Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Представник Моторно (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 04.11.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів, серед яких були автомобіль марки «ГАЗ» державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Daewoo» державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Daewoo» державний номер [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Постановою суду від 13.12.2016 року [PERSON] визнано винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. МТСБУ виплатило на користь потерпілої особи відшкодування заподіяної шкоди у розмірі 5213 грн. 54 коп., згідно платіжного доручення № 4343рв від 23.05.2017 року та 1300 грн. 00 коп. витрат на збір документів та визначення розміру шкоди, згідно платіжного доручення № 71рв від 23.05.2017 року. 05.12.2018 року [PERSON] був направлений лист з вимогою сплатити суму відшкодування заподіяної шкоди у розмірі 6513 грн. 54 коп. Однак вказану суму не сплачено. Просив стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 6513 грн. 54 коп та судові витрати у виді судового збору у розмірі 2102 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник позивача в судове засідання не з`явився, сповіщався судом про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, надав суду заяву про підтримання заявлених вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Відповідач, у відповідності до вимог ч. 7 ст. 178 ЦПК України, відзиву не надав. Своєчасно та належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 04.11.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів, серед яких були автомобіль марки «ГАЗ» державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Daewoo» державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Daewoo» державний номер [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 13.12.2016 року [PERSON] визнано винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та некладено стягнення. Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене, вина водія [PERSON] , який керував автомобілем марки «ГАЗ» державний номер [NUMBER] , у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є доведеною згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 13.12.2016 року і ніким не заперечена. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] \~- власнику автомобіля марки «Daewoo» державний номер [NUMBER] , завдано матеріальних збитків. Згідно висновку № 1201 від 26.12.2016 року про визначення вартості відновлювального ремонту досліджуваного автомобіля марки «Daewoo» державний номер [NUMBER] , з врахуванням\~значення коефіцієнта\~фізичного зносу\~складників (без\~ПДВ),\~складає \~6513\~грн.\~54\~коп. (а.с. 12-33). З матеріалів справи вбачається, що на час здійснення дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв`язку із відсутністю у відповідача вказаного договору, заява до МТСБУ про виплату страхового відшкодування від 06.02.2017 року подана особою, що керувала пошкодженим автомобілем марки «Daewoo»\~державний номер\~ [NUMBER] (а.с. 7). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на день настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ "Альфа Страхівання» 12.11.2015 року, відповідно до копії полісу № [NUMBER] (а.с.8). МТСБУ виплатило на користь потерпілої особи відшкодування заподіяної шкоди у розмірі 5213 грн. 54 коп., згідно платіжного доручення № 4343рв від 23.05.2017 року та 1300 грн. 00 коп. витрат на збір документів та визначення розміру шкоди, згідно платіжного доручення № 71рв від 23.05.2017 року (а.с.35,36). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п. 38.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону. Таким чином, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій у ДТП особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. До страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил ст. 993 ЦК України. Згідно п. 40.3. ст. 40 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. 05.12.2018 року [PERSON] був направлений лист з вимогою сплатити суму відшкодування заподіяної шкоди у розмірі 6513 грн. 54 коп. ( а.с. 40). Таким чином, зважаючи на те, що відповідач добровільно не сплатив МТСБУ суму матеріальної шкоди у порядку регресу, суд доходить висновку, що є підстави для задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд покладає судовий збір на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved