Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивач ТОВ «Українська факторингова компанія» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача - Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Покровський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолій Іванович, про звільнення з-під арешту нерухомого майна, яке належить [PERSON] , а саме: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 211 кв.м., який знаходиться по [ADDRESS] та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, площею 0,0587 га, кадастровий номер 6110100000:07:010:0013, на якій знаходиться вказаний будинок, та на яке були накладені арешти на підставі: постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер: 46100756, виданий 04.02.2015р., видавник Дмитренко Тетяна Леонідівна, Другий відділ ДВС Тернопільського міськрайонного управління юстиції, накладено арешт на все нерухоме майно боржника (номер запису про обтяження: 8614358 (спеціальний розділ), зареєстровано 04 лютого 2015 року, державний реєстратор Іванілова Олена Олегівна); постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, виданий 17 грудня 2014 року, видавник Молинь Роман Петрович, Перший відділ ДВС Тернопільського міськрайонного управління юстиції, накладено арешт на все нерухоме майно боржника, (номер запису про обтяження: 8107997 (спеціальний розділ), зареєстровано 17 грудня 2014 року, державний реєстратор Іванілова Олена Олегівна); постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер 55873470, виданий 23 лютого 2018 року, накладено арешт на все нерухоме майно боржника, (номер запису про обтяження: 24991844 (спеціальний розділ), зареєстровано 23 лютого 2018 року, державний реєстратор Мелих Анатолій Ігорович); постанови серія та номер 53065965, виданий 08 грудня 2016 року, обтяжувач: Покровський РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, накладено арешт все нерухоме майно боржника, (номер запису про обтяження: 17904503 (спеціальний розділ), зареєстровано 08 грудня 2016 року, державний реєстратор Ус Віта Олегівна). Обґрунтовує позов тим, що 18 січня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір №ML-Е00/002/2008. Відповідно до умов цього договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 245000 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] , [PERSON] 18 січня 2008 року укладено договір іпотеки №PML-Е00/005/2008. Відповідно до умов договору іпотеки відповідачі передали в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, загальною площею 211 кв.м., та земельну ділянку, кадастровий номер 6110100000:07:010:0013, на якій знаходиться вказаний житловий будинок, по [ADDRESS] . 23 жовтня 2019 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Українська факторингова компанія» укладено договір відступлення права вимоги за кредитним договором, а 24 жовтня 2019 року - договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки. Відповідно умов до вказаних договорів АТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «Українська факторингова компанія» прийняло право вимоги за кредитним договором №ML-Е00/002/2008 від 18 січня 2008 року та за договором іпотеки №PML-Е00/005/2008 від 18 січня 2008 року. Заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 183234,76 доларів США основного боргу та 175081,92 доларів США заборгованості за відсотками. Позивач та відповідачі дійшли згоди щодо реалізації іпотечного майна в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, однак позивачу стало відомо про те, що на іпотечне майно накладено арешти. Зокрема, як слідує з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на все майно [PERSON] , у тому числі і на спірне іпотечне майно, накладено арешт відповідно до вищевказаних постанов. Таким чином, позивач не може задовольнити свої вимоги шляхом добровільного продажу іпотечного майна, оскільки на вказане майно накладено арешт. Позивач як правонаступник АТ «ОТП Банк» та іпотекодержатель нерухомого майна має першочергове право на реалізацію предмета іпотеки в разі порушення основного зобов`язання, однак наявність арештів на іпотечне майно унеможливлює реалізацію позивачем спірного майна. Ухвалою судді від 08 травня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання 10 червня 2020 року о 14 годині 30 хвилин. Ухвалою суду від 10 червня 2020 року, яка занесена до протоколу судового засідання, до участі у справі в якості третьої особи залучено АТ КБ «ПриватБанк». Підготовче судове засідання у справі відкладено на 14 липня 2020 року на 14 год. 30 хв. Ухвалою суду від 14 липня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті 10 вересня 2020 року о 14 год. 30 хв. 05 вересня 2020 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, - Покровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника. У зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному розгляд справи, призначений на 10 вересня 2020 року на 14 год. 30 хв., відкладений на 13 жовтня 2020 року на 10 год. 00 хв. У зв`язку з неявкою відповідачів у судове засідання 13 жовтня 2020 року о 10 год., розгляд справи відкладено на 17 листопада 2020 року на 10 год. У судове засідання представник позивача ТОВ «Українська факторингова компанія» Сідий С.В. подав заяву, згідно з якою позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. У судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідачів не надходило. У судове засідання треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолій Іванович, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, не повідомивши про причини неявки. Від Покровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 3 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явилися у судове засідання без повідомлення причин, не подали відзиву, а представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 18 січня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ML-Е00/002/2008. Відповідно до п. 2 вказаного кредитного договору розмір кредиту становить 245000 доларів США та остаточна дата повернення кредиту - 18 січня 2023 року. 18 січня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] , [PERSON] укладено іпотечний договір №РML -Е00/005/2008. Відповідно до п. 2.1. вказаного іпотечного договору іпотека за цим договором забезпечує вимоги ЗАТ «ОТП Банк» щодо виконання [PERSON] кожного і всіх боргових зобов`язань за кредитним договором №ML-Е00/002/2008 від 18 січня 2008 року у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі №ML-Е00/002/2008 від 18 січня 2008 року, з усіма змінами та доповненнями до нього. Згідно з п. 3.1. іпотечного договору предметом іпотеки за цим договором є житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , загальною площею 211 кв.м., житловою - 96,3 кв.м., який належить [PERSON] , [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Тернопільської міської ради 02 серпня 2007 року, та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,0587 га, кадастровий номер земельної ділянки 6110100000:07:010:0013, яка розташована по [ADDRESS] та належить [PERSON] , [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР №062359, виданим Тернопільською міською радою 12 січня 2006 року. 23 жовтня 2019 року між АТ «ОТП Банк» (Первісний кредитор) та ТОВ «Українська факторингова компанія» (Новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором №ML-Е00/002/2008 від 18 січня 2008 року. Відповідно до п. 1 вказаного договору первісний кредитор передає у повному обсязі, а новий кредитор приймає на себе у повному обсязі право вимоги, що належить первісному кредитору за кредитним договором №ML-Е00/002/2008 від 18 січня 2008 року, укладеним між первісним кредитором та [PERSON] , а саме первісний кредитор передає новому кредитору право вимоги виконання боржником боргових зобов`язань за кредитним договором у розмірі 358316,68 доларів США, у тому числі: 183234,76 доларів США - заборгованість за кредитом та 175081,92 доларів США - заборгованість за відсотками. 24 жовтня 2019 року між АТ «ОТП Банк» (Первісний іпотекодержатель) та ТОВ «Українська факторингова компанія» (Новий іпотекодержатель) укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором №РML-Е00/005/2008, посвідченим 18 січня 2008 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Білецькою Н.А., зареєстрованим в реєстрі за №451. Відповідно до п. 1.1. вказаного договору у зв`язку з укладенням між первісним іпотекодержателем та новим іпотекодержателем договору про відступлення права вимоги від 23 жовтня 2019 року за кредитним договором №ML-ЕОО/002/2008 під 18 січня 2008 року, відповідно до якого первісний іпотекодержатель (первісний кредитор за договором відступлення) відступив новому іпотекодержателю (новому кредитору за договором відступлення) всі права вимоги за кредитним договором №ML -Е00/002/2008 від 18 січня 2008 року, разом з усіма додатковими договорами (угодами) до нього, укладеним між первісним кредитором та [PERSON] , та переходом до нового іпотекодержателя прав, належних первісному іпотекодержателю за кредитним договором, що забезпечений іпотекою за іпотечним договором №PML-EOO/005/2008 18 січня 2008 року, посвідченим 18 січня 2008 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Білецькою H.A., зареєстрованим у реєстрі за №451, зі всіма змінами і доповненнями до нього, укладеним між первісним іпотекодержателем та [PERSON] , [PERSON] , сторони домовились про наступне: -первісний іпотекодержатель передає та відступає новому іпотекодержателю сукупність прав, належних первісному іпотекодержателю за договором іпотеки, включаючи, але не обмежуючись, право звернути стягнення на предмет іпотеки; -за цим договором новому іпотекодержателю переходять всі права первісного іпотекодержателя як сторони за договором іпотеки в обсягах та на умовах, що існують на момент набрання чинності цим договором та відповідно до норм чинного законодавства; -за цим договором новий іпотекодержатель набуває право замість первісного іпотекодержателя одержати, переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця, у порядку, визначеному договором іпотеки та Законом України «Про іпотеку», задоволення всіх своїх вимог (повернення суми основної заборгованості, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (штраф, пеня), відшкодування збитків, тощо, які випливають з умов кредитних договорів та/або договору іпотеки, за рахунок майна, вказаному в договорі іпотеки. Як убачається з акту прийому-передачі від 24 жовтня 2019 року, підписаного АТ «ОТП Банк» (первісний кредитор) та ТОВ «Українська факторингова компанія (новий кредитор), первісний кредитор передав новому кредитору документи відповідно до договору про відступлення права вимоги за кредитним договором №ML-ЕОО/002/2008 під 18 січня 2008 року, договору про відступлення прав за іпотечним договором №PML-EOO/005/2008 18 січня 2008 року, посвідченим 18 січня 2008 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Білецькою H.A., зареєстрованим у реєстрі за №451, у тому числі іпотечний договір №PML-EOO/005/2008 18 січня 2008 року та кредитний договір №ML-ЕОО/002/2008 під 18 січня 2008 року. Як слідує з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки 201816997, сформованої 25 лютого 2020 року, актуальною інформацією про державну реєстрацію обтяжень майна [PERSON] є чотири записи про обтяження, зокрема: 1)17 грудня 2014 року державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Молинь Романом Петровичем винесено постанову про арешт майна [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер б/н; 2)04 лютого 2015 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Дмитренко Т.Л. винесено постанову про арешт майна [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 46100756; 3)08 грудня 2016 року державним нотаріусом Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області Ус В.О. винесено постанову про арешт нерухомого майна [PERSON] , серія та номер 53065965; 4)23 лютого 2018 року приватним виконавцем Мелих А.І. винесено постанову про арешт майна [PERSON] , серія та номер 55873470. Як убачається з заяв Покровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 09 червня 2020 року, від 30 червня 2020 року та від 01 вересня 2020 року, державним виконавцем Покровського РВ ДВС 07 грудня 2016 року було відкрито виконавче провадження ВП №53065965 з примусового виконання виконавчого напису №3469, вчиненого 25 серпня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського МНО Завалієв А.А. про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 100 000 грн. 08 грудня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. У зв`язку з відсутню майна та несплатою боржником боргу державним виконавцем 07 серпня 2017 року вказаний виконавчий лист повернутий стягувачу без виконання. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права: Права і обов`язки державного виконавця визначені у статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин. Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника визначено у главі 4 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин. Згідно з частиною першою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 54 «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз`яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» (частина восьма статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин). Згідно зі ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку». Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. При цьому за змістом частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до частини сьомої статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зі змісту наведених приписів Закону України «Про іпотеку" випливає, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. Аналогічні висновки щодо застосування відповідних норм права викладені в постановах Верховного Суду 10.04.2018р. у справі № 910/4772/17 та від 16.05.2018р. у справі № 338/1118/16-ц. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом установлено, що 18 січня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №ML-ЕОО/002/2008, на забезпечення виконання умов якого між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] , [PERSON] 18 січня 2008 року укладено іпотечний договір №PML-EOO/005/2008. Арешт на майно [PERSON] накладений 17 грудня 2014 року, 04 лютого 2015 року, 08 грудня 2016 року та 23 лютого 2018 року. Таким чином зареєстрована у встановленому законом порядку іпотека на майно [PERSON] виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя. 23 жовтня 2019 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Українська факторингова компанія» укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором №ML-Е00/002/2008 від 18 січня 2008 року. 24 жовтня 2019 року між АТ «ОТП Банк» та позивачем ТОВ «Українська факторингова компанія» укладено про відступлення права вимоги за іпотечним договором №РML-Е00/005/2008 від 18 січня 2008 року. Відтак, з моменту укладення вказаного договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором позивач ТОВ «Українська факторингова компанія» набув права іпотекодержателя за цим іпотечним договором, предметом якого є житловий будинок за надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , загальною площею 211 кв.м., житловою - 96,3 кв.м., який належить [PERSON] , [PERSON] на праві власності, та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,0587 га, кадастровий номер земельної ділянки 6110100000:07:010:0013, яка розташована по [ADDRESS] та належить [PERSON] , [PERSON] на праві приватної власності. Розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором №ML-ЕОО/002/2008 від 18 січня 2008 року становить 358316,68 доларів США, у тому числі: 183234,76 доларів США - заборгованість за кредитом та 175081,92 доларів США - заборгованість за відсотками, що свідчить про невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання. Тому позивач як іпотекодержатель вправі одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Пред`являючи позов, позивач посилається на те, що з метою погашення вказаної заборгованості сторони дійшли згоди про погашення боргу в позасудовому порядку, шляхом реалізацію іпотечного майна. Наявність арешту спірного майна перешкоджає позивачу реалізувати своє право на продаж предмета іпотеки. Цим арештом порушується його право одержати задоволення своїх вимог, у зв`язку з невиконанням боржником забезпеченого заставою зобов`язання, за рахунок предмета іпотеки. З огляду на викладене, накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку - предмет іпотеки порушує права позивача, як іпотекодержателя, тому таке майно підлягає звільненню з-під арешту, накладеного органами державної виконавчої служби. Позов позивачем пред`явлено до належних відповідачів, оскільки [PERSON] є боржником за кредитним договором, іпотечний договір укладений із нею та з [PERSON] як майновим поручителем. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.11.2019р. у справі № 905/386/18 зазначила, що належним відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення вимог позивача шляхом звільнення з-під арешту нерухомого майна, яке належить [PERSON] , а саме: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 211 кв.м., який знаходиться по [ADDRESS] , та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, площею 0,0587 га, кадастровий номер 6110100000:07:010:0013, на якій знаходиться вказаний будинок. У зв`язку з задоволенням позову відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у розмірі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved