Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернувся до Київського районного суду м.Харкова , в якому просить Стягнути з [PERSON], ([INFO], адреса: м. Харків, [ADDRESS], ІПН - [NUMBER], на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, код ЄДРПОУ 36789421) суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 16 775165,61 грн. (шістнадцять мільйонів сімсот сімдесят п'ять тисяч сто шістдесят п'ять гривень 61 копійка). На задоволення вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в розмірі 16 775165,61 грн. (шістнадцять мільйонів сімсот сімдесят п'ять тисяч сто шістдесят п»ять гривень 61 копійка), звернути стягнення за іпотечним договором РСЬ 702/310/2007 від 26.09.2007 року посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 3197 на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], та належить на праві власності [PERSON] та [PERSON]. У судове засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив стягнути з відповідача заборгованість у повному обсязі, а також розглядати справу за відсутності представника Банку, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, що у разі неявки в судове засідання Відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки якого невідомі, або якщо причини неявки будуть визнані судом неповажними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просив розглядати справу у заочному порядку. Відповідачі у судове засідання не з'явились, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обгрунтовуюеться, суду не надали, про час та місце розгляду справи відповідачі повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомили . Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обгрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, 26 вересня 2007 між Банком - Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та Позичальником - [PERSON] (надалі - Відповідач 1), був укладений кредитний договір № МЬ-702/310/2007 копія додається, згідно з яким Відповідач 1 отримав кредит в розмірі 293 000 двісті дев'яносто три тисячі) Швейцарських франків строком до 26 вересня 2022 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у Кредитному договорі. В забезпечення належного виконання кредитного договору між Банком, Відповідачем 1 та [PERSON] (надалі - Відповідач 2), укладено договір іпотеки №РСЬ 32/310/2007 за умовами якого Відповідач 1 та Відповідач 2 передали в іпотеку Банку нерухоме майно житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] у м. Харкові: Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою наслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 14 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні у тому числі юдо забезпечення в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідачів за кредитним договором № ІЬ-702/310/2007 від 26 вересня 2007 року та договором іпотеки №РСЬ 702/310/2007від 26 вересня 2007 оку. Пунктом 1.1. частини №2 Договору сторони погодили його предмет, відповідно до якого в порядку, передбаченому договором Банк надав Позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначених у частині №1 Договору, а Позичальник прийняв кредит та зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у Договорі. Згідно з статтею 526 ЦК ^країни зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до пункту 1.4. частини №2 Договору за користування кредитом Позичальник зобов'язався сплатити Банку відповідну плату в порядку та на умовах, що були визначені Договором. Згідно із пунктом 1.5. частини №2 Договору повернення відповідної частини кредиту мало здійснюватися Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено Договором. У відповідності до п.З частини 1 Кредитного договору для розрахунку відсотків за користування кредитом використовується відсоткова ставка у розмірі, який визначений сторонами договору як РІІФ+5,99 відсотків річних, яка в подальшому коригувалася в порядку та на змовах кредитного договору. У відповідності до п. 4.1.1. Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами Позичальник (Відповідач 1) зобов'язаний сплатити Позивачу пеню в розмірі 1 % (одного відсотка) від ;уми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочки. Зазначена пеня оплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно Кредитного договору. У зв'язку з вищевикладеним станом на 04.02.2013 року, заборгованість Відповідача 1 за Кредитним договором складає: • заборгованість за кредитом 271838,86 (двісті сімдесят одна тисяча вісімсот тридцять вісім) Швейцарських франків, що еквівалентно у гривні станом на дату розрахунку- 2 281271, 71 грн. (два мільйони двісті вісімдесят одна тисяча двісті сімдесят 71 копійка) згідно курсу НБУ (8,392); • заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 156389,92 (сто п»ятдесят шість тисяч триста вісімдесят дев»ять) Швейцарських франків, що еквівалентно у гривні - 1312424,20 (один мільйон триста дванадцять тисяч чотириста двадцять чотири гривні 20 копійок), згідно курсу НБУ (7,99300); • пеня за прострочення не виконання зобов'язань за Кредитним договором за період з 4 лютого 2012 року по 4 лютого 2013 включно 13181469,70 гривень. Як встановлено статтею 1050 Цивільного кодексу України Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що до відносин за кредитним договором застосовуються норми параграфу 1 глави 71 ЦК України, тобто норми ст.ст. 1046-1053, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України. Відповідачем будь-якого із зобов'язань за ст.5 договору іпотеки; інших обставин, передбачених чинним законодавством України. Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що Іпотекодержатель, а в нашому випадку Позивач, має право звернутись у будь-якій час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку., Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договором про задоволення вимог Іпотекодержателя також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, яке визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Пунктом 6.4 договору іпотеки передбачено, що Позивач має право застосувати спосіб позасудового врегулювання в порядку, передбаченому чинним законодавством України, у тому числі згідно зі ст.ст. 5". 38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України Про іпотеку». Відповідно до ч.5 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Таким чином Позивач має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором у повному обсязі шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Додатково вважаємо за необхідне зазначити суду наступне. Відповідно до п. 61 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України віл 03 березня 2004 року № 20/5 (надалі - Інструкція), при нотаріальному посвідченні договорів про відчуження нерухомого майна, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає подання документів, які підтверджують право власності на вказане майно та, у передбачених законодавством випадках, л:-кументи, що підтверджують державну реєстрацію прав на це майно в осіб, які його відчужують. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між Іпотекодавцем і Іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий Іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved