Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до територіальної громади смт Мала Дівиця, Прилуцького району Чернігівської області в особі Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що є вона є єдиною спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно, в тому числі й на житловий будинок з господарсько-побутовими приміщеннями, за адресою: [ADDRESS] , який він прийняв у спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не оформила свої спадкових прав після смерті своєї рідної баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Проте, при зверненні до приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Бич В.М. по питанню прийняття спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дане спадкове майно, оскільки в свідоцтві №171 про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Малодівицької селищної ради 24 березня 1962 року прізвище та ім`я власника житлового будинку ( [PERSON] ) не співпадає з свідоцтвом про смерть [PERSON] , та враховуючи, що неможливо встановити родинні відносини спадкодавця з власником будинку, оскільки відсутня будь-яка інформація чи документи стосовно родинних відносин [PERSON] з [PERSON] , тому і рекомендовано звернутися до суду із заявою про визнання права власності в порядку спадкування на зазначений житловий будинок. Оскільки, будучи єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , позивач не має можливості успадкувати спірний житловий будинок, нею і подано до суду позов про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та її дочкою [PERSON] , встановлення факту належності [PERSON] свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконкомом Малодівицькою селищною радою 24 березня 1962 року та права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте згідно її письмової заяви та заяви її представника адвоката Джури С.П., просили розгляд справи проводити без їх участі. Заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, проте згідно письмової заяви просив розгляд справи проводити без його участі. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до копії Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 09 липня 2019 року, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . Місце проживання: [ADDRESS] (а.с. 32 ). Як вбачається з довідки Державного архіву Чернігівської області від 15 грудня 2014 року за №Ч-1949, в метричних книгах Миколаївської церкви м.Вейсбахівка Прилуцького повіту Полтавської губернії (нині с.Білорічиця Прилуцького району Чернігівської області) за 1915 -1916 роки та у книгах реєстрації поновлених актів про народження по Прилуцькому району Чернігівської області за 1936 рік актового запису про народження [PERSON] , не має. Метрична книга Миколаївської церкви м.Вейсбахівка за 1914 рік на зберігання до архіву не надходили й про її місцезнаходження архів відомостей не має (а.с.35). У відповідності до довідки Малодівицької селищної ради від 11 липня 2019 року за №798, [PERSON] , [INFO] яка померла [INFO] дійсно була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , з 23 червня 1958 року по день смерті. На день її смерті разом з нею була зареєстрована та проживала мати [PERSON] , [INFO] (а.с.33). [INFO] [PERSON] померла, про що видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 17 січня 1972 року. Місце смерті смт Мала Дівиця, Прилуцького району Чернігівської області (а.с.19,21). Крім того, судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження (а.с.25). 21 березня 1956 року [PERSON] та [PERSON] одружилися, що підтверджується копією Свідоцтва про одруження від 21 березня 1956 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.26). [INFO] у подружжя [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом на народження (а.с.16). Згідно довідки Малодівицької селищної ради від 11 серпня 2014 року за №766, [PERSON] помер [INFO] (а.с.31). [INFO] померла [PERSON] , про що видано відповідне Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 16 серпня 2001 року. Місце смерті смт Мала Дівиця, Прилуцького району Чернігівської області (а.с.27,28). Їх син [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть від 13 серпня 2013 року серії [NUMBER] (а.с.15). При цьому, судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № [NUMBER] від 24 березня 1962 року, [PERSON] [PERSON] належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). Згідно довідки Комунального підприємства «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 07 листопада 2014 року за №1894, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , станом на 31 грудня 2012 року зареєстровано за [PERSON] на підставі Свідоцтва №171 про право особистої власності на домоволодіння від 24 березня 1962 року, видане виконавчим комітетом Малодівицької селищної ради. Зміна адреси з [ADDRESS] на підставі рішення №15,16 сесії 23 скликання Малодівицької селищної ради від 08 серпня 1968 року, 29 травня 2001 року (а.с.23). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26 вересня 2019 року, право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано. Як вбачається з довідок Малодівицької селищної ради від 11 липня 2019 року за №798, від 29 липня 2014 року за №718 та копії будинкової книги для прописки громадян, які проживають в будинку за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , з 23 червня 1958 року по день смерті. На день її смерті разом з нею були зареєстровані та проживали: онука [PERSON] , [INFO], чоловік онуки [PERSON] , [INFO] та правнук [PERSON] , [INFO] (а.с.20, 30, 39-41). Крім того, судом встановлено, згідно довідки Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 28 серпня 2019 року за №4643/01-17, довідки Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 27 серпня 2019 року за №1301/01-16 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27 серпня 2019 року, спадкова справа після смерті [PERSON] , не заводилася. Відповідно до довідки Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 28 серпня 2019 року за №4644/01-17, довідки Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 27 серпня 2019 року за №1300/01-16 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27 серпня 2019 року, спадкова справа після смерті [PERSON] , не заводилася. Згідно довідки Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 27 серпня 2019 року за №1302/01-16 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27 серпня 2019 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] року заведено спадкову справу №88/2013 від 25 грудня 2013 року приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Бич В.М. При цьому, судом встановлено, що [PERSON] , постановою від 18 листопада 2014 року, приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Бич В.М. відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Як вбачається з копії постанови, [INFO] помер [PERSON] , який був зареєстрований та проживав постійно до дня смерті в [ADDRESS] . Спадкодавцем було оформлено заповіт, посвідчений секретарем виконкому Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області 16 серпня 2005 року за реєстром №147, за яким [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] . 25 грудня 2013 року заведена спадкова справа №88-2013 за заявою [PERSON] . Інших спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК України, у тому числі тих, хто має право на обов`язкову частку незалежно від змісту заповіту згідно ст.1241 ЦК України, у спадкодавця не має. Оскільки, в свідоцтві №171 про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Малодівицької селищної ради 24 березня 1962 року прізвище та ім`я власника житлового будинку ( [PERSON] ) не співпадає з свідоцтвом про смерть [PERSON] , та враховуючи, що неможливо встановити родинні відносини спадкодавця з власником будинку, оскільки відсутня будь-яка інформація чи документи стосовно родинних відносин [PERSON] , [INFO] з [PERSON] , [INFO], тому рекомендовано [PERSON] звернутися до суду із заявою про визнання права власності в порядку спадкування на зазначений житловий будинок (а.с.18). У відповідності до п.п.4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, даний ЦК застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Крім того, виходячи зі змісту ст. 5 ЦК України до правовідносин застосовується те законодавство, яке діяло на час їх виникнення. Зважаючи на те, що смерть спадкодавці відбулась у 1972 році, суд вважає за необхідне керуватись матеріальними нормами ЦК 1963 року, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин. Так, ст. 524 ЦК 1963 року, визначає можливість спадкоємства за законом і за заповітом, та вказує, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини, відповідно до ст. 525 ЦК 1963 року визнається день смерті спадкодавця, а місцем згідно ст. 526 ЦК 1963 року - останнє постійне місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 548 ЦК 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому, відповідно до постанови Пленума Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Крім того, ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зокрема, згідно п.1,6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За таких обставин, оскільки судом достовірно встановлено родинні відносини між [PERSON] , яка померла [INFO] та її дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності; та враховуючи, що [PERSON] за життя була зареєстрована та фактично проживала до дня смерті в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , і була власником даного домоволодіння, проте в Свідоцтві про право особистої власності на дане домоволодіння №171 від 24 березня 1962 року вона вказана як « [PERSON] », що не співпадає з даними про її смерть у відповідному свідоцтві, проте така невідповідність у зазначенні її прізвища, ім`я та по батькові пов`язана скоріш за все з перекладами з російської на українську мови, та враховуючи, що на даний час позивач позбавлена можливості виправити допущені помилки, суд, приходить до висновку, що позов про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню. Крім того, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що оскільки [PERSON] дійсно є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки своєчасно подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, від спадщини не відмовлялась, при цьому інших спадкоємців за законом і заповітом не виявлено, але не має можливості отримати Свідоцтво про право власності на спадкове майно, після смерті [PERSON] , оскільки він за життя прийняв у спадщину спірний будинок, але не оформив своїх спадкових прав після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не оформила свої спадкових прав після смерті своєї рідної баби [PERSON] , яка померла [INFO] , тому позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved