Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 2010 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, які припинені 15.07.2016. В період цих відносин - 23.09.2011 року у них народився сина [PERSON], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку щодо утримання дитини. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Суду пояснила, що відповідач надає допомогу на дитину не регулярно і лише в тому розмірі, який вважає за потрібне, що і змусило звернутися до суду. Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що він в добровільному порядку надає грошові кошти на утримання сина і зобов'язується це робити і в подальшому, виходячи із розміру його заробітку. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, сторони з 2010 року по 15.07.2016 перебували у фактичних шлюбних стосунках. [PERSON] народився 23 вересня 2011 року. Батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-СР № 192897 від 12 червня 2014 року. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-СР № 072047 від 05 серпня 2014 року. [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], разом з нею проживає її син [PERSON], що підтверджується довідкою від 26.07.2016 № 720, виданою Руськополянською сільською радою. Відповідач має постіне місце роботи та регулярний заробіток, проте, покладений на нього обов"язок щодо утримання дитини виконує не в повному обсязі, сплачуючи аліменти в сумі, що не відповідає інтересам дитини та приписам законодавства. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв'язку між останніми. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи матеріальний стан батьків дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 15.08.2016 року. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. До стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 3, 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved