overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що шлюб було зареєстровано Новодорогинською сільською радою Народицького району Житомирської області 30 квітня 1972 року, однак, відносини в сім'ї не склались, збереження сім'ї вважає неможливим. Сторони в судове засідання не з'явились, але телефонограмами повідомили, що просять справу розглянути без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 30 квітня 1972 року (а.с.2). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відносини між сторонами не склались, в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, а отже, подальше збереження сім`ї суперечило б інтересам сторін. Питання про поділ майна подружжям не ставиться. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, позов підлягає задоволенню. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України „Про судовий збір".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що шлюб було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овруцького районного управління юстиції у Житомирській області 24.06.2014 року, однак, відносини в сім'ї не склались, збереження сім'ї вважає неможливим. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали до суду заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі; позивач позовні вимоги підтримав, а відповідач позовні вимоги визнала повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач з 24.06.2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, під час якого народилась дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 24.06.2014 року (а.с. 2) та копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 25.11.2014 року (а.с.3). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Питання про поділ майна та визначення місця проживання дитини подружжям не ставиться. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін, дитини, а тому, позов підлягає задоволенню. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір", а тому, в порядку ст.88 ЦПК України судовий збір в сумі 551,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить розірвати шлюб з відповідачкою, мотивуючи тим, що відносини в них склалися погано з 2009 року, а особливо загострилися в останній рік. Вони є людьми різного віросповідання, а саме: він - православний, а відповідачка - католичка. В зв»язку з цим у них тривалий час виникали різного роду непорозуміння, сварки, спори. У їхній сім"ї назавжди втрачені почуття взаєморозуміння, поваги та любові. Дитину - [PERSON], [INFO] позивач просить залишити на проживання з ним. В судове засідання позивач не з'явився, але в позовній заяві просить справу слухати у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Щодо задоволення позову не заперечує. Погоджується, щоб донька проживала з батьком. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб 26.12.1997 року (актовий запис №144). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися. Тобто, фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим. Частиною 3 статті 160 СК України визначено, що якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Дитина сторін - [PERSON], [INFO] досягла п'ятнадцятирічного віку, що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.05.1998 року. Вона бажає проживати з батьком, про що свідчать зміст позовної заяви та зміст заяви про визнання позову, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову в цій частині. Судовий збір позивач сплатив в сумі 243 грн. 60 коп., який відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на його користь.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що шлюб було зареєстровано виконавчим комітетом Болотницької сільської ради Народицького району Житомирської області 19 вересня 2014 року, однак, відносини в сім'ї не склались, сімейні стосунки не підтримуються, збереження сім'ї вважає неможливим. Розгляд даної цивільної справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, до початку судового засідання відповідач надала заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19 вересня 2014 року. Згідно частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відносини між сторонами не склалися, в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, подружжя спільно не проживає та не підтримує подружні стосунки з червня 2018 року,шлюб носить формальний характер, а отже подальше збереження сім`ї суперечило б інтересам сторін. Питання про поділ майна подружжям не ставиться. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін, дитини, а тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини 2 статті 5 Закону України „Про судовий збір".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача [PERSON] 1 495,15 грн., 3% річних у розмірі 62,30 грн., інфляційні витрати у розмірі 732,62 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що споживач порушив „Правила користування електричною енергією для населення" затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. самовільного споживання електричної енергії. Представник позивача - Жук В.О.(діє на підставі довіреності) до суду з'явився просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі . Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд,у зв'язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу за його відсутності,згідно ч.4 ст169 ЦПК України,у порядку ст..ст.224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб,які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.02.2014 року уповноваженими представниками ПАТ «Одесаобленерго»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача [PERSON] 3 103,20 грн., 3% річних у розмірі 113,76 грн., інфляційні витрати у розмірі 1 387,13 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що споживач порушив „Правила користування електричною енергією для населення" затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. самовільного споживання електричної енергії. Представник позивача - Жук В.О.(діє на підставі довіреності) до суду з'явився просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі . Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд,у зв'язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу за його відсутності,згідно ч.4 ст169 ЦПК України,у порядку ст..ст.224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб,які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.06.2014 року уповноваженими представниками ПАТ «Одесаобленерго»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача [PERSON] 3 817,14 грн., 3% річних у розмірі 149,34 грн., інфляційні витрати у розмірі 1 778,79 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що споживач порушив „Правила користування електричною енергією для населення" затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. самовільного споживання електричної енергії. Представник позивача - Жук В.О.(діє на підставі довіреності) до суду з'явився просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі . Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд,у зв'язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу за його відсутності,згідно ч.4 ст169 ЦПК України,у порядку ст..ст.224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб,які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.03.2014 року уповноваженими представниками ПАТ «Одесаобленерго»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 12 частини її заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку й до досягнення дітьми повноліття, мотивуючи тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Сторони в судове засідання не з'явились, позивач надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, відповідач будучи належним повідомлена про час та місце судового розгляду, про причину неявки суд не повідомила. Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач мають дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 22.11.2006 року, серії [NUMBER] від 22.11.2006 року, серії [NUMBER] від 12.01.2005 року. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач ухиляється від вказаного обов'язку, матеріальної допомоги на утримання дитину не надає. Статтями 182, 183 СК України визначено, що суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині, визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги, те що відповідач не надала суду доказів про те, що обмежена у можливості надавати дітям матеріальну допомогу, має будь-які обмеження по працевлаштуванню, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити й стягувати ліменти на утримання дітей в розмірі 12 частини її заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір", в порядку ст.88 ЦПК України судовий збір в сумі 243,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що 13.07.2010р. він за розпискою передав відповідачу у власність останнього 3 500 долларів США грн., відповідно до розписки від 13.07.2010 р. відповідач зобов'язався повертати зазначену суму по 500 дол. США до 20 числа кожного місяця та сплатити 50 грн. за кожен день прострочуи. Борг в обумовлений строк відповідач не повернув. На його неодноразові звернення відносно повернення боргу відповідач ухилявся від виконання свої обов'язків, тому просить стягнути з відповідача на його користь борг за розпискою від 13.07.2010 р. в сумі 90 240,00 грн., а також понесені судові витрати. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився про час розгляду справи повідомлявся належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом при розгляді справи встановлено, що 13.07.2010 р. позивач [PERSON] передав відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 3 500,00 дол. США, а відповідач зобов'язався повертати позику кожного місяця до 20 числа в сумі 500,00 долю. США, в випадку прострочення сплачувати 50,00 грн. за кожен день прострочки, що підтверджується розпискою /а.с. 6/. На даний час борг не повернутий. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцю позику в даному випадку грошові кошти у такій самій кількості, що були передані йому позичкодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов"язання, тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що згідно укладеного з банком депозитного договору їй несвоєчасно повернуто грошові кошти, тому вважає, що має право на їх повернення, а також одержання відсотків за депозитом по день фактичного повернення грошових коштів. Сторони до суду не з'явились, повідомлені належним чином. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, встановив наступне: 23.10.2014 р. між позивачем та АТ "Банк "Фінанси та Кредит" було укладено депозитний договір банківського вкладу "Пенсійний" № 331832/216495/3-14 (а.с.4), позивачем в рамках вказаного договору внесено депозитні кошти в сумі 17 000 грн. 24.04.2015 р. [PERSON] було подано заяву про повернення коштів. Станом на дату розгляду справи депозит та нараховані відсотки позивачу не повернуто. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених. договором. Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. В силу ч.1 ст.10 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню сума депозиту в розмірі 17000 грн. Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На спростування розміру боргу відповідачем не надано жодних допустимих доказів. При вирішенні позову суд виходить з меж позовних вимог та права позивача самостійно визначати предмет судового розгляду. Отже, порушені права позивача підлягають захисту, а позовні вимоги - задоволенню. На виконання вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.08.2007 року між публічним акціонерним товариством Дельта Банк, яке є право-наступником ТОВ Комерційний Банк [PERSON], і [PERSON] було укладено кредитний договір №002-18032-220807, відповідно до якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок, надавши йому платіжну картку, та здійснює обслуговування на умовах, передбачених цим договором. Кредит надається шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, ліміт якої розраховується банком самостійно і відповідно до п. 2.1 цього договору моментом надання кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Також позивач мотивує позов тим, що станом на 20.12.2013 року відповідач порушив умови кредитного договору і за ним мається заборгованість на загальну суму 4224.78 грн., , тому просить стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості за цим кредитним договором, а також сплачений ним судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. Позивач в судове засідання не зявився, надавши заяву, у якій Публічне акціонерне товариство [PERSON] позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу без участі його представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, хоча належним чином повідомлялась про час і місце судового розгляду справи Вивчивши матеріали справи,, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Так, з кредитного договору № 002-18032-220807 від 21.08. 2007 року вбачається, що в цей день між ПАТ [PERSON] [PERSON] було укладено договір, за яким банком було відкрито відповідачу невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 30000 грн., встановлено ліміт 3000 грн. та відкрито картковий рахунок №26257901079574 Відповідно до наявних в справі документів за цим договором [PERSON]отримувкала в кредит гроші, які своєчасно не повертала та відповідно до поданого розрахунку станом на 20.12 2013 року її заборгованість за цим договором становить 4224,78 грн., з яких: тіло кредиту 1989,80 грн., заборгованість за відсотками 885.35, заборгованість за комісіями 1349,63 грн. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредити та сплатитипроценти. Зважаючи на те, що ПАТ [PERSON] зобовязання виконав, а [PERSON]. в повному обсязі кредит не повернула, то з неї необхідно стягнути 4224,78 грн. заборгованості по кредитному договору. Також відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути на користь ПАТ [PERSON] судові витрати, а саме, 243 грн.60 коп по оплаті судового збору На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1046, 1054 ЦК України та

Outcome: approved