Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] та на земельні ділянки, площею 0,7326 га. та 1,7004 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер [NUMBER] та [NUMBER] в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], мотивуючи тим, що вона являється спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], в установлений законом строк прийняла спадщину, але свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельні ділянки вона не отримала, оскільки чоловік при житті не виготовив правовстановлюючі документи на спадковий будинок, а державні акти на право власності на земельні ділянки померлому були видані 10 січня 2003 року, не за життя, а після його смерті - [INFO]. В судове засідання позивач не з'явилася, але в заяві просить справи розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Представник відповідача будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення, на виклик до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, але надав клопотання про розгляд справи без їх участі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ( а.с.5). На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS], який належав йому на праві приватної власності, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області 06.06.2017 року за №798 ( а.с.8) та на земельні ділянки площею 0,7326 га. та 1,7004 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер [NUMBER] та [NUMBER] і належали йому на праві приватної власності на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданих 10.01.2003 року (а.с.6-7). Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс України 1963 року. Згідно з ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 549 ЦК України 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивачка є дружиною [PERSON] і являється спадкоємцем за законом І-ої черги, та відповідно до ст.529 ЦК України в редакції 1963 року фактично вступила у володіння спадковим майном, після смерті чоловіка, так як проживала і була зареєстрована разом із ним в спадковому будинку, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області 06.06.2017 року за №798 (а.с.8). Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Отже, прийнята позивачем спадщина належить їй з [INFO]. З постанови державного нотаріуса Овруцького державної нотаріальної контори Фрусевич І.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1128/02-31 від 05.07.2017 року вбачається, що [PERSON] дійсно прийняла спадщину після померлого [INFO] чоловіка [PERSON], вчасно подавши заяву про прийняття спадщини за законом до Овруцької державної нотаріальної контори, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельні ділянки, оскільки спадкоємцем не було надано правовстановлюючого документа на житловий будинок, а державні акти на право власності на земельні ділянки померлому були видані 10 січня 2003 року, не за життя, а після його смерті - [INFO] (а.с.13). З повідомлення державного нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області Фрусевич І.В. від 14.07.2017 року за №220/01-16 вбачається, що після померлого [INFO] [PERSON], заведена спадкова справа №851/2002 року у зв»язку з подачею заяви про прийняття спадщини від дружини померлого [PERSON], що проживає в [ADDRESS] (а.с.19). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 27.09.2017 року за номером 98551787, на житловий будинок по [ADDRESS] та земельні ділянки площею 0,7326 га. та 1,7004 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер [NUMBER] та [NUMBER] права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження не зареєстровані. Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.14 Закону України "Про власність" від 07.02.91 громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.548 ЦК України (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, а тому, суд вважає, що позивачка набула право власності на спадкове майно на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України "Про власність" від 7.02.91 року. Згідно технічного паспорта виданого КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» за №71 інвентаризаційна вартість житлового будинку [ADDRESS] становить 56500,00 грн.( а.с.10-12). Згідно довідки виданої відділом у Овруцькому районі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 08.06.2017 року за №29-6-0.29-134/108-17 загальна вартість земельних ділянок становить 52926,32 грн.( а.с.9). Позивачка сплатила судовий збір в сумі 1094,30 грн.

Outcome: approved