Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що 02 листопада 2011 року померла її баба [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт на ім'я позивача, яким заповіла останній усе своє майно. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,3 га, яка розташована на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області. Проте Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №026699 був виданий помилково на дівоче прізвище баби - [PERSON]. Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], звернувшись у Рудківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про прийняття спадщини, про що було видано Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі 10.04.2012 року №30153535. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу було відмовлено, оскільки державний акт на право приватної власності на землю, виданий 30.04.2002 року Новоукраїнською райдержадміністрацією на ім'я [PERSON] замість [PERSON]. В даний час позивач не може отримати спадщину після смерті [PERSON], тому змушена звернутися до суду з даним позовом. 12 червня 2017 року представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, подала до суду заяву про уточнення підстав позову, зазначивши, що помилка у оформленні державного акта на право [PERSON] ([PERSON]О.) на земельну ділянку, кадастровий номер 3524010000:02:001:0759 виникла з тих підстав, що за період від отримання сертифіката на право отримання земельної частки (паю) до оформлення державного акта не прослідковано зміну прізвища власника, яка за цей період взяла шлюб. Оскільки за відсутності оригіналу державного акту на право власності померлої особи та наявності помилки у написанні імені власника неможливо здійснити нотаріальне оформлення спадкових прав позивача, захист його прав необхідно здійснити в судовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подано клопотання про розгляд справи і відсутності представника міської ради, щодо задоволення позовних вимог не заперечують. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, відповідно до ст. ст. 328, 1225 ЦК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. 02 листопада 2011 року померла баба позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-СГ №254358, виданим Корницькою сільською радою Самбірського району Львівської області. Згідно із заповітом від 02.08.2011 року, посвідченого секретарем Корницької сільської ради Самбірського району Львівської області, [PERSON] все своє майно заповіла на ім'я позивача - [PERSON]. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи №98 за 2012 рік, яка заведена Рудківською державною нотаріальною конторою Львівської області. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,3043 га, кадастровий номер 3524010000:02:001:0759, яка розташована на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №026699, який виданий 30.04.2002 року Новоукраїнською районною державною адміністрацією. При цьому прізвище власника у вказаному державному акті помилково зазначено дівоче - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження спадкодавця. Позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом подачі заяви від 10.04.2012 року за вх.№209 до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 грудня 2015 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу було відмовлено, оскільки наявна помилка у написанні прізвища власника у правовстановлюючому документі, а також втрата оригіналу державного акта на прізвище [PERSON], про що подано відповіду об'яву до газети Новоукраїнські новини" від 17 червня 2017 року. Згідно списку, доданого до розпорядження голови Новоукраїнської районної державної адміністрації від 29 квітня 2002 року №318-р "Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам - власникам земельних сертифікатів в колишньому КСП ім.Леніна", прізвище [PERSON] значиться в даному списку. Згідно повідомлення, наданого відділом у Новоукраїнському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 22.06.2017 року за №12/149-17 про те, що за даними відділу в списку пенсіонарів КСП імені Леніна Новоукраїнського району, що є доповненням до Державного акту на право колективної власності на землю виданого КСП ім.Леніна Новоукраїнської міської ради та Мар'янопільської сільської ради №22 від 27 грудня 1995 року за №285 значиться прізвище [PERSON]. Як встановлено судом, [PERSON] 08.09.1999 року змінила прізвище на Аркан. Померла [PERSON] 02.11.2011 року, залишивши заповіт на ім' я позивачки. (а.с.6-7) Стаття 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Відповідно до ст. ст. 78 та 81 ЗК України право власності на землю це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою, громадяни України також набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та згідно ч.2 ст.1268 цього Кодексу не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання чи оспорювання.Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згядно ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За змістом ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як роз'яснено в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видасться за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством за наявності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі. Згідно до пункту 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., зареєстрованого в МУЮ 22.02.2012 р. за № 282/20595), якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Після звернення позивача до нотаріуса для оформлення спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки оскільки наявна помилка у написанні прізвища власника у правовстановлюючому документі, а також не надано оригінал правовстановлюючого документу. В даному випадку при житті спадкодавець не встигла переоформити помилково виданий на її дівоче прізвище Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 3524010000:02:001:0759, яка розташована на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, в зв'язку з чим позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Так як всі копії документів підтверджують право користування земельною ділянкою спадкодавця площею 4,3043 га, яка знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, інших осіб, які бажали успадкувати майно не встановлено, що підтверджує та не викликає у суду сумніву, щодо права на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом за позивачем. Відповідно до ст.ст.125,126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа (державного акта), що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації, а рішення суду про право семе по собі не замінює правовстановлюючого документу. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Частиною 1 статті 178 Цивільного кодексу України передбачено, що об'єкти цивільних прав (тобто і майнові права) можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Відповідно до ст.. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. На підставі встановленого, так як вирішити питання через органи нотаріату неможливо, інших осіб, які претендують на земельну ділянку не встановлено, за встановлених обставин суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved