Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Представник позивача ГБК «Енергетик-2» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], приватного нотаріуса Разумової О.І. про визнання незаконним набуття права власності, скасування рішення про реєстрацію та запис про реєстрацію права власності. В обґрунтування позову зазначено, що з 18.02.1991 року по теперішній час у ГБК «Енергетик-2» знаходяться в користуванні земельні ділянки, розташовані за адресою: [ADDRESS]. За рішенням виконкому Харківської районної ради в м. Києві від 23.01.1989 року, зареєстровано статут Авокооперативу «Енергетик-2» з будівництва та експлуатації гаражів для постійного зберігання індивідуальних легкових автомобілів та мототранспортних засобів. Загальними зборами ГБК «Енергетик-2» було вирішено побудувати будівлю (5 ремонтних боксів) на вказаній земельній ділянці, площею 0,6954 га, при цьому було визначено, що ця будівля має бути у власності позивача, а кошти від використання цих ремонтних боксів мають йти на часткове покриття витрат на експлуатаційні потреби, утримання охорони, тощо. Право власності позивача на будівлю - п»ять гаражних боксів № [NUMBER], загальною площею 158,9 кв.м було зареєстровано 04.02.2016 року на підставі рішення про державну реєстрацію приватного нотаріуса. З 01.07.2008 р. по 31.12.2011 р.р. будівля (п»ять ремонтних боксів) перебувала в суборенді ПП «Анжеліка», директором якого була [PERSON], а з 01.05.2012 р. по 23.06.2014 р. - перебувала в оренді ТОВ «Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс», директором якого була [PERSON] Однак, незважаючи на те, що договір оренди припинив свою дію, та те, що рішенням суду ТОВ «Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс», директором якого є відповідач, було зобов»язано звільнити будівлю, остання, будівлю не звільняє, посилаючи на те, що вона є законним власником гаража № [NUMBER]. 15.06.2018 року позивачу стало відомо, що приватним нотаріусом Разумовою О.І. 01.06.2018 року проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на гараж № [NUMBER], загальною площею 158,9 кв.м за адресою: [ADDRESS]. Така державна реєстрація за відповідачем була здійснена за її заявою, як члена ГБК «Енергетик-2» з 1991 року, та останньою зазначено, що вона сплатила повністю пайові внески. Однак, відповідач не є членом ГБК «Енергетик-2» та будь-яких довідок щодо сплати внесків позивач відповідачу не видавав. Позивачем зазначається про те, що відповідачем неодноразово вживались заходи щодо оспорювання права власності позивача на вказану будівлю, однак, рішеннями судів в задоволенні її вимог було відмовлено. На даний час, виходячи із даних Державного реєстру речових прав за однією адресою: [ADDRESS] зарєєстровано: з 04.02.2016 року право власності позивача на гараж № [NUMBER], як новозбудований ним об»єкт, а також з 01.06.2018 року - право власності відповідача на гараж № [NUMBER], як новозбудований відповідачем об»єкт. Однак. Зазначені гаражі мають однакову площу, по суті є однією будівлею, різниця лише в нумерації. Позивач вважає, що неправомірна реєстрація права власності за відповідачем порушує законні права та інтереси позивача, як власника майна, за захистом яких позивач звернувся до суду та просить суд визнати незаконним набуття [PERSON] право власності на гараж № [NUMBER], загальною площею 158,9 кв.м за адресою: [ADDRESS]; визнати незаконним та скасувати рішення привтаного нотаріуса Разумової О.І. про реєстрацію зазначеного права власності за відповідачем; скасувати запис про проведену приватним нотаріусом реєстрацію та скасувати реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна № 849902880000. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених в ньому підстав. Вважав, що в справі наявні достатні докази незаконного набуття відповідачем права власності на будівлю, яка є власністю позивача, та, відповідно незаконної її реєстрації Представник відповідача [PERSON] чи сама відповідач до суду не з"явилися судом про дату судового розгляду повідомлялися належним чином у встановлений законом порядок. Відповідач приватний нотаріус Разумова О.І. в судове засідання не з»яивилась. Про розгляд справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталась. Представник третьої особи в судовому засідання не заперечила проти задоволення позовних вимого. У вирішення вказаного спору просила винести обгрунтоване та законне рішення. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за наведеної явки сторін. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, вважає, що позов підлягає задовленню за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням виконкому Харківської районної ради депутатів м. Києва № 48 від 23.01.1989 року, було зареєстровано статут автокооператива «Єнергетик-2», відповідно до якого останній був створений з метою забезпечення членів кооперативу гаражами для постійного зберігання індивідуальних автомобілів та мототранспортних засобів в м. Києві шляхом будівництва гаражів на власні кошти кооперативу, а також подальшої експлуатації і управління цими гаражами. Членами кооперативу могли бути громадяни, які досягли вісімнадцятирічного віку і є власниками легкових автомобілів (т. 1 а.с.28-49). 25.03.1998 року загальними зборами членів ГБК «Енергетик-2» було прийнято рішення про затвердження статуту, відповідно до якого ГБК «Енергеик-2» є добровільним об»єднанням громадян-власників транспортних засобів, що проживають в м. Києві. Кооператив проводить свою діяльність на підставі рішення № 142 від 30.05.1988 року виконавчого комітету Харківської районної ради народних депутатів. Адреса: [ADDRESS]. Кооператив для організації зберігання транспортних засобів громадян організовується на підставі відповідного рішення про відведення земельної ділянки, дозволу на будівництво та розпорядження Харківської районної держадміністрації про державну реєстрацію кооперативу (т. 1 а.с.49-60). Зборами уповноважених ГБК «Енергетик-2» від 18.03.199 року та від 14.03.2002 року, були внесені зміни до статуту ГБК «Енергетик-2» (т. 1 а.с. 61-69). Відповідно до договору на право тимчасового довгострокового користування землею від 23.05.2000 року, укладеного між Київською міською радою та ГБК «Енергетик-2», позивач прийняв в тимчасове користування земельну ділянку, загальною площею 4,9025 га згідно з планом користування, а також земельна ділянка надана в тимчасове довгострокове користування строком на 24 роки для експлуатації та обслуговування індивідуальних гаражів по [ADDRESS] (т. 1 а.с.81-83). Відповідно до договору на право тимчасового довгострокового користування землею від 23.05.2000 року, укладеного між Київською міською радою та ГБК «Енергетик-2», позивач прийняв в тимчасове користування земельну ділянку, загальною площею 0,6964 га згідно з планом користування, а також земельна ділянка надана в тимчасове довгострокове користування строком на 10 років для експлуатації та обслуговування індивідуальних гаражів по [ADDRESS] (т. 1 а.с.84-86). Відповідно до рішення Київської міської ради № 247/348 від 20.05.1999 року, було затверджено проект відведення земельних ділянок ГБК «Енергетик-2» для експлуатації та обслуговування індивідуальних гаражів по [ADDRESS]. Надано ГБК «Енергетик-2» частину земельної ділянки площею 1,26 га, а також земельні ділянки загальною площею 5,60 га для експлуатації та обслуговування індивідуальних гаражів по [ADDRESS] в Харківському районі, з них: площею 4,90 га в тимчасове довгострокове користування строком на 24 роки, в тому числі площею 1,26 га за рахунок земель, вилучених у АЕК «Київенерго» та 0,70 га в межах червоних ліній в тимчасове довгострокове користування на 10 років за рахунок земель міської забудови (т. 1 а.с.87-89). Відповідно до рішення Київської міської ради від 02.12.2010 року № 303/5115, ГБК «Енергетик-2» було передано в довгострокову оренду на 10 років земельну ділянку, площею 0,6964 га для експлуатації та обслуговування індивідуальних гаражів по [ADDRESS] (т. 1 а.с.90-91). 20.08.2011 року між Київською міською радою (орендодавець) та ГБК «Енергетик-2» (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар приймає земельну ділянку, площею 6964 кв.м по [ADDRESS]. Договір зареєстровано у Державному реєстрі правочинів у встановленому законом порядку (т.1 а.с.92-102, 103). Відповідно до протоколу засідання правління ГБК «Енергетик-2» № 16 від 11.04.2012 року, правлінням було прийнято рішення про прийняття [PERSON] в члени кооперативу та виділити місця під металеві гаражі за умови виконання нею п.3.1, п. 3.4.1, п. 3.4. Статуту (т. 1 а.с.157-160). 01.05.2012 року між ГБК «Енергетик-2» (орендодавець) та ТОВ Станція технічного обслуговування «СТО «Піт-Сервіс» (орендар) уклали договір оренди приміщень, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове користування будівлю з п»яти боксів для здійснення статутної діяльності, площею 129 кв.м та належну до неї площу, що находиться за адресою: [ADDRESS]. Пунктом 2.1 договору встановлено, що договір набуває чинності з дня його укладення і діє протягом року (т. 2 а.с.47-50). Рішенням Господарського суду м. Києва від 15.07.2015 року у справі № 910/13919/14, в задоволенні позову ТОВ Станція технічного обслуговування «СТО «Піт-Сервіс» до ГБК «Енергетик-2» про визнання неукладеним договору б/н від 01.05.2012 року оренди приміщень, а також стягнення 100940, 52 грн., було відмовлено. Частково задоволений позов ГБК «Енергетик-2» до ТОВ Станція технічного обслуговування «СТО «Піт-Сервіс» про зобов»язання звільнити приміщення та стягнення 73848,79 грн. Зобов»язано ТОВ Станція технічного обслуговування «СТО «Піт-Сервіс» у строк не пізніше 10 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили звільнити будівлю «5 ремонтних боксів», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (т. 2 а.с.67-79). Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.11.2015 року, рішення Господарського суду м. Києва від 15.07.2015 року було залишено без змін (т.2 а.с.80-90), а постановою Вищого господарського суду України від 22.12.2015 року, постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.11.2015 року залишено без змін. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.01.2016 року у справі № 910/13919/14, в задоволенні заяви ТОВ СТО «Піт-Сервіс» про роз»яснення рішення суду від 15.07.2015 року було відмовлено (т. 2 а.с.103-106). З мотивувальних частин вказаних судових рішень вбачається, що ТОВ СТО «Піт-Сервіс» продовжує займати приміщення 5 ремонтних боксів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], оприбутковані ГБК «Енергетик», як основні засоби з 30.06.1998 року, а також прийняті та введені останнім в експлуатацію. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.10.2014 року у справі № 826/10239/14, в задоволенні позову [PERSON] до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: ГБК Енергетик-2», [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання протиправною бездіяльність за зверненням [PERSON] про присвоєння поштової адреси нерухомості - гаражу № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] та зобов»язання прийняти розпорядження про присвоєння поштової адреси, - відмовлено в повному обсязі (т. 2 а.с.115-120). Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2014 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.10.2014 року було залишено без змін (т. 2 а.с.121-126). Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.03.2015 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.10.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2014 року залишено без змін (т. 2 а.с.127-128). З мотивувальних частин вказаних рішень судом встановлено, що на час звернення [PERSON] до Голосіївської районної в м Києві державної адміністрації з позовом про присвоєння об»єкту нерухомості поштової адреси, вона не була членом ГБК «Енергетик-2», а гаражні бокси № [NUMBER] та № [NUMBER] належать на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON], які, в свою чергу, не відчужували належні їм на праві власності гаражні бокси, а гараж № [NUMBER] закріплений за членом кооперативу [PERSON], згідно із рішенням правління № 58 від 10.12.2004 року. Крім того, судом встановлено, що відповідно до протоколу засідання правління ГБК «Енергетик-2» № 28 від 03.07.2014 року, правлінням було прийнято рішення про виключення [PERSON], в зв»язку з невиконанням взятих на себе зобов»язань по сплаті пайових внесків та терміну їх сплати, а також в зв»язку з невиконанням обов»язків, покладених на неї статутом. Копію рішення направлено позивачем відповідачу для відома (т. 1 а.с. 161-166, 167-169). Відповідно до протоколу загальних зборів (зборів уповноважених) членів ГБК «Енергетик-2» № 3 від 02.10.2014 року, було прийнято рішення уповноважити голову правління подати колективні звернення з приводу спроби привласнення [PERSON] будівлі із 5 ремонтних боксів кооперативу та самозахоплення земельної ділянки, яка виділена кооперативу в оренду, а також прийнято рішення яким підтверджено, що правлінням ГБК «Енергетик-2» прийнято рішення правління від 03.07.2014 року № 28 про виключення з членів кооперативу [PERSON] з дотриманням вимог статуту та в межах своєї компетенції (т. 1 а.с.170-177). Відповідно до рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28.01.2015 року у справі № 752/11553/14-ц, в задоволенні позову [PERSON] до ГБК «Енергетик-2» про визнання недійсними рішення правління № 28 від 03.07.2014 року, було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.03.2015 року, зазначене рішення суду було залишено без змін (т. 1 а.с.183-185, 186-189). Відповідно до протоколу засідання правління ГБК «Енергетик-2» від 22.12.2015 року, правлінням було прийнято рішення про присвоєння будівлі п»ять ремонтних боксів назву гараж та присвоїти № [NUMBER] 1 черга (т. 2 а.с.38-42). Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.04.2015 року у справі № 826/1526/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2015 року, в задоволенні позову [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: ГБК «Енергетик-2» про визнання протиправною бездіяльність щодо нерогзгляду та прийняття рішення за зверненням [PERSON] щодо присвоєння поштової адреси належному їй об»єкту нерухомості - гаражу № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], а також зобов»язання прийняти рішення щодо присвоєння поштової адреси, - було відмовлено (т. 2 а.с.135-144, 145-149). З мотивувальних частин вказаних судових рішень, було встановлено, що в матеріалах справи достатньо доказів, які спростовують доводи [PERSON] про те, що вона є членом ГБК «Енергетик», а також є забудовником об»єкту нерухомості - гаражних боксів №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], розташованих за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до рішення Господарського суду м. Києва від 27.01.2016 року у справі № 910/24830/15, позов ГБК «Енергетик-2» було частково задоволено та зобов»язано ТОВ «СТО «Піт-Сервіс» усунути перешкоди в користуванні ГБК «Енергетик-2» земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS], шляхом знесення металевого боксу з лакофарбовим обладнанням, загальною площею 69,2 кв.м, а також зобов»язано ТОВ «СТО «Піт-Сервіс» привести земельну ділянку до початкового стану (т. 2 а.с.150-159). Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2016 року, рішення Господарського суду м. Києва від 27.01.2016 року було залишено без змін (т. 2 а.с.160-171), а постановою Вищого господарського суду України від 01.06.2016 року, Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2016 року було залишено без змін (т. 2 а.с.172-176). Крім того, судом встановлено, що відповідно до рішення державного рестратора Сипчі К.М. від 06.07.2015 року, було зупинено розгляд заяви про реєстрацію прав та обтяжень, подану 20.05.2015 року [PERSON] на підставі довіреності, наданої відповідачем у справі, про проведення державної реєстрації права власності на гараж № [NUMBER], що розташований за адресою: [ADDRESS], оскільки пр. розгляду довідки ГБК «Енергетик-2» № 4 від 21.02.2012 року було встановлено її невідповідність технічному паспорту (т. 2 а.с.200). Рішенням державного реєстратора Сипчі К.М. від 22.12.2015 року, було відмовлено в державній реєстрації права власності на гараж № [NUMBER], що розташований за адресою: [ADDRESS], оскільки, подані заявником документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (т. 2 а.с.203). Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.02.2016 року у справі № 826/15839/15, позов [PERSON] до державного реєстратора Сипчі К.М. було залишено без розгляду (т. 2 а.с. 225). Відповідно до технічного паспорту, виготовленого 04.02.2016 року ТОВ «Бюро технічного інвентаризації», встановлено, що на території ГБК «Енергетик-2» за адресою: [ADDRESS], - розташований гараж № [NUMBER] (5 ремонтних боксів) 1 черга, загальною площею - 158,9 кв.м. Рік побудови - 1998 (т. 1 а.с.143-150). Приватним нотаріусом Лавриненко О.І., на підставі технічного паспорту, рішення виконавчого комітету «Про будівництво зблокованих, одно-двухетажних кооперативних гаражів і відкритих автостоянок для транспортних засобів, належних громадянам, рішення виконавчого комітету «Про затвердження схеми розміщення в м. Києві гаражів та відкритих автостоянок для транспортних засобів індивідуальних власників на період до 1995 року, - було прийнято рішення індексний номер 28131308 від 08.02.2016 року про реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) ГБК «Енергетик-2» на об»єкт нерухомого майна - гараж [NUMBER], загальною площею 158,9 кв.м за адресою: [ADDRESS], за ГБК «Енергетик-2» (т. 1 а.с.140-142). 18.08.2016 року [PERSON] звернулась до Міністерства юстиції зі скаргою про скасування вказаного рішення нотаріуса, однак, наказом Міністерства юстиції України № 1570/7 від 21.11.2016 року, в задоволені скарги було відмовлено (т. 1 а.с.151-154). 29.02.2016 року ГБК «Енергетик-2» звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою про скасування запису про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на гараж, загальною площею 158,9 кв.м за адсреою: [ADDRESS], який було проведено приватним нотаріусом Малаховим М.С. 16.02.2016 року (т. 3 а.с.1-11). Наказом Міністра юстиції України № 1397/5 від 16.05.2016 року, скарги ГБК «Енергетик-2» від 22.02.2016 року та від 29.02.2016 року були задоволені та рішення приватного нотаріуса Малахова М.С. від 16.02.2016 року № 28260854 про державну реєстрацію прав та обтяжень було скасовано (т. 3 а.с.14). Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.12.2017 року у справі № 826/11648/16, в задоволенні позову [PERSON] про визнання протиправним та скасування наказу Міністра юстиції України № 1397/5 від 16.05.2016 року було відмовлено (т. 3 а.с.18-25). Відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2018 року, адміністративний позов [PERSON] до Міністра юстиції України, Міністерства юстиції України, треті особи: приватний нотаріус Малахов М.В., ГБК «Енергетик-2» про визнання протиправним та скасування наказу задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 1397/5 від 16.05.2016 року про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зобов»язано Міністерство юстиції України повторно розглянути скаргу ГБК «Енергетик-2» від 22.02.2016 року та від 29.02.2016 року з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції (т. 1 а.с.202-210). Доказів на підтвердження повторного розгляду скарг ГБК «Енергетик-2» Міністерством юстиції України матеріали справи не містять. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого 19.06.2014 року ТОВ «Техінвентаризаця», встановлено, що на території ГБК «Енергетик-2» за адресою: [ADDRESS] розташований гараж № [NUMBER] (5 ремонтних боксів), загальною площею - 158,9 кв.м. Рік побудови - 1991 (т. 1 а.с.194-201), а також в матеріалах справи міститься технічний паспорт, виготовлений 24.05.2018 року ФОП [PERSON], відповідно до якого на території ГБК «Енергетик-2» за адресою: [ADDRESS] розташований гараж № [NUMBER] (5 ремонтних боксів), загальною площею - 158,9 кв.м. Рік побудови - 1991 (т. 3 а.с.182-186). Приватним нотаріусом Разумовою О.І. на підставі листа № 17693/122236-33-18/19.2.1, виданого 04.05.2018 року Міністерством юстиції України, довідки №4, виданої 21.02.2012 року ГБК «Енергетик-2», наказу №1240/5, виданого 20.04.2018 року Міністерством юстиції України, постанови № 826/11648/16, виданої 04.04.2018 року Київським апеляційним адміністративним судом, - було прийнято рішення індексний номер 41426716 від 04.06.2018 року про реєстрацію прав та їх обтяжень на об»єкт нерухомого майна - гараж № [NUMBER], загальною площею 158,9 кв.м за адресою: [ADDRESS] (а.с.192-193). В матеріалах справи міститься копія довідки ГБК «Енергетик-2» № 4 від 21.02.2012 року, відповідно до якої дана довідка видана [PERSON] про те, що вона дійсно є членом ГБК «Енергетик-2» та власницею гаражу № [NUMBER] на території ГБК «Енергетик-2», за який вона внесла пайовий внесок в повному обсязі (т. 1 а.с. 220). Разом з тим, стороною позивача надано суду копія книги реєстрації вхідної та вихідної кореспонденції ГБК «Енергетик-2» за період з 2012-2016 р.р., відповідно до якої судом було встановлено направлення позивачем ГБК «Енергетик-2» відповідачу [PERSON] вихідної кореспонденції - листа про погашення заборгованості за електричну енергію на суму 5526,72 (т. 1 а.с. 221-235), а також суду надано книгу реєстрації довідок, виданих ГБК «Енергетик-2» за період з 2006-2015 р.р. та книги реєстрації довідок, виданих членам кооперативу на приватизацію гаражних боксів з 2001 р. по 09.2008 р.р., та з 16.09.2008 року, відповідно до яких, будь-яких довідок про те, що відповідач є членом ГБК «Енергетик-2» та власником гаражу № [NUMBER] на території ГБК «Енергетик-2», позивачем не видавалось (т. 1 а.с.221-248, т. 2 а.с. 1-6). Крім того, позивачем надано копію листа ГБК «Енергетик-2» № 4 від 21.02.2012 року адресовану [PERSON] з проханням терміново погасити борг за спожиту електроенергію. На вказаному листі міститься підпис відповідача про отримання вказаного листа, однак, будь-яих даних про те, що відповідач є власником гаражу, вказаний лист не містить (т. 2 а.с.11). Відповідно до протоколу засідання правління ГБК «Енергетик-2» від 22.12.2015 року, правлінням було прийнято рішення про зобов»язання голови правління звернутися із заявою про підробку довідки № 4 від 21.02.2012 року до Голосіївського управління поліції в м. Києві (т. 2 а.с.38-42). В матеріалах справи наявні копії ряду довідок, виданих ГБК «Енергетик-2» власникам гаражів (т. 2 а.с. 12-37), які візуально значно відрізняються від довідки № 4 від 21.02.2012 року, яку відповідачем було пред»явлено, в якості підтвердження належності їй гаражу. В ході розгляду справи у відповідача приватного нотаріуса Разумової О.І. судом було витребувано документи, на підставі яких, останньою, було винесено рішення про реєстрацію прав та обтяжень за відповідачем на об»єкт нерухомості - гараж № [NUMBER], загальною площею 158,9 кв. Однак, приватним нотаріусом було повідомлено про те, що оригінали документів, в тому числі довідка ГБК «Енергетик-2» № 4 від 21.02.2012 року були повернуті власнику у відповідності до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та обтяжень», в зв»язку з чим надати їх не вбачається можливим (т. 3 а.с.194-204). Відповідно до автоматизованої системи документообігу Голосіївсього районного суду м. Києва та даних Єдиного державного реєстру судових рішень, судом було встановлено, що [PERSON] звернулась до суду з позовом до ГБК «Енергетик-2», Міністерства юстиції України про визнання права власності, та, відповідно до ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 06.07.2018 року у справі № 752/11080/16-ц, за заявою позивача позов було залишено без розгляду. Згідно положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Стаття 386 ЦК України визначає що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно до п.1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав. Таким чином, державна реєстрація права власності на нерухоме майно є за своєю суттю визнанням з боку держави публічно-правового інтересу у встановленні приналежності нерухомого майна конкретній особі. Державна реєстрація прав покликана служити забезпеченням стабільності обороту нерухомості, оскільки остання має не тільки майнову, а й соціальну значимість. Подібна стабільність досягається шляхом винесення операцій та інших дій з нерухомістю за рамки приватних інтересів сторін, а також створення особливої, єдиної інформаційної системи, дозволяє всім суб'єктам права отримувати виключно і єдино достовірні дані про правовий статус того чи іншого об'єкта. Фактично ж, реєстрація покликана надати відповідну силу правовстановлюючим документам і виступає формальною умовою подальшого захисту (у тому числі судового) прав особи, що виникають з правовідносин, предметом яких є нерухоме майно. При цьому, вона ніяк не впливає на цивільно-правову рівність учасників обороту, автономію волі і свободу договору. Тобто, не надає публічно-правового характеру вказаним правовідносинам, що дозволяє зробити висновок про можливість розгляду спорів щодо державної реєстрації виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно. Згідно із ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цьогоЗакону. Відповідно до ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У даному випаду реєстраційні правовідносини спрямовані на встановлення, зміну, припинення прав на нерухоме майно і є визначеним організаційним заходом, що використовується власниками для впорядкування своїх основних відносин, предметом яких є нерухоме майно. Чинним законодавством передбачено, що власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном на свій розсуд. Відповідно достатті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності гарантуєтьсяКонституцією Україниі захищається способами, встановленими законодавством. Стаття 24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ході розгляду справи з боку сторони позивача було надано суду достатні та належні докази, які поза розумним сумнівом доводять право власності ГБК «Енергетик-2» на будівлю (п»ять гаражних боксів), загальною площею 158,9 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], однак, з боку відповідача [PERSON] суду не було надано жодного належного та допустимого доказу того, що вона на законних підставах є володільцем нерухомості - гаражу № [NUMBER], загальною площею, 158,9 кв.м за адресою: [ADDRESS], як і не надано доказів законного набуття у власність вказаного майна шляхом укладення договорів, будівництва тощо. Посилання представника відповідача [PERSON] на те, що позивачем пропущено строки позовної давності, які, на думку сторони відповідача, слід обчислювати з 2008 року, що є підставою для відмови в задоволенні позову, суд до уваги не приймає та відкидає, оскільки, з матеріалів справи вбачається, що позивач дізнався про своє порушене право, в зв»язку з проведеною реєстрацією в 2018 році, а відтак вимога про застосування строків позовної давності не ґрунтується на положеннях закону. Враховуючи викладене, позовна вимога про визнання незаконним набуття [PERSON] право власності на гараж, загальною площею 158,9 кв.м за адресою: [ADDRESS], є законною та обґрунтованою, в зв»язку з чим підлягає задоволенню. Крім того, судом в ході розгляду справи встановлено, що приватним нотаріусом Разумовою О.І., в порушення вимог Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, - було зареєстровано право власності відповідача [PERSON] на гараж, загальною площею 158,9 кв.м за адресою: [ADDRESS], - на підставі документів, які не свідчили про належність нерухомості відповідачу. Приватним нотаріусом при прийнятті оскаржуваного рішення не встановлено відповідність заявлених прав і поданих документів відповідачем вимогам законодавства, не звернуто належної уваги на наявність суперечностей між заявленими документами на нерухомість, що призвело до порушення прав та законних інтересів позивача, відновлення якого можливе лише шляхом скасуванням рішення та запису про проведену реєстрацію. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення приватного нотаріуса, а також скасування запису про проведену реєстрацію та реєстраційний номер об»єкта нерухомості є також законними та обґрунтованими, в зв»язку з чим підлягають задоволенню. Судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, слід стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача, а саме: суму судового збору в розмірі 7048,00 грн., сплачену позивачем за подачу позову, який містить чотири вимоги немайнового характеру. На підставі викладеного, та

Outcome: approved