Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, посилаючись на те що під час перебування в шлюбі в 2002 році вони з відповідачем придбали у [PERSON] належну останній частину будинку [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 0,0271 га за ціною 1700 доларів США. Позивачка зазначила, що в зв,язку з відсутністю всієї суми вони з продавцем [PERSON] домовились щодо порядку сплати заявленої вартості житла, а саме попередньо ( до укладання договору купівлі - продажу) сплатити [PERSON], 200 доларів США, а вже після посвідчення нотаріусом договору купвлі -продажу вона взяла на себе зобов,язання сплатити [PERSON] рівними платежами по 150 доларів США решту обумовленої суми. Сторону документального оформлення угоди купівлі - продажу з [PERSON] взяв на себе відповідач. Після розірвання шлюбу вона дізналась від відповідача про те, що в дійсності був оформлений договір дарування. Тому звернулась за захистом своїх прав до суду. Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 18.08.2014 року було прийнято рішення, яким визнано договір дарування квартири [ADDRESS] укладений 09.09.2002 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Добролежою Л.Г., зареєстрований в реєстрі за № 5131- удаваним. Тому позивачка просила, постановити рішення, яким поділити майно, що є об,єктом права спільної сумісної власності подружжя: · виділивши їй - [PERSON] - ? частину квартири [ADDRESS],1/2 частину земельної ділянки , що складає 0,013555га, та визнати за нею право власності на відповідну належну ? частину квартири [ADDRESS], та 1/2 частину земельної ділянки розміром 0,013555га. · виділивши - [PERSON] - ? частину квартири [ADDRESS],1/2 частину земельної ділянки , що складає 0,013555га, та визнати за [PERSON] право власності на відповідну належну ? частину квартири [ADDRESS], та 1/2 частину земельної ділянки розміром 0,013555га. Позивачка в судове засідання не з"явилась, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, вказав, що позов підтримує та просить його задовольнити.( а.с. 31) Відповідач в судове засідання не з,явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином - судовою повісткою. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони по справі з 12.08.1995 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу за договором дарування 3/8 частки житлового будинку та 0,0271 га земельної ділянки від 09.09.2002 року, що посвідчений приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Л.Г. Добролежою, [PERSON] подарувала, а обдарований [PERSON] прийняв в дар належний дарувателеві на праві приватної власності ,/8 частини житлового будинку та 0,0271 га земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (договір дарування а.с.6). Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 18.08.2014 року договір дарування квартири [ADDRESS], укладений 09.09. 2002 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Добролежою Л.Г., зареєстрований в реєстрі за № 5131, визнаний удаваним. Визнано, що 09.09.2002 року між [PERSON] та [PERSON] відбувся договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] що складає 3/8 часток житлового будинку та 0,0271 га земельної ділянки для обслуговування житлового будинку за цією ж адресою. Рішення набрало чинності 16.09.2014 року ( а.с. 9) Відповідно до вимог ч. 2 ст.60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об,єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 3 ст.368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час їхнього шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України України передбачено, що майно, що є об"єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" коли жоден із подружжя попередньо не вніс на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач будь - яких заперечень на позов не надав. А тому суд вправі визначити ідеальні частки сторін в майні, що належить їм на праві спільної сумісної власності без його реального поділу та залишити майно у їх спільній частковій власності. На підставі викладеного ,

Outcome: approved