Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно дитини сторін [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на його утримання у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу). Позов обгрунтований тим, що сторони, які є батьками даної дитини, перебували у зареєстрованому шлюбі, відповідач без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо свого сина-не бере участі у його вихованні та матеріальному утриманню, не цікавиться рівнем здібностей та розвитку з серпня 2010 року. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 27 січня 2020 року за результатами підготовчого засідання справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов за вищевикладених обставин, пояснивши, що відповідач свого сина взагалі не знає, останній раз відповідач бачив сина у 2010 році, із сином не спілкується, матеріальну допомогу не надає. Просить стягнути судовий збір та 5000 грн. витрат на правничу допомогу. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Дана позиція підтримана в судовому засіданні представником позивача адвокатом Середа Д.А.. Представник органу опіки та піклування Ніжинської міської ради Єрофєєва Л.Г. в судовому засіданні вважала за необхідне позов задовольнити. [PERSON] , [INFO] , в судовому засіданні в присутності педагога [PERSON] пояснив, що не знає відповідача [PERSON] , як батька. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений згідно ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення інформації про виклик на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин і не подав відзиву. Інформація про розгляд справи розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Позивач в судовому засіданні не заперечує проти ухвалення заочного рішення. За таких обставин наявні підстави в порядку ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку засобом захисту прав дитини, і з іншого, заходом впливу на батьків, які не виконують свої батьківські обов`язки щодо дитини, а тому є крайнім заходом впливу на цих осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони, які перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний за рішенням Краматорського міського суду Донецької області 24 листопада 2010 року, є батьками [PERSON] , [INFO] , який проживає та перебуває на утриманні позивача [PERSON] (до одруження [INFO] [PERSON] , яка проживає та зареєстрована в м.Ніжині Чернігівської області. Згідно копій сторінок паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання в [ADDRESS] , яке згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275 віднесене до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція. Орган опіки та піклування Ніжинської міської ради згідно висновку від 28 листопада 2019 року вважає за доцільне позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо його сина [PERSON] з підстав ухилення від участі в утриманні та вихованні дитини. Статтею 171 СК України визначено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. В судовому засіданні [PERSON] , який станом на час розгляду справи досяг 10-річного віку, в присутності педагога пояснив, що не знає відповідача [PERSON] , як батька. За таких обставин [PERSON] має батька-відповідача [PERSON] , який без поважних причин не виконує свої батьківські обов"язки по його утриманню та вихованню. Також судом враховується, що під час розгляду справи поведінка відповідача не змінилася, він своїми діями не засвідчив те, що не втратив інтерес до дитини та бажає утримувати і виховувати його, також останній не надав суду у встановленому порядку відзиву на позов чи заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Зазначені фактори в сукупності розцінюються судом як ухилення відповідача від виховання своєї дитини, оскільки відповідач свідомо, без поважних причин нехтує своїми батьківськими обов"язками, що є підставою для задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України. Підстави на підтвердження необхідності зміни ставлення відповідача до виховання дитини в судовому засіданні не встановлені. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 ст.182 СК України встановлює, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України встановлено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не здійснює матеріального утримання свого сина [PERSON] , при цьому батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття відповідно до ст.180 СК України, останнім не подані докази щодо неможливості утримання дитини. Позивачем заявлений позов про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у частці від заробітку (доходу) відповідача. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлений у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком від 06 років до 18 років з 1 січня 2020 року - 2218 грн., з 1 липня - 2318 грн., з 1 грудня - 2395 грн.. Як зазначено вище мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, вказаний прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини, а не достатні для повноцінного її розвитку. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини відповідно до ст.182 СК України, і вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) відповідача. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів, що є підставою в порядку ст.141 ЦПК України для стягнення із відповідача 768 грн. 40 коп судового збору в дохід держави за вимогу про стягнення аліментів, та на користь позивача [PERSON] 768 грн. 40 коп судового збору за вимогу про позбавлення батьківських прав. При вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу судом враховується наступне. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з п.п.1, 2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Представником позивача адвокатом Середа Д.А. подано суду ордер від 08 грудня 2019 року, розрахунок наданої правничої допомоги від 11 березня 2020 року на 8000 грн., квитанцію до прибуткового кассового ордера №303/19 на 5000 грн., платник [PERSON] .. Суд вважає співмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, із врахуванням проведенння двох судових засідань, витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн., які підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved