Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилась дочка : [PERSON], [INFO]. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 21 лютого 2014 року шлюб між подружжям розірвано, неповнолітню дитину залишено проживати з матір»ю. Відповідач, як батько матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоч є працездатним, працює на сезонних роботах за кордоном, від чого отримує доходи, інших осіб на утриманні не має, його матеріальний стан дозволяє брати участь у витратах на дитину. Їй важко самостійно утримувати дочку та забезпечувати її необхідними речами. Тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Позивачка у судове засідання не з"явилася, подала заяву про зміну позовних вимог та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1200 гривень, а розгляд справи провести у її відсутності. Відповідач у судове засідання теж не з"явився, подав відзив на позовну заяву, де зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1200 грн. щомісячно. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Беручи до уваги заяви сторін та дослідивши подані докази, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню, виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народилась дочка - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексуУкраїни за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і/або у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексуУкраїни встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері. Беручи до уваги зазначене та те, що відповідач є здоровою та працездатною особою, матеріально забезпечений, погодився сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1200 гривень, суд вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання дитини у зазначеному розмірі. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved