Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до заяви від 16.08.2017 р., позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1\\4 частини доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що з 14.06.2014 р. по 28.10.2016 р. перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з матір'ю та повністю перебуває на її утриманні. Батько дитини не надає добровільно матеріальної допомоги та ухиляється від утримання доньки, в зв'язку з чим позивач просить стягнути аліменти у судовому порядку. Позивач надала заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся судом про день і час розгляду справи. Поштове повідомлення, надіслане на адресу реєстрації [PERSON]., повернулось до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Враховуючи викладене, на підставі ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні достовірно встановлено, що з 14 червня 2014 р. сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 942. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2016 р. шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. На час розгляду судом справи неповнолітня дитина проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні. Суду не надано доказів, що відповідач надає постійну, регулярну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача, розмір витрат, які необхідно здійснити на неповнолітню дитину відповідного віку щомісяця. Також суд враховує те, що відповідач не має інших аліментних зобов'язань. Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в доход держави.

Outcome: approved