Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із згаданим позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з АТ «ПУМБ» на його користь грошові кошти, як безпідставно набуті, у сумі 19\~861 грн 63 коп. Окрім цього, стягнути судові витрати у сумі 4\~340 грн, які складаються із судового збору у сумі 840 грн 80 коп. та витрати за правову (правничу) допомогу у сумі 3\~500 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. від 10.11.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» грошові кошти у сумі 19\~861 грн 63 коп. Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 14.05.2020 по справі №534/1496/18 виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. від 10.11.2017 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» грошових коштів у сумі 19\~861 грн 63 коп. визнано таким, що не підлягає виконанню. У добровільному порядку АТ «ПУМБ» грошові кошти не повернуло, у зв`язку із чим позивач звертається з відповідною вимогою до суду. У судове засідання позивач, представник позивача не з`явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Під представника позивач до суду надійшла заява в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у їх відсутність в заочному порядку. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день час і місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов до суду не направляв. Зі згоди позивача, у відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, на підставі доказів, наданих позивачем. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексу. У силу вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Судом встановлено що 10.11.2017 приватним нотаріусом Хара Н.С. Київського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис від 10.11.2017 та зареєстровано в реєстрі за №2649 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» грошових коштів у сумі 23 575 грн 59 коп. Виконавчий напис від 10.11.2017 за №2649 пред`явлено до виконання. Згідно автоматизованої системи виконавчого провадження виконавчий напис вчинений 10.11.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. та зареєстрований в реєстрі за №2649 прийнято до виконання та приватним виконавцем виконавчому округу Полтавської області Гречин Н.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55967771. 18.04.2018 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника та направлено до ПрАТ «Полтавський ГЗК». Згідно наданої ПрАТ «Полтавський ГЗК» довідки від 18.05.2020 №160/24 убачається, що з [PERSON] утримано з заробітної плати на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за ВП №55967771 у сумі 21\~943 грн 78 коп (а.с. 9). 14.05.2020 Комсомольським міським судом Полтавської області винесено заочне рішення у цивільній справі №534/1496/18, згідно якого виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. від 10.11.2017 та зареєстрований в реєстрі за №2649 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» грошових коштів у сумі 23 575 грн 59 коп. визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с.14). 05.10.2020 приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.8-10). З відповіді наданої приватним виконавцем Гречин Н.В. від 06.10.2020 №7101 убачається, що розмір стягнутих з [PERSON] коштів по виконавчому провадженню №55967771 розподілені у відповідності до вимог ст. 45 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: 19\~861 грн 63 коп. в рахунок погашення заборгованості на користь стягувача; 1\~986 грн 15 коп. основна винагорода приватного виконавця; 96 грн - витрати виконавчого провадження (а.с.11). 24.12.2018 ПАТ «ПУМБ» змінило найменування на АТ «ПУМБ» про що зазначено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с.15). 19.08.2020 [PERSON] звернувся до АТ «ПУМБ» з письмовою заявою про повернення стягненого за вказаним виконавчим написом нотаріуса, який визнано таким, що не підлягає виконанню. Відповідь на вказану заяву не отримав та безпідставно набуті кошти стягнені виконавчим написом нотаріуса не повернені. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього Аналогічні висновки зазначені в постанові Верховного суду від 06.03.2019 по справі №910/1531/13. Отже, оскільки рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області визнано виконавчий напис від 10.11.2017 №2649 таким, що не підлягає виконанню, правові підстави набуття АТ «ПУМБ» грошових коштів у сумі 19\~861 грн 63 коп. на виконання виконавчого напису відсутні, у зв`язку із чим до спірних правовідносин підлягає застосування ст. 1212 ЦК України. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе стягнути з АТ «Перший Український міжнародний банк» на користь [PERSON] безпідставно стягнутих з [PERSON] за виконавчим написом від 10.11.2017 за №2649, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., грошових коштів у сумі 19 861 грн 63 коп. Вирішуючи позов в частині вимог позивача про стягнення з АТ «ПУМБ» судових витрат у сумі 4\~340 грн, що складаються: із судового збору у сумі 840 грн 80 коп. та витрат за правову (правничу) допомогу у сумі 3\~500 грн, суд вважає вимоги позивача таким, що підлягають до частково задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копії витягу з договору від 16.10.2018 № 1601 про надання правової (правничої) допомоги. Відповідно до звіту про виконання договору про надання правової (правничої) допомоги від 16.10.2018 № 1601 року складаються з: правової консультації, складання та направлення адвокатського запиту, складання заяв (проект позовної заяви про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, складання інших процесуальних документів, представництво в суді. Загальна сума витрат на правничу допомогу становить 3 500 грн. Сторони підтвердили оплату судових витрат зазначених у звіті від 13.10.2020 шляхом його підписання обома сторонами, що випливає з умов підписання даного звіту. За умовами якого, адвокат підтверджує повну оплату Клієнтом послуг з надання правової (правничої) допомоги в сумі 3\~500 грн до підписання цього звіту. Суд наголошує що у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Саме такий висновок випливає з правової позиції ВС/КГС у справі №922/1163/18 від 06.03.2019 р. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). Вищевказане в повній мірі відповідає правовій позиції ВС/КГС викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 р. у справі №922/15944/17. Суд зазначає, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Суд вважає, що даний спір не потребував значного витрачання часу для підготовки правової позиції, складання відповідних процесуальних документів та інших заяв по суті справи, так як щодо вирішення цього спору судова практика є усталеною. Враховуючи викладене, а також те, що заявлені позивачем витрати у сумі 3 500 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи та беручи до уваги розумності судових витрат, що відповідатиме критеріям розумності та буде співрозмірним з фактично виконаною робото, суд вбачає підстави для зменшення розміру витрат та їх відшкодування позивачу та такими що підлягають до стягнення у сумі 1\~750 грн. В іншій частині судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити. За змістом ст.141 ЦПК України \~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ З урахуванням задоволення позовних вимог з відповідача АТ «ПУМБ» слід стягнути також понесені судові витрати на сплату судового збору згідно доданої до матеріалів справи квитанції від 16.10.2020 № NOMK53612M у сумі 840 грн 80 коп.

Outcome: approved