Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Представник позивача звернувся із заявою, якою просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, оскільки остання добровільно не виконує взяті на себе зобов'язання. Сторони в судове засідання не з'явилися, проте від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча остання була належним чином повідомлена про місце, день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останньої про день та час розгляду та беручи до уваги той факт, що представник позивача не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду справи. Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. 13 червня 2013 року між ПАТ "Енергобанк" та [PERSON] був укладений договір про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки "VISA" (а.с.10-14) на суму кредитного ліміту в розмірі 24 000,00 гривень, зі сплатою 35 % річних. Згодом, а саме 15 липня 2013 року, між сторонами було укладено додаткову угоду до вищевказаного договору (а.с.15). В забезпечення своєчасного виконання взятих [PERSON] зобов'язань за вказаним договором, між ПАТ Енергобанк" та [PERSON] 15 липня 2013 року був укладений договір поруки (а.с.16-17). За даним договором поруки [PERSON], як поручитель, несе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язаннях боржника, тобто [PERSON] Однак, оскільки боржник взяті на себе зобов'язання не виконувала, утворилась заборгованість. За розрахунком наданим банком загальна заборгованість становить 25 236,97 гривень. В свою чергу, за тими ж розрахунками банку така заборгованість складається із заборгованості за кредитом в сумі 23 717,74 гривень; заборгованість за нарахованими доходами в сумі 1 519,23 гривень. Зазначені правовідносини врегульовані наступними нормами матеріального права. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі (ч. ч. 1-3 ст. 553 ЦК України). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2 ст. 554 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Проаналізував фактичні обставини справи та норми закону, якими врегульовані дані правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Між банком та позичальником був укладений кредитний договір. Відповідач взяв на себе зобов'язання перед банком належно та своєчасно виконувати зобов'язань позичальника, підписавши договір поруки. Як свідчать не спростовувані відповідачем і досліджені судом матеріали справи на час розгляду справи існують не виконані зобов'язання за укладеним правочином. Банк, за наголошеними нормами матеріального права, правомірно обрав спосіб захисту порушених прав, шляхом звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості із поручителя, яким є відповідач. Враховуючи, що наявність легітимного кредитного правочину, як і заборгованості, доведені належними та допустимими доказами, обраний спосіб захисту порушених прав банку відповідає закону, вимоги підлягають до задоволення і з відповідача слід стягнути встановлену і зазначену суму заборгованості. В подальшому, як зазначалось вимогами норм матеріального закону, у випадку виконання вимог зобов'язання, до такого поручителя переходять усі права кредитора за основним зобов'язанням із усіма юридичними наслідками. Враховуючи, що позовна заява підлягає до задоволення, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останнім і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи пропорційно до задоволених вимог на підставі положень ст. 88 ЦПК України. Судові витрати складаються із судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 243,60 гривні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved