Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано 17 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області та стягувати з відповідача, як батька їхньої дитини, [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій формі в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, та аліменти в розмірі 300 гривень щомісячно на своє утримання, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через припинення шлюбних відносин, що призвели до того, що вони втратили почуття взаємної поваги та взаєморозуміння. Проживають окремо з серпня 2013 року, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Тому на даний час за таких обставин сумісне життя і збереження сім"ї стали неможливими, шлюб існує формально. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач до суду з'явився, подав заперечення в якому позовні вимоги визнав частково, не заперечив щодо розірвання шлюбу та сплати аліментів на утримання сина в розмірі 400 гривень. В задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини просив відмовити повністю, у зв'язку з тим, що ніде не працює та має проблеми зі здоров'ям. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 17 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим. З пояснень сторін сім'я фактично розпалася, і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім'ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Від цього шлюбу сторони мають [PERSON], [INFO] народження, які повністю знаходиться на утриманні позивача. Відповідач, проживаючи окремо, будучи працездатним, ухиляється від виконання обов'язку по утриманню дитини, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, підставою для визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, згідно ч.1 ст. 184 СК України є нерегулярний, мінливий дохід, одержання доходу в натурі. Суд вважає вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини є законними, однак вимога про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 500 грн. є завищеною, тому позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та врахувавши всі обставини справи, суд приходить висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 28.05.2014 року та до досягнення ним повноліття. Відповідно до вимог ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивачем не надано доказів стосовно доходу відповідача та можливості сплачувати в зв'язку з цим матеріальну допомогу на утримання [PERSON] Таким чином, в задоволенні вимоги про стягнення аліментів на своє утримання слід відмовити.

Outcome: partial