Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Прокурор Менського району діючи в інтересах фінансового управління Менської районної державної адміністрації звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування мотивуючи позовні вимоги тим, що вироком Менського районного суду від 25.05.2015 [PERSON] визнано винним у тому, що він 22.12.2014 знаходячись у будинку розташованому по вул. Миру, 71 в с. Данилівка Менського району Чернігівської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин під час сварки з [PERSON], умисно наніс їй удар ножем в ліву частину тулубу, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді різаної рани здухвинної ділянки зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я та призначено покарання у вигляді 3 місяців арешту. Даний вирок набрав законної сили. Потерпіла [PERSON] після вчинення стосовно неї злочину перебувала на лікуванні в хірургічному відділенні КЗОЗ «Менська Центральна районна лікарня» з 23.12.2014 по 26.12.2014 та вартість утримання на лікуванні хворої склала 643,77 грн. Цивільний позов до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування потерпілої від злочину разом із матеріалами відповідного кримінального провадження не розглядався, тому він просить суд стягнути з засудженого витрати на лікування потерпілої. Від представника Менської місцевої прокуратури,представника фінансового управління Менської районної державної адміністрації надійшли заяви з проханням справу розглядати у його відсутності. Позовні вимоги підтримують. Від відповідача [PERSON] надійшла заява з проханням справу розглядати у його відсутності. Позовні вимоги визнає.Наслідки визнання позову,передбачені ст.174 ЦПК України йому відомі. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить з наступних міркувань. В судовому засіданні встановлено, що вироком Менського районного суду від 25.05.2015 [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.395, ч.2 ст.125 КК України, зокрема у тому, що він 22.12.2014 знаходячись у будинку розташованому по вул. Миру, 71 в с. Данилівка Менського району Чернігівської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин під час сварки з [PERSON], умисно наніс їй удар ножем в ліву частину тулубу, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді різаної рани здухвинної ділянки зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. З довідки виданої КЗОЗ «Менська центральна районна лікарня» 09.10.2015 року за 21046 вбачається, що затрати лікарні на лікування потерпілої від злочину [PERSON], яка перебувала на лікуванні в хірургічному відділенні з 23.12.2014 року по 26.12.2014 року становлять 643,77 грн. Відповідно до\~\~п.3 ППВСУ « Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх\~\~використання», затвердженого Постановою КМУ 545 від 16.07.1993 року. Зокрема, порядком передбачено, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної\~\~особи, якій належить останній. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. До цього часу збитки відповідачем не відшкодовані. В зв"язку з визнанням відповідачем позову,яке не порушує права та інтереси інших осіб та не суперечить закону,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь місцевого бюджету Менського району 643,77 грн витрат понесених КЗОЗ «Менською центральною районною лікарнею» на лікування потерпілої від злочину [PERSON]. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати стягнути з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved