Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

У квітні 2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) в особі представника [PERSON] звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регрессу. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04 вересня 2013 року на автодорозі «М -04 /ЗНАМ'ЯНКА - ЛУГАНСЬК - ІЗВАРИНЕ» з вини [PERSON] , який керував мотоциклом «Сузукі» без державного номерного знака , сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), на час якої [PERSON] не мав чинного договору обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Внаслідок вказаної ДТП був пошкоджений транспортний засіб «Хонда» державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], яким Керував [PERSON] цивільно - правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «ВУСО» строк якого з 03.02.2013 по 02.02.2014» Вина відповідача у вчиненні ДТП підтверджується постановою Артемівського районного суду м. Луганська від 19 грудня 2013 року. Розмір завданих збитків визначено на підставі ст..29 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) -37813,14 грн, в тому числі ПДВ 6302,19 грн 26.12.2013 потерпілий повідомив про страховий випадок, а 22.01.2014 звернувся до МТСБУ з метою отримання відшкодування. 17.04.2014 МТСБУ перерахувало 31510,95 грн, на підставі пп.. «А» п.41.1 Закону, а 29.05.2014 доплатила 6302,19 грн ПДВ. Таким чином розмір регламентованої виплати МТСБУ склав 37813,14 грн. Враховуючи викладене, позивач вважає, що набув права регресної вимоги до відповідача у загальному розмірі 37813,14 грн та просив стягнути з відповідача вказану суму. Крім того просив стягнути судові витрати- судовий збір -1378 грн , 900 грн за послуги аварійного комісара. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с.32) Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином - про виклик до суду на 31.05.2016 шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України» на офіційній сторінці Марківського районного суду Луганської області (а.с.41), оскільки відповідач зареєстрований в зоні проведення АТО, куди органи «Укрпошти» не здійснюють доставку поштової кореспонденції Виклик до суду на 13.06.2016 здійснено через засоби масової інформації в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» від 09.06.2016 (а.с.51-52) Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі., що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. В судовому засіданні згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, без виходу суду до нарадчої кімнати. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 04 вересня 2013 року сталася ДТП за участю мотоциклу «Сузукі» без державного номерного знака, яким керував [PERSON] та автомобілем «HONDA CR-V», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], яким керував [PERSON] (а.с.8-9) цивільно - правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «ВУСО» полісом АВ /0973820 зі строком дії з 03.02.2013 по 02.02.2014 (а.с.14) що спричинило пошкодження транспортних засобів . Постановою слідчого Артемівського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Луганській області кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 42013030020000060 від 04.09.2013 відносно водіїв закрито, у зв'язку з відсутністю в їх діях складу кримінального правопорушення. (а.с.13) Вина [PERSON] у вчиненні ДТП підтверджується постановою Артемівського районного суду м. Луганська від 19 грудня 2013 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 340 грн в дохід держави. Постанова набрала законної сили 30.12.2013 (а.с.11-12). Про вказане ДТП на підставі ст..33 Закону [PERSON] 26.12.2013 повідомив МТСБУ (а.с.6) та 22.01.2014 звернувся до МТСБУ з метою отримання відшкодування (а.с.7) 15.01.2014 МТСБУ доручило ТОВ «ЄвроАсистанс» здійснити: певні роботи по справі№22661 (а.с.23) 22.01.2016 відбувся огляд автомобіля «HONDA CR-V», державний номерний знак [NUMBER] про що експертом - (оцінювачем) [PERSON], що має відповідну кваліфікацію (а.с.22 зворотній бік), був складений протокол огляду транспортного засобу № 22661 (а.с.21) участі в якому не брав [PERSON], хоча про день, час та місце огляду був особисто повідомлений телеграфом 20.01.2016 (а.с.22) За результатами огляду 22.01.2016 був складений звіт №22661 про визначення збитку КТЗ «HONDA CR-V», державний номерний знак [NUMBER], згідно висновку якого збиток складає 37813,14 грн (а.с.15-20) за виконання послуг (а.с.24 зворотній бік) МТСБУ перерахувало ТОВ «ЄвроАсистанс» 900 грн про що свідчить платіжне доручення № 5740 від 20.03.2016 (а.с.24) Згідно довідки МТСБУ № 1 від 12.03.2016 розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих складає 3151,95 грн (а.с.26 зворотній бік), а ПДВ - 6302,19 грн (а.с.28 зворотній бік). 15.04.2014 та 26.05.2014 наказами МТСБУ № 2109 та 2748 визначено сплатити [PERSON] 3151095 грн та 6302,19 грн ПДВ (а.с.26,28) 17.04.2014 МТСБУ платіжним дорученням № 5966 перерахувало 31510,95 грн, на підставі пп.. «А» п.41.1 Закону (а.с.25), а 29.05.2014 платіжним дорученням 2/1-22661 доплатила 6302,19 грн ПДВ (а.с.27) . Таким чином розмір регламентованої виплати МТСБУ склав 37813,14 грн. За ремонт автомобіля [PERSON] сплатила 43275,95 грн, що підтверджено рахунком - фактурою №183 від 03.01.2014 та квитанцією прибуткового касового ордеру №526 від 27.02.2014 (а.с.29-30) Таким чином судом встановлено, що на час виникнення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а позивач відшкодувавши потерпілій збитки завдані в ДТП 04.09.2013 з вини [PERSON] набув права регресної вимоги. Отже, між позивачем та відповідачем виникли цивільно - правові правовідносини, що регулюються Главою 82 Цивільного кодексу України «Відшкодування шкоди» та спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Вирішуючи спір по суті, судом застосовано норми процесуального та матеріального права виходячи при цьому з наступного. Відповідно до положень п.22 ч.1 ст. 92 Конституції України засади цивільно-правової відповідальності визначаються виключно законами України. Зокрема, положеннями ч.1 ст. 1166 та 1188 ЦК України встановлено, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується в повному обсязі особою, яка є винною у її заподіянні. Судом враховано, що діяльність, повязана з використанням транспортних засобів ч.1 ст. 1187 ЦК України віднесена до діяльності, що є джерелом підвищеної небезпеки. При цьому, з огляду на положення ч.5 ст. 1187 цього ж кодексу особа, яка здійснює таку діяльність відповідає за завдану шкоду у повному обсязі, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому ч.4 ст.61 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вина відповідача у вчиненні ДТП, що сталася 04.09.2013 внаслідок якої був пошкоджений транспортний «HONDA CR-V», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], яким керував [PERSON].) підтверджується постановою Артемівського районного суду м. Луганська від 19 грудня 2013 року, яка набрала законної сили 30.12.2013 та не потребує доказування. На час виникнення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» .. На території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України. За положеннями вказаного Закону у деяких випадках відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищення небезпеки несе МТСБУ. Відповідно до ст. 39 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі Закон) передбачено створення Моторного (транспортного) страхового бюро України (надалі МТСБУ) - єдиного об'єднання страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду заподіяну третім особам. Статтею 41 Закону передбачені випадки компенсації МТСБУ шкоди за рахунок створюваних ним централізованих страхових резервних фондів - захисту потерпілих і страхових гарантій. Зокрема ст. 41.1. а) Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено відшкодування шкоди на умовах, визначених цим Законом, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином, вказана норма встановлює обов'язок МТСБУ відшкодувати шкоду потерпілому за умови, що власник транспортного засобу, яким заподіяно шкоду не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, як у випадку з [PERSON] На виконання вказаних норм Закону 17.04.2014 МТСБУ перерахувало 31510,95 грн, (а.с.25). Крім того ч.2 п.36.2 ст.36 Закону передбачено, що у разі визнання МТСБУ вимог заявника обґрунтованими - воно зобов'язане прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; За ремонт автомобіля [PERSON] сплатила 43275,95 грн, що підтверджено рахунком - фактурою №183 від 03.01.2014 та квитанцією прибуткового касового ордеру №526 від 27.02.2014 (а.с.29-30), а отже МТСБУ 29.05.2014 доплатила 6302,19 грн ПДВ (а.с.27) , як те передбачено ч.2 п.36.2 ст.36 Закону. Таким чином розмір регламентованої виплати МТСБУ склав 37813,14 грн. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки МТСБУ виплатило відшкодування потерпілій особі від ДТП, що підтверджується платіжним дорученням №5966 від 17.04.2014 року та платіжним дорученням № 2/1-22661 від 28.05.2014 року - на загальну суму 37813,14 грн , то зазначена сума підлягає стягненню з відповідача. Щодо стягнення з відповідача 900 грн за послуги аварійного комісара суд виходить з наступного. Відповідно до п.40.3. ст..40 Закону МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 Закону(.якщо власник транспортного засобу, яким заподіяно шкоду не застрахував свою цивільно-правову відповідальність) За результатами огляду транспортного засобу 22.01.2016 був складений звіт №22661 про визначення збитку КТЗ «HONDA CR-V», державний номерний знак [NUMBER], за виконання послуг (а.с.24 зворотній бік) МТСБУ перерахувало ТОВ «ЄвроАсистанс» 900 грн про що свідчить платіжне доручення № 5740 від 20.03.2016 (а.с.24) А отже вимоги позивача про стягнення з відповідача 900 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову позивачем платіжним дорученням №42049 від 22.03.2016 був сплачений судовий збір у сумі 1378 гривень та здійснено витрати на оголошення в пресі, зокрема в газеті «Урядовий кур'єр» про виклик відповідача до суду в сумі 420 грн. 00 коп., а тому ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved