Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач\~ звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що\~вона перебуває у зареєстрованому шлюбу з відповідачем з 26.04.2006, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №24. Від шюбу мають дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Зазначає, що відповідач не надає\~ допомоги на утримання дитини \~ та ухиляється від її утримання і що змушує її звернутися за захистом порушених прав до суду. Просить винести рішення про стягнення з відповідача нас вою користь аліментів на утримання дочки в розмірі 1/3 частини всіх його доходів до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 11.03.2019 вказану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу\~ у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить джо наступного висновку. Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони спору є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Сторони спору проживають окремо. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину. Викладене підтверджується\~ отриманими у справі письмовими доказами, якими є: ? Копія паспорта на ім'я позивача; ? Копія свідоцтва про шлюб сторін спору серії І-ОК № 020822, виданого 26.04.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області. ? Копія свідоцтва про народження серії І-ОК № 167764, виданого 21.12.2010 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області, з якого вбачається, що батьком [PERSON], [INFO], є сторони спору; ? Довідка ТОВ "НВО "ПРОМВПРОВАДЖЕННЯ" № 28/02-02Д від 28.02.2019 про доходи відповідача - [PERSON]. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст.\~ 19\~ ЦК України, за якими суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до пункту першого статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. За вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.\~ Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень статті\~ 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань. Разом з тим, отримавши копії позовних матеріалів та ухвалу суд про відкриття провадження у справі із пропозицію надати відзив на позов, відповідач таким своїм правом не скористався, відзиву на позов не подав, а тому суд ухвалює провести розгляд спору по суті на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами спору, випливають із сімейних відносин та\~ мають регулюватися положеннями глави 15 Сімейного кодексу України. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки\~ зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст.181 ч.1 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Разом з тим, ч.3 цієї норми визначає, що За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд враховує доводи позивача в тім, що вона витрачає на утримання дитини у місяць 6500.00 грн. З огляду на рівність обовязку батьків щодо утримання дитини, середнього розміру отримуваних відповідачем фактично щомісячно доходів (12496.82 грн) та щомісячний розмір витрат на утримання дитини, враховуючи положення ч.1 ст.182 СК України, суд приходить висновку, що справедливим розміром стягуваних з відповідача на користь позивач аліментів на утримання їх малолітньої дитини є 1/4 частина його доходів. При цьому суд також враховує ту обставину, що в заявлений позивачем розмір щомісячного утримання дитини вона включила вартість щомісячного придбання для дитини ліків на суму 500-1000 гривень, відшкодування яких іншим з батьків має проводитися у іншому порядку, а саме у порядку відшкодування додаткових витрат на утримання дитини. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За вимогами положень п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору, а тому останній у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України має бути стягнутий на користь держави з відповідача у справі в сумі 768.40 грн..

Outcome: partial