Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даною позовною заявою до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Батьком [PERSON] є [PERSON]. Батько [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], записаний за вказівкою матері, відповідно до вимог ст. 135 СК України. Дана сім'я з 2017 року перебуває на обліку як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, внаслідок неналежного виконання матір'ю своїх батьківських обов'язків по відношенню до дітей. Мати неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до малолітніх дітей, а щомісячну одноразову допомогу при народженні загальною сумою за січень-червень - 23145 грн. та допомогу малозабезпеченим сім'ям - 63401 грн. 11 коп. - витрачає на власні потреби. Діти не забезпечені одягом, взуттям, у дітей відсутні окремі ліжка. Мати безвідповідально відноситься і до збереження здоров'я своїх малолітніх дітей. У зв'язку з цим представник позивача звернулася з вищевказаною позовною заявою та просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], яка зареєстрована [ADDRESS], фактично проживає [ADDRESS], відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; стягнути з неї аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття та сплачувати їх на користь державної установи, опікуна, прийомних батьків, де перебуватимуть діти. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, пояснила, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків, відсутнє житло, оскільки будинок по [ADDRESS], останнє місце проживання сім'ї [PERSON] не придатний для проживання, відсутня покрівля, старий, потребує капітального ремонту. Життя здоров'я дітей перебувало під загрозою, оскільки вони часто залишалися самі без догляду. Мати не забезпечувала дітей продуктами харчування, одягом. На контакт зі службами не йшла, ховалася. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та пояснила, що вона не погана матір, добросовісно та належним чином виконувала свої батьківські обов'язки. Однак, коштів на утримання дітей, які вона отримувала як соціальну допомогу, їй не вистачало, на роботу влаштуватися дуже важко, оскільки куди б вона не влаштувалася її звільняли через те, що у неї вісім дітей. Вона пояснила, що вона отримала від Лебединської міської ради кімнату у гуртожитку [ADDRESS], однак там зараз не проживає, оскільки кімната дуже мала всього 13 кв.м., і на даний час в ній змінені замки двері, зроблений ремонт і проживає інша людина- [PERSON]. Зазначила, що має у власності будинок по [ADDRESS], який придбала в розстрочку, однак документи не оформила, оскільки у неї на це немає коштів, але в ньому також не проживає, оскільки будинок старий і потребує капітального ремонту. Також зазначила, що їй належить будинок по [ADDRESS] однак у вказаному будинку хтось зняв металеві листи з даху, таким чином будинок залишився без даху і в ньому неможливо проживати. Право власності на зазначений будинок вона також не оформила, пояснивши що в неї є розписки від попередніх власників. Повідомила, що якщо їй віддадуть дітей, вона їх привезе в с. Угроїди Краснопільського району. Її знайомий пообіцяв їй надати у користування будинок, який придатний для житла, мебльований з усіма зручностями. Під час удового розгляду були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] є матір'ю неповнолітніх: [PERSON], [INFO], номер актового запису 137 (а.с. 23), [PERSON], [INFO], номер актового запису 164 (а.с. 17), [PERSON], [INFO], номер актового запису 75 (а.с. 19), [PERSON], [INFO], номер актового запису 99 (а.с. 18), [PERSON], [INFO], номер актового запису 242 (а.с. 20), [PERSON], [INFO], номер актового запису 85 (а.с. 21), [PERSON], [INFO], номер актового запису 133 (а.с. 22). Батьком [PERSON] є [PERSON], державна реєстрація про народження останньої, проведена відповідно до ст. 133 Сімейного Кодексу України (а.с. 23). Батько решти дітей, записаний за вказівкою матері, відповідно до ст. 135 Сімейного Кодексу України, що підтверджується витягами з реєстру про народження (а.с.17-23). На підставі актів обстеження умов проживання домогосподарства [ADDRESS] в якій проживає [PERSON] з неповнолітніми дітьми за період 2017-2018 років (а.с.9-15) виконавчим комітетом Лебединської міської ради Сумської області, було прийняте рішення № 162 від 23.06.2018 року «Про негайне відібрання малолітніх дітей», а саме - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], 01.11.212 року народження, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] направлені до комунальної установи «Лебединська центральна районна лікарня ім. К.О. Зільберинка» для проведення профілактичного огляду. Крім того, у акті обстеження умов проживання від 23.06.2018 року (а.с.9) вбачається, що у будинку брудно, речі розкидані, безліч невимитого посуду, одяг та взуття дітей відсутні, продуктів харчування та свіжозвареної їжі немає, від куп сміття , що знаходиться посеред кімнат, та відра з нечистотами, яке знаходиться в одній із кімнат відчутний сморід, посеред кімнати валяться пусті пляшки з-під горілки, з меблів два дивани, на яких діти сплять всі разом, постільна білизна відсутня. З листа Лебединського ВП ГКНП в Сумській області № 8938 від 05.07.2018 року (а.с.16) вбачається, що [PERSON], [INFO], яка фактично проживає [ADDRESS] в 2018 році притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП - розпивання алкогольних напоїв у громадських місцях та по ч. 1 ст. 184 КУпАП - невиконання батьками обов'язків щодо виховання дітей. [PERSON] отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні, загальна сума за січень-червень - 23145 грн. та допомогу малозабезпеченим сім'ям - 63401 грн. 11 коп., що стверджується довідками Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лебединської міської ради (а.с.28-29). [PERSON] 14.03.2013 року звернулася з заявою до Лебединської міської ради в якій просить надати їй квартиру по [ADDRESS], оскільки вона проживає в гуртожитку в кімнаті площею 13,2кв.м., з шістьма неповнолітніми дітьми. Крім того, вона перенесла операцію у 2010 році - туберкулома лівої легені. [PERSON], одинокій матері, що перебувала на квартирній черзі з 21.03.2007 року, рішенням виконавчого комітету Лебединської міської ради від 27.03.2013 року № 57 (а.с. 112), було надане житлове приміщення загальною площею 27,8 кв. м., житловою площею 18,9 кв.м. [ADDRESS] без зняття з черги. 19.02.2014 року виконавчим комітетом Лебединської міської ради прийнято рішення № 29 яким визнано таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Лебединської міської ради від 27.03.2013 року № 57 «Про розподіл житлового фонду». З довідки за вих. № 59 від 30.07.2018 року (а.с. 64) встановлено, що КП «Лебединське будинкоуправління мікрорайону «Черемушки» ВКЛМР» повідомляє, що за місцем реєстрації - [ADDRESS], [PERSON] та її малолітні діти не проживають. Станом на 01.08.2018 року заборгованість по квартирній платі становить 975 грн. 52 коп. Відповідно до довідки реєстраційного відділу Лебединської міської ради Сумської області станом на 03.07.2018 року (а.с. 27) [PERSON] та її неповнолітні діти зареєстровані в [ADDRESS] З листа Державного професійно-технічного навчального закладу «Конотопський професійний ліцей» від 12.11.2018 року № 290 (а.с. 77) встановлено, що [PERSON] навчається у вищевказаному навчальному закладі. За час навчання мати - [PERSON] доньку жодного разу не відвідувала, навчанням доньки не цікавилася. Зі слів [PERSON] матеріальну допомогу отримувала від сестри - [PERSON] та бабусі по лінії батька. Майстер виробничого навчання [PERSON], якщо учениця була відсутня на навчання, телефонував з цього приводу матері, але йому на завжди вдавалося до неї додзвонитися. Неодноразово [PERSON] запрошували до навчального закладу стосовно написання заяви-згоди щодо від'їзду [PERSON] у грудні за кордон в Італії на оздоровлення, однак [PERSON] не з'являлася, хоча в телефонній розмові обіцяла. З довідки Комунального закладу Сумської обласної ради Конотопська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІ ступенів від 06.11.2018 року № 508 (а.с. 79) встановлено, що у вказаній школі-інтернаті навчаються [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Мати навчанням дітей не цікавиться, не забезпечує їх одягом, взуттям, канцелярським приладдям. З початку навчального року в школу-інтернат з'являлася два рази, проте ніякої допомоги не надавала. З довідки Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області від 19.11.2018 № 854/04 (а.с. 80) встановлено, що у вищезазначеному закладі з 12.07.2018 року по 19.11.2018 року тимчасово перебуває [PERSON] за направленням служби у справах дітей Сумської ОДА від 03.07.2018 № 858/01-19 як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. За час перебування дитини в закладі мати її відвідувала всього один раз 4 вересня 2018 року принесла дитині сік 1 шт. 200 гр., печиво - 185 гр. Ніякої матеріальної та іншої допомоги дитині не надавала. З листа Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини від 04.01.2019 (а.с. 118) встановлено, що в закладі з 112.07.2018 року на вихованні знаходяться діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. За весь час перебування мати практично не цікавилася здоров'ям дітей та провідала лише один раз 26.12.2018 року. [PERSON] встановлений діагноз - інфекція сечових шляхів, глистяна інвазія. Анемія дефіцтна І ст., міопія обох очей, високого ступеня складності, складний міопічний астигматизм обох очей. Наявність глисних інвазій може вказувати на те, що дитина перебувала в антисанітарних умовах, своєчасно не обстежувалася, не отримувала лікування з приводу паталогії зору. На даний час дівчинка пролікована та забезпечена окулярами для корекції зору. [PERSON] має діагноз - аномально розташована хорда лівого шлуночка в серці. Обоє дітей мають затримку психічного та мовного розвитку легкого ступеня. З висновків про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 82,83) встановлено, що вони здорові, мають ІІ групу здоров'я, потребують медико-соціальної корекції. З висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON] [INFO] (а.с. 81) встановлено, що він має віддалені наслідки туберкульозу інших уточнених органів. З листа Лебединського РВ Сумського РВП ГУНП в Сумській області від 26.06.2018 року (а.с. 24) встановлено, що відділом поліції разом працівниками ССД виконавчого комітету Лебединської міської ради, спільно з ЦСССДМ 23 червня 2018 року було відвідана родина [PERSON] по [ADDRESS]. Встановлено, що діти перебували вдома самі зі старшою донькою [PERSON] Матері - [PERSON] вдома не було, вона повернулася лише після того як їй почали телефонувати. Діти були залишені без батьківського піклування, зі слів [PERSON], вона залишила їх вдома о 22 год. 22 червня 2018 року а повернулася наступного дня об 11 годині, в поясненні, що були надані нею (а.с. 25), вона пояснила, що не в змозі виконувати батьківські обов'язки, бо діти її не слухаються. Умови проживання в будинку були жахливі, бруд сміття, відсутня їжа. Діти без одягу, брудні, голодні. Тому було прийняте рішення про негайне вилучення дітей із сім'ї [PERSON] в зв'язку з загрозою для життя та здоров'я дітей. [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], було передано до приймального відділення Лебединської ЦРЛ для профілактичного огляду та надання у разі необхідності медичної допомоги. З відеозапису, на якому було зафільмована подія відібрання дітей, дослідженого в судовому засіданні, встановлено, що умови проживання дітей - будинок [ADDRESS] взагалі відсутні. Будинок старий, вкрай потребує капітального ремонту. На дверях, вікнах відсутня фарба, в частині вікон відсутнє скло, стіни обдерті, не білені. У всьому будинку надзвичайно брудно. Будинок мебльований частково, однак майже всі меблі поламані в непридатному стані. Посуд розкиданий по всьому будинку, брудний. Діти спали всі на одному дивані. Постільна білизна відсутня. Діти були дуже брудні і без одягу, забруднені фарбою. По подвір'ю розкидані речі. На підлозі у будинку скло, уламки від меблів, фарба та інші небезпечні для дітей речі. Їжа взагалі відсутня, продукти харчування також. Валялися порожні пляшки з під горілки. Крім того наявні ознаки задимлення. Відповідно до висновку виконавчого комітету Лебединської міської ради від 05.07.2018 року № 163 (а.с. 8), орган опіки та піклування виконкому міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON][INFO] року народження Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно до положень ст. 164 СК України, мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до вимог ст. 165 СК України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися і особа, в сім'ї якої проживає дитина. Згідно із ч. 1 ст. 155 та п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для позбавлення їх судом батьківських прав. Пленум Верховного Суду в пунктах 15, 16 своєї Постанови від 30 березня 2007 р. ,,Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які не законно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормаль ного самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не ви являють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування свої ми обов'язками. Пункти 94 - 102 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мамчур проти України » від 16.07.2015 року (заява №10383/09 ): при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по - перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по - друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним . Рішення Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» (заява №39948/06): що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. За змістом принципів 2, 4, 6, 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року: дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір'ю. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки. Суспільство та органи публічної влади повинні докладати зусиль для сприяння реалізації зазначеного права. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір'ю обов'язків по вихованню, а також встановити, що вона ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Вказані обставини на час розгляду судом справи та ухвалення судового рішення встановлені, підтверджені письмовими доказами, поясненнями сторін та показами свідків, зокрема, свідок [PERSON] - провідний спеціаліст служби у справах дітей Лебединської районної державної адміністрації, в судовому засіданні пояснила, що сім'я [PERSON] з 2009 року перебувала на обліку як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. [PERSON] часто змінювала місце проживання, проживала в с. Пристайлове Лебединського району, потім проживала в м. Лебедині, потім в с. Будилка Лебединського району. [PERSON] пояснила, що вона з січня 2016 року працює на вищезазначеній посаді. Вона особисто проводила з [PERSON] профілактичну роботу, оскільки та не справлялася зі своїми батьківськими обов'язками. Від односельців постійно надоходили повідомлення про те, що діти без нагляду, брудні, без одягу. [PERSON] залишала їх самих, або на старшу доньку - [PERSON], яка з матір'ю не знаходила спільної мови, тікала, через те, що мати змушувала її доглядати дітей, перекладала на неї свої батьківські обов'язки. Діти перебували в загрозливому для життя становищі, а саме сусіди бачили як діти без одягу сиділи на даху будинку, а також одного разу, під час перевірки, встановлено, що [PERSON] отоплювала будинок електроприладами, причому зачиняла дітей в одній кімнаті, а електроприлад був у іншій, при цьому залишала дітей самих вдома, зачинивши будинок. Постійно проводилися комісії, але [PERSON] жодного разу не з'являлася, не йшла на контакт. До будинку вона працівників служби також не впускала, однак, ті нечасті випадки, коли вдавалося пройти в будинок, була встановлено, що санітарно-гігієнічні умови вкрай незадовільні, в будинку, де жили діти, жив собака та перепілки, підлога була брудна. Діти, що навчалися в Конотопській школі-інтернаті, [PERSON] туди вчасно не поверталися. Працівники зі школи-інтернату самі приїжджали та забирали дітей. Соціальна допомога, яку отримувала [PERSON] використовувалися не за призначенням. Вона придбала палатку та в дворі влаштувала пункт прийому металобрухту. Факти повідомлені [PERSON] також стверджуються листом начальника служби у справах дітей Лебединської РДА від 09.07.2018 року № 01-17/345 (а.с. 26). Свідок [PERSON] працює директором Лебединського міського центру соціальної служби в судовому засіданні повідомила, що сім'я [PERSON] не перебувала під соціальним супроводом, оскільки для того, щоб отримати такий супровід необхідно укласти угоду про співпрацю, разом скласти план для вирішення проблем, які призвели до складних життєвих обставин і план виходу з них, однак [PERSON] на контакт не йшла взагалі. Її залучали до спільного відвідування сім'ї [PERSON] Вона потрапила до будинку лише один раз, це був січень місяць, в будинку було брудно, холодно, діти були без одягу. [PERSON] була агресивна, вони разом з фахівцем намагалися надати їй поради, порозумітися, але [PERSON] була неконтактна. Після того, вони відвідували сім'ю [PERSON], однак будинок завжди був зачинений. Сусіди не охоче йшли на контакт, оскільки вони побоювалися [PERSON], говорили, що бачили її рідко, в основному бачать дітей, які завжди без одягу та брудні. Також сусіди повідомляли, що двоє малих дітей [PERSON] самі пиляли дрова. Під час відвідування 20 листопада, виявилося, що на даху будинку по [ADDRESS] відсутня металева покрівля будинку. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що працює фахівцем із соціальної роботи Лебединського міського центру соціальної служби сім'ї, дітей та молоді. Повідомила, що 4 вересня вона, разом з начальником служби у справах дітей пішли до [PERSON] з'ясувати чому діти не приступили до навчання. Зайшли на вулицю Довгалівка і побачили через паркан, як [PERSON] разом з дітьми стрибає на батуті в дворі. [PERSON] помітивши їх відразу зачинилася з дітьми в будинку. На прохання вийти, [PERSON], вилізла з вікна будинку, але їх до будинку не впустила. Вела себе неадекватно. Пояснила, що діти ще не навчаються, бо вона не придбала всього необхідного для навчання. Пообіцяла, що як тільки все докупить відразу відвезе дітей в Конотоп на навчання. З нею була проведена роз'яснювальна робота, були відібрані розписки, про те, що вона наведе лад в будинку, відвезе дітей. Домовилися, що вони прийдуть 11 вересня, вона буде їх чекати. Однак, 11 вересня, коли вони прийшли, то на дверях була записка, що вона разом з дітьми поїхала на картошку в село. [PERSON] повідомила, що вона дуже хотіла допомогти [PERSON], однак остання взагалі не йшла на контакт. Відповідачкою не надано жодного належного та допустимого доказу про те, що вона виконувала свої батьківські обов'язки на належному рівні, натомість вона не повідомила суду свого місця проживання на даний час, доводи про заходи, які вона приймала для працевлаштування нічим не підтверджені. Крім того, вона пояснила, що покрівлю на будинку по [ADDRESS] викрали, однак в поліцію вона не має наміру звертатися бо це нічого не змінить. Однак вказаний факт спростовується показами свідків, які зазначили, що металеві листи з будинку знімали та вантажили до автомобіля під керівництвом самої [PERSON] Доводи [PERSON] про те що вона не може потрапити до гуртожитку бо там проживає інша людина і її позбавили житла спростовується розпискою складеною 29.07.2011 року, дослідженою в судовому засіданні (а.с. 113) в якій зазначено, що [PERSON] дозволяє [PERSON] проживати у вказаній кімнаті гуртожитку до моменту забезпечення її житловим будинком виконавчим комітетом Лебединської міської ради. Свідки [PERSON] [PERSON], кожна зокрема, пояснили, що вони є доньками [PERSON]. не хочуть щоб її маму позбавляли батьківських прав. Не змогли повідомити суд про місце проживання їх матері та умови проживання по цій адресі. Таким чином, винна поведінка відповідачки та її свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками, свідчить про ухилення останньої від виконання своїх батьківських обов'язків та є підставою для позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що позбавлення батьківських прав не є безповоротним. Ст. 169 СК України право батька на подання позову про поновлення батьківських прав при усуненні причин, що були підставою для їх позбавлення. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дітей для забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, повного та всебічного розвитку, та зважаючи на те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно вимог ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні не були спростовані доводи позивача про те, що відповідачка зобов'язана створювати належні умови для нормального фізичного та розумового розвитку дітей, піклуватися про їх добробут. Проте вона належних умов для проживання дітей не створила, постійно змінює місце проживання, не піклується про розвиток дітей. Згідно з вимогами ст. 165 СК України, орган опіки та піклування має право на звернення до суду з позовом про позбавлення особи батьківських прав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з вимог ст. ст. 180-183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому суд вважає необхідним стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей. Крім того, суд вважає необхідним на підставі ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідачки судовий збір на користь держави.

Outcome: approved