Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 25000,00 грн. боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 26.02.2011 року між ним та відповідачем було укладено договір позики на суму 41 600 грн. Згідно із вказаним договором відповідач зобов'язався повернути позивачеві суму боргу до 04.07.2011 року, проте повернув борг лише частково в розмірі 16 600 грн., а тому просить стягнути з відповідача недоотриману суму позики відповідно до договору, оскільки його неодноразові звернення про повернення боргу в добровільному порядку залишені відповідачем без уваги та задоволення. В судове засідання позивач не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення усправі. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причин своєї неявки не повідомив., а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Оглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до виснвоку, що позов слід задоволити з наступних мотивів та передбачених законодавством підстав. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв та ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом вставнолено, що 26.02.2011 року між сторонами був укладений договір позики грошей у сумі 41600 грн., який посвідчений приватним нотаріуом Виноградівського районного нотаріального окугу Закарпатської областіта внесений у реєстр за № 462. Відповідно до вказаного договору позивачльник [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS] позичив у [PERSON] кошти у сумі 41600 грн., які зобов'язався повернути в строк до 04.07. 2011 року. Однак на час подання пзову [PERSON] повернув позивачу лише 16 600 грн. 19.11.2013 року позивач скерував відповідачу претензію про повернення боргу в сумі 25000 грн., проте його вимоги залишені відповідачем без уваги та задоволення. Таким чином, відповідач порушив своє зобов'язання з повернення коштів за договором позики, а тому з нього підлягає стягненню заборгованість у сумі 25 000,00 грн. Окрім того, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 250,00 грн.

Outcome: approved