Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач - представник ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, в обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. 29.04.2018 на території Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та померлої [PERSON] . ДТП трапилась в наслідок порушення [PERSON] п.п. 2.9 (а), 10.1, 10.9 ПДР України. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль потонув в озері, пасажир [PERSON] не змогла з нього вибратися та загинула на місці події. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди діяв договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ДІМ Страхування» (нині ПрАТ «СК «Саламандра»), страховий поліс № АК/7032344. 03.05.2018 відповідач звернувся до ПрАТ «СК «ДІМ Страхування» з повідомленням про подію, яка має ознаки страхового випадку. 05.04.2019 до ПрАТ «СК «Саламандра» з заявою про страхове відшкодування звернувся представник потерпілого [PERSON] (син померлої) - [PERSON] ПрАТ «СК «Саламандра» на підставі страхового акту та розрахунку страхового відшкодування до страхового акту здійснило відповідачу виплату страхового відшкодування у розмірі 81 646,00 грн. (36 970,00 грн. - витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, 44 676,00 грн. - моральна шкода, заподіяна смертю фізичної особи). Вироком Запорізького апеляційного суду від 25.03.2020 у справі №317/1992/18 підтверджено, що [PERSON] керував у стані алкогольного сп`яніння (1,05 проміле алкоголю). Таким чином, з моменту виплати ПрАТ «СК «Саламандра» страхового відшкодування, виникає нове грошове регресне зобов`язання, де ПрАТ «СК «Саламандра» є кредитором. 02.01.2020 між ПрАТ «СК «Саламандра» та ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №02.01.2020-СК щодо придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли, згідно з актом прийому-передачі документів №45-02 від 11.06.2020 до Договору №02.01.2020-СК від 02.01.2020 у ПрАТ «СК «Саламандра» до [PERSON] . Позивач, посилаючись на право за регресними вимогами, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 81 646,00 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102,00 грн. Ухвалою суду від 25.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, увалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. 19.10.2020 на адресу суду від представника відповідача - адвоката Черкашина І.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач [PERSON] та його представник не погоджуються з доводами позивача, викладеними у позовній заяві та просять відмовити у задоволені позову у повному обсязі. Вважають, що позивач ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» є неналежним позивачем у даній справі, оскільки на момент ДТП діяв договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АК/7032344), відповідно до якого цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ», державний номер [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Дім страхування», яка перейменована в подальшому на ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра», зазначений договір був укладений 19.08.2017 (строк дії з 21.08.2017 по 20.08.2018) і саме до зазначеного полісу здійснювався розрахунок страхового відшкодування в розмірі 81 646,00 грн. до страхового акту № 0018529.05.18/1. 10.06.2020 страховою компанією ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» було здійснено виплату і саме з цього моменту у останніх виникло право звернення з регресним позовом. Але, вже з 30.07.2017 у страховика ПрАТ «Страхова компанія «Дім страхування», яка перейменована в подальшому на ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» за зазначеним полісом було відсутнє право укладати договір обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з відповідачем, оскільки набрало чинності розпорядження № 2963 від 29.06.2017 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, яким анульована ліцензія на послуги у сфері страхування в частині проведення конкретних видів страхування, обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності був укладений ПрАТ «Страхова компанія «Дім страхування» без ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню. Крім того зазначив, що 02.01.2020 був укладений договір факторингу з ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ», коли ще не було право регресу у ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра». Тому, у позивача відсутнє право на стягнення коштів у розмірі сплаченого страхового відшкодування. 28.10.2020 на адресу суду від представника позивача Гавриш Є. надійшла відповідь на відзив представника відповідача, відповідно до якої вважає твердження відповідача, що «… у страховика ПрАТ «Страхова компанія «Дім страхування», яка перейменована в подальшому на ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» за зазначеним полісом було відсутнє право укладати договір обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з відповідачем, оскільки набрало чинності розпорядження № 2963 від 29.06.2017 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, яким анульована ліцензія на послуги у сфері страхування в частині проведення конкретних видів страхування, обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів….», такими, що не заслуговують на увагу, з наступних підстав. 07.07.2017 представником ПрАТ «Страхова компанія «Дім страхування» направлено скаргу Голові експертно-апеляційної ради при Державній регуляторній службі України скаргу на розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг щодо анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності ПАТ «Страхова компанія «Дім страхування» № 2963 від 29.06.2017. Але, у зв`язку з тривалим розглядом поданої скарги, представник ПрАТ «Страхова компанія «Дім страхування» звернувся до Окружного адміністративного суду м. Київа з відповідним позовом, за результатами розгляду якого позов було задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 2963 від 29.06.2017 «Про анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності ПрАТ «Страхова компанія «Дім страхування». Що стосується посилань позивача про укладання договору факторингу та передачі права регресної вимоги до відповідача, зазначено, що Договір факторингу було укладено 02.01.2020, а страхове відшкодування здійснено 10.06.2020. В той же час, передача документів відповідно до п. 1.3 договору факторингу відбулась 11.06.2020. Таким чином, передача права вимоги відбулась після виплати страхового відшкодування. Тому позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 81 646,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 29.04.2018 приблизно о 03 годині на території Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . На передньому пасажирському сидінні автомобіля знаходилась пасажирка [PERSON] . Водій [PERSON] у зв`язку зі зниженням уваги і реакції, а так само порушенням координації дій, викликаних вживанням алкогольних напоїв, перед початком руху заднім ходом, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху та не звернувшись за допомогою до інших осіб, розпочав рух заднім ходом, скоїв з`їзд у озеро та перекидання автомобіля. ДТП трапилась в наслідок порушення [PERSON] п.п. 2.9 (а), 10.1, 10.9 ПДР України. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль потонув в озері, пасажир [PERSON] не змогла з нього вибратися та загинула на місці події. Вироком Запорізького апеляційного суду від 25.03.2020 ухвалено вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 27.12.2019 щодо [PERSON] у цій справі, в частині призначеного йому покарання і звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України скасовано та ухвалено у цій частині новий вирок. Призначено [PERSON] покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 3 роки. (а.с.34-38). Вказаним вироком суду від 25.03.2020, також встановлено, що водій [PERSON] порушив, зокрема, вимогу п.2.9а ПДР України, відповідно до якої водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Також встановлено, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди діяв договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ДІМ Страхування» (після перейменування ПрАТ «СК «Саламандра»), страховий поліс № АК/7032344 від 19.08.2017. (а.с.41). 03.05.2018 відповідач звернувся до ПрАТ «СК «ДІМ Страхування» з повідомленням про подію, яка має ознаки страхового випадку. (а.с.42-43). 05.04.2019 до ПрАТ «СК «Саламандра» із заявою про страхове відшкодування звернувся представник потерпілого [PERSON] (син померлої) - [PERSON] (а.с.45). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. ПрАТ «СК «Саламандра» на підставі страхового акту № 00185529.05.18/1 від 27.03.2020 та розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № 00185529.05.18/1 від 27.03.2020 здійснило відповідачу виплату страхового відшкодування у розмірі 81 646,00 грн. (36 970,00 грн. - витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника; 44 676,00 грн. - моральна шкода, заподіяна смертю фізичної особи). Відповідно до платіжного доручення № 5537 від 10.06.2020 ПрАТ «СК «Саламандра» сплатило на користь [PERSON] страхове відшкодування згідно страхового акту № 0018529.05.18/1 у розмірі 81 646,00 грн. (а.с.71). 02.01.2020 між ПрАТ «СК «Саламандра» та ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» був укладений Договір про надання фінансових послуг факторингу №02.01.2020-С К від 02.01.2020, щодо придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли, згідно з Актом прийому-передачі документів №45-02 від 11.06.2020 до Договору №02.01.2020-СК від 02.01.2020 у ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» до [PERSON] (а.с.6-10). Відповідно до пункту 147 Переліку переданих регресних вимог № 02-20 (за період з 01.04.2020 по 30.06.2020), який є невід`ємною частиною Договору факторингу №02.01.2020-СК від 02.01.2020 право вимоги до [PERSON] перейшло до Фактора - ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ». (а.с.13). Як зазначено у Переліку переданих регресних вимог № 02-20 (за період з 01.04.2020 по 30.06.2020), за регресні вимоги Фактор сплачує Клієнту - ПрАТ «СК «Саламандра» 1 112 841,71 грн., включно до 30.12.2020. На виконання відповідної умови, ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» сплачує кошти на користь ПрАТ «СК «Саламандра», що підтверджується платіжними дорученнями від 08.05.2020 №193, від 12.05.2020 №195, від 15.05.2020 №205, від 19.05.2020 №207, від 04.06.2020 №228, від 04.06.2020 №6, від 05.06.2020 №229, від 17.06.2020 №13, від 09.07,2020 №280, від 20.07.2020 №296, від 22.07.2020 №298, від 23.07.2020 №300, від 11.08.2020 №333, від 13.08.2020 №337, від 14.08.2020 №345, від 20.08.2020 №351, від 21.08.2020 №352, від 02.09.2020 №29, від 10.09.2020 №31. (а.с.15-33). ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» є зареєстрованою фінансовою установою, яка здійснює свою діяльність відповідно до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 07.07.2011. Одним із видів діяльності товариства є надання послуг факторингу. У порядку та на умовах, визначених п. 1.2. Договору факторингу, Фактор займає місце Клієнта (як Кредитора) по усіх переданих Регресних вимогах Клієнта, у тому числі права одержання від боржників сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі. У порядку та на умовах, визначених п. 1.3. Договору факторингу, права за регресними вимогами переходять від Клієнта до Фактора з моменту підписання Акту прийому-передачі документів по відповідній Регресній вимозі за формою наведеною у Додатку №2 до цього Договору. Передача документів по відповідній регресній вимозі відбулась 11.06.2020, що підтверджується актом прийому-передачі документів № 45-02 та переліком переданих регресних вимог № 02-20. (а.с.11-14). 11.06.2020 ТОВ «МАРК.КАПІТАЛ» письмово шляхом надіслання претензії про відшкодування шкоди в порядку регресу повідомив [PERSON] про відступлення права вимоги до нього ПрАТ «СК «Саламандра» та запропоновано відшкодувати завдану шкоду у розмірі 81 646,00 грн. у досудовому порядку. Зазначена претензія залишена відповідачем поза увагою. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. За змістом статей 1078, 1079 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Отже, з викладеного слідує, що ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» є правонаступником ПрАТ «СК «Саламандра» у зазначених зобов`язаннях та набув право вимоги до відповідача. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність і особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Крім того, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Згідно з п. «в» ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, - в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або визначені медичним працівником). Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1166 ЦК України передбачає загальні підстави відшкодування шкоди, а саме: наявність шкоди, протиправність поведінки особи, що завдала шкоду, причинний зв`язок між заподіяною шкодою та протиправною поведінкою, вина особи, що завдала шкоду. Згідно з ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. В силу ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання. Підставою регресного позову є відповідальність заподіювана шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди. Право зворотної вимоги виникає лише після того, як відбулася виплата. Виходячи з того, що цивільно-правова відповідальність відповідача, власника транспортного засобу «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована та страховиком виплачено грошові кошти на відшкодування завданих дорожньо-транспортною пригодою збитків, оскільки відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому позивач в порядку ст. 38 (пп. 38.1, 38.1.1) Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ч. 1 ст. 1191 ЦК України має право регресної вимоги до відповідача на відшкодування понесених збитків у розмірі 81 646,00 грн., оскільки до нього перейшло право вимоги до відповідача, як завдавача шкоди. Отже, враховуючи викладене, оцінивши письмові матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному дослідженні наявних у справі доказів, суд прийшов до висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Доводи представника відповідача, що вказаний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (Поліс) №АК/7032344 від 19.08.2017, був укладений ПрАТ «Страхова компанія «Дім страхування» без ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, є безпідставними з огляду на наступне. 29.06.2017 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг розпорядженням №2963 «Про анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Дім страхування», постановила: «Анулювати ліцензії Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Дім страхування» (що видані розпорядженням Держфінпослуг) на провадження господарської діяльності на ринку цінних паперів), а саме на послуги у сфері страхування в частині проведення конкретних видів страхування: обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 07.07.2017 представником ПрАТ «Страхова компанія «Дім страхування» направлено Голові експертно-апеляційної ради при Державній регуляторній службі України скаргу на розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг щодо анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності ПрАТ «Страхова компанія «Дім страхування» №2963 від 29.06.2017. (а.с.127-135). У подальшому, у зв`язку з тривалим розглядом скарги, представник ПрАТ «Страхова компанія «Дім страхування» звернувся з позовом про визнання протиправним та скасування цього розпорядження до Окружного адміністративного суду м. Києва. 05.12.2017 за результатами розгляду справи, позов було задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 29.06.2017 №2963 «Про анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Дім Страхування», про що постановлено постанову суду, яка набрала законної сили 15.05.2018 (Київським апеляційним адміністративним судом: змінено постанову суду. Адміністративний позов задовольнити з підстав, викладених у даній постанові апеляційного суду). (а.с.137-144). Отже, викладене вище, спростовує доводи наведені представником відповідача у відзиві щодо відсутності, станом на дату укладення Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс) №АК/7032344 від 19.08.2017, права на укладення відповідного договору. В той же час, суд вважає безпідставними доводи представника відповідача викладені у відзиві на позовну заяву, що позивач є неналежним позивачем у даній справі та не має права на відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, оскільки ним не надано доказів такого твердження, а також вказані доводи спростовуються вищевикладеним. Надані представником позивача докази про наявність підстав для стягнення з відповідача матеріальних збитків у зазначеному розмірі, суд вважає належними, допустимими та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн., що документально підтверджено платіжним дорученням № 390 від 15.09.2020.

Outcome: approved