Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

У березні 2017 року представник Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» Шиленко О.А. звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: Миронівська районна державна нотаріальна контора про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16 квітня 2008 року між банком та [PERSON] був укладений договір № 2479-ЗП/КЛ, згідно якого позичальнику було надано кредит у розмірі 4500,00 грн. шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії. Кредит позичальнику було надано в рамках зарплатного проекту, на строк дії трудових відносин між банком та позичальником. [INFO] позичальник [PERSON] помер, про що банку стало відомо 30 листопада 2016 року. 02 лютого 2017 року банком було направлено претензію кредитора до Миронівської районної державної нотаріальної контори та отримано відповідь про те, що 15 листопада 2014 року було заведено спадкову справу № 296/2014 після смерті [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON], подавши 15 листопада 2014 року заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Станом на дату смерті заборгованість позичальника [PERSON] перед банком становила 17100,41 грн., з яких прострочений кредит - 4500,00 грн. та прострочені відсотки - 12600,00 грн. Посилаючись на ту обставину, що позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків, позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 17100,41 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 11 липня 2017 року до участі у справі в якості співвідповідачів залучено [PERSON] та [PERSON], оскільки судом було встановлено, що вони також є спадкоємцями померлого [PERSON] У судовому засіданні представник позивача Пятецький С.В. позовні вимоги підтримав з мотивів і підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] позовні вимоги не визнали із посиланням на те, що позивачем пропущено строк, передбачений статтею 1281 ЦК України, на пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців, а тому проти задоволення позову заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутності до суду не надійшло. За таких обставин, на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Відповідно до ч.1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом установлено, і це підтверджується наявними у справі письмовими доказами, що 16 квітня 2008 року між АТ «БМ Банк» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 2479-ЗП/КЛ, згідно якого позичальнику було надано кредит у розмірі 4500, 00 грн. шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії до карткового рахунку № [NUMBER]. Кредит надано позичальнику в рамках зарплатного проекту, на строк дії трудових відносин між роботодавцем та позичальником /а.с. 10-16/. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 05 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції у Київській області та копія якого міститься у матеріалах спадкової справи № 296/2014 /а.с.82/. Як убачається з матеріалів дослідженої судом спадкової справи № 296/2014, після смерті [PERSON] 15 листопада 2014 року заяву про прийняття спадщини до Миронівської районної державної нотаріальної контори подала його дружина [PERSON] /а.с.71/. Інші спадкоємці, а саме діти померлого [PERSON] та [PERSON] 15 листопада 2014 року подали заяви про відмову від прийняття спадщини /а.с.75,78/. Однак у подальшому 18 листопада 2014 року відкликали раніше подані заяви /а.с.88, 91/. 02 лютого 2014 року АТ «БМ Банк» до Миронівської районної державної нотаріальної контори була направлена претензія про включення кредиторської вимоги банку в спадкову масу та прохання повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Згідно з ч. 2 цієї статті, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги ч. 3 ст. 1281 ЦК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 08 квітня 2015 року (справа 6-33 цс 15) оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статтей 1281, 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Недотримання кредитором передбачених статтею 1281 ЦК України строків пред'явлення вимог (які є пресічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. У судовому засіданні також встановлено, що померлий [PERSON] перебував у трудових відносинах із АТ «БМ Банк» з 02 листопада 2007 року та був звільнений за власним бажанням 21 липня 2008 року, що підтверджується записами у трудовій книжці [PERSON] /а.с.134/. Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] у кінці червня 2014 року подала до адміністрації АТ «БМ Банк» копію свідоцтва про смерть чоловіка з метою погашення кредитних зобов"язань чоловіка. Тобто саме із червня 2014 року АТ «БМ Банк» стало відомо про смерть позичальника та саме із цієї дати почався строк пред'явлення вимог до спадкоємців. Відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Таким чином суд приходить до висновку, що кредитор пред'явив вимоги до спадкоємців поза межами встановлених законом строків, а тому підстави для задоволення позову відсутні. На підставі ст.ст. 1281, 1282 ЦК України,

Outcome: dismissed