Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про захист прав споживача шляхом повернення вкладу. В позовній заяві зазначає, що 03.06.2014 року між позивачем [PERSON] та Кредитною спілкою «Орізон» було укладено Договір №57 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно п.1.1 вказаного договору позивачем було розміщено вклад в сумі 149\~000.00 грн. на строк до 03.07.2015 року на умовах строковості, платності та зворотності. Відповідно до п.2.2 Договору процентна ставка за Внесок встановлюється у розмірі 20% річних. Внесення вкладу підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 834 від 03.06.2014 р. Відповідно до п.2.9 Договору, якщо член КС не вимагає повернення суми Внеску у звязку із закінченням строку визначеного п.1.1 Договору, то після його настання цей Договір уважається продовженим на умовах її повернення на першу вимогу із застосуванням процентної ставки в розмірі, визначеному п.2.2 цього Договору, встановленої на дату закінченням строку, визначеного п.1.1 Договору. 01.04.2016 року позивачем було подано до КС «Орізон» заяву про повернення належних йому коштів за вкладом в сумі 149\~000.00грн. та нарахованих і не виплачених на дату подання заяви відсотків на вклад в сумі 10\~680.91 грн. Проте, вказана заява залишилася без задоволення і кошти позивачу по сьогоднішній день не повернуто. Оскільки відповідач продовжує користуватися коштами позивача, вважає, що необхідно нарахувати відсотки в розмірі передбаченому п.2.2 Договору. До стягнення додатково підлягає сума нарахованих відсотків в розмірі 32\~779.99грн. Крім цього, просить стягнути з відповідача, відповідно до норми ст.625 ЦК України три відсотки річних в сумі 4816.60 грн. та інфляційні витрати в сумі 20\~541.26 грн. [PERSON] посиланням на вимоги ст.ст.611,526,629,610,625 ЦК України, із врахуванням розяснень Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачі» від 12.04.1996р. №5, п. 5 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» просить стягнути заборгованість по депозитному рахунку в сумі 217\~818.76 грн. 26.05.2017р. судом винесено заочне рішення, яким позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі. 20.06.2017р. за заявою представника відповідача КС «Орізон» [PERSON] про перегляд заочного рішення ухвалою суду скасовано заочне рішення від 26.05.2017 року та призначено справу до розгляду. Сторони в судове засідання не зявилися. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача та уточнив суму заборгованості просить стягнути з Кредитної спілки «Орізон» заборгованість в сумі 210518 (двісті десять тисяч пятсот всімнадцять)грн. 76 коп., оскільки на час розгляду справи від кредитної спілки позивач отримав 7300 грн. У випадку неявки представника відповідача не заперечив щодо винесення заочного рішення. \~\~\~\~\~ Представник відповідача представник КС «Орізон» [PERSON] в\~ судове засідання, повторно, не зявився, причини неявки зазначені у клопотанні суд визнає неповажними, такими, що не підтверджені будь-якими доказами. Суд, зі згоди позивача, ухвалив провести повторний заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст.224-226 ЦПК України. Відповідно до положень ст.197 ч.2 ЦПК України, так як сторони в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, зясувавши обставини по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.06.2014 року між позивачем [PERSON] та Кредитною спілкою «Орізон» було укладено Договір № 57 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, терміном до 03.07.2015 року, з процентною ставкою за внеском у розмірі 20% річних (а.с.6-7). 03.06.2014 року [PERSON] було внесено 149 000(сто сорок тисяч) грн. на депозитний рахунок КС «Орізон» згідно депозитного договору № 57 від 03.06.2014р. (а.с.8). Відповідно до п.2.9 Договору, якщо член КС не вимагає повернення суми Внеску у звязку із закінченням строку визначеного п.1.1 Договору, то після його настання цей Договір уважається продовженим на умовах її повернення на першу вимогу із застосуванням процентної ставки в розмірі, визначеному п.2.2 цього Договору,встановленої на дату закінченням строку, визначеного п.1.1 Договору. Однак відповідно до п.3.3.1 Член КС має право: в будь-який час достроково розірвати цей Договір, письмово попередивши про це Спілку в такому випадку Спілка протягом 30 днів з моменту отримання відповідного письмового повідомлення повертає Члену КС Внесок та здійснює всі необхідні розрахунки щодо сплати належних Члену процентів в порядку, визначеному п.2.3 цього Договору. 01.04.2016 року позивачем було подано до КС «Орізон» заяву про повернення належних йому коштів за вкладом в сумі 149\~000.00грн. та нарахованих і не виплачених на дату подання заяви відсотків на вклад в сумі 10\~680.91грн. (а.с.9). Однак відповідач умови договору не виконав, депозитний внесок не повернув та не виплатив суму відсотків за користування депозитними коштами. Згідно поданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.04.2017 р. становить 217\~818.76 грн., з них: 149\~000.00 грн. за основною сумою вкладу; 43\~460.90 грн. нарахованих відсотків; 20\~541.26 грн. інфляційних втрат; 4\~816.60 грн. 3% річних від простроченої суми. Згідно довідки КС «Орізон» про виплату коштів по депозитному договору №57 від 03.06.2014 р. сплачено всього 36432.50 грн., в тому числі 300 грн. тіла кредиту та 36\~132.50 грн. відсотків по депозиту. В заяві про уточнення позову представник позивача зменшив позовні вимоги в розмірі 7300 грн., тобто з врахуванням того, що йому виплачено кредитною спілкою 300 грн. тіла кредиту та 7000 грн. нарахованих відсотків. Преамбула Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначає метою цього Закону створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні, правове забезпечення єдиної державної політики у фінансовому секторі України. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансова послуга - це\~ операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша статті 1058 ЦК України). Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає:\~ споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3). Відповідно до частини пятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а кредитна спілка їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену частиною пятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме сплату пені у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення. Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобовязання, яка має на меті окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобовязання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобовязання. Окрім того, до моменту вчинення порушення пеня відіграє забезпечувальну функцію, і навпаки, з моменту порушення являє собою міру відповідальності. Відповідно до\~ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до\~ст.23 Закону України «Про кредитні спілки», внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої\~статті десятої цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов\~\~ слід задовольнити, стягнути з кредитної спілки «Орізон» в користь позивача 210 518 (двісті\~ десять тисяч пятсот вісімнадцять)грн. 76 коп. заборгованості\~ за договором № 57 від 03.06.2014 р., яка складається із 148\~700 грн. основна сума вкладу; 36 460.90 грн. нараховані відсотки; 20\~541.26 інфляційні витрати; 4816.60 грн. 3% річних від простроченої суми. \~ На підставі п. 5 ч.1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про кредитні спілки» ст.ст.526,625,1058 ЦК України,

Outcome: approved