Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України Київського району м.Полтави, [PERSON], Київського відділу Державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. Посилався на те, що згідно договору від 24.07.2008 року №PLKPAK36850136, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], відповідач передав в заставу банку автомобіль ВАЗ, модель 111840 СПГ, 2008 року випуску, № кузова/шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], що належить йому на праві власності. 12 липня 2012 року при примусовому виконанні рішення згідно вимоги №Ф-1135 від 01.02.2012 року, виданої Управлінням Пенсійного фонду України Київського району м.Полтави, про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь УПФУ Київського району м.Полтави державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Жученко Ю.І. накладено арешт на вказаний автомобіль. Також зазначив, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 14 березня 2012 року задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» та в рахунок погашення заборгованості [PERSON] по кредитному договору звернуто стягнення на автомобіль ВАЗ, модель 111840 СПГ, 2008 року випуску, № кузова/шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] на праві власності. Накладений державним виконавцем арешт на вказаний автомобіль перешкоджає зверненню банком стягнення на нього. Тому позивач просив суд зняти арешт із заставного майна - автомобіля, що накладений постановою державного виконавця Київського ВДВС Полтавського МУЮ від 12 липня 2012 року. Ухвалою суду від 20 травня 2014 року за заявою представника позивача позовні вимоги до Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції залишені без розгляду. В судове засідання представник позивача не з'явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Представники відповідачів Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції та УПФУ Київського району м.Полтави звернулись до суду з клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в засідання також не з'явився, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності осіб, що в засідання не з'явились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 липня 2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитно-заставний договір №PLKPAK36850136, згідно з яким ПАТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 12 055, 97 доларів США та відкрив кредитну лінію у розмірі 3436,15 доларів США з нарахуванням 15 % річних на строк до 23 липня 2013 року. Відповідач згідно даного договору з метою забезпечення свого зобов'язання перед банком передав в заставу банку автомобіль ВАЗ, модель 111840 СПГ, 2008 року випуску, № кузова/шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], що належить йому на праві власності (а.с.4-9). 12 липня 2012 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої Полтавського міського управління юстиції Жученко Ю.І. при примусовому виконанні вимоги УПФУ Київського району м.Полтави №Ф-1135 від 01.02.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь УПФУ Київського району м.Полтави боргу у розмірі 4010,30 грн. накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] в межах суми звернення стягнення : 4010,30 грн. (а.с.12). Відповідно до ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Також даною нормою передбачено, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом, вказуючи про своє право як заставодержателя на задоволення своїх вимог до [PERSON] за рахунок спірного автомобіля. Відповідно до ч.3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Аналогічну норму містить п.5.3.4. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за №865/4158. Як встановлено судом, застава спірного автомобіля виникла до накладення арешту державним виконавцем, а вартість автомобіля не перевищує розмір заборгованості [PERSON] перед банком. На підставі викладеного, приймаючи до уваги зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved