Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08 грудня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2015 року, виселено [PERSON], [INFO], з квартири [ADDRESS] та стягнуто з неї на користь ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» судові витрати в розмірі 229 грн. 40 коп. 15 липня 2015 року за заявою представника ТОВ "Люкстрейдкомпані Київ» йому видано два виконавчих листа №2/756/704/14. 20 липня 2015 року позивач звернувся до суду з заявою про виправлення описок у виконавчих листах, виданих Оболонським районним судом м. Києва 15 липня 2015 року про виселення [PERSON], [INFO], з квартири [ADDRESS] та стягнення судових витрат в розмірі 229 грн. 40 коп., посилаючись на те, що в них невірно зазначено дату набрання рішенням законної сили «14 травня 2015 року» замість «08 грудня 2014 року», не вказано дату та місце народження та ідентифікаційний номер відповідача. В судовому засіданні представник стягувача заяву підтримав. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. Відповідно до ст. 369 ЦПК України її неявка не перешкоджає розгляду питання про виправлення описки у виконавчому листі. Згідно ч.2 ст.369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08 грудня 2014 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року залишено без змін. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Відповідно до ст. 319 ЦПК України рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення. Виходячи з вищевикладеного, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року набрало законної сили 08 грудня 2014 року. Таким чином, дата набрання рішенням законної сили, зазначена у виконавчих листах, підлягає виправленню з «17 жовтня 2014 року» на «08 грудня 2014 року». Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. З матеріалів справи вбачається, що на дату ухвалення рішення суду було відомо дату народження відповідача - [INFO] (а.с.38, І том), яка також має бути внесена до виконавчого листа, проте не було відомо місце народження відповідача. Щодо внесення до виконавчого листа ідентифікаційного номеру відповідача суд зазначає наступне. Під час розгляду справи та на дату ухвалення рішення суду не було відомо індивідуальний ідентифікаційний номер відповідача, у зв'язку з чим його не було внесено до виконавчого листа. Відповідні запити щодо отримання індивідуального ідентифікаційного номера відповідача були направлені судом до компетентних органів, проте як вбачається з матеріалів справи (а.с.85, ІІІ том; а.с.75, IV том) на запит суду ідентифікаційного номера відповідача не надано з посиланням на неможливість його надання у зв'язку з неможливістю однозначного ідентифікування особи. Відповідно до відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. Вказаний висновок підтверджується правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 25 червня 2014 року в справі №6-62цс14. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про неможливість зазначення ідентифікаційного номеру та місця народження відповідача у виконавчому листі.

Outcome: partial