Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Рівненська міська рада звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Рівненської міської ради для зарахування на рахунок місцевого бюджету 4 251 грн. 90 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, подав через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 10.04.2019 року клопотання, в якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити та розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин, в зв"язку із повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 18 грудня 2017 року о 19 год. 00 хв. перебуваючи в під`їзді № 1 будинку [ADDRESS] , проявивши злочинну недбалість, тобто не передбачаючи можливості настання тяжких наслідків для здоров`я [PERSON] , які він міг і повинний був передбачити під час конфлікту, що виник на грунті особистих неприязних відносин, наніс два поштовхи внутрішніми сторонами кистей обох рук в район лобної кістки та в район лівої скроневої кістки [PERSON] , завдавши останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої брови, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Внаслідок вчинення зазначеного злочину [PERSON] , потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні ургентної хірургії Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради з 18.12.2017 року по 28.12.2017 року, що складає 10 ліжко-днів. З дослідженого в судовому засіданні рахунку від 07 грудня 2018 року № 1-9/1109/10 вартості перебування [PERSON] , 1979 року народження на стаціонарному лікуванні у відділенні ургентної хірургії з 18 грудня 2017 року по 28 грудня 2017 року, що складає 10 ліжко-днів, медична карта стаціонарного хворого № 24346 вбачається, що сума витрат лікарні становить 4 251,90 грн. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 08.02.2018 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 128 КК України на підставі ст. 46 КК України та кримінальне провадження відносно [PERSON] за ст. 128 КК України закрито. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо злочин вчинено малолітньою або неповнолітньою особою, витрати на лікування потерпілого відшкодовуються особами, визначеними статтями 1178 і 1179 цього Кодексу. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. КНП «Центральна міська лікарня» РМР, у якій проводилось лікування [PERSON] , потерпілого від дій відповідача перебуває у комунальній власності міста та фінансується з місцевого бюджету, тому кошти повинні бути стягнені на користь виконавчого комітету РМР. Витрати здійснені вищевказаною медичною установою на лікування потерпілого від злочину та непогашення зазначених витрат, призводять до ненадходження коштів до місцевого бюджету, що створює навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, чим завдається істотна шкода державним інтересам. Водночас, додержання всіма учасниками суспільних відносин принципу законності, який закріплений у ст. 68 Конституції України є обов`язковою умовою досягнення загальнонаціональної мети українського народу побудови демократичної, соціальної правової держави. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому вони підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved