Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою вимоги, якої обґрунтовує тим, що 01 вересня 2009 р. рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради квартиру [ADDRESS] переоформлено на [PERSON] Вказана квартира перебуває у комунальної власності Сумської міської ради. Позивач зареєструвала у квартирі сина, [PERSON], як піднаймача та члена сім'ї. Також у вказаній квартирі зареєстрована донька - [PERSON]. З грудня 2014 р. відповідач з квартири переїхав та проживає за іншим місцем проживання, яке позивачу не відомо. Позивач вважає, що відповідач втратив право користування квартирою, оскільки не проживає в ній та не сплачує за комунальні послуги. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] Представник позивача згідно поданої заяви просить цивільну справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Так як відповідач на виклики до суду не прибув, тому про час і день судового засідання [PERSON] сповіщений через органи масової інформації, відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України - газету „Сумщина" і вважається таким, що належним чином повідомлений. Однак на судове засідання не прибув, тому суд, вважає можливим розглядати справу у відсутність останнього, бо по справі зібрано достатньо доказів щодо прав та обов'язків сторін. Треті особи будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, до суду не з'явилися, заяв та клопотань не надавали. Суд вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно довідки Управління обліку, розподілу та приватизації житла, рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 01.09.2009 р. квартира [ADDRESS] переоформлена на [PERSON] /а.с.8/. Надана довідка КП «Сумижилкомсервіс» СМР № 134 від 25.09.2015 р. підтверджує про реєстрацію відповідача, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] /а.с.100/. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених чинним законодавством. Таким чином суд приходить до висновку, що між сторонами склались цивільні правовідносини та відповідач перешкоджає позивачу у здійсненні прав як власника майна, так як більше строку встановленого в ст. 71 ЖК України, не проживає за місцем реєстрації без поважних причин. Оскільки будь-яких письмових домовленостей стосовно користування житловим приміщенням за вказаною адресою не існує, вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користуванням квартирою [ADDRESS], підлягає задоволенню.

Outcome: approved