Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася у суд із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 4/5 частини нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог вказує, що будинковолодіння, що розташоване в с.Джурів, вул.Кобилянської,36, Снятинського району Івано-Франківської області. Дане господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 р. проживали головою двору був [PERSON], [INFO], членами колгоспного двору були: [PERSON], [INFO] (померла 16.04.2014 р.), дочка [PERSON], [INFO], зять [PERSON], [INFO], та позивачка онука [PERSON], [INFO], а\~отже,\~у відповідності\~до діючого\~на той\~час цивільного\~законодавства,\~та п.\~6\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~22\~грудня 1995\~року №\~20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Виходячи із принципу рівності часток, кожному з членів двору станом на 15.04.1991 р. належало по 1/5 частині будинковолодіння. 16.08.2014 р. померла баба позивачки [PERSON], яка до своєї смерті посвідчила заповіт від 17.06.2014 р.. Згідно якого все своє майно посвідчила на користь позивачки. 10.07.2018 р. мати позивачки [PERSON] відповідачка по справі, нотаріально відмовилась від свої частки в майні колгоспного двору на користь позивачки. 31.07.2018 р. батько позивачки [PERSON] відповідач по справі нотаріально відмовився від свої частки в майні колгоспного двору на користь позивачки. В даний час позивачка, з відповідачем по справі [PERSON] не може врегулювати право користування частками в майні колгоспного двору, а тому вимушена звернутися до суду із позовом в якому просить визнати за нею право власності на 4/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в с.Джурів, вул.Кобилянської, 36, Снятинського району, Івано-Франківської області за відповідачем [PERSON] право власності на 1/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в с.Джурів, вул.Кобилянської, 36, Снятинського району, Івано-Франківської області Представник позивачки подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просила задоволити, а справу просив розглядати у його відсутності . Відповідачі [PERSON] та [PERSON], в нотаріально му порядку відмовилася від належної їм частки в майні колгоспного двору (а.с.20,21 ), в судове засідання не зявилися. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, де зазначив, що позов визнає, проти задоволення позову не заперечує, справу просить розглядати у його відсутності . Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: З свідоцтва про право власності від 08.12.1988 р. на житловий будинок, вбачається, що житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що знаходиться в с. Джурів, вул.Кобилянської, 36, Снятинського району, Івано-Франківської області, належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] З довідки від 06.07.2018 р., виданої Джурівською сільською радою слідує, що станом на 15.04.1991 р. в колгоспному дворі, що в с. Джурів, Снятинського району були зареєстровані: голова двору [PERSON], 1\~936 р.н., дружина [PERSON], [INFO], (померла 16.08.2014 р.), дочка [PERSON], 1970 р.н, зять [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO] З довідки від 25.07.2018 р., виданої Джурівською сільською радою вбачається, що за [PERSON], [INFO], числиться земельна ділянка 0,25 га., для обслуговування житлового будинку. З свідоцтва про народження виданого на [PERSON], [INFO], слідує, що батьками останньої записано [PERSON] та [PERSON] З нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 10.07.2018 р. слідує, що остання відмовилась від своєї частки в колгоспному дворі на користь дочки [PERSON] З нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 31.07.2018 р. слідує, що останній відмовився від своєї частки в колгоспному дворі на користь дочки [PERSON] Згідно заповіту від 17.06.2014 р.н, посвідченого секретарем Джурівської сільської ради [PERSON] заповіла все своє майно на користь [PERSON], [INFO] З свідоцтва про смерть виданого на [PERSON], вбачається, що остання померла 17.08.2014 р. З свідоцтва про шлюб [PERSON] І-НМ № 144709, слідує, що 05.05.2015 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після одруження останній присвоєно прізвище «Магазейнова». З свідоцтва про шлюб [PERSON] І-НМ № 056207, слідує, що 21.11.1995 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після одруження останній присвоєно прізвище «Михальчук». Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 07.08.2018 р., 21.06.1995 р. зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно роз"яснення п.6\~Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист прав приватної власності"\~із наступними змінами, відповідно до положення ст.17,18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюється на правовідносини, які виникли після введення в дію цього\~Закону\~з 15.04.1991 року. До правовідносин, які виникли раніше застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбано до 15.04.1991 року мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме,\~\~право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір часток члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно\~ст.120 ЦК України\~(в редакції 1963 року) майно колгоспного\~\~двору\~\~належить його членам на праві сумісної власності.\~\~\~\~ Відповідно до\~ст.126 Цивільного кодексу Української РСР, - працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв'язку з призовом на строкову військову службу, на \~\~ \~ \~ \~ \~Згідно приписів статей\~316,319,\~321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Таким чином судом встановлено, що позивачка [PERSON] має право на 4/5 частини у житловому будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул. Кобилянської,36 в с. Джурів Снятинського району Івано-Франківської області. В решті позову слід відмовити, оскільки відповідач вправі сам звернутися за захистом свого порушеного права і позовні вимоги щодо встановлення за відповідачем права власності не врегульовані нормами чинного законодавства. На \~підставі \~наведеного,\~та ст.\~ст.\~15,\~16,\~328,\~392,\~1233\~ЦК України, ст.ст.\~17,\~18\~Закону України\~Про власність,

Outcome: partial