Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та [PERSON] 11 липня 2008 року було укладено кредитний договір № 327 за умовами якого банк надав кредит у сумі 33084 євро 10 центів зі сплатою 12,5% річних, комісії в розмірі 0,1 % від суми кредиту, повернення кредиту здійснюється згідно встановленого графіку з кінцевим терміном 11.07.2033 року. Взяті на себе зобов`язання позивачем було виконано в повному обсязі. Зобов`язання [PERSON] за кредитним договором належним чином виконані не були. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки від 11.08. 2208 року. Рішенням Сумського районного суду Сумської області 16.05.2016 року позов банку до [PERSON] про відшкодування заборгованості за кредитним договором № 327 від 11.07.2008 року та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено повністю. Стягнуто в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», що становить в гривневому еквіваленті 1157714 гривень 25 копійок. Звернуто стягнення на належне на праві приватної власності [PERSON] нерухоме майно, яке є предметом іпотеки згідно іпотечного договору. Однак [PERSON] після ухвалення рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором отримані кредитні кошти не повернув, відсотки та інші платежі відповідно до умов кредитного договору не сплатив, крім того відповідно до умов договору триває нарахування процентів на суму боргу та штрафних санкцій за невиконання умов договору. Позивач звернувся до суду за стягненням різниці заборгованості з урахуванням рішення Сумського районного суду Сумської області від 16.05.2016 року. Станом на 06.05.2016 року( за курсом НБУ 28,738227 за один євро) заборгованість позичальника за кредитним договором № 327 від 11.07.2008 року збільшилася на 488355 грн. 67 копійок, з яких: 16868 євро 36 євро центів( 484766,76 грн.)- заборгованість за процентами, 4436 гривень 84 копійки - комісія за РО, 3145 гривень 07 копійок- штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка). Тому просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився. Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНМАРК», яка допущена до участі у справі в якості позивача, направило до суду заяву з проханням слухати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з"явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~У відповідності з ст. ст. 526, 527, 623 Цивільного кодексу України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов*язаний виконати свій обов*язок, а кредитор - прийняти виконання. В разі невиконання або неналежного виконання зобов*язання боржником він зобов*язаний відшкодувати кредитору завдані цим збитки. За кредитним договором банк або інша фінансова установа( кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У статті 559 ЦК України передбачені спеціальні підстави та умови припинення поруки. Так, відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Аналіз змісту цієї норми дає підстави вважати, що вона не встановлює ні змісту та обсягу такого збільшення відповідальності поручителя, ні реальності чи невідворотності його настання. Таке збільшення відповідальності може відбутися внаслідок змін забезпеченого порукою зобов`язання, які безпосередньо спрямовані на підвищення суми кредиту, процентної ставки за користування кредитом, пені тощо або на включення опосередковано обтяжливих мов відповідальності поручителя, зокрема, шляхом скорочення термінів повернення кредитів. \~ \~ \~ \~ Раніше, рішеннями судів за позовами ПАТ «ВіЕйБі Банк» до [PERSON] , було встановлено, що додатковими угодами до кредитних договорів внесено зміни, які призвели до збільшення обсягу відповідальності поручителя, без згоди поручителя. Додатковим договором № 1 від 24.11.2008р. збільшена відсоткова ставка з 12,5% річних до 16,5% річних, встановлена щомісячна плата за обслуговування кредиту у розмірі 251,74 грн. та № 2 від 03.12.2009р. збільшено, згідно графіку погашення, кінцевий термін погашення кредиту з 11.06.2033р. до 11.07.2033р. Зокрема, цими додатковими угодами було збільшено відсотки по кредиту та термін повернення кредитних коштів, що призвело до збільшення періоду нарахування підвищеної кредитної ставки, а отже й до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таким чином, аналіз норми частини першої статті 559 ЦК України свідчить про те, що порука припиняється за наявності факту зміни зобов`язання без згоди поручителя,внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Підставою застосування цієї норми достатнім є встановлення таких змін в основному зобов`язанні. Тому обставини щодо подальшого фактичного виконання зобов`язання, в тому числі фактичний строк його виконання, відмова кредитора від вимоги щодо виконання зобов`язання в зміненому обсязі, не свідчать про збереження дії поруки, оскільки відбулися після настання правоприпиняючого факту (збільшення розміру основного зобов`язання). Згідно правового висновку Верховного Суду України викладеного у постановах від 21 травня 2012 року (№ 6-18цс11, № 6-69цс11), в яких зазначив, що за положеннями частини першої статті 559 ЦК України припинення поруки в разі зміни основного зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується, а тому в цьому випадку не обов`язково звертатися до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим, проте такі вимоги підлягають розгляду судом за наявності відповідного спору. Тобто порука має вважатися припиненою незалежно від реального настання чи ненастання збільшеного внаслідок змін кредитних договорів обсягу відповідальності поручителя. Крім того, обов`язковою умовою припинення поруки за нормою частини першої статті 559 ЦК України має бути відсутність згоди поручителя на внесення змін до забезпеченого порукою зобов`язання, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. За своєю правовою природою надання поручителем згоди на внесення до основного зобов`язання таких змін є одностороннім правочином, який за змістом і формою має відповідати вимогам ЦК України та відображати волевиявлення особи (у даному випадку - поручителя). Так, у постанові Верховного Суду України від 5 червня 2013 року (№ 6-43цс13) зазначено, що згода поручителя на збільшення обсягу своєї відповідальності має бути очевидною і наданою у спосіб, передбачений договором поруки. Тобто випадкова поінформованість поручителя про внесення змін до основного зобов`язання і навіть відсутність з його боку заперечень про збільшення обсягу його відповідальності не може розглядатись як надання ним згоди на такі зміни. Таким чином, порука [PERSON] припинилася, оскільки в додатково угодах до кредитного договору, укладених без згоди поручителя, закладені умови, що всупереч положенням частини першої статті 559 ЦК України збільшують обсяг відповідальності поручителя. Отже, додатковими угодами, укладеними без згоди поручителя, були визначені конкретні строки надання та повернення кредитних коштів, відмінні від строків, передбачених кредитними договорами, що надало право кредитору застосувати збільшену процентну ставку за користування кредитом понад установлені терміни та нарахувати пеню, внаслідок чого збільшилась відповідальність поручителя за основним зобов`язанням, тобто порука припинена на підставі частини першої статті 559 ЦК України. Таким чином, порука за спірним договором поруки також припинилась на підставі цієї норми у зв`язку з установленням укладеними без згоди поручителя додатковими угодами до кредитного договору обов`язку позичальників сплатити додаткові платежі - щомісячні комісії за обслуговування кредиту, унаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя. Таким чином\~суд вважає,\~що необхідно\~відмовити Товариству\~з обмеженою\~відповідальністю «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «ФІНМАРК»\~в задоволенні\~позовних вимог,\~ за їх безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed