Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що подружні відносини з відповідачем не склались просить шлюб розірвати. Також зазначила, що відповідач тривалий час не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просить суд стягнути з відповідача належні їй кошти на утримання дитини та на її утримання. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала. Відповідач з позовом погодився, не заперечую проти розірвання шлюбу та погодився сплачувати аліменти на утримання дитини при наявності коштів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони уклали шлюб 06.11.2009 року,який зареєстрований Кримоцькою сільською Радою Радомишльського району Житомирської області,про що свідчить актовий запис №4.Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей:[PERSON]-[INFO] та [PERSON]-[INFO],які проживають з позивачкою. Сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного,кожен довгий час проживає окремо, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім»я носить формальний характер, тому суд розриває даний шлюб. Також в судовому засіданні встановлено, що діти проживають з позивачем, яка витрачає свої кошти на їх утримання, а відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги на утримання дітей, тому вона має право на примусове стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей та на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. У відповідності до вимог ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тому суд стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей. Згідно ст.84 СК України,дружина,з якою проживає дитина,має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до роз»яснення Пленуму Верховного Суду України , які містяться у пункті 17 постанови № 3 від 15 травня 2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину, за жодних обставин, не може бути меншим, ніж зазначений у частині 2 статті 182 СК України. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої в Україні з вересня 1991 року « держави - учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Позивач є працездатною особою, а тому має всі можливості матеріально утримувати дітей та дружину, що є його обов»язком. Судові витрати по справі суд стягує з відповідача. На підставі викладено,

Outcome: approved