Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Прокурор Залізничного району м.Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0381 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] повернути дану земельну ділянку в розпорядження органу місцевого самоврядування -Львівської міської ради та стягнути з відповідача 4 808 грн. 80 коп. шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки. Свої позовні вимоги мотивує тим, що проведеною прокуратурою Залізничного району м.Львова в 2011 році перевіркою встановлено, що власник земельної ділянки площею 0,0834 га по [ADDRESS] [PERSON], в порушення вимог ст.ст.125, 126 ЗК України, в 2007 р. самовільно зайняв земельну ділянку площею 0,0381 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] і відноситься до земель м.Львова та безпідставно приєднав таку до своєї земельної ділянки для обслуговування житлового будинку. Незважаючи на те, що вказані порушення закону були предметом реагування з боку органів державного контролю, правомірні вимоги державних органів до цього часу не виконано та виявлені порушення закону не усунуто. Такими діями відповідача заподіяно шкоду власнику земельної ділянки, в інтересах якого подано позов. Відповідно до розрахунку від 06.09.2011р., розмір шкоди, заподіяної відповідачем внаслідок самовільного заняття земельної ділянки становить 4 808 грн. 80 коп. В добровільному порядку відповідачем шкода не відшкодована. В судовому засіданні прокурор та представник Львівської міської ради позов підтримали, покликаючись на мотиви такого, який просять задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечив та зазначив, що будинковолодіння та земельна ділянка, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] перебували у приватній власності відповідача протягом 2007-2012 років. 29.11.2012р. відповідач продав вказані будинковолодіння та земельну ділянку третій особі [PERSON] і з того часу такими не користується, а тому вважає, що вимоги позивача в частині зобов'язання звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,0381 га по [ADDRESS] є безпідставними. Щодо вимоги про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, то вважає, що дана вимога до задоволення не підлягає, оскільки розрахунок шкоди проведений з порушенням законодавства, зокрема при здійсненні у вересні 2011р. розрахунку розміру шкоди, згідно Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, застосовано коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, який дорівнює добутку коефіцієнтів нормативної грошової оцінки земель, затвердженого Постановою КМУ від 12.05.2000р., яка втратила свою чинність 01.01.2011р. Просить в позові відмовити. Представник третьої особи [PERSON] позов підтримав та зазначив, що у 2007 році відповідач придбав будинковолодіння та земельну ділянку площею 0,0834 га по [ADDRESS], після чого демонтував дерев'яну огорожу та самовільно приєднав до своєї землі земельну ділянку площею 0,0381 га шляхом встановлення металевої огорожі на фундаменті. В листопаді 2012р. відповідач продав вказане будинковолодіння і земельну ділянку [PERSON], який продовжив користуватися спірною земельною ділянкою і таку добровільно не звільняє. У 2013р. державні виконавці демонтували частину металевої огорожі, після чого [PERSON] на спірній земельній ділянці розклав бетонні блоки. Просить позов задовольнити. Представник третьої особи Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради позов підтримав та зазначив, власник будинку по [ADDRESS] [PERSON] самочинно влаштував прибудову до житлового будинку, цегляний гараж, металевий навіс, сарай та металеву огорожу довжиною 80м на землях комунальної власності міста, чому розпорядженням голови Залізничної райадміністрації м.Львова від 27.11.2010 р. його було зобов'язано демонтувати такі, проте він цього не виконав. Заочним рішенням суду, яке в подальшому було скасовано судом, відповідача зобов'язано демонтувати вказані самочинно влаштовані об'єкти, в тому числі і металеву огорожу. На виконання даного рішення суду, державними виконавцями в примусовому порядку демонтовано металеву огорожу довжиною 25 м. Представник третьої особи Державної інспекції сільського господарства у Львівській області позов підтримала та зазначила, що перевірка щодо законності користування земельною ділянкою гр.[PERSON] проводилась спеціалістами Головного управління Держкомзему в Львівській області. Матеріали перевірки щодо дотримання вимог земельного законодавства гр.[PERSON] Держсільгоспінспекції не передавались. На вимогу прокуратури Залізничного району м.Львова у 2014р. Держсільгоспінспекцією в Львівській області проводилось обстеження спірної земельної ділянки, проте встановити хто користується такою на даний час виявилося неможливим. Розрахунок розміру шкоди проводився відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007р. №963. Просить позов задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце слухання справи, причини неявки не повідомив і суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. Заслухавши пояснення представників сторін і третіх осіб, вивчивши матеріали справи, оглянувши матеріали інвентаризаційної справи на будинок по [ADDRESS], суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно з ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; відшкодування заподіяних збитків. Відповідно до ст.157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що [PERSON], згідно договору купівлі-продажу будинковолодіння та земельної ділянки від 13.06.2007р., придбав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0834 га, розташовану за вказаною адресою і наданою для обслуговування будинковолодіяння / інвентаризаційна справа № 1218 а.с.43/. В подальшому [PERSON] домотував дерев'яну огорожу та самовільно приєднав до своєї землі земельну ділянку зі сторони [ADDRESS], площею 0,0381 га шляхом встановлення металевої огорожі на фундаменті. Самовільно зайнята земельна ділянка відноситься до земель комунальної власності міста. Розпорядженням голови Залізничної райадміністрації м.Львова від 27.12.2010р. зобов'язано власника будинку по [ADDRESS] [PERSON] демонтувати самочинно влаштовані прибудову до житлового будинку, цегляний гараж, металевий навіс, сарай та металеву огорожу довжиною 80 м на землях комунальної власності міста. Так, актами перевірки дотримання вимог земельного законодавства відділу Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель Управління Держкомзему у м.Львові від 02.09.2011 року /а.с.9/, актом обстеження земельної ділянки від 02.09.2010 року №10 /а.с.8/ стверджується факт самовільного зайняття [PERSON] по справі земельної ділянки площею 0,0381 га із земель комунальної власності міста під розширення власної земельної ділянки. Згідно припису відділу Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель Управління Держкомзему у м.Львові від 02.09.2011 року №100 [PERSON] було зобов'язано звільнити самовільно зайняту земельну ділянку /а.с.10/. Постановою начальника відділу Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель Управління Держкомзему у м.Львові № 33 від 13.09.2011р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. /а.с.12/. Також встановлено, що 29.11.2012р. [PERSON] продав [PERSON] житловий будинок з господарським будівлями і спорудами по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0834 за вказаною адресою. Спірною земельною ділянкою з листопада 2012р. користується [PERSON] Наведене стверджується показаннями представників відповідача та третіх осіб, договорами купівлі-продажу будинку, земельної ділянки від 29.11.2012р.та матеріалами інвентаризаційної справи. Згідно акта державного виконавця від 02.10.2013р., рішення суду виконано частково та демонтовано металеву огорожу довжиною 25м за адресою: [ADDRESS] /а.с.171/. Оскільки [PERSON] з листопада 2012р. не є власником земельної ділянки по [ADDRESS] і не користується самовільно зайнятою земельною ділянкою площею 0,0381 га, яка приєднана до землі за вказаною адресою, суд не вбачає правових підстав для зобов"язання відповідача [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та повернути таку в розпорядження органу місцевого самоврядування та приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають. Правом залучити по справі співвідповідачем [PERSON] та заявити до нього вимоги про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,0381 га по [ADDRESS] представники позивача скористатися не бажали, хоча суд роз'яснював про це. Внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки [PERSON] заподіяно шкоду, розмір якої, згідно розрахунку становить 4808,80 грн. /а.с.14/. Розмір шкоди обраховано відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтованого покриву /родючого шару ґрунту/ без спеціального дозволу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007р. №963. Нормативна грошова оцінка земель станом на 01.01.2011р. за 2010р. індексується на коефіцієнт індексації 1,0, який розраховано відповідно до пункту 289.1 ст.289 Податкового кодексу України, виходячи з індексу споживчих цін за 2010р. -109,4%. За наведеного, відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок порушення вимог земельного законодавства, у 2011р. необхідно застосовувати коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки Кі =1,254 (з урахуванням коефіцієнтів індексації за 2007р.-1,028, 2008р.-1,152, 2009р.-1,059 та за 2010р. -1,0, К1=1,028х1,152х1,059х1=1,254), і розмір шкоди фактично становить заявлену суму. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача в користь Львівської міської ради 4808, 80 грн. шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України,

Outcome: partial