Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, яку уточнила та в обґрунтування уточнених вимог вказувала, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно: а саме: на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 3.9156 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] - відповідачі по справі, та вона, [PERSON] . Діти спадкодавця у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, а чоловік [PERSON] прийняв спадщину за фактом проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла земельну частку (пай) площею 3,9156 га, що розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області сину [PERSON] 29 травня 2018 року [PERSON] - відповідачу по справі, видано свідоцтво право на спадщину за заповітом на 7/8 часток земельної ділянки площею 3.9156 га,0 розташованої на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221884000:03:023:0026. Свідоцтво право на спадщину за законом на 1/8 частку земельної ділянки не видано, оскільки її фактично прийняв, але юридично не оформив, чоловік померлої [PERSON] , будучи на час смерті [PERSON] непрацездатним вдівцем та маючи право на обов`язкову частку спадкового майна. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому за життя майно, а саме: на 5/8 часток житлового будинку, [ADDRESS] та на 1/8 частку земельної ділянки площею 3,9156 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. При звернені позивача та відповідача [PERSON] до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , постановою нотаріуса від 31.03.2017 року їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, у зв`язку з тим, що з поданих документів вбачається, що спадкове майно було придбано померлими у шлюбі, а відтак кожному з них належить шлюбна доля в вищезазначеному майні, яку в досудовому порядку виділити не можливо, а також, у зв`язку з тим, що спадкоємці заперечують щодо обсягу спадкового майна. У зв`язку з вищезазначеними обставинами та неможливістю оформлення належним чином позивачем спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батьків, позивач просить суд визначити, що [PERSON] , померлій [INFO] та [PERSON] , померлому [INFO] , за життя, кожному окремо, належало по 1/2 частині житлового будинку з господарчими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який складається з житлового будинку А-1, загальною площею 73,80 кв.м, житловою площею 35,40 кв.м, літньої кухні Б, сараю В, сараю Д, гаражу Ж, погребу Зп/д, вбиральні Е, душу Г, огорожі №1-2, водоколонки І, замощення ІІ; визнати за нею право власності на 1/8 частку вказаного житлового будинку з господарчими спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та на 5/24 часток вказаного житлового будинку з господарськими спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а також, визнати за нею право власності на 1/24 частку земельної ділянки площею 3,9156 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221884000:03:023:0026, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою судді від 04 червня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду та за заявою позивача в порядку підготовки справи до судового розгляду з Шостої криворізької державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та з Відділу у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області витребувані докази на підтвердження викладених в позові обставин (а.с. 50-51). 30 вересня 2020 року підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 181). Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволені. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, зазначаючи про те, що воля батьків була, щоб все майно після їх смерті залишилося сину [PERSON] .. Суд, вислухавши представника позивача, відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам, наданим позивачем, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних законних підстав. Судом встановлено та письмовими матеріалами підтверджено, що 18 жовтня 1958 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище - « [PERSON] », про що свідчить копія свідоцтва про одруження (а.с.7). В період шлюбу [PERSON] придбав житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою [ADDRESS] , на підставі договору-купівлі продажу від 22 червня 1989 року, посвідченого Лозуватською сільською радою 22 червня року, зареєстрованого належним чином в в реєстр.кн. № 3 стор. № 141, запис № 728 від 25.07.1989 року, що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку та реєстраційним посвідченням КП ДОР "Криворізьке БТІ (а.с. 13,14). На підставі Розпорядження голови Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 09.02.2016 р. № 04 вул. Карла Маркса в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області перейменований на вул. Свято-Миколаївська. Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який діяв на момент виникнення права власності, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Таким чином, оскільки житловий будинок [ADDRESS] набутий в період шлюбу, тому вказане нерухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] . Відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки за життя подружжя [PERSON] , їх частки, як співвласників у праві спільної сумісної власності на будинок не виділені, між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також враховуючи принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності, який не змінений законом чи рішенням суду, частки кожного із них, як співвласників будинку є рівними, і кожному окремо, на праві приватної власності за життя належало по 1/2 частці нерухомого майна. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 16). Згідно до ч.1, ч.2. ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй за життя майно, а саме 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, розташованому за адресою: [ADDRESS] та належну їй на підставі держаного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП№ 040555 (а.с. 127) земельну ділянку площею 3,9156 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221884000:03:023:0026. Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] склала заповіт, яким земельну ділянку площею 3,9156га, що розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яка належить їй згідно державного акту серія ДП № 04055, заповіла [PERSON] - відповідачу по справі, що підтверджується копією заповіту складеного 17.11.2009 року, посвідченого секретарем Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі № 365 (а.с.15) та копією спадкової справи № 248/2011 заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 80-148). 29 травня 2018 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 7/8 часток земельної ділянки площею 3,9156 га, розташованої на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221884000:03:023:0026, яка належала на підставі держаного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП№ 040555 [PERSON] , померлій [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 805 (а.с. 146). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Оскільки чоловік [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] на час відкриття спадщини був непрацездатним вдівцем, тому отримав право на обов`язкову частку спадщині після смерті дружини, яка дорівнює 1/8 частки земельної ділянки площею 3,9156 га, розташованої на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221884000:03:023:0026, однак за життя її юридично не оформив. Свідоцтво про право власності за законом на 1/8 частину вказаної земельної ділянки не видавалося, про що зазначено у свідоцтві про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 805 (а.с. 146) . Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с 7), та діти: дочка [PERSON] - позивач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 8), копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 9) та відповідачі по справі донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження, копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.113) та син [PERSON] , що не оспорювалося сторонами. З копії спадкової справи № 248/2011 заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , видно, що після її смерті з заявою про прийняття спадщини за законом та за заповітом до нотаріальної контори 20 липня 2011 року звернувся сини померлої [PERSON] - відповідач по справі, з заявами про прийняття спадщини за законом 08 листопада 2011 року звернулася донька померлої [PERSON] - позивач по справі та [INFO] донька померлої [PERSON] - відповідач по справі, інші спадкоємці з заявами про прийняття або відмови від спадщини до нотаріальної контори не зверталися (а.с. 80-148). Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з довідки Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 02.03.2020 року, [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до дня своєї смерті, тобто до [INFO] , разом з нею за вказаною адресою проживали та були зареєстровані її чоловік [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 22). Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Оскільки, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] спадкоємцями за законом є чоловік померлої та троє дітей, тому спадщина яка відкрилася після її смерті, що складається з 1/2 частки спірного житлового будинку, підлягає розподілу між спадкоємцями за законом в рівних частках, а саме: по 1/8 частці за кожним. Так як, спадкоємці [PERSON] - чоловік померлої та [PERSON] - син померлої, на момент смерті [PERSON] , померлої [INFO] , були зареєстровані та проживали разом з нею, вони відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняли спадщину кожний по 1/8 частці житлового будинку з господарськими будівлями, однак у встановленому законом порядку не оформили її. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] - доньки померлої, як спадкоємиці першої черги за законом також, кожна окремо, мають право на прийняття спадщини по 1/8 частці спірного житлового будинку. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 18). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому за життя майно, а саме: 5/8 часток (1/2+1/8) житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: по [ADDRESS] (а.с. 13,14) та 1/8 частку земельної ділянки площею 3,9156 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яку він фактично прийняв після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] , відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, але юридично не оформив Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] на випадок смерті не здійснив розпорядження своїм майном, про що свідчить копія спадкової справи № 52/2017 (а.с. 58-67). Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є його діти: дочка [PERSON] та відповідачі по справі донька [PERSON] та син [PERSON] , що не оспорювалося сторонами. При звернені позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , постановою нотаріуса від 31.03.2017 року їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, у зв`язку з тим, що з поданих документів вбачається, що спадкове майно було придбано померлими у шлюбі, а відтак кожному з них належить шлюбна доля у вищезазначеному майні, яку в досудовому порядку виділити не можливо, а також, у зв`язку з тим, що спадкоємці заперечують щодо обсягу спадкового майна (а.с. 21). З копії спадкової справи № 52/2017 року заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , вбачається, що з заявами про прийняття спадщини за законом 03.02.2017 року звернулися доньки померлого [PERSON] - позивач по справі та [PERSON] - відповідач по справі, інші особи з заявами про прийняття чи відмову від спадщини не зверталися (а.с. 50-58). З довідки Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 07.04.2020 року вбачається, що [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , до дня своєї смерті, тобто до [INFO] , разом з ним за вказаною адресою проживав та був зареєстрований його син [PERSON] - відповідач по справі (а.с. 63). Отже, спадкоємець [PERSON] син померлого, після смерті [PERSON] фактично прийняв спадщину на 5/24 часток спірного житлового будинку з господарськими будівлями та на 1/24 частину спадкової земельної ділянки, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак спадщину у встановленому законом порядку не оформив. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] - доньки померлого, як спадкоємиці першої черги за законом також, кожна окремо, мають право на спадщину у виді 5/24 часток спірного житлового будинку з господарськими будівлями та на 1/24 частину спадкової земельної ділянки, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, належні спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинені внаслідок його смерті. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Також, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, оскільки між спадкоємцями позивачем та відповідачами по справі після смерті батьків [PERSON] , померлої [INFO] та [PERSON] , померлого [INFO] , виник спір щодо поділу спадкового майна, який спадкоємці не можуть врегулювати в позасудовому порядку, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на 1/8 частку спірного житлового будинку з господарчими спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та на 5/24 часток вказаного житлового будинку з господарськими спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а також, визнати за нею право власності на 1/24 частку спірної земельної ділянки, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Крім того, оскільки позовні вимоги позивача задоволені, то відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів, в рівних частках з кожного, на користь позивача понесені нею та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1681,60 грн. (а.с.3), тобто по 840,80 грн., з кожного.

Outcome: approved