Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому вказала, що з 17 листопада 2001 року перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11 жовтня 2012 року. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком котрого є відповідач і який матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення судом рішення при заочному розгляді не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, позивач та відповідач 17 листопада 2011 року уклали шлюб, який розірвано рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11 жовтня 2012 року, що набрало законної сили 22 жовтня 2012 року (а.с. 5, 6). Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком котрого є відповідач. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 8). 18 квітня 2015 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб, після чого змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач від виконання свого обовязку ухиляється, матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. Згідно ч. 2, 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Визначаючи строк стягнення аліментів, суд виходить з положень ст. 180, ч. 1 ст. 191 СК України, відповідно до яких аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ч. 3 ст. 88 ЦПК України відповідно до якої якщо позивача, на користь якого ухвалене рішенняя, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхилиної частини позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved