Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

позивачі уточнили свої позовні вимоги та просять суд визнати за ними, [PERSON] та [PERSON] як спадкоємцями за законом, право власності в рівних частках на житловий будинок [ADDRESS], що, згідно технічного паспорта та довідки № 1231 від 10.04.2014 року про технічну інвентаризацію, являє собою конструктивні елементи житлового будинку: фундамент та частина зовнішніх стін, а також господарські будівлі сарай літ «Б», сарай літ «б1», сарай літ «В», сарай літ «Г», погріб літ «Е», убиральня літ «б», літня кухня літ «Д» та споруди: колодязь № 1, які прийняв у спадщину за законом [PERSON] після смерті [PERSON], але не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину на це майно і, відповідно, не зареєстрував свої спадкові права на зазначене домоволодіння у встановленому законом порядку, посилаючись на те, що 10 лютого 2011 року вони дізналися, що їхній батько [PERSON], який проживав у м. Києві окремо від них, помер [INFO], а сталося так тому, що батько пропав безвісти в м. Києві в період Помаранчевої революції 2004 року. Оскільки батьки його померли, а з їхньою мамою вони були розлучені, тому єдиними спадкоємцями першої черги за законом є вони - діти померлого, [PERSON] та [PERSON]. Отже, у лютому 2011 року вони звернулися до Ржищівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки даною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за заявою їхнього батька [PERSON] про прийняття спадщини його померлого батька [PERSON], а їхнього діда. Проте, їм було відмовлено у прийнятті заяви у зв'язку з пропуском ними шестимісячного встановленого законодавством строку, а також було рекомендовано звернутися до нотаріальної контори м. Києва за місцем знаходження майна померлого. Отримавши рішення Оболонського районного суду м. Києва про визначення їм додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, вони звернулися до 11-ої Київської державної нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини їхнього батька [PERSON], де згодом отримали свідоцтво про право на спадщину на майно батька, яке знаходиться у м. Києві, а також дізналися, що їхній батько вступив у спадщину свого батька, а їхнього діда, [PERSON], але не отримав правовстановлюючих документів і відповідно не зареєстрував у встановленому законом порядку на той час житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, яка знаходиться біля зазначеного будинку. Тому вони звернулися в Кагарлицьке БТІ, де 11.01.2012 року виготовили технічний паспорт на зазначений будинок та знову звернулися до того ж самого нотаріуса, але отримали постанову про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на зазначений житловий будинок та земельну ділянку, на якій він розташований, у зв'язку з тим, що відсутня державна реєстрація права власності на зазначене майно у встановленому законом порядку. Разом з тим їм було роз'яснено, що в даному випадку для визнання за спадкоємцями права власності на спадкове майно необхідно звертатися до суду. Але за цей час у спадковому будинку сталася пожежа, в результаті фактично як такого житлового будинку тепер немає, тому що від будинку залишилися лише конструктивні елементи: частина зовнішніх стін та фундамент, а всі господарські будівлі і споруди залишились не ушкодженими, про що зазначено у довідці виданій 10.04.2014 року КП Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації». Що стосується земельної ділянки, яка розташована біля вищезазначеного будинку, то згідно відповіді Гребенівської сільської ради земельну ділянку розміром 0,60 га, на якій розташований житловий будинок та господарські споруди, відповідно до рішення сесії Гребенівської сільської ради від 30 серпня 1993 року було передано у власність їхнього діда [PERSON], з яких 0,02 га під забудовою, тобто для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а решта для ведення особистого підсобного(селянського) господарства, в т.ч. 0,52 га орної землі, 0,06 під багаторічними насадженнями. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1218 ЦК України встановлює, що «до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті». Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає, що за даних обставин їхнє право на отримання спадщини за законом порушено, а тому повинно бути поновлено, і з цих підстав вони змушені звертатися до суду для визнання за нами права власності в рівних частках на спадкове домоволодіння [ADDRESS], що розташоване на території Гребенівської сільської ради, право власності на яке в порядку спадкування, їхній батько [PERSON] не встиг отримати та зареєструвати у встановленому законом порядку. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Вислухавши позивачів, які не заперечують проти заочного розгляду справи та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне уточнені позовні вимоги позивачів задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер батько позивачів, [PERSON]. За життя [PERSON] заповіт на все своє майно складений не був. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно от. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Вказане вище спадкове майно фактично перейшло до позивачів, дітей померлого спадкодавця, спадкоємців 1 черги за законом, так як заповіт за життя батьком не укладався, а інші спадкоємці вказаної черги відсутні. Тобто, позивачі - [PERSON] та [PERSON], є спадкоємцями майна померлого батька - [PERSON], в рівних частках. Одночасно, [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна померлого батька гр. [PERSON]. Відповідно до довідок, виданих: КП КОР «Кагарлицьке бюро технічної інвентаризації» від 02.02.2012 року за №02-06/151 та управлінням Держземагентства у Кагарлицькому районі Київської області від 04.03.2014 року за № 01-17-183, встановлено той факт, що право власності на зазначені вище житловий будинок та земельну ділянку за гр. [PERSON] та гр. [PERSON] не зареєстровано. В порядку спадкування за законом [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з: права на земельну частку (пай), розміром 3,62 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства „Дніпровська зоря" с. Гребені Кагарлицького району Київської області, що належала гр. [PERSON], батьку спадкодавця, який помер [INFO], на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 010246, виданого громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства Кагарлицькою районною державною адміністрацією Київської області 14 серпня 1996 року на підставі рішення Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області від 14 травня 1996 року за № 45, зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 14.08.1996 року, спадкоємцем якого був його син - гр. [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Вартість земельної частки (паю) становить 18832 грн. 71 коп. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-ІУ "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27.03.2014 р. Державний нотаріус Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Яворська Н.В. відмовила їм у вчиненні нотаріальних дій, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [INFO] їхнього батька - [PERSON]. Відмову у вчиненні нотаріальних дій державний нотаріус Яворська Н.В. обґрунтувала це тим, що зв'язку з відсутністю у встановленому законом порядку державної реєстрації права власності на майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або не законність набуття права власності не встановлено судом. В силу ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, позивачі, як діти померлого [PERSON] згідно до ст.1217 ЦК України, мають право успадкувати майно батька за законом і відповідно до ст. 1269 ЦК України, своєчасно в строк, передбачений ст.1270 ЦК України, подали заяву про прийняття спадщини за законом. Відповідно до ст. 4 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме: право власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, який посвідчує його право власності, а тому суд задовольняє уточнені позовні вимоги позивачів та визнає за [PERSON] та [PERSON] як спадкоємцями за законом, право власності в рівних частках на житловий будинок [ADDRESS], що, згідно технічного паспорта та довідки № 1231 від 10.04.2014 року про технічну інвентаризацію, являє собою конструктивні елементи житлового будинку: фундамент та частина зовнішніх стін, а також господарські будівлі сарай літ «Б», сарай літ «б1», сарай літ «В», сарай літ «Г», погріб літ «Е», убиральня літ «б», літня кухня літ «Д» та споруди: колодязь № 1, які прийняв у спадщину за законом [PERSON] після смерті [PERSON], але не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину на це майно і, відповідно, не зареєстрував свої спадкові права на зазначене домоволодіння у встановленому законом порядку. На підставі викладеного та

Outcome: approved