Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд із даним позовом до відповідача, в позовній заяві вказавши, що відповідно до укладеного договору № б/н від 31.03.2010р. відповідач отримав кредит у розмірі 5900грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затвердженими наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010р. та «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір, що стверджується підписом в заяві. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. У звязку з вищенаведеним відповідач станом на 30.06.2016р. має заборгованість перед банком в сумі 34 293,64 грн., яка складається з: 5886,40грн. заборгованість за кредитом; 22564,50грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3733,52 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500грн. штраф (фіксована частина); 1609,22грн. штраф (процентна складова). Просять суд стягнути із відповідача в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 34 293,64 грн., яка складається з: 5886,40грн. заборгованість за кредитом; 22564,50грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3733,52 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500грн. штраф (фіксована частина); 1609,22грн. штраф (процентна складова) заборгованості за кредитним договором №б/н від 31.03.2010р. та судові витрати в розмірі 1378грн. 11.01.2016р. відповідач [PERSON] подала заперечення на позовну заяву, в яких вказує, що позовні вимоги не визнає та просить суд застосувати строки позовної давності та відмовити в позові, в звязку з тим, що позовна заява подана до суду з порушенням строку встановленого ст.257 ЦК України. Також, зазначає, що дія платіжної карти «Універсальна» від ПАТ «Приватбанк» була до березня 2013 року. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього терміну жодна із сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же термін. При цьому автоматично лонгується на термін дії кредитного ліміту, який відповідає строку дії картки, а лише дії умов щодо надання банківських послуг, які регулюють відносини між банком та клієнтом щодо відкриття та обслуговування карткового рахунку клієнта, а також інших банківських послуг. Відповідно строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної картки. Отже, з вищенаведеного припинення дії договору немає. Вказує, що згідно правової позиції Верховного Суду України у Постанові від 19.03.2014р., відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Згідно розрахунку заборгованості по кредиту станом на 10.01.2017р. видно, що строк погашення кредиту настав з 01.04.2010р. у розмірі 5900грн. Отже, з моменту прострочення сплати тіла кредиту 01.04.2010р. до моменту звернення банку з позовом 26.08.2016р. встановлений законом загальний трирічний строк позовної давності сплив. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав в суд клопотання про розгляд даної справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З оглянутої в судовому засіданні заяви [PERSON] від 31.03.2010р. у ПАТ КБ «Приватбанк», встановлено, що на її підставі банком останній видано кредитну картку у валюті гривня, сума кредитного ліміту 7500грн. Базову відсоткову ставку визначено 30,00% на місяць на залишок заборгованості. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.3.3. Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до ст.256 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інте¬ресу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст.257 ЦК). За загальним правилом, перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК). Так, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у стст.252255 ЦК. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК). За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Судом встановлено, що дія платіжної картки «Універсальна» була до березня 2013 року і в цейкінцевий термін дії карти відповідач була зобов"язана повернути грошові кошти. Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору повернення боргу повинно було здійснитись до 31.03.2013р., то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобовязання. Таким чином, в задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором про стягнення боргу слід відмовити.

Outcome: dismissed