overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позивач вказує на те, що 05 серпня 2014 року до нього з проханням позичити гроші у сумі 1500 грн. звернувся відповідач, і в якості гарантованого повернення боргу він залишить золотий ланцюжок. Повіривши відповідачу він погодився дати необхідну суму. Через деякий час позивач звернув увагу, що ланцюжок потемнішав. Як виявилось після перевірки ланцюжка, він виявився не золотим. Після прохання повернути гроші і забрати ланцюжок [PERSON] відмовив, посилаючись на відсутність грошей. 13.05.2014 року [PERSON] звернувся до [PERSON] 14.05.2014 року СВ [PERSON] ГУМВС України в Харківській області за даним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочатого досудове розслідування. Будь-якого документа між сторонами не складалося, але у ході опитування відповідач не заперечував, що отримав гроші 1500 грн. у борг, які досі не повернув. 29 травня 2015 року слідчим СВ [PERSON] ГУМВС України в Харківській області була винесена постанова про закриття кримінального провадження. Окрім матеріального позивач поніс і моральну шкоду. Позивач просить стягнути на його користь неповернений борг у сумі 1500 грн. та нанесену моральну шкоду у сумі 15000 грн. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] одержав від [PERSON] в борг 1500, 00 грн. і зобовязався повернути. В якості гарантованого повернення боргу він залишив золотий ланцюжок. Будь-якого документа між сторонами не складалося, але у ході опитування відповідач не заперечував, що отримав гроші 1500 грн. у борг, які досі не повернув. В цій частині позов підлягає задоволенню. Позивач вказує на те, що йому нанесена моральна шкода в розмірі 15000 грн. В задоволенні моральної шкоди суд відмовляє в звязку з тим, що законом України та договором між сторонами не непередбачено стягнення моральної шкоди. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ізюмської міської ради Харківської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 05.08.2011 року померла його дружина [PERSON], з якою вони проживали однією сімєю до дня її смерті та вели сумісне домогосподарство. На момент смерті померла мала у власності державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, що розташована на території Великокомишуваської сільської ради. Заповіту на майно померлої не має. Позивач є спадкоємцем першої черги. 03 квітня 2015 року позивачем було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину в Ізюмську державну нотаріальну контору у звязку з сумісним проживанням, 14 квітня 2015 року отримав відповідь з відмовою у вчиненні нотаріальних дій. Позивач вказує, що пропустив строк на подачу заяви про прийняття спадщини з поважних причин та просить встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Представник позивача надав до суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, заперечень на позов не надав. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла 05 серпня 2011 року. (а.с.4). На момент смерті померла мала у власності державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, що розташована на території Великокомишуваської сільської ради. (а.с.9). Заповіту на майно померлої не має. Позивач є спадкоємцем першої черги. Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

у серпні 2015 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просив шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча пр час та місце розгляду справи повідомлявся судом. Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 червня 1992 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При укладенні шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позовної заяви про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища [PERSON] на дошлюбне не вбачається за необхідне. З оглду на викладене, позовна заява підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до Романівського районного суду Житомирської області\~ в інтересах [PERSON] із позовом\~ до [PERSON] та відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Романівського районного управління юстиції у Житомирській області про виключення відомостей про\~ позивача як батька з\~ свідоцтва про народження [PERSON] [INFO], посилаючись на те, що після народження дитини йому стало відомо, що він не є її біологічним батьком. В судове засідання сторони та їх представники не з"явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позову, а представник відповідача подав заяву про визнання позову. Дослідивши письмові докази, суд встановив, що 5 серпня 2006 року виконавчим комітетом Врублівської сільської радою Романівського району Житомирської області актовим записом № 1 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. 26 лютого 2013 року виконавчим комітетом Врублівської сільської ради Романівського району Житомирської області складено актовий запис № 6 про народження 13 лютого 2013 року [PERSON], батьками якої записані сторони. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ТП № 189133, виданим 28 лютого 2013 року Врублівською сільською радою Романівського району Житомирської області. За змістом статті 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Як роз'яснено в пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 40 від 2 лютого 2016 року біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] виключається. Даний висновок експерта, відповідно до статей 57-60 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), є належними і допустимим доказом. Враховуючи, що відповідно до висновку експерта, кровне споріднення між особою позивача, записаного батьком дитини, та дитиною виключається, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до статті 88 частини 1 ЦПК України суд також стягує з відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності подружжя на квартиру, про виділ частки зі спільної сумісної власності та визнання права власності на 1/2 частину квартири. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу з відповідачем ними за спільні кошти була придбана квартира 56 в будинку 60 по Комсомольському бульвару в м. Маріуполі. Однак вказана квартира була оформлена на імя відповідача [PERSON] і по документам саме він є єдиним власником спірної квартири. З липня 2014 року відповідач [PERSON] виїхав з міста на заробітки, а вона з неповнолітнім сином проживають в спірної квартирі та несуть тягар по її утриманні. Вважає, що спірна квартира є її та відповідача спільною сумісної власності. У звязку з тим, що відповідач [PERSON] відмовляється визнавати за нею право власності на 1/2 частину спірної квартири, вона вимушена звертатися до суду за захистом своїх прав. Просила визнати квартиру 56 в будинку 60 по Комсомольському бульвару м. Маріуполі обєктом спільної сумісної власності подружжя, виділити частку в спірній квартирі, яка є спільною сумісною власністю подружжя, визнав за нею право власності на 1/2 частку квартири 56 в будинку 60 по Комсомольському бульвару в м. Маріуполі. Позивачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи у судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON], будучі повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи за місцем своєї реєстрації (а.с. 22-29), двічі не з"явився в судове засідання з невідомих суду причин, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У своєї письмової заяві від 02.09.2015 року позивачка [PERSON] заперечувала проти вирішення справи у заочному порядку і наполягала на розгляді справи саме в звичайному порядку. Тому суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що 22 лютого 1997 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Починаючи з 2013 року сімейне життя між ними погіршилось, відповідач почав скандалити, вчиняти сварки, систематично вживати алкоголь, на фоні чого постійно піднімав на неї руку, що привело до негативного ставлення один до одного та фактичного припинення шлюбних відносин. На примирення із відповідачем вона не погоджується. Позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка подала заяву про розгляд справи в заочному порядку у її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 лютого 1997 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.16). Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.8), [PERSON], [INFO]. (а.с.9). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з 2013 року, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що з 15 листопада 2002 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею. Разом з відповідачем вони не живуть близько шести років, часто сваряться з причини цілковитої психологічної несумісності їхніх характерів, яка часом поглиблювалась і призвела до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Всі намагання зберегти сімю, помиритися, не дали результатів, тому спільне життя стало неможливим. Позивачка вважає, що їх шлюб з відповідачем розпався остаточно і примирення між ними неможливе, подальше збереження сімї не доцільне. Позивачка подала заяву про розгляд справи в заочному порядку у її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 листопада 2002 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO] (а.с.9), яка мешкає разом з позивачкою. (а.с.10). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків близько шести років, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сімї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що з 27 серпня 2005 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя не склалося. Шлюбні відносини припинені з 2011 року. Подальше сімейне життя неможливе. Позивач просить шлюб розірвати. Представник позивача подала заяву про розгляд справи в заочному порядку у її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з"явилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заперечень на позов не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 серпня 2005 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від шлюбу спільних дітей не мають. Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків на протязі декількох років, позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 24 листопада 2012 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося. Шлюбні відносини припинені з січня 2014 року. Подальше сімейне життя неможливе. Позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка подала заяву про розгляд справи в заочному порядку у її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 листопада 2012 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. (а.с.9). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків на протязі року, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 04 жовтня 2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO]. Дію шлюбу між ними було припинено шляхом розірвання. На протязі тривалого часу відповідач участі у вихованні сина не бере, коштів на його утримання не надає. Інших дітей, окрім їхнього спільного сина, а також непрацездатних батьків відповідач не має. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовільнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення повноліття дитини. Відповідач у судове засіданя не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого. У судовому засіданні встановлено, що сторони мешкали разом в зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2003 року. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області 05 березня 2012 року шлюб було розірвано. (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають сина: [PERSON], [INFO]. (а.с. 8). Син мешкає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. (а.с.9). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів проводиться з моменту фактичного звернення до суду з позовною заявою. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 04 жовтня 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем, але з червня 2013 року вони не проживають разом. Від даного шлюбу [INFO] народилась донька [PERSON], яка мешкає разом з позивачем. На даний час стосунки між нею та відповідачем змінилися у гірший бік. З відповідачем вони мешкають окремо вже більше року. Він надає їм з донькою матеріальну допомогу, але не в повному обсязі, що не відповідає 1/4 частині його середнього заробітку. Інших дітей, окрім їхньої спільної доньки, а також непрацездатних батьків відповідач не має. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовільнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки: [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судове засіданя не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого. У судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб сторони мешкали разом в зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2012 року. (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають доньку: [PERSON], [INFO]. (а.с.7). Донька мешкає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. (а.с.8). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів проводиться з моменту фактичного звернення до суду з позовною заявою. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню за один місяць.

Outcome: approved