Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

ПрАТ «СК «Українська страхова група» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на той факт, що 24.04.2015 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8192510, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності транспортного засобу «Honda CR-V», д.н.з. [NUMBER]. 24.02.2016 року по вул.В.Васильківській в м.Києві сталась ДТП, за участю транспортного засобу «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], та транспортного засобу «Honda CR-V», д.н.з. [NUMBER], під керуванням відповідача. Згідно відомостей НПУ, постанови Печерського районного суду м.Києва від 30.03.2016 року, зазначена ДТП сталась внаслідок порушення відповідачем ПДР України. 25.02.2016 року до позивача звернулась постраждала особа з заявою про виплату страхового відшкодування та надала всі необхідні документи. Позивачем на підставі рахунку № С-00084395 від 31.03.2016 року було складено страховий акт № ДКЦВ-11321 від 26.04.2016 року, на підставі якого позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 13403,58 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7885 від 28.04.2016 року. Як зазначає позивач, письмове повідомлення від відповідача в передбачені законодавством строки про настання страхової пригоди не надійшло взагалі. Письмова претензія до відповідача від 02.06.2016 року залишилась без задоволення. Посилаючись на викладені обставини, а також на п.п.33.1.4 пункту 33.1 ст. 33 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 13403,58 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з»явився, надавши суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся судом за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про що свідчать копії листів, відповідь адресного бюро, а також розписка про отримання судової повістки. Відповідно до вимог ч.1 ч.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача [PERSON] на підставі наявних у ній даних та доказів, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, ч.1 ст.224 ЦПК України, проти чого не заперечував представник позивача у своїй заяві. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим у повному обсязі та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.04.2015 року між позивачем ПрАТ «СК «Українська страхова група» та відповідачем [PERSON] було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8192510, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності транспортного засобу «Honda CR-V», д.н.з. [NUMBER] (а.с.2). 24.02.2016 року приблизно о 16.40 год. відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «Хонда», д.н.з. [NUMBER], по вул..В.Васильківській в м.Києві, всупереч вимогам п.13.1 ПДР України, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Тойота», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів. Постановою Печерського районного суду м.Києва від 30.03.2016 року відповідача визнано винним у вчиненні даної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с.4, 5). 25.02.2016 року потерпіла особа [PERSON] звернулась до ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від третьої особи (а.с.6). На підставі рахунку-фактури № С-00084395 від 31.03.2016 року, актів огляду пошкодженого транспортного засобу від 26.02.2017 року та від 17.03.2017 року, розрахунку суми страхового відшкодування від 26.04.2016 року, страхового акту № ДКЦВ-11321 від 26.04.2016 року позивачем було перераховано [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 13403,58 грн. згідно платіжного доручення № 7885 від 28.04.2016 року (а.с.7, 8, 9, 12, 14). 02.06.2016 року позивачем на адресу відповідача [PERSON] була направлена претензія, яка залишена відповідачем без реагування (а.с.13). Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної (юридичної) особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право,договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За статтею 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог ст. 38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зокрема підпункту 38.1.(ґ). пункту 38.1, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки". Згідно з підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 ст. 33 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний" невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Про настання дорожньо-транспортної пригоди відповідач [PERSON] із заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди до ПрАТ «СК «Українська страхова група» не звертався. Таким чином, страхові виплати, які були виплачені ПрАТ «СК «Українська страхова група», а саме - 13403,58 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved