Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на наступне. 28.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що 28.08.2015 року складено відповідний актовий запис № 447 серії [NUMBER] . Від шлюбу з відповідачем у позивача є малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.06.2017 року у справі № 182/1715/17 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. 26.06.2017 року між відповідачем та позивачем було укладено нотаріальний договір про участь у вихованні та утриманні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міськрайонного нотаріального округу Дніпропетровської області Ковтюх А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 159. Відповідно до пункту 7 Договору від 26.06.2017 року, відповідач зобов`язався сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 800,00 грн., шляхом перерахування у безготівковій формі на банківський рахунок, відкритий на ім`я позивача або дитини. На даний час розмір аліментів, який був визначений за домовленістю сторін в Договорі від 26.06.2017 року, значно менший від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом. Згідно пункту 8 Договору від 26.06.2017 року, розмір аліментів, визначений за домовленістю між батьками та цим договором, може бути згодом зменшено або збільшено у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. В такому випадку, за взаємною згодою батьків, укладається договір про внесення змін/доповнень з нотаріальним його посвідченням. На виконання умов Договору від 26.06.2017 року, позивач звернулась 02.11.2019 року до відповідача листом від 01.11.2019 року з пропозицією збільшити розмір аліментів, а саме: внести зміни до п.7 Договору від 26.06.2017 року в частині розміру аліментів та змінити їх розмір з 800,00 грн. до 1 (одного) прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На день направлення позову до суду вона не отримала від відповідача відповіді на пропозицію від 01.11.2019 року щодо зміни розміру аліментів. Раніше вона неодноразово зверталася з проханнями до відповідача щодо необхідності збільшення розміру аліментів на утримання дитини, але кожного разу отримувала відмову. На даний час малолітня дитина [PERSON] навчається в третьому класі Комунального закладу загальної середньої освіти «Червоногригорівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Червоногригорівської селищної ради» Нікопольського району Дніпропетровської області, а тому потребує значно більших матеріальних витрат, пов`язаних із його навчанням та розвитком. Відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів та уникає будь-яких розмов з цього приводу, працює, отримує гідну заробітну плату, але належної матеріальної допомоги їм не надає. Розмір аліментів, які на сьогоднішній день сплачує відповідач, є недостатнім для матеріального, соціального та духовного розвитку дитини, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. У зв`язку із наведеним, просить суд змінити розмір аліментів, визначений за домовленістю батьків у договорі про участь у вихованні та утриманні дитини від 26.06.2017 року та стягувати з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Крім цього, було роз`яснено, що позивач у п`ятиденний строк з дня вручення відзиву має право на подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (а.с.67-68). Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов визнав частково, а саме: в частині визначеному позивачем розміру аліментів через недоведеність таких вимог, оскільки він самостійно збільшив розмір аліментів та перераховував на картковий рахунок позивача. Окрім щомісячних перерахувань на утримання дитини ним за першою вимогою позивача постійно перераховувались грошові кошти на додаткові витрати на дитину. Також зазначає, що працює та має нестабільних дохід. З огляду на це, просить суд позовні вимоги позивача задовольнити частково, змінити розмір аліментів на 1 500,00 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в свою чергу надала до суду відповідь на відзив, в якому не погоджується із твердженнями відповідача та наполягає на задоволенні свого позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно зі ст.200 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебували в зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області шлюбі про, що 28.08.2015 року складено відповідний актовий запис № 447 серії [NUMBER] (а.с.8). Від шлюбу з відповідачем у позивача є малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] (а.с.9), який проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні (а.с.7). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.06.2017 року у справі № 182/1715/17, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.12). 26.06.2017 року між відповідачем та позивачем було укладено нотаріальний договір про участь у вихованні та утриманні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міськрайонного нотаріального округу Дніпропетровської області Ковтюх А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 159 (а.с.10-11). На даний час малолітня дитина [PERSON] навчається в третьому класі Комунального закладу загальної середньої освіти «Червоногригорівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Червоногригорівської селищної ради» Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с.15), періодично хворіє, а з 2016 року дитині постановлений діагноз: сколіотична осанка та плоскостопість, в зв`язку з чим він потребує значно більших матеріальних витрат, пов`язаних із його навчанням та розвитком. Сума, яку сплачує відповідач, є недостатньою для розвитку дитини та задоволення її мінімальних потреб. Відповідач офіційно працює, має стабільний дохід, тому може допомагати утримувати сина. Отже, виходячи зі встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, відсутність відомостей про наявність у нього інших осіб, які б знаходилися на його утриманні, матеріальне становище позивача та дитини, а також те, що відповідач частково визнає позовні вимоги щодо розміру аліментів, суд вважає можливим змінити розмір аліментів, частково задовольнивши позовні вимоги. Частиною 2 ст.184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме: положеннями ст.184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial