Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом та просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності: на земельну ділянку площею 0, 2500 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер [NUMBER]; земельну ділянку площею 0,1400 га, цільове призначення - для ведення селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER]; земельну ділянку площею 0,1100 га, цільове призначення - для ведення селянського господарства, що розташовані на території Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, які за життя належали [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 31 грудня 2003 року на підставі рішення 9 сесії 24 скликання Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 30.10.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 52, після її смерті [INFO] року. Позов обгрунтовується тим, що [INFO] року померла мати позивачки [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, яким вона заповіла позивачці все належне їй майно, в т.ч. земельні ділянки, розташовані на території Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області. 05 серпня 2014 року позивачкою була подана заява до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини. Окрім позивачки, спадкоємцем за заповітом є її рідний брат, [PERSON], який у встановлений законом строк подав заяву до нотаріальної контори про відмову від спадщини на користь позивачки. Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині не має. Під час огляду представлених позивачкою документів, нотаріусом було роз`яснено, що видати свідоцтва про право на спадщину є неможливим, так як відповідно до державного акту на право приватної власності серії [NUMBER], у власність спадкодавця [PERSON] передані дві земельні ділянки різного цільового призначення, а саме: 0,25 га - для обслуговування житлового будинку та 0,25 га - для ведення селянського господарства. Зазначені обставини є перешкодою для оформлення спадкових прав позивача на земельні ділянки у нотаріуса. У судове засідання позивачка не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача письмово позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечує, клопоче про розгляд справи без його участі. У відповідності до ст. 158 ЦПК України клопотання представника відповідача задоволено судом. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином Представник третьої особи - відділу Держземагенства у Городнянському районі, Чернігівської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області самостійних вимог на предмет спору не заявив. Представник третьої особи Реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції в Чернігівській області, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. У відповідності до ч.3 ст. 36 ЦПК України у зв'язку з відсутністю їх вираженої згоди на особисту участь в судовому засіданні справу можливо розглянути без участі третіх осіб. За правилами 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області 01 липня 2014 року встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року про що зроблено відповідний актовий запис за № 23 від 01.07.2014 року. (а.с.8). З оглянутого в судовому засіданні заповіту, посвідченого 02 лютого 1999 секретарем виконкому Тупичівської сільської Ради народних депутатів Городнянського району, Чернігівської області Коптіль С.Д.( а.с.9), встановлено, що [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Станом на день смерті [PERSON] даний заповіт не змінювався та не скасовувався. Відповідно до дослідженої в судовому засіданні довідки за № 380 від 25 липня 2014 року, виданої виконавчим комітетом Тупичівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області встановлено, що станом на день смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, в будинку [ADDRESS] постійно були зареєстровані та проживали: [PERSON], з 1970 року і виписана в зв`язку зі смертю (а.с.12). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підтаві рішення 9 сесії 24 скликання Тупичівської сільської ради народних депутатів від 30 жовтня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 52, [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,50 га, що розташована на території Тупичівської сільської ради на надана для обслуговування житлового будинку - 0,25 га, ведення селянського господарства - 0,25 га (а.с.11). З наданої Городнянською державною нотаріальною конторою Чернігівської області копії спадкової справи № 143/2014 до майна померлої 28 лютого 2014 року [PERSON], встановлено, що позивачка [PERSON], 05 серпня 2014 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. (а.с.38). Другий спадкоємець за заповітом, [PERSON], 05 серпня 2014 року подав до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області заяву про відмову від спадщини за заповітом на користь [PERSON]. Перешкодою в отриманні позивачка в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на згадані в позові земельні ділянки, що належали спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, став той факт, що відповідно до Державного акту у власність спадкодавця [PERSON] передані дві земельні ділянки різного цільового призначення (0.25 га для обслуговування житлового будинку та 0,25 га для ведення селянського господарства). Постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2002 року № 449 „Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою" затверджена форма Державного акту на право власності на земельну ділянку. Відповідно до цієї Постанови Державний акт передбачає посвідчення права власності лише на одну земельну ділянку (межі цієї ділянки, її суміжні користувачі, кадастровий номер, площа, адреса). Отже, на зазначені у Державному акті серії [NUMBER] земельні ділянки площею 0,25 га та площею 0.25 га повинні видаватися два окремі Державні акти. Суд витребував і дослідив матеріали на підставі яких видавався Державний акт серії [NUMBER] на ім`я [PERSON](а.с.32- 35). З цих матеріалів встановлено, що [PERSON] передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,50 га земель, по 0,25 га різного цільового призначення. Досліджені документи підтверджують правомірність набуття за життя спадкодавцем вказаних ділянок у власність. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд враховує положення ст.ст.81,131 ЗК України, згідно яких громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу, міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Як вбачається із положень ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві і не припинились внаслідок його смерті. Згідно із ч.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність спадкодавця припинилась у момент її смерті, оформити нові документи на її ім'я, неможливо, суд приходить до висновку, що права спадкодавця слід перевести на її спадкоємця шляхом визнання права власності за судовим рішенням. При цьому суд враховує положення статті 1225 ЦК України, у відповідності з яким право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позивачка позбавлена можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки правовстановлюючий документ на спірні земельні ділянки оформлений з порушенням норм чинного на момент його видачі законодавства. Отже права позивачки підлягають судовому захисту. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову, суд, якщо це не суперечить закону постановляє рішення про задоволення позову. Доказами справи підтверджено, що позовні вимоги є обгрунтованими, а визнанням позову відповідачем не порушуються права та законні інтереси інших осіб, отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved