Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач у травні 2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] акціонерного Товариства «[PERSON] Аваль», третя особа Індустріальний відділ Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про визнання Кредитного договору недійсним та виключення рухомого майна з акту опису та арешту майна. В обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві позивач вказала, що 26.12.2007 року між Позивачем та Відповідачем був підписаний Кредитний договір № 014/142424/3101/73 терміном дії до 26.12.2013 року. Для забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між позивачем та відповідачем 26.12.2007 року був укладений Договір застави транспортного засобу № 014/08-02/1668, зареєстрований в реєстрі за № 1825. [PERSON] вказала про допущення чисельних порушень норм чинного законодавства та її прав як споживача кредитної послуги при підписанні кредитного договору з боку\~ ПАТ «[PERSON] Аваль",\~оскільки банк не надав їй як споживачу фінансових послуг всю необхідну інформацію про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Просила суд: визнати договір № 014/142424/3101/73 від 26.12.2007 року недійсним, виключити рухоме майно - автомобіль марки Тоуоta FJ Cruiser реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, VIN JTEBU11F380104950, з акту опису та арешту майна, складеного Державним виконавцем Індустріального ВДВС Дніпропетровського МУЮ. Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] акціонерного Товариства «[PERSON] Аваль» в попереднє судове засідання зявився, позовні вимоги не визнав. Надалі відповідно до заяви просив справу розглядати без його участі. Вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та просив суд застосувати строк позовної давності у три роки та відмовити у задоволенні позову. \~ Представник третьої особи Індустріального відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином.\~ Про причину неявки суд не повідомили.\~ Суд, заслухавши представника позивача[PERSON], представника відповідача [PERSON] акціонерного Товариства «[PERSON] Аваль», дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.12.2007 року між\~Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль») та\~ [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/142424/3101/73, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит\~ в розмірі 44\~100,00\~ дол. США зі сплатою за користування кредитом\~ відсотків у розмірі 12,95\~% річних, з кінцевим терміном повернення 26.12.2013 року. Згідно з п. 9.1 Кредитного договору № 014/142424/3101/73 договір набуває чинності з часу його підписання сторонами та скріплення печаткою Банка та діє до повного погашення кредитної заборгованості Позичальника за цим договором (суми кредиту, процентів за користування, комісій, неустойок, відшкодування можливих збитків). Відповідно до п. 10.1 Кредитного договору за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим Договором Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочки. Згідно з п. 10.2 Кредитного договору за кожне порушення умов п. 5.5 цього Договору, Позичальник додатково до компенсації витрат Банку на страхування (п. 6.7 Договору) сплачує останньому за кожен випадок порушення штраф в розмірі несплаченого Позичальником страхового платежу. П. 12.4 Кредитного договору всі витрати, пов'язані з укладанням та виконанням цього Договору, несе Позичальник. Вся інформація про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, що є необхідною згідно Правил надання банкам України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою НБУ № 168 від 10 травня 2007 року, визначається цим Договором, додатками до цього Договору та повідомленнями, передбаченими цим Договором. Відповідно до п. 12.5 Кредитного договору Позичальник перед укладанням цього Договору в письмовій формі повідомлений про всі умови споживчого кредитування в «[PERSON] Аваль» та орієнтовну сукупну вартість кредиту (відповідно ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та Правил надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою НБУ № 168 від 10 травня 2007 року), що підтверджується підписанням Умов кредитування, які є невід'ємною частиною цього Договору, та не має зауважень, претензій щодо наданої інформації. Надана Позичальнику інформація є повною, необхідною, доступною, достовірною та своєчасною. Згідно з п. 12.7 Кредитного договору, до всіх правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням цього Договору, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. Вимоги до [PERSON] були забезпечені шляхом укладання договору застави транспортного засобу\~ № 014/08-02/1668\~ від 26.12.2007 року між сторонами. Відповідно до п. 1.2 Договору в забезпечення виконання зобовязань заставодавець на умовах, передбачених\~ цим Договором\~ передає у заставу належний йому транспортний засіб\~ Тоуоta FJ Cruiser, реєстраційний номер\~ [NUMBER], 2007 року\~ випуску, шасі (кузов, рама, коляска) JTEBU11F380104950, тип транспортного засобу - легковий універсал-В. Відповідно до п. 2.10 Договору застави транспортного засобу, у випадках невиконання заставодавцем зобов'язань по Кредитному договору, Заставодержатель, на підставі виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на заставне майно, реалізує його самостійно або через третіх осіб за власним розсудом. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Згідно\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа\~\~має\~\~право в порядку,\~\~встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.\~\~ Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою статті 203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог\~ цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності\~ та справедливості\~ (ст.627 ЦК України).\~\~ Свобода договору означає можливість сторін вільно визначити зміст договору, який вони укладають і формують\~ його конкретні умови. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. \~ \~ \~ \~ Положення\~ст. 627 ЦК України\~встановлюють, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Позивач в своїй позовній заяві щодо визнання кредитного договору недійсним посилався на ч.1 ст.228 ЦК України, як на правочин, що порушує публічний порядок, та те, що він спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина. Згідно заяви-анкети позичальника від 24 грудня 2007 року [PERSON] своїм підписом засвідчує, що ознайомлена у письмові формі з кредитними умовами, зокрема: мета, для якої кредит буде витрачений, наявні форми кредитування та відмінності між ними, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування, форми забезпечення, строк та відсоткова ставка за кредитом, орієнтовану сукупну вартість кредиту та вартість з оформлення договору про надання кредиту тощо. Зміст умов кредитування зрозумілий. Зазначена заява-анкета Позичальника підтверджує, що Банком дотримані вимоги статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, яка діяла на час укладання. Пунктом 12.4 Кредитного договору встановлено, що всі витрати, пов'язані з укладанням та виконанням цього Договору, несе Позичальник. Вся інформація про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, що є необхідною згідно Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою НБУ № 168 від 10 травня 2007 року, визначається цим Договором, додатками до цього Договору та повідомленнями, передбаченими цим Договором. Згідно пункту 12.5 Кредитного договору Позичальник перед укладанням цього Договору в письмовій формі повідомлений про всі умови споживчого кредитування в «[PERSON] Аваль» та орієнтовану сукупну вартість кредиту (відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджену Постановою НБУ № 168 від 10 травня 2007 р.), що підтверджується підписанням умов кредитування, які є невід'ємною частиною цього Договору, та не має зауважень, претензій щодо наданої інформації. Надана Позичальнику інформація є повною, необхідною, доступною, достовірною та своєчасною. Кредитний договір містить в якості додатків, що є його невід'ємною частиною - графік погашення кредиту та додаток «Умови кредитування по програмам «Авто в кредит». Зазначені додатки містять всю інформацію передбачену Правилами та ЗУ «Про захист прав споживачів», а саме сукупну вартість кредиту, переваги та недоліки схем кредитування, загальну вартість кредиту (яка вказана в графіку погашення), орієнтовану сукупну вартість кредиту, всі додаткові витрати (страхування, комісії, пенсійний фонд, послуги нотаріуса та інше), щомісячний платіж та інше. Посилання Позивача про неповідомлення Банком про валютні ризики також не відповідає дійсності, оскільки згідно п. 8.3 Кредитного договору, у разі зміни курсу іноземної валюти (валюти кредиту) відносно національної грошової одиниці України, всі валютні ризики несе Позичальник. З підписанням Договору, Позичальник свідчить, що йому розтлумачено (зрозуміло) та він згоден, що зміна курсу іноземної валюти відносно національної грошової одиниці України може привести до значних збитків та погіршення фінансового стану Позичальника. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про доступ до судових рішень" суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі № 2-410/5842/12 за позовною заявою [PERSON] до ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції, третя особа [PERSON] України, Державний комітет України з питань технічного регулювання та споживчої політики про захист прав споживачів та встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме відсутності в кредитному договорі суттєвих умов по договору - графіка платежів згідно вимог Постанови НБУ № 168 від 10.05.2007 року, відсутності ціни договору, відсутності в договорі інформації відносно методики, яка використовується Банком для розрахунку валютного курсу, - у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі. Рішення набрало законної сили, оскільки не оскаржувалося в апеляційній інстанції (відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень). В судовому засіданні представник позивача всупереч ст.131 ЦПК України не надала суду жодних відомостей щодо зазначеного рішення та вводила суд в оману зазначивши, що дане рішення суду стосується іншого кредитного договору, що спростовується матеріалами справи. Вищевказаним рішенням встановлено, що у судовому засіданні представник Банку надав копію відповідного графіку на якому наявний підпис [PERSON], датований 26.12.2012 року, тим самим позивачка погодилася на графік та умови погашення заборгованості запропоновані їй банком. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Заперечуючи обставини позову представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» у своїй заяві просив суд застосувати до позовних вимог [PERSON] строк позовної давності та відмовити в позові у звязку з закінченням строку позовної давності. Згідно\~ статті\~ 256 ЦК України\~ позовна давність -\~ це строк, у межах якого\~ особа може звернутися до суду за захистом свого\~ цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої стороною у спорі, є підставою для відмови\~ в позові ( частина\~ четверта статті 267 ЦК України). Згідно із ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Згідно позовної заяви [PERSON] стверджує, що її права порушені з моменту укладання кредитного договору, тобто з 26 грудня 2007 року, в даному випадку строк позовної давності спливає 26 грудня 2010 року, однак Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у 2012 році, а до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з даним позовом тільки у 2016 році, зі спливом строку позовної давності, не просить суд поновити строк, не надає жодного пояснення, що перешкоджало звернутися до суду раніше. Додатки, наявні в матеріалах справи, спростовують позицію позивача, вказують на те, що укладений кредитний договір не порушує публічний порядок та виключають можливість застосування ст. 228 ЦК України. На момент укладення Кредитного договору Банком були дотриманні вимоги законодавства, що підтверджується наданими під час розгляду справи додатками до Кредитного договору. Виходячи із вищевикладеного та оцінюючи докази в їх сукупності, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині визнання договору №014/142423/2101/73 від 26.12.2007 року недійсним. Щодо заявлених позовних вимог позивача в частині виключення рухомого майна - автомобіля [NUMBER], 2007 року випуску, VIN JTEBU11F380104950, з акту опису та арешту майна, складеного Державним виконавцем Індустріального ВДВС Дніпропетровського МУЮ. В судовому засіданні встановлено, що на виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2011 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області 23.05.2012 року був виданий виконавчий лист №2-4185/2011 про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» 646 474 грн. 67 коп. заборгованості за кредитним договором, 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 648\~294 грн. 67 коп. (а.с.12). Постановою ВП №39666908 від 06.09.2013 року головним державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] було відкрито виконавче провадження ( а.с.13) та надано боржнику строк для добровільного виконання до 13.09.2013 року. Крім того, Постановою ВП №39666908 від 06.09.2013 року головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] . Також Постановою ВП №39666908 від 19.09.2013 року головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] оголошено розшук майна автомобіля [NUMBER], 2007 року випуску, VIN JTEBU11F380104950, що належить боржнику [PERSON] ( а.с.14). Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Діючим законодавством передбачено виключення майна з опису, однак позивачем акт опису та арешту майна, а саме автомобіля [NUMBER], 2007 року випуску, VIN JTEBU11F380104950, що належить боржнику [PERSON] суду не надано та відповідно до постанови вищевказаний автомобіль знаходиться в розшуку. Крім того, відповідно до Постанови ВП №39666908 від 06.09.2013 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] на виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2011 року, а тому виходячи із вищевикладеного суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог в цій частині позову та вимушений в позові відмовити. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до усього Кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в позові, то судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed