Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 12 серпня 2006 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], сімейне життя не склалося, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, втратили почуття любові та поваги відповідач проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою, а тому вона вважає подальше збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати. В судове засідання позивач не з"явилася до суду подала заяву, згідно якої позов підтримала повністю і просила задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву згідно якої позов визнав повністю і просив строк для примирення не надавати. Як встановлено в судовому засіданні шлюб між сторонами був зареєстрований 12 серпня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1156. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, від 23 квітня 2008 року, що видане відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №680. Дані обставини повністю підтверджуються заявою позивача, наданими копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження дитини. Також, судом встановлено, що сторони повністю припинили шлюбні відносини, між ними існують неприязні відносини. Так, позивачка посилається на те, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Тобто, судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, а тому збереження сім'ї є не можливим. Так, згідно вимог ст. 110 Сімейного кодексу України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що оскільки сторони повністю припинили подружні відносини, втратили повагу один до одного і продовження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу повністю обґрунтовані і підлягають до задоволення. Позов в частині стягнення з відповідача [PERSON] судових витрат підлягає до задоволення, оскільки згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати, відповідно до квитанції №241/262 від 11.12.2013 року, що видана АТ «Ощадбанк» Головне управління по Києву та м. Київ - [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. на користь держави (а.с.7) та відповідно до квитанції №444178 за надану правову допомогу [PERSON] сплатила 70 гривень (а.с.8), а тому необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати в розмірі 229 грн. 40 коп. судового збору та витрати на правову допомогу за складання позовної заяви в розмірі 70 гривень, а всього стягнути 299 грн. 40 коп. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище [PERSON]. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved