Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з уточнюючим позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 25337,39 грн. та судові витрати. Позов мотивований тим, що згідно кредитного договору № CNXRRX05560238, укладеного 23 квітня 2008 року між ПАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON], останньому було видано кредит у розмірі 6060,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення 23 квітня 2010 року. 05 травня 2009 року Прилуцьким міськрайонним судом згідно судового наказу №2-н-281/2009р. з відповідача стягнуто 10696,31 грн. за вище зазначеним кредитним договором, виконання якого проведено не було. Однак відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилася прострочена заборгованість за період з 05.03.2009 по 22.10.2013, яка становить 25337,39 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовних вимог не визнав та уточнив, що кошти він не отримував, а вони були перераховані ФЛП [PERSON] за товар - скутер, який він у зв»язку з несправністю так і не забрав, а на 3-й день після укладення вищезазначеного договору звернувся до банку з вимогою про його розірвання, однак документально підтвердити це не може. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до Заяви позичальника № CNXRRX05560238 від 23 квітня 2008 року ПАТ КБ „ПриватБанк" надав [PERSON] строковий кредит у сумі 6060,00 грн. на строк 24 місяці з 23.04.2008 по 23.04.2010 включно з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом зі сплатою винагороди, комісії та інших витрат, зазначених у Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до копії розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 22.10.2013 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № CNXRRX05560238 від 23 квітня 2008 року перед банком складає 25337,39 грн., з них: 263,42 грн. - заборгованість за процентами; 654,48 грн. - заборгованість по комісії; 24419,49 грн. - заборгованість по пені. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. З розрахунку заборгованості вбачається, що банк поклав на позичальника подвійну відповідальність одного виду (стягнення комісії) за порушення ним зобов»язання, що суперечить ст.61 Конституції України про неможливість притягнення двічі до юридичної відповідальності одного виду за одне і теж саме правопорушення, оскільки 05.05.2009 Прилуцьким міськрайонним судом згідно судового наказу №2-н-281/2009р. з відповідача стягнуто 10696,31 грн. за вище зазначеним кредитним договором куди входить 727,20 грн. заборгованості по комісії. Згідно ч.3 до ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому суд враховує, що розмір неустойки (штрафу, пені), нарахованих позивачем становить 24419,49 грн. З огляду на зазначені вище обставини та той факт, що заявлена до стягнення сума пені за несвоєчасне погашення кредиту значно перевищує суму боргу, а також враховуючи що гроші він не отримував, товар не забирав в зв»язку з його поломкою та положення ст.3 ЦК України, щодо справедливості та розумності, які є загальними засадами цивільного законодавства, суд вважає необхідним зменшити розмір неустойки до 5000,00 грн. Згідно вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Заперечення відповідача проти позову суд визнає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки судом не було здобуто доказів, та [PERSON] не надав жодного документа, які б спростовували вимоги позивача в частині надання кредиту шляхом перерахування коштів за придбаний відповідачем товар. Так у суді не знайшло свого підтвердження, що відповідач звертався до позивача про розірвання кредитного договору у зв»зку з неотримання товару. Також [PERSON] у належній формі не звертався і до продавця за захистом своїх прав, як споживача за проданий товар неналежної якості. Згідно ст.ст. 79, 88 ЦПК України з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк" підлягають стягненню, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, судові витрати у розмірі 114,70 грн.. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 526, 527, 530, 536, 551, 629, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial