Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] в порядку вимог ч.3 ст. 199 СК України звернувся до суду з позовом до [PERSON] (шлюб з якою розірвано рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 28.10.2008 року) про стягнення аліментів на утримання їх повнолітнього сина [PERSON] [INFO], що продовжує навчання у Харківському національному університеті повітряних сил імені [PERSON] на денній формі навчання, перебуває на казарменому режимі та не має змоги влаштуватися на роботу для отримання с самостійного заробітку. Крім того, [PERSON] має заборгованість з виплати аліментів, яка була стягнута з неї на його(позивача) користь на утримання неповнолітнього сина відповідно до рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 20.03.2009 року. Відсутність матеріального утримання сина у звязку із досягнення ним повноліття ставить його в скрутне матеріальне становище. У звязку з зазначеним просив стягнути з [PERSON] на його (позивача) користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до закінчення навчання чи до досягнення сином 23-річного віку у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 16.01.2018 року позовна заява [PERSON] була залишена без руху та надано строк для усунення її недоліків. 02.05.2018 року [PERSON] надав до суду уточнену позовну заяву, в якій з посиланням на ті ж підстави позову, просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], який продовжує навчання, аліменти на утримання в розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно, починаючи з дня подання позову до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] 23-річного віку у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 02.05.2018 року позовна заява [PERSON] була повернута йому відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України. Постановою Апеляційного суду Харківської області від 21.08.2018 року скасована ухвала Чугуївського міського суду Харківської області від 02.05.2018 року і справа направлена до цього ж суду для продовження її розгляду. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 31.08.2018 року відкрито провадження у вищевказаній справі із зазначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У відзиві на позов [PERSON] позовні вимоги не визнає, зазначаючи, що вона не має можливості сплачувати аліменти, оскільки офіційно не працевлаштована, не має постійного та стабільного доходу, сама знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Зазначає, що заборгованості зі сплати аліментів на неповнолітнього сина, не має. У відповіді на відзив [PERSON] зазначає, що погашення [PERSON] заборгованості за аліментами, стягнутими за рішенням суду на неповнолітнього сина, під час звернення його до суду із цим позовом в загальній сумі 30000 грн. свідчить про безпідставність її доводів, що вона знаходиться у скрутному стані і не має можливості надавати матеріальну допомогу синові. Перевіривши надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ВЛ №145254, виданого 30.05.2000 року міським відділом РАГС м. Харкова, [PERSON] народився 27.12.1999 року. Його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] сторони у справі, шлюб між якими був розірваний рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 28.10.2008 року. Згідно витягу з наказу начальника Харківського національного університету повітряних сил імені [PERSON] (по стройовій частині) від 20.07.2017 № 154 [PERSON] [INFO] на підставі наказу начальника Харківського національного університету повітряних сил імені [PERSON] від 20.07.2017 № 1434 зараховано до списків змінного складу університету, усі види забезпечення та присвоєно звання «солдат» та укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу з 20.07.2017 року. Згідно довідки №3/211 від 01.02.2018, виданої за підписом начальника відділу особового складу та стройового - заступника начальника штабу Харківського національного університету повітряних сил курсант [PERSON] перебуває на військовій службі у Харківському національному університеті повітряних сил та навчається на 1-му курсі. На зазначені обставини посилається [PERSON] в своїй позовній заяві, зазначаючи, що син навчається на денній формі навчання та перебуває на казарменому режимі. Тобто, враховуючи вищенаведені докази та організацію освітнього середовища вищого військового навчального закладу, слід зробити висновок, що курсант [PERSON] знаходиться на військовій службі у Харківському національному університеті повітряних сил та перебуває на повному державному утриманні. Відповідач [PERSON] офіційно не працює, що підтверджується витягом з трудової книжки ГА № 526777, заповненою 16.03.12016 на імя [PERSON] Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 26.11.2018, інформації про доходи [PERSON] за період за перший та другий квартал не має, у 2017 році отримувала соціальні виплати, у 2017 році мала дохід 3224 грн. Відповідно до довідки № 289, виданої 20.11.2018 директором Первомайської міськрайонної філії Харківського обласного центру зайнятості [PERSON] в цьому центрі та інших центах зайнятості України на обліку не перебуває. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] на 20.11.2018 в реєстрі не значиться. Так \~статтею 180 СК України\~визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями\~198,\~199\~цього\~Кодексу, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі\~статтею 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 СК України. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.20\~Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів ", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Посилання позивача в письмових запереченнях на те, що відповідачка не надала жодного доказу на підтвердження своїх доводів про те, що вона має скрутний матеріальний стан, суд не приймає до уваги, так як виходячи з норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, саме на позивачеві в даному випадку лежить обов»язок доведення можливостей відповідача надавати матеріальну допомогу. Також не доведено позивачем й наявність потреби [PERSON], який знаходиться на повному державному утриманні, у матеріальній допомозі відповідача. У звязку із зазначеним слід відмовити [PERSON] у задоволенні позову. Відповідно до вимог ч.7 ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на рахунок держави.

Outcome: dismissed