Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

У вересні 2019 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 07.05.2008 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві , актовий запис № 239. В шлюбі народилась донька, [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейні відносини з відповідачем погіршились, вони не проживають разом та не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Виникли непорозуміння, що фактично призвели до припинення шлюбних відносин. Ухвалою суду від 18.09.2019 відкрито провадження по справі. Ухвалою підготовчого судового засідання від 30.10.2019 розгляд справи призначено по суті на 03.12.2019 Представник Позивача в судовому засіданні підтримав заявлений позов з викладених в ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечую, оскільки відповідач не виконав свої зобовязання стосовно домовленостей про утримання та виховання дитини, поділу майна. Разом з тим, 26.11.2019 Відповідачем подано заперечення на позов, посилаючись на ті обставини що з позивачем не вирішено питання про поділ майна та матеріального забезпечення дитини, її виховання. Суд вивчивши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07.05.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві , актовий запис № 239. В шлюбі народилась донька, [PERSON] , [INFO] . Як зазначає Позивач, сімейні відносини з відповідачем погіршились. Вони не проживають разом та не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Виникли непорозуміння, що фактично призвели до припинення шлюбних відносин. Позивач вважає, що примирення між ними не можливе і просить шлюб розірвати. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, що за обставин, які склалися на даний час між сторонами, приймаючи до уваги пояснення позивача та відповідача, дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім`я між позивачем та відповідачемфактично розпалася, збереження сім`ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, строк на примирення не вплинув на рішення розірвати шлюб одним з подружжя, бажання підтримати подружні відносини обидва з подружжя не мають і тому поновити сім`ю не можливо. При цьому суд вважає важливими заперечення відповідача, втім не може їх врахувати виходячи з наступного. Відповідач не позбавлений права звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів, поділ майна, визначення місця проживання дитини у разі наявності спору. Дані вимоги є самостійним предметом судового розгляду зважаючи на підстави позову, а відтак не є предметом дослідження при розірванні шлюбу. Суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, що склалися, вважає, позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved