Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, посилаючись на наступні обставини. 20 листопада 2004 року вона та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 702). Після укладення шлюбу вона взяла прізвище чоловіка «[PERSON]». За місяць до народження дитини подружні стосунки між нею та чоловіком припинились і вона переїхала жити до своєї матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS], де вони мешкають втрьох і по теперішній час. [INFO] від шлюбу з відповідачем у неї народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області 31.05.2005 року, актовий запис 479, з якого також вбачається, що батьками дитини є вона та [PERSON] - відповідач по справі. 21 листопада 2006 року шлюб між нею та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], актовий запис № 604. 14 грудня 2005 року рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 2-11612 було стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на її користь до повноліття сина. На підставі вищевказаного рішення Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області було видано виконавчий лист у справі № 2-11612 про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON] до повноліття сина. У зв'язку з несплатою аліментів, вона звернулася до ВДВС у м.Нікополі із заявою, в якій просила оголосити розшук боржника [PERSON]. 17 листопада 2008 року ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 6-135/08 було оголошено розшук [PERSON], [INFO], останнє відоме місце проживання якого було: [ADDRESS] (адреса проживання його батьків). Згідно повідомлення, наданого Нікопольським МВ (з обслуговування м.Нікополя та Нікопольського району) УМВД України в Дніпропетровській області за вих.№ 26496 від 26.12.2008 року, [PERSON] оголошений в розшук за ухилення від сплати аліментів, встановлений мешкаючим за адресою: [ADDRESS]. Та встановлення нової адреси мешкання [PERSON] не призвело до сплати аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON]. Вона зверталась до голови ОСББ за нововстановленою адресою, де нібито мешкав її колишній чоловік ([ADDRESS]), але головою ОСББ їй було повідомлено, що за вказаною адресою [PERSON] ніколи не проживав. Згідно роз'яснення ВДВС Нікопольського МРУЮ, яке надавалося 29.04.2014 року, та, згідно довідки від 25.03.2016 року № 854 ВДВС Нікопольського МРУЮ про неотримання аліментів, вбачається, що вона - [PERSON] - дійсно не отримувала аліменти через ВДВС Нікопольського МРУЮ, згідно виконавчого листа № 2-11612 від 14.12.2005 року з [PERSON], який перебуває в розшуку. Також, згідно довідки від 15.05.2018 року № 769, виданої Нікопольським міськрайонним відділом державної виконавчої служби, [PERSON], дійсно, не отримувала аліменти від [PERSON] за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року за виконавчим листом № 2-11612. З розрахунку заборгованості по аліментам, виданого 15.05.2018 року за № 768 Нікопольським міськрайонним відділом державної виконавчої служби, вбачається, що станом на 01.05.2018 року загальна заборгованість по сплаті аліментів з [PERSON] по виконавчому листу № 2-11612 становить 95 930, 97 грн. Згідно довідки № К-580 від 08.05.2018 року, виданої Нікопольським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області вбачається, що [PERSON], [INFO] значиться: за Бабушкінським ВП ГУНП в Дніпропетровській області, як «учасник події» за матеріалами єдиного обліку № 15844 від 08.10.2015 року за фактом шахрайства гр.[PERSON]. Вказаний матеріал зареєстровано в Єдиному реєстрі досудового розслідування за Синельниківським ВП ГУНП в Дніпропетровській області, як «особа, на яку вказав свідок» за матеріалами єдиного обліку № 5840 від 10.10.2015 року за фактом крадіжки майна гр.[PERSON]. Вказаний матеріал зареєстровано в Єдиному реєстрі досудового розслідування. Отже, з вищевикладених фактів вбачається, що з моменту народження малолітній [PERSON], [INFO], проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. Вона виховує сина без допомоги батька дитини [PERSON], який ухиляється від участі у вихованні дитини, аліменти не сплачує та не допомагає в утриманні їх малолітнього сина. Відповідач [PERSON] жодного разу не спілкувався з сином та не намагався налагодити контакт з ним, не сплачував аліментів на утримання свого малолітнього сина, починаючи з 2005 року і по теперішній час. Той факт, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає з народження тільки з нею та знаходиться на повному її утриманні, і те, що вона виховує сина без допомоги батька дитини [PERSON], який ухиляється від участі у вихованні дитини, аліменти не сплачує та не допомагає в утриманні їх малолітнього сина, можуть підтвердити свідки. З довідки Комунального екологічного дошкільного навчального закладу (ясла - садок) № 36 «Сонечко» від 14.12.2009 року № 67 вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно відвідував КЕДНЗ (я/с) № 36 з 27.07.2007 року по 05.05.2009 року та що його вихованням займалася тільки вона. З довідки шкільного комунального закладу «Нікопольська середня загальноосвітня школа І-Ш ступенів № 13» від 19.04.2018 року № 123 вбачається, що [PERSON], [INFO], відвідує КЗ № 13 м.Нікополя з 2013 року по теперішній час. Батько дитини [PERSON] за весь період ні приводив, ні забирав дитину, ні відвідував батьківські збори, ні брав участь у виховних заходах дитини. Як видно з довідки, виданої ОСББ «Кассандра-Н» від 25.04.2018 року, малолітній [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS]. Дитина мешкає в 2-х кімнатній квартирі разом з нею та бабусею. В квартирі наявні всі комунальні зручності; санітарно-гігієнічний стан добрий, зроблений ремонт. У дитини є окрема кімната, яка облаштована спальним місцем, меблями, робочим комп'ютерним столом, комп'ютером, телевізором, особистими речами. Для проживання та навчання дитини створені належні умови. Таким чином, в даному випадку має місце винна поведінка батька [PERSON] щодо свідомого ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, а також фактична неможливість змінити його поведінку в кращу сторону. Отже, виходячи з викладених обставин, можна зробити висновок, що вона як мати дитини забезпечує достатній життєвий рівень для свого сина, турбується про стан його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечує належні умови для здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. В той самий час, як батько свідомо нехтує батьківськими обов'язками по утриманню свого малолітнього сина, тривалий час ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини. За таких обставин звернулась до суду і просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання сторони та представник третьої особи не прибули. Позивачка та її представник надали заяви про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просили суд їх задовольнити. Представник третьої особи також надала заяву про розгляд справи у свою відсутність. Проти задоволення позову не заперечувала, вважала її задоволення доцільним. Відповідач до суду не прибув, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином судовими повістками з поштовими повідомленнями, які повертались за сплином терміну зберігання. Через це повідомлявся на офіційному веб-порталі Судової влади. Відповідно до ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа слухалась в порядку ст.131, 223, 280 ЦПК України у відсутність відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Згідно принципу 2 Декларації прав дитини, дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвинутись фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровою та нормальним шляхом і в умовах волі і гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням повинно бути найкраще забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини, держави-сторони забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно із ст.164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як встановлено в судовому засіданні, 20.11.2004 року сторони по справі уклали шлюб (а.с.6), який було розірвано 21.11.2006 року (а.с.7). [INFO] у сторін по справі народився син [PERSON] (а.с.8). Після припинення шлюбних відносин з відповідачем по справі, позивачка переїхала жити до своєї матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS], де мешкає і по теперішній час разом з дитиною (а.с.15). 14.12.2005 року рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 2-11612 було стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивачки по справі до повноліття сина (а.с.9-10). У зв'язку з несплатою аліментів, 17.11.2008 року ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 6-135/08 було оголошено розшук [PERSON], [INFO] (а.с.11). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, виданого 15.05.2018 року Нікопольським міськрайонним відділом державної виконавчої служби, станом на 01.05.2018 року загальна заборгованість по сплаті аліментів з [PERSON] по виконавчому листу № 2-11612 становить 95 930, 97 грн. (а.с.14,18-19). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що з моменту народження малолітній [PERSON], [INFO], проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] від участі у вихованні дитини ухиляється, аліменти не сплачує та не допомагає в утриманні малолітнього сина. Згідно довідки Комунального екологічного дошкільного навчального закладу (ясла - садок) № 36 «Сонечко» від 14.12.2009 року № 67, [PERSON], [INFO], дійсно, відвідував КЕДНЗ (я/с) № 36 з 27.07.2007 року по 05.05.2009 року і його вихованням займалася тільки мама (а.с.17). Відповідно до довідки шкільного комунального закладу «Нікопольська середня загальноосвітня школа І-Ш ступенів № 13» від 19.04.2018 року № 123, [PERSON], [INFO], відвідує КЗ № 13 м.Нікополя з 2013 року по теперішній час. Батько дитини [PERSON] за весь період ні приводив, ні забирав дитину, ні відвідував батьківські збори, ні брав участь у виховних заходах дитини (а.с.16). Як вбачається з довідки, виданої ОСББ «Кассандра-Н» від 25.04.2018 року, малолітній [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Служба у справах дітей Нікопольської міської ради надала пояснення на ухвалу суду від 06.11.2018 року, що надати висновок про доцільність або недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] не можливо, оскільки їм не вдалося з'ясувати місце проживання відповідача та встановити причину ухилення від виконання ним батьківських обов'язків. Однак, з огляду на те, що [PERSON] фактично відсутній в житті дитини, має велику заборгованість по сплаті аліментів, підтримують позов [PERSON] та просять суд прийняти рішення в інтересах дитини (а.с.41-42). З огляду на вищевикладене, виходячи з інтересів дитини, враховуючи думку служби у справах дітей, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі і позбавити відповідача по справі [PERSON], [INFO], по відношенню до його малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved