює, хронічними хворобами не страждає та не являється інвалідом, інших аліментних зобов»язань не має, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Також, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що з 19 березня 2013 року вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу вони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Узв"язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, якийпроживає з позивачкою та на її утримання, оскільки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, просить стягнути на її користь на утримання сина аліменти в розмірі1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судове засідання сторони не з»явились, направили заяви про слухання справи у їх відсутність. Відповідач позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторонни перебувають у шлюбі з 19.03.2013 року, про що є актовий запис № 2 у виконкомі Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Згідно свідоцтва про народження, виданого 18.08.2014 року виконкомом Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO],який проживає з позивачкою. Разом з тим відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язаніутримуватидитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, матеріальний стан платника аліментів, який не працює, хронічними хворобами не страждає та не являється інвалідом, інших аліментних зобов»язань не має, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог . Також відповідно до ст. 84 СК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років, оскільки вона не працює, в зв'язку із здійсненням догляду за дитиною та не має можливості утримувати себе та дитину. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставівикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

У листопаді 2014 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося в суд із заявою про поновлення строку для пред»явлення виконавчого документа до виконання. В заяві зазначено, що судовим наказом Октябрського районного суду м. Полтави від 19.11.2010 року по справі № 2-н-1921/10 стягнуто солідарно на користь заявника з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за послуги теплопостачання в розмірі 2293 грн. 68 коп. та 55, 50 грн. судових витрат. У встановлений законом строк «Полтаватеплоенерго» не мало змогли пред'явити судовий наказ до виконання, оскільки вказаний наказ було отримано лише 24.10.2014 року. Просив суд поновити пропущений строк для пред'явлення до виконання судового наказу № 2-н-1921/10 від 19.11.2010 року. В судове засідання сторони не з"явилися, про причини неявки не повідомляли. Відповідно до ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк пред»явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Як вбачається з матеріалів справи, судовий наказ набрав чинності 28.01.2011 року та був виданий заявнику 24.10.2014 року. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

У листопаді 2014р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 13288,77грн, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що у 2011р. за договором банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленому кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 10000грн., терміном до 2014р., під 0,0001% річних; умови повернення кредиту порушені та існуюча заборгованість відповідачем не погашена. У судовому засіданні представник позивача був відсутній, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, до суду не з'явився вдруге. За таких обставин суд за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 525,526,625,1054 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а також боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором позичальник зобов'язується повернути банку кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором, при цьому неможливість виконання грошових зобов'язань не звільняє боржника від відповідальності. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №006-14523-290911 від 29.09.2011р. ТОВ "КБ "Дельта" (правонаступник - ПАТ "Дельта Банк") надав відповідачу [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 10000грн., зі сплатою за користування 0,0001% річних, з кінцевим строком повернення кредиту 29.09.2014р., що підтверджується копією договору, що є у справі. За твердженнями банку умови повернення кредиту позичальником порушені, існує заборгованість, яка згідно розрахунку позивача на 08.09.2014р. становить 13288,77грн. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 08 вересня 2012 року він перебуває з відповідачкою у шлюбі. Вони є батьками малолітньої дочки Анни-Марії, [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, вони втратили почуття любові та поваги, мають різні погляди на сім'ю, на ведення спільного господарства. Крім того, він має іншу сім"ю, примирення між ними неможливе. У судове засідання позивач та його представник не зявилися. Представник позивача - [PERSON] до суду спрямувала заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, вдруге в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, від неї до суду не надходило клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутності, позов не оспорила. Судом, зі згоди представника позивача, відповідно до статті 224 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 08 вересня 2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Сторони є батьками [PERSON], [INFO] ( а.с. 7). Відповідно до частини першої статті \~24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті \~112 СК України). Враховуючи, що позивач не бажає зберігати з відповідачкою шлюбні відносини, а відповідачка будь-яких заперечень з приводу цього до суду не направила, хоча не була позбавлена такої можливості, суд вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 25.09.2014 року і разом проживали до квітня 2015 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. В судове засідання позивач не з"явилася, однак від неї надійшла заява згідно якої позовні вимоги просить задовольнити, термін на примирення просить не надавати, а справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання з'явився, проти позову не заперечив. Вислухавши пояснення відповідача по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного, розходження поглядів на сімейні відносини, не підтримують шлюбні стосунки з квітня 2015 року та мешкають окремо. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і не може бути збережена, в зв'язку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя. Крім того, судом було надано термін на примирення два місяця і за цей період відносини між сторонами не змінилися.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

\~\~\~\~ У листопаді 2015 року\~[PERSON] звернулася до суду з\~ заявою, в якій зазначила, що 30 квітня 2015 року померла її мати\~\~ - [PERSON], яка на підставі частини 3 статті 1268 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦК України) прийняла спадщину після смерті батька заявника - [PERSON], але свідоцтва про право на спадщину вона не отримувала. Після смерті останньої відкрилась спадщина і заявник, являючись спадкоємцем за законом, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак, на даний час вона не може оформити свої спадкові права у зв"язку з тим, що у свідоцтві про її народження вказано прізвище [PERSON] замість [PERSON]. У зв"язку з цим заявник\~\~ просить суд\~ ухвалити рішення, яким встановити, той факт, що [PERSON] є її рідною матір"ю. \~В судове засідання заявник та\~\~ заінтересована особа,\~ які були належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, не з»явилися,\~ заявивши клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. При цьому, заявник свою заяву підтримала. Суд,\~\~ дослідивши матеріали справи\~ вважає, що заява\~ [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд\~ вправі встановити факт\~ родинних відносин між фізичними особами, якщо такий факт має юридичне значення. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження заявника її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Записами в будинкові книзі на домоволодіння розташованого по другому провулку Баранівському,6 в смт. Мар"янівка Баранівського району Житомирської області підтверджується та обставина, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] При цьому відмінність у прізвищах заявника та її батьків зумовлена фонетичними особливостями, характерними при перекладі прізвища (зміною голосних звуків у першому складі). Наведені вище обставини на переконання суду свідчать про обґрунтованість доводів заявника, щодо наявності родинних відносин між нею та [PERSON] Факт, про встановлення якого просить [PERSON], має для неї юридичне значення, оскільки вказаний факт пов"язаний з реалізацією спадкових прав заявника. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

У листопаді 2015 року до суду Жовтневого району міста Харкова звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] та просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ними. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб з відповідачем зареєстровано 22 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №2423. Від цього шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбно-сімейні стосунки припинені з травня 2015 року, з того часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Дійшли взаємної згоди, що після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати із матір'ю. Спір про майно відсутній. Родина існує формально, тому вона звернулася до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання з'явилася, однак надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позов задовольнити. Відповідач у судове засідання з'явився, однак надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечує, просить задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 22 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №2423, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від цього шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Шлюбно-сімейні стосунки припинені з травня 2015 року , проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Дійшли взаємної згоди, що після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати із матір'ю. Спір про майно відсутній. Сторони вважають, що сім"я розпалася та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, пояснення позивача та згода на це відповідача свідчать про те, що вони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не мають намір відновлювати сім'ю, згоди щодо усіх питань, пов'язаних з розірванням шлюбу, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернулася до суду з позовом де зазначає, що навчається на третьому курсі у Харківському національному університеті імені [PERSON] Термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року. Батько - [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, у звязку з навчанням, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, якою просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просив справу розглядати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. \~ \~ \~ \~ \~ Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочки, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання Як встановлено у судовому засіданні позивач навчається на третьому курсі у Харківському національному університеті імені [PERSON] Термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року. (а.с.7-8). Відповідач є батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ №311797. (а.с.5) У судовому засіданні встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, у звяхку з навчанням не надавав. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання позивача суд враховує те, що на утриманні у відповідача перебуває неповнолітня дитина, матеріальний стан та стан здоров"я як дитини так і відповідача, вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини, у звязку з навчанням, у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходів. Оскільки при зверненні до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп., у відповідності зі ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави з відповідача. На підставі вищевикладеного, ст.ст.182, 198-201 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

У листопаді 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], у якому просило стягнути з останньої на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 110/2746ВPL2 від 07.12.2011 року в розмірі 20 722,22 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1218,00 грн. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.12.2011 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №110/2746ВPL2, згідно умов якого остання отримала кредит у сумі 16 368,00 грн., строком на 24 місяці - з 07.12.2011 року до 07.12.2013 року (включно), зі сплатою щомісячно процентної ставки за користування кредитом в розмірі 33,0% річних та 540,00 грн. за обслуговування кредиту. Відповідач свої зобов'язання за Договором порушує, вимоги банку щодо погашення простроченої заборгованості ігнорує. 22.05.2013 року між ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги (факторингу) № 20130522, відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло право вимоги до боржника. Станом на 20.10.2015р. прострочена сума заборгованості становить в розмірі 20 722,22 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та позов просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечення не надав та не просив розглядати справу у його відсутність. Суд,

Outcome: approved