Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивуючи тим, що відповідач ухиляється від виховання та утримання дітей. Вона ніде не працює, зловживає спиртними напоями, тривалий час не займається вихованням дітей, не цікавиться їх життям та здоров`ям, з дітьми не спілкується, не проявляє до них материнської турботи, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Тому вона має бути позбавлена батьківських прав. Позивачка в судовому засіданні вимоги стосовно позбавлення батьківських прав [PERSON] підтримала повністю з підстав викладених в позові. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала і просила не позбавляти її батьківських прав. Представники третьої особи в судовому засіданні не заперечують щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно її дітей. Суд, заслухавши позивача, відповідача, представників третьої особи, з"ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, безпосередньо дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з врахуванням наступних підстав. У відповідності до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст.81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.11.2016 року (а.с.8) слідує, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON],[INFO] Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.09.2016 року (а.с.12) [PERSON] помер [INFO]. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.01.2018 року (а.с.9) слідує, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON],[INFO] Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00021842407 свідчить про те, що дані про батька дитини [PERSON], [INFO], записані за вказівкою її матері [PERSON] (а.с.13). У відповідності до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Рішенням виконавчого комітету Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 20.12.2018 року №89 неповнолітніх [PERSON], 2017 р.н. та [PERSON], 2001 р.н., поставлено на облік, як дітей які опинились в складних життєвих обставинах (а.с.16). Під час проведеного обстеження умов проживання неповнолітніх дітей за адресою: село Ігнатпіль Овруцького району було встановлено, що діти проживають з бабусею [PERSON], житло перебуває в нормальному стані, створені належні умови для проживання, за дітьми доглядає бабуся, мати дітей зловживає спиртними напоями, схильна до бродяжництва (а.с.17). Довідка видана Ігнатпільською сільською радою Овруцького району від 28.12.2018 року №959 свідчить про те, що в будинку [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.18). Характеристика, видана Ігнатпільською сільською радою Житомирської області на [PERSON], 1979 року народження, свідчить, що остання ніде не працює, до виховання неповнолітніх дітей ставиться не відповідально, перебуває на обліку сімей, які перебувають в складних життєвих обставинах, зловживає спиртними напоями (а.с.19). Орган опіки та піклування Овруцької районної державної адміністрації надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] №02-18/178 від 01.03.2019 року, з якого слідує, що відповідачка не займається вихованням дітей, не цікавиться ні життям, ні здоров»ям дітей, не забезпечує їх матеріально, ухиляється від виконання батьківських обов'язків. На даний час за дітьми доглядає бабуся [PERSON]. Відповідно орган опіки та піклування Овруцької райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей, що буде відповідати їх інтересам (а.с.29-30). Відповідачка в судовому засіданні не надала належних доказів на спростування доводів позивача. У відповідності до ст.164 СК України та враховуючи інтереси малолітніх мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Отже, позбавлення відповідача батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування матір»ю своїми батьківськими обов'язками, що знайшло підтвердження, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дітям спокійного життя та гармонічного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України. Таким чином, судом було встановлено, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, що є підставою відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України для позбавлення її батьківських прав. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню в інтересах неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Таким чином, суд приходить до висновку, що неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] потрібно передати Органу опіки та піклування Овруцької районної державної адміністрації на опікування до встановлення опіки і призначення опікуна. Згідно із ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від зобов'язання по утриманню дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може за вимогою позивача чи за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з вимогами ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 року установлений прожитковий мінімум на місяць дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Стаття 183 СК України зазначає частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач має можливість та зобов`язана надавати допомогу в розмірі, передбаченому законодавством на утримання неповнолітніх дітей, тому позовні вимоги позивача про стягнення аліментів є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Також, згідно п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК Українислід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Позивачка звільнена відсплати судового збору, а тому відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 1536,80 грн.

Outcome: approved