Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з цивільним позовом до відповідача Пустомитівської міської ради Львівської області в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року на : житловий будинок А-1, рік побудови 1905, житловою площею 37,9 кв.м., загальною площею 49,3 кв.м. житловий будинок А?-1, рік побудови 1989, житловою площею 53,8 кв.м., загальною площею 82,4 кв.м., при ньому сарай Б, вбиральню В, колодязь К під № [ADDRESS]. В обгрунтування своїх вимог покликається на наступні обставини : [INFO] року в м. Пустомити, Пустомитівського району Львівської області помер позивачки, [PERSON], батько - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER], видане 22.12.2015 року ВДРАЦС Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис 160. У спадщини внаслідок його смерті залишився житловий будинок А-1, з 2-х житлових кімнат, житловою площею 37,9 кв.м., кухні, коридору, загальною площею 49,3 кв.м. житловий будинок А?-1, з 3-х житлових кімнат, житловою площею 53,8 кв.м., кухні, кладової, 2-х коридорів, загальною площею 82,4 кв.м., при них сарай Б, вбиральня В, колодязь К під № [ADDRESS]. На випадок своєї смерті [PERSON] своїм майном не розпорядився, а тому спадкування його майна повинно здійснюватися за законом. Позивачка вказує, що дружина спадкодавця, а її матір, [PERSON] померла [INFO] року, Діда і баби з боку батька так і з боку матері немає в живих. Таким чином, вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом майна свого батька. Позивачка вказує, що на момент смерті батька вона разом з ним була зареєстрована та постійно проживала в житловому будинку (старий будинок 1905 року побудови) під № [ADDRESS], на даний час проживає, про що свідчить довідка виконкому Пустомитівської міської ради № 2969 від 25.08.2016 року, а тому вважає себе такою, що прийняла спадщину. Однак, у неї виникли труднощі з оформленням спадкових прав на спірний житловий будинок, оскільки її батько за життя не встиг виготовити правовстановлюючі документи на житлові будинки. На підставі наведеного позивачка просить позов задоволити, оскільки у неї є всі підстави передбачати можливість порушення її майнових прав відповідачем, шляхом подання до суду заяви про визнання спадщини відумерлою у відповідності до ст. 1277 ЦК України. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Пустомитівської міської ради в судове засідання не з'явився. однак від міського голови надійшла заява, в якій міська рада щодо задоволення позовних вимог [PERSON] покликається на розсуд суду, не заперечує, просить справу слухати у їх відсутності. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. [INFO] року в м. Пустомити, Пустомитівського району Львівської області помер позивачки, [PERSON], батько - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER], видане 22.12.2015 року ВДРАЦС Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис 160. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У спадщини внаслідок його смерті залишився житловий будинок А-1, з 2-х житлових кімнат, житловою площею 37,9 кв.м., кухні, коридору, загальною площею 49,3 кв.м. житловий будинок А?-1, з 3-х житлових кімнат, житловою площею 53,8 кв.м., кухні, кладової, 2-х коридорів, загальною площею 82,4 кв.м., при них сарай Б, вбиральня В, колодязь К під № [ADDRESS]. На випадок своєї смерті [PERSON] своїм майном не розпорядився, а тому спадкування його майна повинно здійснюватися між спадкоємцями почергово за законом. Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Судом встановлено, що відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом майна [PERSON] У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що спадкодавець за життя не встиг належним чином оформити право власності на спірний житловий будинок А-1 та А?-1 під № [ADDRESS], що унеможливлює реалізацію права позивача на спадкування через нотаріальну контору. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що на підставі рішення Пустомитівської тоді ще селищної ради Пустомитівського району Львівської області № 7 від 07.04.1972 року [PERSON] була надана земельна ділянка площею 1196,5 кв.м. під будівництво житлового будинку під № [ADDRESS], виданий план земельної ділянки, погоджений 30.08.1972 року з районним інженером-архітектором [PERSON] З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовленого 21.11.2016 року Обласним комунальним підприємством Львівської міської ради „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" вбачається, що дійсно під № [ADDRESS] є житловий будинок А-1, рік побудови 1905, з 2-х житлових кімнат, житловою площею 37,9 кв.м., кухні, коридору, загальною площею 49,3 кв.м., житловий будинок А?-1, рік побудови 1989, з 3-х житлових кімнат, житловою площею 53,8 кв.м. кухні, кладової, 2-х коридорів, загальною площею 82,4 кв.м., при них сарай Б, вбиральня В, колодязь К. Згідно довідки виконкому Пустомитівської міської ради від 25.08.2016 року № 2969 видно, що саме за [PERSON] рахуються два житлові будинки (старий і новозбудований) присадибна земельна ділянка пл. 0,15 га., під № [ADDRESS] і що він в одному із них проживав, був зареєстрований до дня смерті. За вказаних обставин, суд вважає доведеним факт набуття [PERSON] за життя права власності на житлові будинки, господарські будівлі, споруди під № [ADDRESS], на підставах, що не заборонені законом, тобто правомірно. Статтями 328, 1216 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тому спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що на момент смерті спадкодавця, позивачка постійно проживала разом з ним в житловому будинку А-1, рік побудови 1905 під № [ADDRESS] на даний час проживає, про що свідчить довідка виконкому Пустомитівської міської ради № 2969 від 25.08.2016 року, таким чином в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вона вважається такою, що прийняла спадщину [PERSON] За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що позивач вчинив дії, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця; відсутність заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача та ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved