Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] при третій особі без самостійних вимог - Управлінні Державної міграційної служби України в Полтавській області\~ про\~ визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації. В позовній заяві вказувала, що вона є єдиним власником квартири в жилому будинку за адресою: [ADDRESS]. Її бувший чоловік - [PERSON] зареєстрований у її квартирі, але не проживає у вказаній квартирі із 2013 року, хоча до цього часу залишається бути безпідставно зареєстрованим у цій квартирі, яка належить їй на праві особистої власності відповідно до договору дарування від 25 червня 2002 року, укладеного між [PERSON] та нею і зареєстрованого у Лубенському БТІ 26.06.2002 року за № 2624 у реєстровій книзі № 13. Позивачка вказувала, що відповідач [PERSON] на даний час у квартирі не проживає із 2013 року, будучи зареєстрованим у ній, тобто більше шести місяців, так як відбуває покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду від 03 квітня 2013 року у Кременчуцькій ВК № 69, через що вона не має змоги отримати субсидію, на яку вона має законне право. Позивачка вказувала, що оскільки відповідач за місцем реєстрації відсутній без поважних причин з 2013 року в квартирі, яка належить їй на праві власності, в зв"язку з чим вона не має можливості отримати субсидію, а тому вона вимушена звертатися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, оскільки відбуває покарання в Кременчуцькій ВК № 69, направив до суду письмову заяву, в якій вказував, що заперечує проти задоволення позову. Третя особа без самостійних вимог Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області в судове засідання не з'явилося, хоча належним чином було повідомлене про дату та час судового засідання, заяви про розгляд справи у відсутність представника Управління чи про відкладення розгляду справи до суду не направив. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та давши юридичну оцінку доказам по справі, приходить до висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є єдиним власником квартири в жилому будинку за адресою: [ADDRESS]. Її бувший чоловік - [PERSON] зареєстрований у її квартирі, але не проживає у вказаній квартирі із 2013 року, хоча до цього часу залишається бути безпідставно зареєстрованим у цій квартирі, яка належить їй на праві особистої власності відповідно до договору дарування від 25 червня 2002 року, укладеного між [PERSON] та нею і зареєстрованого у Лубенському БТІ 26.06.2002 року за № 2624 у реєстровій книзі № 13. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] на даний час у квартирі не проживає із 2013 року, будучи зареєстрованим у ній, тобто більше шести місяців, так як відбуває покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду від 03 квітня 2013 року у Кременчуцькій ВК № 69, через що позивачка [PERSON] не має змоги отримати субсидію, на яку вона має законне право. Таким чином, в суді доведено повністю, що відповідач за місцем реєстрації відсутній уже понад один календарний рік. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права чи обмеження у його здійсненні. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи вищенаведене, враховуючи, що відповідач [PERSON], починаючи з 2013 року, тобто більше ніж один календарний рік, не проживає в квартирі, яка належить позивачці [PERSON] на праві особистої власності, а також в суді не добуто жодних доказів будь-яких домовленостей між сторонами щодо порядку користування спірною квартирою, суд вважає позов [PERSON] є обгрунтованим та таким, що підлягає до повного задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved