overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 08 грудня 2012 року у відділі ДРАЦС Березанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис №134. Від подружнього життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач проживає разом з дитиною, а відповідач не надає їй допомоги в утриманні дитини, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом Просить стягнути з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER] жителя [INFO], аліменти на користь [PERSON], [INFO] жительки с. Коржі Баришівського району Київської області вул. Грушевського б.61, на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з дня подачі до суду позовної заяви. Позивач та її представник в судове засідання не зявилась надавши суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, заявлений позов підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнав в повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 08 грудня 2012 року у відділі ДРАЦС Березанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис №134. Від подружнього життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. В даний час між сторонами справи сімейні стосунки не збереглись, та позивачка не має належних коштів для повноцінного забезпечення дитини. Відповідач визнав позов в повному обсязі та не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дітей. Законом України від 17.05.2017 року , «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» було внесені зміни до ст.182 СК України та встановлено, що «Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Таким чином суд вважає, що позов необхідно задоволити з урахуванням вимог даного закону. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При вирішенні питання про розмір стягнень суд враховує, майновий стан сторін, стан здоровя як дитини так і відповідача. Встановлене судом підтверджується: - Копією свідоцтва про народження дитини; - Довідками; Іншими матеріалами справи. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Нормою ч. 3 ст.88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 29 вересня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 439. Від подружнього життя сторони мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач проживає разом з дитиною, а відповідач не надає їй допомоги в утриманні дитини, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання спільної дочки, [PERSON], [INFO], до повноліття дитини, щомісячно в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менш 50 % від мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні, заявлений позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, проте зазначив, що дитині він допомагає, разом з тим відповідач погодився сплачувати аліменти в розмірі зазначеному позивачем. Перевіривши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 29 вересня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 439. Від подружнього життя сторони мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач проживає разом з дитиною, а відповідач не заперечує проти стягнення аліментів. Сторони проживають окремо з серпня 2015 року, спільного господарства не ведуть. Законом України від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» було внесені зміни до ст.182 СК України та встановлено, що «Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Таким чином суд вважає, що позов необхідно задоволити з урахуванням вимог даного закону. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При вирішенні питання про розмір стягнень суд враховує, майновий стан сторін, стан здоровя як дитини так і відповідача. Встановлене судом підтверджується: - Копією свідоцтва народження дитини; - Довідками; Іншими матеріалами справи. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Нормою ч.6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якї ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з іншої сторони в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому 31.10.2013 року шлюбі. Від шлюбу спільних дітей не мають. Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що між нею та відповідачем спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, розходження поглядів на сімейні відносини та обов»язки, що було причиною постійних суперечок між ними, спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Відносини, як подржжя між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Просила шлюб з відповідачем розірвати, що буде відповідати її ж інтересам. У судовому засіданні позивачка відсутня, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, повідомила суд, що заявлені вимоги з зазначених у позовній заяві підстав підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з»явився, про його дату та місце повідомлявся у встановленому законом порядку, однак судову повістку повернуто до суду з відміткою відділу зв»язку про причини повернення - за закінченням встановленого строку зберігання. З огляду на викладене, врахувавши думку позивачки, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній даних. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, у них не має спільного бюджету, позивачка не бажає відновлювати подружні стосунки. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити її інтересам. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім"ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивач звернулась до суду з дійсним позовом і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Вказує ,що позивач працює у ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", інших утриманців не має, позивач працює вчителем у школі. В судове засідання від позивача надійшла заяви про розгляд справи за її відсутності. Відповідач також подав заяву про рогляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до правил ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснює фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Факт народження дитини [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-КИ № 246382, виданого 19.08.2009року відділом РАЦС по місту Павлограду Павлоградського МУЮ Дніпропетровської області. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач за станом здоров"я є працездатним, інші особи на його утриманні не перебувають. Тому суд вважає, що позивач має можливість сплачувати аліменти на дитину у вказаному позивачем розмірі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач не надає. 11 лютого 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини його заробітної плати щомісячно, до її повноліття. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити, вказуючи, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає добровільно допомогу на утримання доньки, тому вона звернулася до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітної плати до повноліття доньки. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, згоден виплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини заробітної плати до її повноліття. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у зароеєстрованому шлюбі, згідно свідоцтву про народження батьком неповнолітньої [PERSON] є відповідач, тому повинен утримувати доньку до її повноліття. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст. ст.180, 181, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2005 року. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей , дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Позивач просить розірвати шлюб посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з тих причин, що вони різні за характером люди. У них різні погляди на життя. Шлюб носить формальний характер. Досягнути примирення сторони не зможуть. Між сторонами часто виникають сварки, різного роду непорозуміння. Вважає, що спільного майбутнього у них не має і відновлювати подружні стосунки не бажає. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинились. Майнового спору не має. Примирення не бажає. Покликаючись на наведені обставини, та обставини зазначені в позовній заяві позивач просить задовольнити її вимоги, розірвати шлюб. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився , про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Письмових пояснень про причини неявки в судове засідання відповідач до суду не надіслав. Суд вважає, що відповідач в судове засідання не з»явився без поважних причин, а тому суд може розглянути справу у відсутності особи, яка не з»явилась. Від нього не надійшло до суду клопотання про відкладення розгляду справи або не розглядати справи у його відсутність. Суд може розглянути справу у відсутності відповідача, який не з"явився в судове засідання відповідно до ст. 169 ч.4 ЦПК України. У справі є достатньо матеріалів про права та взаємини сторін і не має потреби заслуховувати особисті пояснення відповідача. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2005 року, який був зареєстрований Березовичівською сільською радою , Володимир-Волинського району, Волинської області , актовий запис за № 04 . Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей, дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO]. Майнового спору між сторонами немає. Подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу, суд вважає, буде суперечити їхнім інтересам, моральним засадам суспільства. Дана обставина має істотне значення по справі. При розірванні шлюбу суд бере до уваги фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, та інші обставини їхнього життя. Згідно ст.109 ч.3 ,ч.1 ст.110 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права , а також права їхніх дітей. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Сторони досягти примирення не бажають. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Заява позивача про розірвання шлюбу відповідає волі сторін. Після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 1994 року і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою, покликаючись, що спільне життя у них не склалось, так як між ними не було взаєморозуміння, вони виявилися людьми з різними поглядами на життя і сім"ю, постійно виникали сварки, свідками яких нерідко ставали їхні діти, та що протягом чотирьох років вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, чому їх сім'я розпалася остаточно. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав, покликаючись на мотиви такого та доповнив, що з лютого 2010 р. вони проживають окремо один від одного, подружніх відносин не підтримують, переконаний, що їх шлюб розпався остаточно. Просить позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, хоча належно була повідомлена про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення позивача та розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними вже довгий час немає взаєморозуміння, виникали сварки і з лютого 2010 р. вони проживають окремо один від одного та не підтримують сімейних відносин, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони вже довгий час разом не живуть і не підтримують сімейних відносин, позивач втратив до відповідачки хороші почуття і помиритися з нею не бажає, а тому цей шлюб слід розірвати. На утриманні сторін залишаються неповнолітні діти. На підставі ст.ст. 10, 60, 212, 215, 225, 226 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 2014 року, від якого дітей не мають. Позивач [PERSON] у позові просив шлюб з відповідачкою [PERSON] розірвати, мотивуючи позовні вимоги тим, що сімейне життя у них не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейні обов»язки, що призвело до припинення спільного проживання та ведення господарства, у зв»язку з чим вважає, що їх сім»я фактично перестала існувати, а тому шлюб носить формальний характер і його слід розірвати. Спору з приводу спільного сумісного майна подружжя немає. У судове засідання позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] не з»явилися, але надали заяви, у яких справу просили розглянути за їх відсутності та в яких: позивач зазначив, що позовні вимоги підтримує, а відповідач - що позовні вимоги визнає (а.с. 12, 13). За таких обставин суд визнав можливим справу розглянути за відсутності сторін та, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Дослідивши письмові докази, приймаючи до уваги письмове визнання відповідачем позову, що відповідно до ст.174 ЦПК України є однією з підстав для його задоволення, суд приходить до висновку про необхідність позовні вимоги задовольнити, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу за встановлених обставин, коли сторони не бажають зберегти сім"ю, суперечитиме їх інтересам, що має суттєве значення. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 243 грн.60 коп. (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.08.2013 року. Від шлюбу спільних дітей не мають, за взаємною згодою є опікунами чотирьох малолітніх дітей. Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що між нею та відповідачем спільне життя не склалося через різні погляди на відношення до сім`ї та подружніх обов`язків, відповідач матеріально не забезпечує сім`ю, застосовує відносно неї фізичне насильство. У зв`язку з чим, з січня 2017 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Стверджувала, що подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Просила їх шлюб з відповідачем розірвати. У підготовчому судовому засіданні позивачка відсутня, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, повідомила суд, що заявлені вимоги з зазначених у позовній заяві підстав підтримує, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про його дату та місце повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом публікації виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. З огляду на викладене, врахувавши думку позивачки, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній даних. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, у них не має сумісного спільного бюджету, позивач не бажає відновлювати подружні стосунки. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити її інтересам. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім"ї буде суперечити інтересам позивачки у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. З урахуванням задоволення позову та відповідно до правил ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягнення судовий збір у розмірі сплаченому позивачем при зверненні до суду з позовними вимогами. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 лютого 2007 року і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася з позовом у суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись, що спільне життя у них не склалось, так як між ними немає взаєморозуміння, вони виявилися людьми з різними поглядами на життя, відповідач зловживав спиртними напоями, постійно влаштовував сварки та бійки, матеріально сім"ю не утримував, дитиною не цікавився та що близько року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, вона втратила до відповідача хороші почуття, чому їх сімя розпалася і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та доповнила, що подружнє життя у них не склалося, відповідач зловживав спиртними напоями, постійно влаштовував сварки, наносив їй побої та що з лютого 2015 року вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, вона втратила до відповідача хороші почуття, переконана, що їх шлюб розпався остаточно. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належно був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення позивачки та розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними вже довгий час немає взаєморозуміння, виникали сварки і суперечності, з лютого 2015 року вони проживають окремо один від одного, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не проживають разом і не підтримують сімейних відносин вже довгий час та що позивачка втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому такий шлюб слід розірвати. На утримання сторін залишається неповнолітня дитина. На підставі ст.ст.10, 60, 212, 215, 225-226 ЦПК України,

Outcome: approved