Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про визнання її такою, що втратила право на користування житловим будинком [ADDRESS] та зняття її з реєстрації місця проживання, посилаючись на те, що вона являється власником вказаного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. 29 липня 1991 року в даному будинку було зареєстровано місце проживання відповідачки, яка там фактично не проживає, що підтверджується актами обстеження місця проживання. В зв'язку з тим, що відповідачка тривалий час не проживає в житловому будинку [ADDRESS], добровільно знятися з реєстрації не бажає, що позбавляє позивачку права вільно розпоряджатися своєю власністю, в зв'язку з цим позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, направивши свого представника [PERSON], що діє на підставі довіреності, який в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилася по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи була повідомлена шляхом оголошення в газеті «Народне слово» 3-9 жовтня 2014 року № 43, своїх заперечень не надала, в зв'язку з чим, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Згідно Свідоцтва [NUMBER] від 31.01.2003 року, виданого державним нотаріусом Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Хомутенко О.В., позивач [PERSON] (09.03.2013 року змінила прізвище на [PERSON] згідно Свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області від 09.03.2014 року) являється власником житлового будинку [ADDRESS]. 29 липня 1991 року в даному будинку було зареєстровано місце проживання відповідачки [PERSON], що підтверджується записом в будинковій книзі. Згідно актів обстеження місця проживання за №1004/15 від 25.06.2013 року, №1150/15 від 22.07.2013 року, №1356/15 від 27.08.2013 року, №1539/15 від 27.09.2013 року, №1647/15 від 21.10.2013 року, №1822/15 від 18.11.2013 року, №2079/15 від 27.12.2013 року, №157/15 від 29.01.2014 року, №309/15 від 25.02.2014 року, №519/15 від 31.03.2014 року, №347/15 від 28.04.2014 року та №836/15 від 30.05.2014 року, які складені депутатом Новоукраїнської міської ради Колпак Галиною Василівною, відповідачка [PERSON] в будинку по [ADDRESS], фактично не проживає. Позивачка неодноразово зверталась до відповідачки з проханням добровільно знятися з реєстрації місця проживання, але [PERSON] до цього часу її вимог не виконала, що позбавляє позивачку права вільно розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Крім того, згідно ч. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до змісту ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а також у випадках поважності причин пропуску цього строку або у випадках прямо визначених Законом. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що відповідачка не проживає у спірному будинку без поважної причини з 25 червня 2013 року, спроб вселитися до неї не робила, ніхто не перешкоджав проживанню або вселенню її до спірного житла. Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст. 71 ЖК України, збереження за відповідачем спірного жилого приміщення судом не встановлено. Відсутність особи понад встановлений ст. 71 ЖК України строк є підставою для визнання відсутньої особи такою, що втратила право на жиле приміщення. Таким чином, відповідачка втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved