Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 16122 грн. 05 коп. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 17.07.2014 року, о 16 год. 50 хв. з вини відповідача, яка керувала автомобілем «GWM - SAFE», державний номерний знак [NUMBER] була скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] власником якого є [PERSON],. Вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Московського районного суду м.Харкова від 15.09.2014 року. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно висновку експерта складає 19245 грн. 71 коп..У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 14.11.2014 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 15068 грн. 05 коп. Крім того, МТСБУ було відшкодовано витрати на встановлення розміру збитків та збір документів у справі і розмірі 1054 грн. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду із зазначенням причини повернення - за закінченням терміну зберігання, причини неявки суду не повідомляв, відзив на позовну заяву не надходив, а тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В судовому засіданні із наявних матеріалів справи достовірно встановлено, що 17.07.2014 року відповідач [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи транспортним засобом «GWM - SAFE», державний номерний знак [NUMBER] по вул. Салтівське Шосе, м.Харкова та в районі перехрестя з пр-м 50 річчя ВЛКСМ не вірно обрала безпечну дистанцію та швидкість руху, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21051», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON],, який рухався в попутному напрямку та зупинився перед пішохідним переходом, щоб пропустити пішоходів, які переходили дорогу. Постановою Московського районного суду м.Харкова (справа 3/645/268414) від 15 вересня 2014 року встановлено, що зазначена ДТП сталася з вини водія [PERSON], яка порушила вимоги п.п.12.1, 13.1, 2.9 ПДР України. [PERSON] визнано винною у скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 130 ч.1, 124 КУпАП. Відповідач на момент ДТП не виконав вимоги Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» та не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, у зв'язку з чим потерпілий [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року N 1961-IV), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Зазначені витрати мають бути підтверджені документально. Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону N 1961-IV, для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий - МТСБУ) відповідну заяву. У заяві про виплату страхового відшкодування має міститися: а) найменування страховика, до якого подається заява, або МТСБУ; б) назва (для юридичної особи), прізвище, ім'я, по батькові (для фізичної особи) заявника, його місцезнаходження або місце проживання; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування завданих збитків, г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована та потерпілих; ґ) обставини, якими заявник обґрунтовує свою вимогу, та докази, що підтверджують її відповідно до законодавства; д) розмір шкоди; е) підпис заявника і дата подання заяви. Відповідно звіту №321/08-2014 від 22 серпня 2014 року, розмір завданих збитків власнику транспортного засобу марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] внаслідок ЖТП від 17.07.2014 року становить 19245 грн. 71 коп. за пошкоджений транспортний засіб. Позивач здійснив виплату потерпілій особі у розмірі 15068 грн. 05 коп. Крім того, МТСБУ було відшкодовано витрати на встановлення розміру збитків та збір документів у справі і розмірі 1054 грн. Відповідно до ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 Закону України „Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фізичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода, заподіяна майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. На підставі ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Фактичні витрати позивача, пов'язані зі страховим випадком складають 16122 грн. 05 коп., які підлягають стягнення з відповідача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved