Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

\~\~\~\~ У грудні-місяці 2020 року надійшла позовна заява від [PERSON] до Мирненської селищної ради Каланчацького району\~Херсонської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позивач та представник позивача [PERSON] в обґрунтування позовних вимог вказують, що 05 квітня 1990 року позивач уклала шлюб з [PERSON] . Вони з чоловіком не мали спільного майна, а тому знімали житло в тимчасове користування. Влітку 1998 року її чоловік [PERSON] повідомив про те, що він спілкувався з [PERSON] , який йому повідомив, що в серпні-місяці 1994 року померла його дружина [PERSON] і з того часу він живе сам. Дітей та рідні у [PERSON] та [PERSON] не має. Станом на 1998 рік [PERSON] був людиною похилого віку, йому на той час було 77 років і йому було важко себе доглядати, а також важко утримувати квартиру. А тому [PERSON] запропонував [PERSON] з сім"єю жити у нього в квартирі та доглядати за ним. Оскільки власного жила у них не було, вони погодились з даною пропозицією [PERSON] . Право власності на квартиру [ADDRESS] належить покійним [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого Каланчацьким комбінатом хлібопродуктів Херсонської області від 17 листопада 1993 року. В травні-місяці 2000 року помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . З того часу ніхто в спадщину на квартиру не намагався вступити, а тому [PERSON] з чоловіком відкрито користувались даною квартирою. В 2008 році вони газифікували квартиру, про що свідчить проектна документація на газифікацію квартири [ADDRESS] . Також було укладено договір на електропостачання квартири.ж Позивч з чоловіком сплачували за спожиту електроенергію про що свідчить довідка, видана Каланчацьким відділенням РЕС. В травні 2015 року помер [PERSON] - чоловік позивачки. 06.09.2018 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на " [PERSON] ". З 1998 року позивач [PERSON] проживає у квартирі, що посвідчується довідкою за вих. №375 від 07.12.2020 року, виданою відповідачем у справі Мирненської селищною радою, безперервно, відкрито і добросовісно користується нею, оплачує усі комунальні платежі за електроенергію, водопостачання, газопостачання, несе інші витрати для забезпечення нормального існування та схоронності вказаної квартири. Володіє вказаною квартирою відкрито, ніяких дій для приховування цього факту не здійснювала, усі сусіди та знайомі обізнанні про факт проживання позивача [PERSON] у вказаній квартирі. \~ \~ \~Володіння без\~правової підстави\~це фактичне\~володіння,\~яке не\~спирається на\~будь-яку\~законну підставу\~володіння чужим\~майном,\~а тому\~ представник\~позивача [PERSON] \~просить \~визнати за [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] право власності на житлову квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] за набувальною давністю. Ухвалою судді від 11.12.2020 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15.02.2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Позивач та представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задоволити повністю. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до\~ст.\~128\~ЦПК України в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, заявлених позивачем та просить справу розглядати без його участі. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З наявних у справі документів встановлено, що з1998 року [PERSON] володіє та користується квартирою [ADDRESS] , яка належить покійним [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого Каланчацьким комбінатом хлібопродуктів Херсонської області від 17 листопада 1993 року. Факт, що позивач [PERSON] проживає у вищевказаній квартирі посвідчується довідкою за вих.№375 від 07.12.2020 року виданою відповідачем у справі- Мирненської селищною радою. Позивач та її родина безперервно, відкрито і добросовісно користується квартирою, оплачує усі комунальні платежі за електроенергію, водопостачання, газопостачання, несе інші витрати для забезпечення нормального існування та схоронності вказаної квартири. Володіє вказаною квартирою відкрито, ніяких дій для приховування цього факту не здійснювала. Допитані в судовому засіданні в якості свідків: [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони є сусідами [PERSON] , яка проживає в квартирі [ADDRESS] та добросовісно користується нею, оплачує усі комунальні платежі за електроенергію, водопостачання, газопостачання, несе інші витрати для забезпечення нормального існування та схоронності вказаної квартири. В даній квартирі разом з ними з 1998 року по 2000 рік проживав [PERSON] зі своєю співмешканкою, а згодом дані люди померли, оскільки були вже людьми похилого віку. Дітей у [PERSON] не було і ніхто з родичів йому за життя не писав листів, бо [PERSON] був одинокий. \~ \~ Відповідно до ст. ст.\~13,\~14,\~41 Конституції України\~закріплені основні правові принципи регулювання відносин власності, головним з яких є принцип рівного визнання й захисту рівним чином усіх форм власності. Відповідно до ч. 1\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Частиною 4 вказаної статті визначено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 7 лютого 2014 року\~"Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав\~при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю", суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається. Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Відповідно до ч. 2\~ст. 328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи положення статей\~335\~і\~344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Так, з 1998 року пройшло більше 20 років, коли позивач добросовісно, відкрито, безперервно володіє майном. Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 20 років продовжує відкрито, безперервно користуватися квартирою [ADDRESS] , відповідачем по справі спростувань вказаних обставин та вимог про повернення цього нерухомого майна не заявлено, тому суд вважає що позовні вимоги є обгрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому існують підстави для визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved