Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 59 821,73 грн. за кредитним договором № IFXRRX07930034 від 23.04.2007 року. У позовній заяві зазначено, що відповідно до укладеного договору № IFXRRX07930034 від 23.04.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4464,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами надання кредиту фізичним особам Розстрочка, складає між ним та ПАТ КБ ПриватБанк договір про надання банківських послуг. Умови договору позивачем по справі ПАТ КБ ПриватБанк виконано повністю, надано відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] свої зобовязання за договором не виконав, внаслідок чого його заборгованість станом на 24.11.2016 року становить 123 310,74 грн., яка складається з: 3958,83 грн. - заборгованість за кредитом; 48 279,09 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 2142,80 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 68 930,02 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання. Від цієї суми віднімається сума у розмірі 66 813,85 грн., яка була задоволена наказом Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 25.06.2008 року та рішенням індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2014 року з відповідача на користь ПАТ КБ ПриватБанк, різниця становить 56 496,89 грн. А також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2922,30 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 59 821,73 грн. Представник позивача позов підтримав повністю із підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити, розгляд справи провести у відсутності представника позивача, не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи, про що направив на адресу суду письмове клопотання. Відповідно до вимог, встановлених ст.27 ЦПК України участь у судових засіданнях це право, а не обовязок сторін по справі. Відповідач у судове засідання не прибув повторно і про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] 23.04.2007 року було укладено договір № IFXRRX07930034, на підставі якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 4464,00 грн. зі сплатою 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З розрахунку заборгованості позичальника [PERSON] вбачається, що станом на 24.11.2016 року сума заборгованості за кредитом становить 123 310,74 грн., яка складається з: 3958,83 грн. - заборгованість за кредитом; 48 279,09 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 2142,80 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 68 930,02 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання. Від цієї суми віднімається сума у розмірі 66 813,85 грн., яка була задоволена наказом Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 25.06.2008 року та рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2014 року з відповідача на користь ПАТ КБ ПриватБанк, різниця становить 56 496,89 грн. А також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2922,30 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 59 821,73 грн. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору передбачено застосування пені (комісії) як виду цивільно-правової відповідальності та передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань. Отже, вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги про стягнення штрафів слід відмовити, оскільки одночасне застосування подвійної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення суперечить вимогам закону. Крім того, вищезазначені суми було стягнуто рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 березня 2014 року, що підтверджується копією рішення. Відповідно до вимог ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення у справі. Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Враховуючи, що заборгованість за кредитом становить 3958,83 грн., відповідачем нараховано пеню в сумі 68930 грн., що значно перевищує розмір збитків, суд приходить до висновку про необхідність зменшення суми пені до 3958,83 грн. Крім того, рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25.03.2014 року з відповідача на користь ПАТ КБ ПриватБанк було стягнуто заборгованість за кредитом в сумі 3958, 83 грн. та комісію в сумі 2142, 80 грн., а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення. На підставі викладеного, оцінивши та перевіривши в сукупності усі наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з [PERSON], [INFO], жителя [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк (код ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. № 50, рахунок (для погашення заборгованості) № 29092829003111, МФО 305299) 37844 грн.16 коп. (тридцять сім тисяч вісімсот сорок чотири грн. 16 коп.) з яких 33885.33 грн. (тридцять три тисячі вісімсот вісімдесят п'ять грн. 33 коп.) (48279,03-14393,70, які задоволені рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2014 року) =33885,33 грн.) - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3958, 83 грн. (три тисячі дев'ятсот п'ятдесят вісім грн. 83 коп.) - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial