Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Представник ПАТ "ВТБ Банк» звернувся до суду з позовом до відповідачв про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що відповідно до кредитного договору №R53111172320В від 16.12.2011 року, укладеного з [PERSON], останньому був наданий споживчий кредит у сумі 45000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27% річних строком повернення до 16.12.2014 року. Всупереч умовам договору відповідач не виконує своїх обов'язків за договором, станом на 26.02.2014 року заборгованість складає 94017,92 гривень, з них: 17752,76 гривень - заборгованість за кредитом; 22503,90 гривень - сума простроченого боргу по кредиту з урахуванням індексу інфляції; 12724,50 гривень - сума прострочених відсотків по кредиту з урахуванням індексу інфляції; 499,89 гривень - непрострочені відсотки за користування кредитом в період з 18.01.2014 року по 03.02.2014 року; 26531,86 гривень - пеня за прострочення кредиту; 13235,69 гривень - пеня за несвоєчасну сплату відсотків; 518,04 гривень - 3% річних від суми простроченого кредиту за прострочення кредиту; 251,28 гривень - 3% річних від суми прострочених відсотків за прострочення відсотків. Представник позивача просить стягнути з відповідачки цю суму та понесені витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги повністю та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом було встановлено, що відповідно до кредитного договору № R53111172320В від 16.12.2011 року, укладеного з [PERSON], останньому був наданий споживчий кредит у сумі 45000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27% річних строком повернення до 16.12.2014 року. Відповідно до п.4.10 кредитного договору за наявності прострочення виконання зобов'язань позичальником за кредитним договором розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів, у тому числі відшкодування збитків банку, пов'язаних з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору. Відповідно до п.5.2.1 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадку порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором, невиконання зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами кредитного договору, затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів по кредиту щонайменше на один календарний день. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ЦК УЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) надає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, між іншим, неустойкою. Як встановлено ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також при проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідач порушив майнові права позивача, з нього повинна бути стягнута заборгованість за кредитним договором у розмірі 94017,92 гривень, з них: 17752,76 гривень - заборгованість за кредитом; 22503,90 гривень - сума простроченого боргу по кредиту з урахуванням індексу інфляції; 12724,50 гривень - сума прострочених відсотків по кредиту з урахуванням індексу інфляції; 499,89 гривень - непрострочені відсотки за користування кредитом в період з 18.01.2014 року по 03.02.2014 року; 26531,86 гривень - пеня за прострочення кредиту; 13235,69 гривень - пеня за несвоєчасну сплату відсотків; 518,04 гривень - 3% річних від суми простроченого кредиту за прострочення кредиту; 251,28 гривень - 3% річних від суми прострочених відсотків за прострочення відсотків. Також, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача понесених та документально підтверджених судових витрат по справі у розмірі 940,18 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved