Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаною позовною заявою (з урахуванням уточнених позовних вимог), в якій просила ухвалити рішення про стягнення аліментів з [PERSON], [INFO], уродженця с. Рихтичі Дрогобицького району Львівської області, громадянина України, без постійного місця роботи, проживає за адресою: [ADDRESS] на сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1 000 ( одна тисяча) грн на її користь щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04 червня 2015 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Дрогобич реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області.У сторін є син [PERSON], [INFO].Зазначає, що після народження сина змушена повністю свій час приділяти сину, який народився хворобливий, йому був виставлений діагноз - рахіт, пізніше був виставлений супутній діагноз атопічний дерматит.Зазначає, що у зв'язку з захворюваннями син постійно перебуває під наглядом лікарів і позивач вимушена звертатись по допомогу як в комунальні медичні заклади так і приватні, а лікарі підтвердили, що дитині потрібний специфічний догляд, необхідно проводити противорецидивну терапію яка полягає в застосуванні посиленого харчування, багатого на морепродукти, вітаміни, застосуванні масажу для дитини, фізіотерапевтичних процедур, ванни з наповнювачами, періодично здавати аналізи на кальцій і інші заходи для відновлення стану здоров'я сина.Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за сином, фактично її і сина утримують її батьки, а чоловік гроші дає в обмеженій кількості, позивач вимушена йому постійно про це нагадувати. Зазначає, що останній раз гроші чоловік давав на утримання сина в серпні 2017р. Сторони разом не проживають, утриманням сина відповідач цікавиться мало, працює, в основному він їздить на заробітки, постійного місця праці немає. Інших осіб, яких він би повинен утримувати немає. Тому позивач вважає, що чоловік має змогу надавати гроші на утримання сина. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутності, позові вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав клопотання, в якому просив слухати справу у його відсутності, просить стягувати аліменти у розмірі 1000 грн. Зазначив, що на даний момент не працевлаштований, перебивається незначними тимчасовими заробітками, підприємницькою діяльністю не займається, має проблеми зі здоров'ям, у нього на утриманні знаходиться 57-річна непрацездатна мати. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 04.06.2015 між [PERSON] та [PERSON] (до укладення шлюбу прізвище „[PERSON]") укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичц реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 219, Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від спільного шлюбу у сторін народився син: [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження Серії [NUMBER]. Згідно довідки, виданої ДУ „Львівський обласний лабораторний центр МОЗ України" від 07.11.2017 № 4347/012 [PERSON] з 19.10.2016 по 26.08.2019 надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення 3-х років. Згідно довідки про склад сім'ї склад прописаних у ЖБК „Алмаз" становить: [PERSON], [PERSON] - батько, [PERSON] - син. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 499 [PERSON] перебував на лікуванні в стаціонарі з 09.03.2017 по 20.03.2017. Згідно довідки, виданої Рихтицькою сільською радою від 18.12.2017 № 2106 [PERSON] ніде не працював і не працює по даний час після закінчення Дрогобицького механіко-технологічного коледжу 01.06.2012, трудової книжки не має. Згідно довідки, виданої Дрогобицькою районною лікарнею № 2 від 25.12.2017, [PERSON] поставлений діагноз гіпертонічна хвороба 1 ст. Частинами 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Позивачем зазначено, що діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, які мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована Україною 27.02.1991, дата набуття чинності для України 27.09.1991) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, в даний час між позивачем та відповідачем виник спір з приводу утримання неповнолітніх дітей, а тому суд переконаний, що позивач потребує допомоги на їх утримання, а відповідач зобов'язаний надавати таку допомогу. Разом з тим, вирішуючи питання щодо розміру аліментів на малолітню дитину, суд враховує думку сторін, стан здоров'я позивача та відповідача - платника аліментів, їхнє матеріальне становище, рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO],- в твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн на дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту звернення до суду з позовом та до досягнення сином повноліття. На думку суду, саме такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку відповідатиме інтересам їх дитини, враховуючи їх вік та матеріальні потреби. У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Суд роз'яснює позивачу, що відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Тобто, посилання позивача на те, що їх спільна з відповідачем дитина потребує матреіальної допомоги для надання медичного обслуговування в зв'язку зі станом здоров'я, є підставою для стягнення з відповідача додаткових витрат в порядку ст. 185 СК України ща рішенням суду, а не підставою для нарахування аліментів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача в сумі 640 грн, а також стягнути судовий збір в дохід спеціального фонду Державного фонду України в сумі 640 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved