Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду із даним позовом, посилється на те, що, постановою про арешт майна боржника від 01 травня 2019 року, у зв"язку із заборгованістю по сплаті аліментів накладено арешт на належне йому рухоме і нерухоме майно, а саме : автомобіль марки Renault Megan Scenic 2012 року випуску державний номерний знак [NUMBER] ; квартиру [ADDRESS] ; житловий будинок [ADDRESS] та земельні ділянки в с. Загайпіль Коломийського району кадастровий номер [NUMBER] та [NUMBER] . Зазначає, що як власник майна має намір розпорядитись ним на власний розсуд, однак не має можливості цього зробити через накладений арешт. Вказує, що на даний час заборгованість по сплаті аліментів погашена в повному обсязі, тому просить суд зобов`язати відділ державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області зняти арешт із зазначеного майна. Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, а справу розглянути у його відсутності. Відповідач у судове засідання також не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здіснюється. Врахувавши заяви сторін, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи із наступного. Як видно із досліджених письмових доказів, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] є власником транспортного засобу марки Renault Megan Scenic 2012 року випуску державний номерний знак [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 24 березня 1997 року Бюро по приватизації державного житлового фонду, позивачу належить квартира [ADDRESS] . Право власності зареєстровано в Коломийському МБТІ за № 4355 (а.с.7). Крім того, відповідно до договорів дарування житлового будинку та земельних ділянок, посвідчених 18 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Шевчук, Надурак є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] , земельної ділянки для будівництва і обслуговувавння житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2085 га, кадастровий номер [NUMBER] та земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,6000 га, кадастровий номер [NUMBER] в с. Загайпіль Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.8, 9, 10-11). На виконання виконавчого листа № 341/824 від 25 листопада 2014 року про примусове стягнення з [PERSON] в користь Груздевич аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень щомісячно, до досягнення повноліття, постановою державного виконавця від 01 грудня 2015 року було накладено арешт на вищезазначене майно позивача. Із повідомлення Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби № 12.16-34/15/14370 від 06 травня 2019 року вбачається, що станом на 01 травня 2019 року борг по сплаті аліментів у Надурака відсутній (а.с.13). Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ч.1 ст. 319 ЦК України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ЗУ «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved