Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить змінити розмір аліментів, а саме стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , яка продовжує навчання, в розмірі 3500 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.09.2018 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання в розмірі 2000 грн. щомісячно. Зазначає, що отриманих коштів не вистачає на забезпечення дитини, визначений розмір аліментів є надто мізерним. Вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки на його утриманні більше нікого немає. Ухвалою суду від 25.03.2019 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . З оглянутого рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 18 вересня 2018 року (справа №4733/18) вбачається, що з [PERSON] стягуються в користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно і до закінчення дитиною навчання. Статтею 198 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зокрема ст.192 СК України регламентовано, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Звідси , будь-яких доказів зміни, зазначених у згаданій статті обставин, позивачем до суду не представлено. Докази у вигляді кватанцій та чеків представлені з порушенням строків для пред"явлення таких до суду, не завірені належним чином , а тому не можуть бути прийняті судом як такі. Крім того, квитанції та чеки не свідчать про зміну матеріального чи сімейного стану, погіршення здоров`я одержувача аліментів, а тільки вказують на вимушені реальні витрати без прив"язки таких до особи, яка їх несе. Крім того, посилання позивача на те, що відповідач фактично сплачує аліменти в розмірі 3000 грн., як на його спроможність сплачувати такі в більшому розмірі, є голослівними та не можуть підтверджуватися тільки останнім переказом. Збільшена сума оплати може мати іншу причину, з"ясування якої безспірно може бути встановлено після з"ясування позиції відповідача. Перебування одержувача аліментів на лікарняному, навіть декілька разів, - є свідченням його тимчасової непрацездатності. При цьому такі факти не свідчать про погіршення здоров"я, яке в розумінні вимог ст.192 СК України має становити довготривалий характер, як і сплата аліментів. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Враховуючи вищенаведене, матеріальне становище позивачки, на утриманні якої знаходиться дитина, рівень інфляції за півроку, ту обставину, що відповідач не ухиляється від сплати аліментів на утримання доньки, суд вважає, що позов слід задоволити частково - розмір аліментів, визначений рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.09.2018 змінити, стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 2500 гривень щомісячно і до досягнення нею двадцяти трьох років, при умові продовження навчання. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 768,40 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved