Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який пізніше уточнила, та просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітнього сина [PERSON]. В судове засідання позивачка не зявилася, хоча подала до суду заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи, уточнений позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити на сьогоднішньому судовому засіданні. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про день та час слухання справи належним чином, судові повістки не отримує, що підтверджується рекомендованими повідомленнями, судові конверти повернулися як неотримані - «за закінченням терміну зберігання». Представник третьої особи по справі в судове засідання не зявився, була надана заява про розгляд справи за відсутністю представника Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у звязку зі службовою необхідністю, та про підтримання позовних вимог в повному обсязі, просили врахувати висновок Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради. Суд вважає, що у даному випадку можливий заочний розгляд справи згідно з вимогами ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти цього, а у справі достатньо матеріалів для заочного розгляду. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, та вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року N 2402-ІІІ, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . У відповідності до ст. 164 СК України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дітей чи зловживають батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на дітей своєю аморальною, антигромадською поведінкою, а також якщо батьки є хронічними алкоголіками чи наркоманами. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обовязків, і способом захисту прав та інтересів дитини. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] народився 06.08.2003 року. Згідно копії свідоцтва про народження дитини - її батьком є відповідач по справі. Шлюб між батьками дитини було розрізано 31 січня 2006 року. Як випливає з доводів позивачки, викладених у позовній заяві, 28 березня 2003 року позивачка уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу народився [PERSON]. Через деякий час після реєстрації шлюбу позивачка побачила, що відповідач зловживає спиртними напоями, більша частина його грошових коштів йшла на задоволення його алкогольної потреби, в родині почали розвиватися неповага один до одного, оскільки відповідач, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, ображав позивачку та їхнього сина, сімя руйнувалася. 31 січня 2006 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачкою [PERSON]. З того часу ані позивачка, ані її син жодного разу не бачили відповідача. Протягом майже десяти років [PERSON] жодного разу не завітав до сина, не виявляв бажання піклуватися про нього, не цікавився чим живе його син та як позивачка його доглядає, чи вистачає їм коштів на їжу та одяг, лікування та інші потреби. На теперішній час дитині, [PERSON], вже одинадцять років, він не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачив. Ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини стверджується висновком Управління служб у справах дітей від 26 листопада 2014 року з якого вбачається, що відповідач ухиляється від виховання дитини, нічого не робить для виконанням ним батьківських обовязків щодо сина, не надає допомогу на утримання та виховання сина, вихованням, розвитком та здоров"ям дитини займається мама дитини. Також, слід зазначити, що під час Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради, малолітній [PERSON] повідомив, що батька він не памятає, батько не підтримає з ним ніяких відносин, не телефону, зі святами не поздоровляє, матеріально не підтримує. Хлопчик підтримує позов матері щодо позбавлення батька батьківських прав. Денис проживає разом з матірю за адресою: м. Харків, вул. Клапцова, б. 52, кв. 148. Вказана двокімнатна квартира належить матері дитини, [PERSON], згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 19.11.2014 року, для дитини створено належні умови для проживання та розвитку. Згідно довідки, наданою адміністрацією Харківської гімназії № 152 Харківської міської ради від 08 жовтня 2014 року, в якій навчається [PERSON] з першого класу, мати приділяє належну увагу навчанню сина, відповідально ставиться до його виховання в родині, систематично відвідує батьківські збори та бере активну участь у житті класу та гімназії. Батько жодного разу не цікавився навчанням сина, не відвідував батьківські збори, до навчального закладу не зявлявся. У звязку з наведеним та враховуючи інтереси перш за все дитини, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач від виконання своїх обовязків по вихованню дитини - ухиляється, оскільки бути батьком це не тільки знати свої права, а й виконувати обовязки щодо дитини, виконання батьківських обовязків - це велике терпіння та праця, судом встановлено, що батько не робив реальних кроків до встановлення стосунків з сином, не цікавиться розвитком здібностей дитини, хлопець не бачить свого батька серед кола осіб з якими він спілкується. Складова частина виконання батьківських обовязків це морально виховувати та підтримувати дитину, бути авторитетом для неї та людиною, яка стоїть в прямому та переносному сенсі завжди поряд, що в даному випадку між батьком та сином - відсутнє. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування позивачки та їхнього сина, з боку позивачки [PERSON] ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з батьком та прийманні участі батька в вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов'язки, покладені на нього законом. Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Отже, ухилення батька від виконання своїх обовязків виражається у тому, що він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її виховання, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до внутрішнього світу свого сина.

Outcome: approved