Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на свою користь заборгованість у загальній сумі 13055 гривень 47 копійок. Свої вимоги він мотивував тим, що відповідач не виконав умови кредитного договору № б/н від 26 червня 2006 року, укладеного між ним та позивачем, про надання кредиту в сумі 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з'явився, від нього надійшла заява, в якій він підтримав позов, просив справу розглянути за його відсутності, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач, якого належним чином повідомили про дату, час та місце слухання справи, до суду не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив. У зв'язку з чим, за письмовою згодою представника позивача, згідно до ст.224-225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України, які регулюють договір позики. Частина 1 ст.1048 УК України встановлює, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст.1050 ЦК України боржник, який не повернув своєчасно суму кредиту, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку. Відповідно договору № б/н від 26 червня 2006 року, укладеному між Закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та відповідачем, останній отримав кредит в сумі 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.9-15). Відповідач погодився з тим, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір. Згідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається зі Статуту, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником усіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а.с.21). ПАТ "КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 4000 гривень. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно пунктів 6.6, 8.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник зобов'язався на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. 23 січня 2009 року Саратським районним судом Одеської області ухвалено судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 4608 гривень 27 копійок станом на 23 січня 2009 року за кредитним договором № б/н від 26 червня 2006 року (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом. Такі підстави зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору; не звільняє боржника від відповідальності за невиконання зобов'язання, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст.529, 599 ЦК України. Однак, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто прийняті на себе зобов'язання не виконав. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 31 березня 2014 року заборгованість складала 17163,74 гривні, у тому числі: заборгованість за кредитом - 3112 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом - 13453,86 гривень; штраф (фіксована частина) - 500 гривень; штраф (процентна складова) - 597,88 гривні. За винятком суми, стягнутої на підставі судового наказу Саратського районного суду Одеської області від 23 січня 2009 року, у розмірі 4608,27 гривень остаточна сума заборгованості складає 13055,47 гривень. Заперечень щодо правильності зазначеного розрахунку від відповідача не надійшло. За таких обставин позов підлягає повному задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved