Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом у жовтні 2013 року. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості за спожиту електричну енергію. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що відповідачем не регулярно оплачується використана електроенергія. У зв'язку з чим станом на 01.10.2013 року за особовим рахунком відповідача [NUMBER] утворилась заборгованість за період з 01.01.2008 року по 23.09.2010 рік у розмірі 1097,84 грн., що є порушенням правил користування електроенергією, згідно яких споживач не пізніше 10 числа кожного місяця зобов'язаний сплачувати спожиту електроенергію за фактичними показниками прибору обліку. Добровільно відповідач не сплатив суму заборгованості, тому і було звернено до суду. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності та при постановленні рішення застосувати строк позовної давності, передбачений ст..257 ЦК України. Представник позивача в судове засідання з'явився, на задоволенні позовних вимог наполягав. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно договору купівлі-продажу від 20.07.2009 року відповідачу [PERSON] з 11.11.2008 року по 20.07.2009 року на праві приватної власності, на підставі Свідоцтва про право власності на житло №43164, виданого 20.10.2008 року Управлінням по обліку , розподілу та приватизації житла Макіївської міської ради, зареєстрованого в КП «БТІ м.Макіївки» 11.11.2008 року, належала квартира[ADDRESS]. Згідно п.48 правил користування електричною енергією для населення, споживач несе відповідальність згідно діючого законодавства за порушення вищезазначених правил Згідно ст.26 Закону України «Про електроенергетику», споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником. Згідно п.п. 19, 20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінета Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до наданого розрахунку позивача, відповідачем не своєчасно оплачується електрична енергія за період з 01.01.2008 року по 23.09.2010 рік, у зв"язку з чим за особовим рахунком [NUMBER], утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 1097,84 грн. Стаття 257 ЦК України передбачає, що загальний строк позовної давності, впродовж якого особа може звернутися до суду за захистом порушеного права, встановлений три роки. Наслідки спливу позовної давності передбачені ст. 267 ЦК України, зокрема згідно з частинами 3, 4, 5 цієї статті позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, в якій просить застосувати строк позовної давності при постановленні рішення. Заборгованість за спожиту електричну енергію утворилась у період з 01.01.2008 року по 23.09.2010 року, отже із зазначеної дати у позивача виникло право звернутись до суду за захистом свого порушеного права, але своїм правом позивач скористався лише 30.10.2013 року, коли звернувся з позовом до суду, тобто після спливу позовної давності. Поважних причин пропуску строку позовної давності, впродовж якого можна звернутись до суду за захистом порушеного права позивач не зазначив. За таких обставин суд прийшов до висновку про відмову в задоволені позову.

Outcome: dismissed