Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач, представник ТОВ « Кредитні ініціативи», в інтересах якого діє [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.11.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк») та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» (далі - ФК «Вектор Плюс») укладено Договір факторингу. Відповідач по справі [PERSON] надала до суду зустрічну позовну заяву до ТОВ « Кредитні ініціативи» про визнання договору поруки припиненим, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.04.2008 р. між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0703/0408/71-079, за умовами якого Банк надав Позичальнику грошові кошти у розмірі 70000,00 дол. США на строк з 29.04.2008р. по 28.04.2038 р. Того ж дня між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений Іпотечний договір за умовами, якого на забезпечення виконання основного зобов"язання [PERSON] передала належне її на праві власності майно: квартира [ADDRESS]. Майно належить [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу квартири. Також, 29.04.2008р. між ПАТ «Сведбанк», [PERSON] (надалі - Поручитель) та [PERSON] (надалі - Позичальник) був укладений договір поруки № 0703/0408/71-079-Р-1 за умовами якого Поручитель зобов'яжеться перед Банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів наданих Позичальнику. Відповідно до п. 10 Договору поруки вбачається, що строк припинення поруки є повне виконання Позичальником або Поручителем своїх обов'язків, передбачених Основним зобов'язанням. Взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором Позичальник належним чином не виконала, в наслідок чого станом на 27.05.2011р. виникла заборгованість по кредиту у розмірі 82710,32 дол. США та пеня - 27797,93грн. 02.06.2011р. Позичальником було отримано повідомлення № 547 про зміну умов Кредитного договору № 0703/0408/71-079 від 29.04.2008р. на підставі п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України та п. 3.8 Кредитного договору. Даним повідомленням змінено строк виконання Основного зобов'язання з 28.042038р. на 03.07.2011 рік., тим самим встановивши строк виконання зобов'язань у повному обсязі за Кредитним договором та Договором поруки до 03 липня 2011р. Згідно п. 7 Договору поруки: Поручитель зобов»язується виконати Основне зобов'язання у разі настання випадків зміни строків виконання зобов"язань по Основному зобов'язанню, передбачених Основним зобов»язанням. Однак, про зміну умов Кредитного договору та виконання Основного зобов'язання Поручитель не був повідомлений. За спливом шести місячного строку у грудні 2011 року винесено рішення за позовом ПАТ «Сведбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором з Боржника - [PERSON] на користь ПАТ «Сведбанк». Дане рішення вступило в законну силу та знаходиться на виконанні у Відділі Державної виконавчої служби Орджонікідзевського району м. Запоріжжя. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов"язання боржником. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України). З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 10) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов"язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. У кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання є 28 квітня 2038 року. Банк своїм повідомленням від 02.06.2011р. № 547 про зміну умов Кредитного договору № 0703/0408/71-079 від 29.04.2008р. змінив строк виконання основного зобов'язання та чітко визначив - строк повного погашення кредиту до 03 липня 2011 року. Тобто, у банку виникло право пред'явити вимогу до Поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 03 липня 2011 року, протягом наступних шести місяців - до 03 січня 2012 року. Однак, вимог до Поручителя стосовно виконання порушених зобов'язань Позичальника - Боржника з боку Банку - Кредитора протягом понад 3 (трьох) років (з 03.07.2011р. до 08.09.2014р.) не пред'являлися. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право. У випадку пропуску кредитором строку заявлення вимог до Поручителя цей строк не може бути поновлено, зупинено чи перервано з підстав, передбачених у ст. ст. 263, 264, ч. 5 ст. 267 ЦК України. Кредитором пропущено шестимісячний строк протягом якого, він мав право звернутися з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з Поручителя, договір поруки вважається припиненим на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України., тобто з 03 січня 2012р. 28.11.2012р. між Банком та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладений договір факторингу № 15, за яким Банк передає право вимоги боргу з Позичальника - [PERSON] Фактору. В свою чергу 28.11.2012 року Факторингова компанія «Вектор Плюс» передає право вимоги борі у з Позичальника - [PERSON] до ТОВ «Кредитні ініціативи». У зв'язку з припиненням Договору поруки з 03.01.2012р., права вимоги за Договором поруки не передавалося Банком Фактору на підставі Договорів факторингу від 28.11.2012р. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 17 вересня 2014 року ухвалив постанову у справі № 6-6цс 14 та у справі № 6-53цс14 предметом якої був спір про стягнення заборгованості за кредитним договором. Суд зробив правовий висновок про те, що. регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); - протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України). Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. Таким чином позивач за зустрічним позовом просить визнати договір поруки № 0703/0408/71-079-Р-1 від 29.04.2008р., що укладений між ПАТ «Сведбанк», [PERSON] та [PERSON] припиненим з 03 січня 2012 року. Ухвалою суду від 09.10.2014 року зазначені позови об'єднані в одне провадження. В судове засідання представник позивача за первісним позовом в судове засідання на 23.10.2014 року надав клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату (а.с.88), в судове засідання на 23.11.2014 року, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання (а.с.93) не прибув, в судове засідання на 18.12.2014 року надав клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату (а.с.98), в судове засідання на 15.01.2015 року належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.103) в судове засідання не з»явився, причини неявки не повідомив, в судове засідання на 29.01.2015 року про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судової повістки, долучені до матеріалів справи (а.с.107), причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подавали. Зі згоди відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом, суд ухвалює рішення за зустрічним позовом при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги первісного позову не визнала та заперечувала проти задоволення даних вимог, вимоги зустрічного позову підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Третя особа по справі [PERSON] також в судовому засіданні позовні вимоги первісного позову не визнала та заперечувала проти задоволення даних вимог, вимоги зустрічного позову підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву за первісним позовом необхідно залишити без розгляду, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст.169 та ст.207 ч.1 п.3 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. Щодо позовних вимог за зустрічним позовом, позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позичальником [PERSON] було отримано повідомлення № 547 про зміну умов Кредитного договору № 0703/0408/71-079 від 29.04.2008р. на підставі п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України та п. 3.8 Кредитного договору. Даним повідомленням змінено строк виконання Основного зобов'язання з 28.042038р. на 03.07.2011 рік., тим самим встановивши строк виконання зобов'язань у повному обсязі за Кредитним договором та Договором поруки до 03 липня 2011р. Згідно п. 7 Договору поруки: Поручитель зобов»язується виконати Основне зобов'язання у разі настання випадків зміни строків виконання зобов"язань по Основному зобов'язанню, передбачених Основним зобов»язанням. Однак, про зміну умов Кредитного договору та виконання Основного зобов'язання Поручитель не був повідомлений. За спливом шести місячного строку у грудні 2011 року винесено рішення за позовом ПАТ «Сведбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором з Боржника - [PERSON] на користь ПАТ «Сведбанк». Дане рішення вступило в законну силу та знаходиться на виконанні у Відділі Державної виконавчої служби Орджонікідзевського району м. Запоріжжя. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, днями або годинами ( ч.1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов»язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати ( ч.2 ст. 251 та ч.2 ст. 252 ЦК України). Отже, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, ч.4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч.4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Боржник [PERSON] ( поручитель) первинно взяла на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором з 29 квітня 2008 року по 28 квітня 2038 року включно. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань, що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. У кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання є 28 квітня 2038 року. Банк своїм повідомленням від 02.06.2011р. № 547 про зміну умов Кредитного договору № 0703/0408/71-079 від 29.04.2008р. змінив строк виконання основного зобов'язання та чітко визначив - строк повного погашення кредиту до 03 липня 2011 року. Тобто, у банку виникло право пред'явити вимогу до Поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 03 липня 2011 року, протягом наступних шести місяців - до 03 січня 2012 року. Однак, вимог до Поручителя стосовно виконання порушених зобов'язань Позичальника - Боржника з боку Банку - Кредитора протягом понад 3 (трьох) років (з 03.07.2011р. до 08.09.2014р.) не пред'являлися. Небажання позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом надавати докази, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем зустрічного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved