overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про зміну розміру аліментів, які сплачує відповідач - [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. При цьому зазначила, що за рішенням суду відповідач сплачує аліменти в розмірі 200 грн. щомісячно. Вказуючи на те, що після винесення рішення суттєво погіршилось її матеріальне становище як стягувача, просить змінити розмір аліментів з 200 грн. на 450,00 грн. В судове засідання позивач не з"вилась. Надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності. Позовні вимоги визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін, що відповідає положенню ч.2 ст. 158 ЦПК України. Як роз"яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 14 від 18.12.2009 "Про судове рішення у цивільній справі" за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Оскільки відповідачем визнано позов, що не суперечить вимогам закону, права інших осіб не порушено, суд вважає необхідним постановити рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про продовження строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем є позивач [PERSON], оскільки її мати [PERSON] відмовилась від прийняття належної їй частки спадкового майна після смерті чоловіка - [PERSON] на користь дочки померлого - [PERSON] Однак при зверненні до Державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про спадщину їй було відмовлено, оскільки шестимісячний строк звернення вже сплинув. Позивач зазначає, що порушила шестимісячний строк звернення в зв'язку з тим, що тривалий час вона та її мати - відповідач [PERSON] знаходились на лікуванні, про що надали відповідні довідки. Зважаючи на викладене позивач просить позов задовольнити. Відповідач в судові засідання не з'явився, надавши свої пояснення та прохання розглядати справу у відсутності відповідача. Представник 3-ї особи - Головне управління юстиції в м.Києві в судове засідання не з"явився, був повідомлений про розгляд справи належним чином, надав до суду свої пояснення та клопотання розглядати справу у відсутності їх представника. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та 3-ої особи. Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у віці 69 років помер [PERSON], який є батьком [PERSON] (а.с.8,10,) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] відмовилась від прийняття належної їй частки спадкового майна після смерті чоловіка - [PERSON] на користь дочки померлого - [PERSON], що підтверджується заявою від 01 липня 2016 року. Звернувшись до нотаріуса 15-ї Київської державної нотаріальної контори 01.07.2016 року позивач отримала відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з пропуском нею встановленого для прийняття спадщини шестимісячного строку, що й стало підставою для звернення до суду з позовом про надання додаткового строку. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому їй може бути визначений додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном в 2 місяці з дня набуття рішенням чинності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.07.2006 року вона уклала шлюб з відповідачем - [PERSON], який вони зареєстрували в відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Хмільнику Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 108. Від шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON] , [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя та ведення справ сім»ї. На підставі цього у них часто виникали побутові сварки та непорозуміння. Вони фактично припинили з відповідачем шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство. Відповідач відсторонився від виховання дитини та не приймає в ньому участі. Між ними досягнуто згоди про місце проживання дитини. Подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливі, у зв»язку з чим позивачка просить шлюб з відповідачем розірвати.. В судове засідання позивач не з"явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати та залишити їй прізвище - "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з"явився, подавши заяву про визнання позовних вимог та не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.3) сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.6). Шлюбні відносини між сторонами припинено, господарство спільно не ведеться, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Підстав для надання сторонам терміну для примирення не встановлено. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. В зв"язку з викладеним, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки доведено, що збереження сім'ї є неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб існує лише формально, доцільності в наданні сторонам строку для примирення немає. Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК судові витрати понесені позивачем слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, яку було уточнено в процесі судового засідання, посилаючись на те, що її подружнє життя з відповідачем не склалося. Від шлюбу мають дитину [INFO] Причиною розірвання шлюбу є сварки, різні характери, протилежні погляди на життя, різне відношення до шлюбу по подружніх обов'язків, що є перешкодою для подальшого існування сім'ї. Шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. За таких обставин шлюб існує формально, сім'я фактично розпалася і зберегти її неможливо. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07.10.2014 позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві та додаткових поясненнях. Зазначали, що спір про місце проживання дитини на даний час відсутній, дитина проживає з матір'ю. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував щодо розірвання шлюбу, однак не погодився з викладеною в позові негативною інформацією, що характеризує відповідача як особистість. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 вересня 2012 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, а/з 1269. Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем по справі. Спору щодо розподілу майна подружжя, а також з приводу місця проживання та порядку участі батьків у вихованні неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з матір"ю, [PERSON], немає. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки сторони не бажають. За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дитини, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] Позовні вимоги мотивує тим, що з 25.09.2009 р. перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась донька. На даний час донька проживає із нею, відповідач офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, однак ухиляється від свого обов'язку по утриманню дитини, а тому просила стягувати з нього кошти в примусовому порядку в твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з аналогічних підстав, просила позов задоволити, оскільки саме така сума аліментів буде достатньою для забезпечення належного рівня життя дитини. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 300-400 грн. щомісячно, пояснив, що сплачувати аліменти у більшому розмірі він змоги не має, оскільки не працює. В решті позовних вимог просив відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід,частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір"ю за адресою: [ADDRESS], що стверджується довідкою ЛКП «Левандівка» з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 23.10.2013 р. Враховуючи наведене, а також беручи до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у нього регулярного доходу, відсутність інших стягнень та часткове визнання позову, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього аліментів у розмірі по 400 грн. щомісячно, що буде справедливим по відношенню до обох сторін та забезпечить належний рівень утримання дитини, а тому позов слід задоволити частково. З відповідача також слід стягнути у дохід держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 800 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивує тим, що з 23.11.2010 року перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась донька. Однак з вересня 2011 року проживають окремо та з того часу відповідач ухиляється від свого обов'язку по утриманню дитини. На даний час донька проживає із нею та перебуває на її повному утриманні, а тому просила стягувати з відповідача кошти в примусовому порядку в твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з аналогічних підстав, доповнила, що відповідач офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, інших неповнолітніх дітей чи утриманців не має. Добровільної згоди щодо утримання дитини сторони не досягли. Вважає, що обов'язок по утриманню дитини покладається на обох батьків, просила позов задоволити, оскільки саме така сума аліментів буде достатньою для забезпечення належного рівня життя дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності не надходило, що дає підстави відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України розглядати справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід,частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 березня 2011 року вбачається, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір"ю за адресою: [ADDRESS], що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку. Враховуючи наведене, а також беручи до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у нього регулярного доходу, відсутність інших стягнень, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього аліментів у розмірі по 600 грн. щомісячно, що буде справедливим по відношенню до обох сторін та забезпечить належний рівень утримання дитини, а тому позов слід задоволити частково. З відповідача також слід стягнути у дохід держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом 14.11.2013 року і просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування від 21.09.2005 року, який посвідчений нотаріусом, та зареєстрований в КП „БТІ м. Макіївки" 29.09.2005 року. На початку березня 2013 року вона зареєструвала відповідача в своєму будинку, так як мала намір з ним сумісно проживати. Однак через три дні після реєстрації відповідач залишив будинок, і як їй стало відомо, став проживати за адресою: [ADDRESS]. Ніяких особистих речей відповідача в будинку не має. Вона як власник квартири несе всі витрати по утриманню будинку, сплачує комунальні платежі за відповідача , тому змушена звернутися до суду за захистом свого права власника житлового приміщення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України через оголошення в пресі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до копії договору дарування від 21.09.2005 року посвідченого нотаріусом, будинок [ADDRESS], та зареєстрованого в КП « БТІ м. Макіївки» 29.09.2005 року, що підтверджено Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, належить на праві приватної власності [PERSON]. За даними домової книги [PERSON], [INFO], зареєстрований в будинку за вищевказаною адресою з 06.03.2013 року. Згідно довідки, яка надана квартальною за місцем розташування житлового будинку [ADDRESS], відповідач [PERSON] не проживає в ньому з 09.03.2013 року. Свідок [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача [PERSON] підтвердили суду, що відповідача не бачили майже рік, до того бачили, як він приходив до сусідки. Проживав він в будинку чи ні, їм невідомо. Таким чином, судом встановлено, що відповідач зареєстрований в житловому будинку позивача, який є її власністю, з 06.03.2013 року, однак фактично в ньому не проживає в з 09.03.2013 без поважних причин, особистих речей відповідача в будинку немає, обов'язки по утриманню зазначеного житла не виконує, житлом не цікавиться. Згідно вимог ст.. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що право позивача як власника майна порушено і потребує захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням і в цій частині позов підлягає задоволенню.. Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають, оскільки не підтверджені належними доказами. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, відповідно до якого просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Посилається на те, що сторонами 01.03.2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Харкова зареєстровано шлюб, актовий запис № 122. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов"язки з ведення спільного господарства. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинено з жовтня 2019 року, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу дітей немає. Вважає, що подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.11.2019 року відкрито провадження по справі. Представник позивача, відповідно до наявної в матеріалах справи заяви розгляд справи просила проводити без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, відповідно до наявної в матеріалах справи заяви розгляд справи просив проводити без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. \~Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та надані в обґрунтування позовних вимог докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 01.03.2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 122 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 01.03.2002 року), під час державної реєстрації шлюбу прізвище позивач змінила на « [PERSON] ». Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню. Судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, відповідно до якого просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Посилається на те, що сторонами 23.01.2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області зареєстровано шлюб, актовий запис № 137. Від шлюбу спільних дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди сторін на сімейне життя, побут. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинено, спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.08.2019 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24.10.2019 року призначено судовий розгляд. Позивач, відповідно до наявної в матеріалах справи заяви розгляд справи просила проводити без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився повідомлявся шляхом надіслання судових повісток. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та надані в обґрунтування позовних вимог докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 23.01.2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області зареєстровано шлюб, актовий запис № 137 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 23.01.2018 року). Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню. Судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved