Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що 28.09.2014 р. о 14 год. відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «Хьонде» д/н [NUMBER] в м. Київ на перехресті вул. Межигірська та вул. Юрківська не виконала вимоги знаку «Дати дорогу», виїжджаючи з другорядної дороги, не надала дорогу автомобілю «Мерседес» д/н [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення, що призвело до пошкодження автомобілів та було завдано матеріальних збитків. У відповідності до постанови Подільського р/с м. Києва від 04.11.2016 р. відповідача [PERSON] було визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Як вказує позивач, у зв'язку з даною ДТП було пошкоджено автомобіль позивача, у зв'язку із цим він звернувся на СТО та вартість ремонтних робіт становить 39723,10 грн. Позивач 24.11.2016 р. звернувся до 3 особи - ПрАТ «СТ «Іллічівське» про здійснення страхового відшкодування, але 13.12.2016 р. дана організація втратила статус члена МТСБУ. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь вищевказану суму та судові витрати. У судове засідання ні представник позивача, ні позивач у судове засідання не з'явились, надіслали свою заяву щодо підтримки даного позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилась, належним чином була повідомлена. Представник 3 особи - ПрАТ „СТ „Іллічівське" також у судове засідання не з'явився. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1, п 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Як з'ясовано судом, 28.09.2014 р. о 14 год. відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «Хюндай» д/н [NUMBER] в м. Київ на перехресті вул. Межигірська та вул. Юрківська не виконала вимоги знаку «Дати дорогу», виїжджаючи з другорядної дороги, не надала дорогу автомобілю «Мерседес» д/н [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення, що призвело до пошкодження автомобілів та було завдано матеріальних збитків. У відповідності до постанови Подільського р/с м. Києва від 04.11.2016 р. відповідача [PERSON] було визнано виною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП У відповідно до роз'яснень, викладених в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 3 від 04.06.93, № 7 від 08.07.94 р. № 11 від 30.09.94 р. та № 15 від 25.05.98 р.) питання про відповідальність за шкоду, заподіяну автотранспортним засобам при їх зіткненні, кожного з їх володільців перед іншим вирішується за правилами ст. 440 ЦК: шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого, відшкодовується винним. Володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Як з'ясовано судом, позивач та його представник обрали спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктною зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового Страхування цивільно-правової відповідальності. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов'язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином. До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд України в постанові від 20.01.2016 р. розглядаючи цивільну справу № 6-2808 цс 15. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як з'ясовано судом, позивач звернувся до ТОВ «Флейвор Груп» і дана організація встановила матеріальний збиток, який заподіяно пошкодженням автомобіля позивача складає 39723, 10 грн. При цьому 24.11.2016 р. звернувся до 3 особи - ПрАТ «СТ «Іллічівське» про здійснення страхового відшкодування, але 13.12.2016 р. дана організація втратила статус члена МТСБУ. За викладених обставин суд вважає, що заявлені вимоги позивача [PERSON] знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому його позов підлягає задоволенню на суму 39723,10 грн. матеріальних збитків, які потрібно стягнути із відповідача. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір у сумі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Тому

Outcome: approved