Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача та зазначає , що 07.02.2014 року вона уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано в Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану за актовим записом № 62. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. З відповідачем вони перебувають у шлюбі , але з березня 2016 року разом не проживають. До лютого 2017 року відповідач здійснював матеріальну допомогу щомісячно, а на даний час матеріальна допомога не надходить. У звязку з тим , що вона сама не може забезпечити належне матеріальне забезпечення дитині , вона змушена звернутися до суду. Просить суд стягувати з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] : - аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] , у розмірі ? частини з усіх видів заробітку ( доходу ), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини; - аліменти на її утримання у розмірі ? частини від усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно до досягнення сином трирічного віку. В судовому засіданні позивачка дала пояснення щодо фактичних обставин справи та частково змінила позовні вимоги , а саме , в частині стягнення аліментів на її користь на її утримання , так як вона не працює та перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку . Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини , а на її утримання в розмірі 1/10 частину всих видів доходу відповідача . Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав , не заперечує проти стягнення аліментів на утримання сина та непрацюючої дружини у розмірі , який вказує позивач у уточненій вимозі. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони , вважає, що позов підлягає задоволенню . Судом встановлено , що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають спільну дитину , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 576294, виданого 23.02.2016 р. Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції , актовий запис № 182. Відповідно до довідки Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетроської області № 276 від 10.04.2017р. [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю [PERSON] по пров. Озерний, 7 в с.Хороше Петропавлівського району Дніпропетровської області. Довідкою Петропавлівського УСЗН зазначається , що [PERSON] ( позивач ) дійсно знаходиться на обліку і вона отримує щомісячну грошову допомогу при народженні дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 17 зазначається , що за відсутності домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд вважає , що вимога позивача щодо сплати аліментів на утримання дитини є обгрунтованою та підтверджується вищевказаними письмовими доказами. Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання , як непрацюючої дружини ? В судовому засідання відповідач дану вимогу прийняв , пояснив , що він дійсно працює та має постійний та стабільний заробіток . Однак , в зв"язку з тим , що його розмір заробітку є незначним , він домовився з дружиною про зменшення розміру аліментів на її утримання з 1/4 до 1/10 частини його заробітку ( доходу ) . Просить суд позов в цій частині також задоволити За положеннями ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, і в разі розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги викладене , а також матеріальне положення сторін , суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку ( доходу) , на утримання свого сина , а також аліменти у розмірі 1/10 частини всіх видів доходу на утримання дружини до досягнення сином трирічного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. «Про виконавче провадження» розмір стягуваних аліментів не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати боржника . Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону «Про виконавче провадження», а також у статтях 194 - 197, 274 СК України. А також , відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць. Суд також дійшов висновку про стягнення в дохід держави з відповідача судових витрат , від сплати яких звільнено позивачку . На підставі викладеного,

Outcome: approved