Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

У серпні 2017 року представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, вказавши, що 05.12.1998 року померла [PERSON] після смерті якої залишилося спадкове майно, яким є земельна ділянка, площею 2,86 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В управління спадковим майном померлої вступив її син [PERSON], але нотаріально його не оформив, помер 28.07.2007 року. Позивач є спадкоємцем до майна померлого [PERSON] за законом, проте при зверненні його до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на вказану земельну ділянку йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку, яким є державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №859679, виданий на підставі рішення сесії [PERSON] сільської Ради народних депутатів від 17.10.2002 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №896, був виданий на імя [PERSON] 21.10.2002 року, тобто після її смерті, а також у звязку із відсутністю оригінала вказаного державного акта. Враховуючи наведене, позивач просив визнати недійсним вказаний державний акт на право приватної власності на землю з підстав здійснення реєстрації права власності за [PERSON] після її смерті, а також визнати за ним в порядку спадкування право на земельну частку (пай), розміром 3,6 в умовних кадастрових гектарах у землі, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, яке належало померлій [PERSON] Представник позивача до суду не з'явилася, надавши заяву про слухання справи у її відсутність,\~в якій вимоги позову підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Деражнянського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, в яких проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи на стороні відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру в Хмельницькій області в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, покладаючись при вирішенні справи на думку суду. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що 05.12.1998 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №301352, виданим Деражнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] територіального управління юстиції у Хмельницькій області 29.03.2017 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно в управління яким вступив [PERSON], але нотаріально не оформивши свої спадкові права помер 28.07.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №301510, виданим Деражнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] територіального управління юстиції у Хмельницькій області 20.06.2017 року. Так, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р2 №859679 [PERSON] була власником земельної ділянки, площею 2,86 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із вказаного державного акта також вбачається, що він був виданий на підставі рішення сесії [PERSON] сільської ради народних депутатів від 17.10.2002 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю 21.10.2002 року за №896, тобто реєстрація права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку була здійснена після її смерті. Згідно з положеннями статей 22, 23 чинного на час відкриття спадщини Земельного кодексу в редакції Закону України від 18 грудня 1990 року, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, те, що державна реєстрація права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2,86 га, а також сама видача державного акта відбулися після смерті [PERSON], суд приходить до висновку, що у [PERSON], як у спадкодавця, право власності на земельну ділянку площею 2,86 га не виникло, у звязку з чим наявні підстави для визнання державного акта на право приватної власності на землю недійсним. Крім того, встановлено, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку. З приводу втрати правовстановлюючого документу на спадкове майно позивач звертався у Деражнянську районну газету «Вісник Деражнянщини» з оголошенням про втрату державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №859679 виданого на імя [PERSON] Встановлено і те, що державний акт на імя [PERSON] був виданий на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ХМ 0121380, та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером 681. Ця обставина, зокрема, підтверджується довідкою [PERSON] управління Держгеокадастру в Хмельницькій області №146/137-17 від 28.07.2017 року. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), сільськогосподарського кооперативу (далі СК), сільськогосподарського акціонерного товариства (далі САТ), в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. N 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай). Як вбачається із наданої відділом у Деражнянському районі [PERSON] управління Держгеокадастру в Хмельницькій області копії державного акту на право колективної власності серії ХМ №0010, виданого сільськогосподарському об»єднанню пайщиків «Авангард» с. Яблунівка та Додатку 1 до нього, [PERSON] була включена до списку громадян-членів вказаного сільськогосподарського підприємства. Крім того, факт належності [PERSON] права на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у сільськогосподарському об»єднанні пайщиків «Авангард» с. Яблунівка, підтверджується і копією вказаного сертифіката на право на земельну частку. Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що [PERSON] за життя набула права на земельну частку (пай) як член сільськогосподарського об»єднання пайщиків «Авангард» і таке право входило до складу спадкової маси після її смерті. Позивач є спадкоємцем до майна померлого [PERSON] відповідно до закону, що вбачається із матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про народження позивача [PERSON] батьком якого значиться [PERSON], який помер 14.04.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ №136661 від 14.04.2010 року. Довідкою виданою виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Деражнянського району Хмельницької області №153 підтверджується, що позивач фактично вступив в управління спадковим майном померлого [PERSON] Встановлено також, що позивач звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON], проте згідно з письмовим повідомленням нотаріуса №795/02-14 від 20.07.2017 року йому відмовлено в оформленні спадщини на належну померлій [PERSON] земельну ділянку, площею 2,86 га із тих підстав, що державна реєстрація права власності на земельну ділянку здійснена після смерті власника. Із цього ж письмового повідомлення вбачається, що заведена спадкова справа після смерті [PERSON] за заявою [PERSON]. Ця ж обставина підтверджується копією спадкової справи №1121/01-16 від 29.09.2017 року. Згідно ч.1 ст. 524\~ЦК Української РСР (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON]С.) спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно ст.549 цього кодексу визнається, що\~\~ спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав\~ державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання\~ за позивачем права на земельну часту (пай) в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved