Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позов обгрунтовує тим, що фактично сімейно-шлюбні стосунки, ведення спільного господарства з відповідачем вони припинили. Причиною було те, що вони мають різні погляди на подружнє життя та різні характери, внаслідок чого втратили почуття любові та поваги одне до одного. Відновлювати сімейно-шлюбні стосунки не бажає, оскільки подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливі, тому просить суд шлюб розірвати. Питання щодо спору про поділ майна немає, за спільною домовленістю дитина залишається проживати з матір`ю, суперечок про місце її проживання немає, питання утримання спільної неповнолітньої дитини [PERSON] в даному позові не зазначено. Тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 25.06.2019 року позовну заяву прийнято до провадження, провадження у вказаній справі відкрито, призначено підготовче засідання. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони в підготовче засідання не з`явились. Позивач [PERSON] при подачі позовної заяви до суду вказала про розгляд справи у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище шлюбне « [PERSON] ». Судові витрати, понесені нею в зв`язку з розглядом вказаної справи з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Суд ухвалив провести розгляд справи у підготовчому засіданні без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що даний позов обґрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.10.2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №145 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Звенигородської міської ради від 13.06.2019 року, [PERSON] проживає по [ADDRESS] та має наступний склад сім`ї: батько - [PERSON] , 1964 р.н.; мати - [PERSON] , 1967 р.н.; донька - [PERSON] , 2016 р.н. (а.с.8). Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. ч. 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Як встановлено ст.56 СК України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню через те, що сім`ю зберегти неможливо, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні стосунки, більше їх не відновлювали і відновлювати не бажають. Судом не встановлено наявності спору щодо виховання і проживання дитини. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина сторін [PERSON] , [INFO] буде проживати разом з матір"ю [PERSON] . Питання щодо спору про поділ спільного майна подружжя та утримання неповнолітньої дитини сторонами в даному позові не зазначено. Позивачка [PERSON] просила суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище - « [PERSON] ». Позивач від стягнення понесених нею документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору з відповідача на її користь відмовилася. На підставі ст. 104, 105, 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved