Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому народилась дитина : [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось і з грудня 2020 року сторони стосунків не підтримують, відповідач проживає окремо від неї та дитини. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вона самостійно займається її вихованням та матеріальним забезпеченням, однак у зв`язку із зростанням цін зросли витрати на її утримання. Зазначає, що відповідач є працездатним, матеріально забезпечений, інших утриманців немає. В зв`язку з виниклими обставинами, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що не взмозі сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, вказаному позивачкою. Згідний сплачувати аліменти в сумі 1 500 грн. щомісячно. Також зазначив, що регулярно, три дні в тиждень, дитина проживає разом з ним, він купує їй продукти харчування, одяг та іграшки. Заслухавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, в вкому у січня 2018 року народилась дитина : [PERSON] , яка проживає з матір"ю, окремо від батька. Спільне життя сторін не склалось і на даний час стосунки не підтримують. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів", від 15 травня 2006 року, зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері. При визначенні розміру аліментів суд виходить із того, що сторони не змогли добровільно погодити між собою суму аліментних платежів, а тому враховуючи що відповідач є працездатною та здоровою людиною, протягом трьох днів на тиждень забирає дитину до себе та погоджується на сплату аліментів у розмірі 1 500 грн., суд зважаючи, що даний розмір є більшим від мінімального гарантованого розміру аліментів, визначеного законодавством для дитини відповідного віку, вважає доцільним задовільнити позовні вимоги даній сумі, що буде об"єктивним і справедливим. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial