Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із вищевказаною заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання заявника [PERSON] із спадкодавцем [PERSON], який помер 07.11.2017, на час відкриття спадщини в с. Вербівка, по вул.. Ломоносова, буд. 10, Липовецького району, Вінницької області. Підставність заяви представник обґрунтував тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом. До складу спадкового майна увійшла частка житлового будинку, що розташований в селі Вербівка по вул.. Ломоносова, 10, Липовецького району, який є обєктом спільної сумісної власності їх із заявником, як подружжя. Заявник спадщину прийняла шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, від неї не відмовився у межах визначеного законодавцем строку, утім нотаріус відмовив у видачі на її імя нотаріального акту, вказуючи на те, що постійне місце проживання із спадкодавцем належним чином не підтверджено, що стало підставою для звернення до суду, оскільки іншого порядку встановлення факту від якого залежать її майнові права чинним законодавством не передбачено. У визначений судом строк відзиву заінтересованою особою до суду не було подано, утім сільський голова надав до суду заяву, в якій вимоги [PERSON] визнав, не заперечував щодо їх задоволення, а розгляд справи просив проводити за відсутності їх представника. У судове засідання заявник та його представник не з"явились, останній в заяві вимоги заяви підтримав, просив суд заяву задовольнити. Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні. Ухвалою суду від 28.12.2018 судом було витребувано з нотаріальної контори за клопотанням представника заявника матеріали спадкової справи до майна померлого 07.11.2017 [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності встановив, що 07.11.2017 в с. Вербівка, Липовецького району помер [PERSON], в підтвердження чого є свідоцтво про смерть серія І-АМ №388778. Після його смерті відкрилась спадщина. Згідно інформації завідувача Липовецькою державною нотаріальною конторою від 16.01.2019, після смерті [PERSON] заведено спадкову справу за заявою кредитора АТ «[PERSON] Аваль», у відповідності до приписів ст.1281, 1282 ЦК України, спадкоємці заяви нотаріусу не подали. Як убачається із довідки виданої виконавчим комітетом Вербівської сільської ради Липовецького району за №221, 227 від 02.11.2018 (а.с.6, 7), з яких встановлено, що на день смерті [PERSON] 07.11.2017 з ним постійно проживала в [INFO] його дружина [PERSON] без реєстрації місця проживання. Згідно частини 3 статті 1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту про який просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки дає право на прийняття спадщини після смерті спадкодавця за законом, іншого порядку чи можливості встановити зазначений факт заявник не має. Відповідно до статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Реєстрація місця проживання або місця перебування особи це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. У рішенні від 14.11.2001 року по справі № 1-31/2001 (справа щодо прописки) Конституційний Суд України констатував, що вільне пересування і вибір місця проживання є суттєвою гарантією свободи особистості, умовою її професійного і духовного розвитку. Це право, як і інші права і свободи людини, є невідчужуваним та непорушним (ст. 21 Конституції України). Водночас назване право не є абсолютним. Свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України можуть бути обмежені, але тільки законом (ст. 33 Конституції України). З зазначеного слідує, що реєстрація місця проживання є адміністративною дією, яка встановлює додатковий зв'язок особи з державою і не є обставиною, яка підтверджує чи спростовує фактичне місце проживання або перебування особи.

Outcome: approved