Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» звернулось до суду з вказаним позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за невиконання договірних зобов'язань. В судове засідання представник позивача не з'явилася, направила до суду клопотання в якому просить слухати справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, про час розгляду справи повідомлялась належдним чином. Заяв, клопотань суду не подала. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.04.2013 року між ЗАТ „Лізинг інформаційних технологій" та [PERSON] укладено договір № 12121101 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, а саме: Планшетний ПКWexler Tab 7b3Gb Black. Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 1766 грн. Передача обладнання підтверджується Актом приймання-передачі майна №120741427 від 15.05.2013 року. Даний договір укладався на строк протягом якого відповідач зобов'язувався сплачувати платежі на загальну сумі 1766 грн., у відповідному порядку по п'ять платежів рівними частинами по 294 грн. 33 коп. щомісячно до 20-числа кожного місяця. Згідно Структури відповідач сплатив лише 294 грн. 33 коп. (в Структурі колонка «Оплата всього»). СПД ФО [PERSON] діяло від імені та за дорученням позивача на підставі довіреності № 12121101 від 11.12.2012 року. В результаті розрахунку заборгованості відповідача станом на 27 серпня 2015 року не погашена і становить 14715 грн. 53 коп., що складається з: 1471 грн. 67 коп., компенсації вартості наданого обладнання; 13155 грн. 90 коп. плата за прострочення щомісячних платежів та 87 грн. 96 коп. компенсація понесених витрат пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання. Таким чином, у відповідача перед позивачем, на підставі п. 3.1, 5.4.2 договору, виникли зобов'язання щодо сплати орендних платежів Зі свого боку позивач у повному обсязі виконав свої договірні обов'язки, оскільки поставив вказане обладнання відповідачу належним чином та відповідної комплектації вказане в акті прийому-передачі майна № 120741427 від 15.05.2013 року. Після сплати всіх належних платежів відповідно до умов Договору право власності на обладнання повинно перейти від Позивача до Відповідача. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таким чином, у Відповідача перед Позивачем, на підставі п. 3.1.,4.1.Договору та норм цивільного законодавства, виникли зобов'язання щодо сплати платежів, а у позивача перед відповідачем, після сплати останнім повної суми вартості товару, виникає обов'язок передачі у власність обладнання. Відповідач укладаючи Договір з ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» взяв на себе обов'язок, передбачений п.3.1. та п. 5.4.2. Договору, здійснювати своєчасну та повну оплату за отримане обладнання в строк до 20 числа поточного місяця. Не виконання стороною умов Договору тягне за собою відповідальність визначену п. 14.2. Правил отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг у системі LeaseIT, які є невід'ємною частиною Договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Як визначено у п. 1 та п. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 807 ЦК України, предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд вважає, що позов заявлений правомірно, оскільки відповідач всупереч умовам договору не сплачує передбачені ним платежі, чим ухиляється від виконання своїх цивільно-правових обов'язків, позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідачем дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved