Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивачка 22.03.2017 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог , просила суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на її користь суму страхового відшкодування в розмірі 50 000 гривень, витрати від інфляції 46 889,07 гривень, 3% річних в сумі 4 348,00 гривень; стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду 4806,75 гривень. Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що внаслідок ДТП , яке сталося 18 травня 2014 року в 22.35 годин по пр. Леніна в м. Запоріжжя , було пошкоджено належний їй на праві власності автомобіль [NUMBER], яким керував [PERSON]. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення невстановленою особою, яка керувала транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н. [NUMBER] , ПДР України. Оскільки відповідач [PERSON] є власником транспортного засобу Volkswagen Golf, д.н. [NUMBER], ані на момент ДТП , ані після нього будь-яких заяв про неправомірне заволодіння транспортним засобом до правоохоронних органів не подавав , позивач вважає, що саме [PERSON] повинен нести відповідальність за шкоду , завдану йому на праві власності джерелом підвищеної небезпеки, а тому звернулася до суду за захистом порушеного права. Ухвалою суду від 04 жовтня 2017 року провадження по справі в частині позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» було закрито у зв»язку з затвердженням мирової угоди. В судове засідання представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність , наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON], належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили, в зв»язку з чим на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у їх відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 16.03.2005 року за позивачем [PERSON] був зареєстрований транспортний засіб Chevrolet Aveo SF69Y, д.н. [NUMBER]. Вказаний автомобіль було відповідно до інформації Регіонального Сервісного центру МВСУ в Запорізькій області 25.09.2014 року знято з обліку. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2015 року у справі 331/8421/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , встановлено, що 18 травня 2014 року, о 22 годині 35 хвилин, невстановлена особа, керуючи автомобілем «Volkswagen Golf», державний номер [NUMBER], рухаючись по проспекту Леніна м. Запоріжжя, не витримала безпечну швидкість та змінила напрямок руху, скоївши наїзд на автомобіль «Daewoo Lanos», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіль «BMW 735», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіль «Chevrolet Aveo», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіль «Mersedes Benz 312», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Внаслідок зіткнення автомобілі були технічно пошкоджені. Також вказаним рішенням суду встановлено, що власник автомобіля «Volkswagen Golf», державний номер [NUMBER] - [PERSON] повинен нести відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, яке належить йому на праві власності та на момент ДТП з його власності проти його волі не вибувало. Оскільки вказане рішення суду набрало законної сили, є чинним і має по цій справі преюдиціальне значення, вказані обставини стосовно зобов»язання [PERSON] відшкодувати шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки , відповідно до норми ч. 4 ст.61 ЦПК України не підлягають повторному доведенню. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогнебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання кого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Аналіз зазначеної норми цивільного права свідчить про те, що законом покладено на володільця джерела підвищеної небезпеки відповідальність за шкоду, яка є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності його вини у її заподіянні. Перед потерпілим несуть однаковий обов'язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об'єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Зазначений аналіз також підтверджується і роз'ясненнями, викладеними у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до якого на володільця джерела підвищеної небезпеки покладено відповідальність та обов'язок відшкодувати матеріальну шкоду, навіть якщо ця матеріальна шкода завдана не з його вини. Частиною 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода завдана одній особі з вини іншої особі, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» застрахувало цивільно-правову відповідальність особи, яка буде на відповідних правових підставах,керувати транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н. [NUMBER]. Згідно із п. 4 зазначеного Полісу, ліміт відповідальності: за шкоду, заподіяну майну на одного потерпілого складає 50000,00 грн.; за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю на одного потерпілого складає 100000,00 грн.Згідно із п. 5 зазначеного Полісу, сума франшизи (страхове відшкодування зп шкоду, заподіяну майну потерпілих завжди зменшується на суму франшизи) становить 0,00 грн. [PERSON] 18.05.2014 р. звернулася до страхової компанії із заявою про пошкодження автомобіля [NUMBER], VIN-КОД [NUMBER], внаслідок дорожньо - транспортної пригоди (ДТП), яка сталася 18.05.2014 р. в місті Запоріжжя по пр. Леніна, 92 . У відповідності до висновку авто товарознавчого дослідження від 10 вересня 2014 року № 340, розмір матеріальної шкоди , заподіяної власнику автомобіля [NUMBER], внаслідок ДТП складає 54 806,75 гривень. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В ході розгляду справи між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» було затверджено мирову угоду , відповідно до якої страхова компанія зобов»язалася виплатити позивачу страхове відшкодування в розмірі 50 000 гривень, тобто зазначена обставина в силу положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. З огляду на те, що в ході розгляду справи встановлено, що на час ДТП власником автомобіля [NUMBER] була [PERSON], належний їй транспортний засіб було пошкоджено, обов»язок по відшкодування шкоди покладено на [PERSON], суд приходить до висновку , що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути різницю між затвердженим мировою угодою по справі страховим відшкодуванням в розмірі 50 000 гривень та фактичним розміром шкоди , що складає 4 806,75 гривень, через що позов підлягає задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved