Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом до ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» про те, що вона з 26.06.2000р. по 01.03.2013р. працювала в даному підприємстві та була звільнена за власним бажанням в зв»язку з виходом на пенсію. Але відповідач, при її звільненні, не виплатив їй заробітну плату за період з грудня 2012 року по березень 2013 року в сумі 40 898 грн. 77 коп., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 14 401 грн. 95 коп. та грошове заохочення в зв»язку з виходом на пенсію в розмірі 23 671 грн. 48 коп. На даний час борг по заробітній платі у вищевказаних сумах з боку авіакомпанії залишається не виплаченим. В зв»язку з чим, відповідач відповідно до чинного трудового законодавства України зобов»язаний сплатити на її користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в розмірі 88 997 грн. 35 коп. Тому просить стягнути з відповідача на її користь вищевказані суми належних виплат при звільненні та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, враховуючи, що її середньоденний заробіток складає 6 845,95 грн., період затримки складає 1 рік та 1 місяць. Позивачка в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в своїй письмовій заяві позовні вимоги підтримує, просить справу слухати у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає частковому задоволенню. Встановлено, що наказом генерального директора ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» № 697-ос від 01.03.2013р., позивачку було звільнено з посади агента Відділу примях продажів в Києві Комерційного комплексу, з 01.03.2013р., за власним бажанням у зв»язку з виходом на пенсію на підставі ст.38 КЗпП України, з виплатою грошової компенсації за 43 календарних дні невикористаної щорічної відпустки за період роботи з 06.06.2011р. по 01.03.2013р. та одноразового грошового заохочення в зв»язку з виходом на пенсію в розмірі 50% від посадового окладу за кожен рік роботи починаючи з 10.07.2012р. Наказом генерального директора ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» № 987-а від 20.03.2013р. внесені зміни до п.3.2 вищевказаного наказу про звільнення позивачки, в частині зменшення розміру одноразового грошового заохочення у зв»язку з виходом на пенсію до 40% від посадового окладу за кожний рік роботи починаючи з 06.06.2000 року. В день звільнення позивачки, і на час винесення рішення по справі, відповідач не здійснив останній виплату заробітної плати за період з грудня 2012 року по березень 2013 року в сумі 40 898 грн. 77 коп. Як вбачається з розрахункових листів за лютий та березень 2013 року, наданих позивачкою, останній, за вказаний період нараховано належні до виплати суми при звільненні у вигляді грошової компенсації за невикористану відпустку та одноразового грошового заохочення, з урахуванням всіх належних до сплати в бюджет податків та зборів, на загальну суму в розмірі 28 399 грн. 12 коп. При цьому, згідно довідки про доходи ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» № 2132 від 20.03.2013р., якою керується сама позивачка при обґрунтуванні своїх позовних вимог, такі суми входять до складу загального розміру заборгованості по заробітній платі позивачки в розмірі 40 898 грн. 77 коп. та визнані авіакомпанією як не сплачені. Тому підстав для окремого нарахування та стягнення таких сум з авіакомпанії, як того вимагає позивач, суд не вбачає, і в цій частині позов підлягає частковому задоволенню. Разом з тим, внаслідок невиплати позивачу, як звільненому працівникові, з вини відповідача заробітної плати в строки, встановлені законом, відповідач повинен виплатити [PERSON] середній заробіток за весь час затримки, а саме з 01.03.2013 р. по день винесення рішення по справі - 23.05.2014р., в розмірі 160 155 грн. 84 коп. Вищенаведене підтверджується даними копії трудової книжки позивачки (а.с.5-8), копій довідок про доходи позивача ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» № 207 від 12.03.2014р. та № 2132 від 20.03.2013р. (а.с.9-10), копії вищевказаних наказів (а.с.12-13), а також даними розрахункових листів за січень, лютий та березень 2013 р. (а.с.11). Згідно із ч.1 ст.21КЗпП України трудовим договіром є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов»язується виконувати роботу, визначену цієї угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов»язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч.1 ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно положення ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Згідно із ст.116 вищевказаного Кодексу при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації провадиться в день звільнення. Відповідно до ст.47 вищевказаного Кодексу власник або уповноважений ним орган зобов»язаний в день звільнення видати працівникові оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи, що між сторонами було укладено трудовий договір, позивачка перебувала в трудових відносинах з відповідачем та виконувала доручену їй роботу, і була звільнена із займаної нею посади 01.03.2013р. на підставі ст.38 КЗпП України в зв»язку з виходом на пенсію, а відповідач не виплатив їй заборгованість по заробітній платі в сумі 40898 грн. 77 коп., включаючи грошову компенсацію за невикористані позивачкою дні щорічної відпустки та одноразове грошове забезпечення в зв»язку з виходом на пенсію, які входять до складу загальної заборгованості та нараховані ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» в лютому 2013 року в розмірі 14 416 грн. 60 коп. та в березні 2013 року в розмірі 13 982 грн. 52 коп. суд дійшов висновку, що таку суму заборгованості по заробітній платі, за період з грудня 2012 року по березень 2013 року, слід стягнути з відповідача на користь позивачки. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір такого відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Таким чином, враховуючи, що відповідач, при звільненні позивача, у встановлені законом строки, не виплатив йому нараховану заробітну плату, суд дійшов висновку, що з ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» слід стягнути на користь [PERSON] її середній заробіток за весь час затримки, починаючи з дня звільнення - 01.03.2013 р. по день винесення рішення по справі - 23.05.2014р. При цьому, за розрахунковий період для обчислення середнього заробітку суд бере січень-лютий 2013р., (згідно п.2 Постанови КМ України №100 від 08.02.1995р.). За вказані місяці позивач отримала 21046грн. 29 коп.(6 629 грн. 69 коп. за січень + 14 416 грн. 60 коп. за лютий). В січні-лютому 2013р. кількість робочих днів складала 41 день. Отже середньоденний заробіток за даний період, складає 513 грн. 32 коп.( 21046 грн. 29 коп. : 41день). При цьому, починаючи з 01.03.2013р. по 23.05.2014р. включно, кількість робочих днів складає 312 днів. Тому, середній заробіток, що підлягає виплаті позивачу, за вказаний період, з боку ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт»» становить 160 155 грн. 84 коп.(312 робочих днів х 513грн. 32коп.)= 160 155 грн. 84 коп. При цьому, суд не виходить за межі позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку, а задовольняє вимоги позивача, заявлені ним в позовній заяві, враховуючи, що позивач помилився в наданих ним розрахунках на їх обґрунтування. Крім того, оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат, а рішення винесено на користь останнього, з ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» слід стягнути в дохід Держави належні до сплати суми судового збору. В порядку п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в частині присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Outcome: partial