Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 квітня 2016 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON], та автомобіля «Chevrolet Tacuma», державний номерний знак [NUMBER], яким керувала позивач [PERSON], внаслідок чого автомобіль позивача отримав значні механічні ушкодження. Вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення встановлена та підтверджується постановою суду. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 4491,45 грн., витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 700 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та судові витрати у розмірі 551,20 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на вищевикладені обставини. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду пояснення та просив суд розглянути справу без їхньої участі. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що\~ позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 квітня 2016 року близько 08 год. 30 хв. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON], та автомобіля «Chevrolet Tacuma», державний номерний знак [NUMBER], яким керувала позивач [PERSON], внаслідок чого автомобіль позивача отримав значні механічні ушкодження. Відповідно до постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Дана постанова суду набрала законної сили і ніким не була оскаржена (а.с.23-24). Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Також ст. 1166 ЦК України встановлює, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до\~ст. 1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за\~вибором\~потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду\~і\~такої\~ж\~якості,\~полагодити пошкоджену\~річ\~тощо)\~або\~відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.\~Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається\~відповідно\~до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи\~або\~виконання\~робіт,\~необхідних\~для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі ст. 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової\~виплати\~(страхового\~відшкодування) для\~повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю\~між\~фактичним\~розміром\~шкоди\~і\~страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану з втратою товарної вартості транспортного засобу. Відповідно до п. 1.6\~Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів величина втрати товарної\~\~вартості, затвердженої\~Наказом Фондом державного майна України Міністерства юстиції України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року,\~втрата товарної вартості - умовна величина\~зниження\~ринкової\~вартості\~колісного транспортного засобу,\~відновленого\~за нормативними вимогами\~після\~пошкодження,\~порівняно\~з\~ринковою вартістю подібного непошкодженого колісного транспортного засобу. Так, висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 215 від 10.10.2016 року визначено вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля\~«Chevrolet Tacuma», державний номерний знак [NUMBER], який з урахуванням втрати товарної вартості складає 13546,46 грн.\~\~ Суд дійшов висновку, що вказаний висновок не є належним доказом на підтвердження вимог про відшкодування матеріальної шкоди, оскільки відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 09 червня 2016 року №5313/4 ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» розмір вартості відновлювального ремонту становить 11222, 19 грн. Третьою особою було сплачено позивачу страхове відшкодування в сумі 9055,01\~грн. Суд дійшов висновку, що невідшкодована частина вартості відновлювального ремонту має бути сплачена позивачу відповідачем. Таким чином, позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, в межах стягнення 2167, 18 грн. Розглядаючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Згідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї. Закон не виключає визнання моральної шкоди заподіяною у випадку заподіяння шкоди майну особи. Разом з тим, при визначення розміру компенсації моральної шкоди, суд приймає до уваги наступне. Згідно ч.4 ст.1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано злочином. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що внаслідок ДТП певним чином змінився звичайний спосіб життя позивача, який, будучи власником пошкодженого майна та змушений був докладати додаткові зусилля для його відновлювання, зокрема ремонт автомобіля. При цьому суд виходить з того, що внаслідок ДТП, що сталася позивач пережив нервовий стрес, що безпосередньо витікає лише з самого факту вчинення ДТП. При обчисленні розміру моральної шкоди суд також враховує ту обставину, що відповідач не намагався навіть частково відшкодувати заподіяну з його вини шкоду потерпілому, незважаючи на сукупність досліджених в судовому засіданні доказів, проте, виходячи з принципів розумності та справедливості достатньою компенсацією заподіяної позивачу моральної шкоди є сума в розмірі 2500 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по оплаті судового збору. Стаття 79 ЦПК України зазначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Визначені Цивільним процесуальним кодексом України види судових витрат є вичерпними, тому на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі, не може покладатися обов'язок нести інші витрати, не передбачені законодавством. Суд зазначає, що в контексті вимог ст. 79 ЦПК України витрати по проведенню авто товарознавчого дослідження не є витратами, повязаними з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи, окрім того, позивачем документально не підтверджено факт даних витрат, тому у задоволенні вимог в цій частині слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~

Outcome: partial