Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року помер їхній батько - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно померлого, а саме на капітальний гараж [NUMBER] в Обслуговуючому кооперативі «Автотурист», який знаходиться в [ADDRESS]. Позивачі вказували на те, що вони звернулися до державного нотаріуса Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області з приводу оформлення спадкових прав на спадкове майно після [PERSON], однак державний нотаріус Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Л.В. відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, через відсутність правовстановлюючого документу на вказане майно. Позивачі просили визнати за ними в рівних частках, по 1/3 частині за кожним, право власності на капітальний гараж [NUMBER], який знаходиться в Обслуговуючому кооперативі «Автотурист» за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер [INFO] року. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Представник Обслуговуючого кооперативу «Автотурист» [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував щодо задоволення позову. Позивачка [PERSON] до суду не з»явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, у заяві вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечувала. Представник Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області до суду не з"явився, про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду невідомі, а тому згідно ст. ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечували позивачі. Третя особа [PERSON] до суду не з»явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, по справі встановлено, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], являються синами, а [PERSON], [INFO], являється дочкою [PERSON]. Наведене підтверджується копіями свідоцтв про народження [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно до копії свідоцтва про одруження, [PERSON], [INFO], 09.11.2004 року уклала шлюб з [PERSON] і після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище - [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] при житті заповіт не залишив. На день смерті [PERSON] в шлюбі не перебував. За ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно до копії спадкової справи Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області до майна померлого [INFO] року [PERSON], із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області звернулися: 17.08.2015 року [PERSON]; 15.07.2015 року [PERSON]. Також 30.09.2015 року до Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області звернулася із заявою [PERSON], у своїй заяві остання вказала, що цією заявою вона приймає за згодою сина спадкодавця, [PERSON], який прийняв спадщину подавши заяву 17.08.2015 року за №640 до Узинської міської державної нотаріальної контори. Згідно до заяви [PERSON] до Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області від 30.09.2015 року, [PERSON] згідно ст. 1272 ЦК України, дав згоду на те, щоб [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини до Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області після смерті батька - [PERSON], а також надав свою згоду на включення [PERSON] до кола спадкоємців, що отримують спадщину. Наведене підтверджується копією спадкової справи. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22.04.2016 року у Спадковому реєстрі є інформація про заведення 15.07.2015 року спадкової справи до майна померлого [INFO] року [PERSON]. З довідки виданої Узинською міською радою від 25.05.2016 року №149 гр. [PERSON] вбачається, що [PERSON] до дня смерті [INFO] року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], на день його смерті за вищевказаною адресою разом були прописані члени сім»ї: син [PERSON], 1972 року народження, колишня дружина [PERSON], 1952 року народження, син [PERSON], 1976 року народження. Отже, сини померлого [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті свого батька [PERSON], померлого [INFO] року у передбаченому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як роз»яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися за правилами позовного провадження. З матеріалів справи вбачається, що 30.09.2015 року державний нотаріус Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Л.В. винесла постанову в якій відмовила [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на гараж, розташований за адресою: м. Узин, Білоцерківського району, Київської області, гаражний кооператив «Автотурист», після померлого [INFO] року їх батька [PERSON], через відсутність документів для вчинення нотаріальної дії (свідоцтва про право власності на гараж). Наведене підтверджується постановою від 30.09.2015 року. За ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивачі просили суд визнати за ними власності на капітальний гараж [NUMBER], який знаходиться в Обслуговуючому кооперативі «Автотурист» за адресою: [ADDRESS] по 1/3 частині за кожним. З довідки виданої Обслуговуючим кооперативом «Автотурист» 10.02.2016 року вбачається, що [PERSON] має капітальний гараж, обладнаний оглядовою ямою за [NUMBER] в ОК «Автотурист», який знаходиться за адресою: [ADDRESS] Також з довідки виданої Обслуговуючим кооперативом «Автотурист» 23.05.2016 року за №4 гр. [PERSON] вбачається, що його батько [PERSON] сплачував за гараж [NUMBER] річні членські внески. В п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз»яснюється, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. В судовому засіданні голова правління ОК «Автотурист» [PERSON] під твердив, що [PERSON] з 1984 року і до дня своєї смерті являвся членом Обслуговуючого кооперативу «Автотурист» та власником капітального гаража, обладнаного оглядовою ямою за [NUMBER] в ОК «Автотурист», вказаний гараж був побудований [PERSON] за його власні кошти, на день смерті [PERSON] у останнього відсутня заборгованість по сплаті пайових та річних членських внесків. Отже, до складу спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] входить капітальний гараж [NUMBER], який знаходиться в Обслуговуючому кооперативі «Автотурист» за адресою: [ADDRESS]. За ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту України від 07.02.2002 року за № 7/5, зареєстрованого в Мінюсті України 18.02.2002 року за № 157/6445, державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць /п.1.3/. А відповідно до п.1.4 цього Положення, державна реєстрація прав власності на нерухоме майно -це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що звернулася до БТІ. Відповідно до ст.3 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. А згідно ст.4 цього Закону, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодав ство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Таким чином, вказані вище нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». А відповідно до п.37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року № 868, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: в т.ч. і рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивіль них і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз»яснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріаль ному порядку. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину капітального гаража [NUMBER], який знаходиться в Обслуговуючому кооперативі «Автотурист» за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер [INFO] року; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину капітального гаража [NUMBER], який знаходиться в Обслуговуючому кооперативі «Автотурист» за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер [INFO] року. Крім вказаного, у вищевказаному інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз»яснено, що відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Суд вважає, що [PERSON] слід відмовити в задоволенні її позову про визнання за нею права власності на 1/3 частину капітального гаража [NUMBER], який знаходиться в Обслуговуючому кооперативі «Автотурист» за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер [INFO] року, оскільки позивачкою [PERSON] не надано доказів на підтвердження того, що вона являється спадкоємицею майна після померлого [INFO] року [PERSON] Олександро вича, так позивачкою не надано суду докази на підтвердження того, що [PERSON] являється дочкою померлого [PERSON] Також [PERSON] не надано суду доказів на підтвердження того, що вона прийняла спадщину після [PERSON] Тобто позивачкою [PERSON] не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог, тоді як за приписами ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом же встановлено, що протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України [PERSON] не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, [PERSON] постійно не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вона вважається такою, що не прийняла спадщину. В матеріалах спадкової справи Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області відсутня письмова згода спадкоємця [PERSON], який прийняв спадщину разом із спадкоємцем [PERSON], на прийняття спадщини [PERSON], яка пропустила строк для прийняття спадщини. [PERSON] також не надавалося суду копія рішення суду про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини у зв»язку з пропуском нею строку для прийняття спадщини з поважної причини. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 16, 182, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1261, 1267, 1268, 1269, 1270, 1272, 1296 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 17.10.2013 року № 868,

Outcome: approved