Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], про стягнення боргу за кредитним договором від 23 квітня 2012 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір 23 квітня 2012 року, згідно якого остання отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30% на рік на суму залишку звборгованості за кредитом. За умовами даного кредиту відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати сам кредит та відповідні відсотки за користування кредитом. Однак, незважаючи на вказане вище та умови договору [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору в частині погашення заборгованості за кредитом не виконала, тому заборгованість станом на жовтень 2014 року становить 18176 грн. 40 коп., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 7967 грн. 28 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 7367 грн. 39 коп.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 1500 грн. 00 коп.; штрафу (фіксованої частини) - 500 грн. 00 коп.; штрафу (процентної складової) - 841 грн. 73 коп. Тому, просять стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором кредиту в розмірі 18176 грн. 40 коп. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, останній подав заяву, про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти постановлення рішення в заочному розгляді справи. Оскільки, відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся через засоби масової інформації, тому зі згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом належними доказами встановлено, що [PERSON] на підставі кредитного договору від 23 квітня 2012 року отримав кредит в сумі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30% на рік. Однак, відповідач в порушення вимог вищевказаного договору свої зобов'язання, в частині погашення заборгованості за кредитом згідно графіку, не виконував, що значно порушує 2 із 2 права позивача та вимоги ст.526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Також, судом встановлено, що заборгованість відповідача станом на травень 2014 року становить 18176 грн. 40 коп., яка складається з наступного: - заборгованості за кредитом - 7967 грн. 28 коп.; - заборгованості по процентам за користування кредитом - 7367 грн. 39 коп.; - заборгованості по комісії за користування кредитом - 1500 грн. 00 коп.; - штрафу (фіксованої частини) - 500 грн. 00 коп.; - штрафу (процентної складової) - 841 грн. 73 коп.. Згідно ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язаня. У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором. У відповідності до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належним йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Вимогами ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні правовідносини суд приходить до переконання, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved