Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просив виселити відповідача - колишнього чоловіка своєї дочки [PERSON] з належного йому на праві приватної власності будинку [ADDRESS]. Зазначив, що відповідач зареєстрував місце свого проживання у [ADDRESS], однак після реєстрації шлюбу проживав з дочкою та їх дітьми - дочкою [PERSON], 2009 року народження, та сином [PERSON], 2010 року народження, а також дочкою [PERSON] [PERSON], 2003 року народження, у належному йому будинку. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2014 р. шлюб між ними було розірвано, однак відповідач продовжує приходити та вчиняти скандали, чим створює неможливі умови для сумісного проживання та перешкоджає користуватись належним йому будинком. У судовому засіданні позивач підтримав позов, посилаючись на наведені у ньому обставини. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Пояснив, що бувший зять зловживає алкоголем, часто бь"є його дочку, навіть коли вона була вагітною. Внаслідок того, що при бійці він цілив у живіт, дочка загубила дитину. Вона неодноразово зверталась в міліцію, останній раз - з приводу скандалу з бійкою 1 листопада 2015 року. Відповідач у судове засідання не прибув, про місце та час розгляду справи повідомлений належно, ставлення до позову не висловив, причину неявки не повідомив. Ухваливши про заочний розгляд справи, вислухавши позивача, допитавши свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого. Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини (ч.3 ст.61 ЦПК України). За змістом ст.150 ЖК України, ст.ст.380,383, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Якщо інші особи, які проживають разом з ним, систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення (ст.116 ЖК України). Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності. Згідно з довідкою №124 від 17.07.2015 р., виданою Малоантонівською сільською радою, у належному позивачу будинку проживають [PERSON], дочка власника, та троє її дітей. Як вбачається з довідки адресно-довідкового підрозділу ТО ДМС УДМС України в Київській області, відповідач зареєстрував місце свого проживання у будинку [ADDRESS]. З рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2014 р. судом встановлено, що з 22.11.2008 р. по день винесення судового рішення [PERSON] та відповідач перебували у шлюбі, однак через сварки та непорозуміння шлюб між сторонами розірвано. Як вбачається з пояснень позивача та показань свідка [PERSON], відповідач часто вчиняв бійки, внаслідок однієї з них 12.10.2015 р. у [PERSON] відбулись передчасні пологи, однак дівчинка померла [INFO]. Зазначені обставини підтверджуються обмінною картою пологового будинку та свідоцтвом про смерть, відповідно до якого [PERSON] померла [INFO]. у віці 5 днів. Як вбачається з висновків дільничного інспектора міліції Білоцерківського МВ від 24.07.2014 р. та від 17.06.2015 року, [PERSON] зверталась до правоохоронних органів з приводу сварок, які вчиняв відповідач. Доказів того, що він не порушує правил співжиття, чи не вчиняє дій, які роблять неможливим для інших проживання з ним в одному будинку, відповідач суду не надав. Окрім того, згідно з довідкою адресного столу, відповідач забезпечений житлом за адресою: [ADDRESS]. На підставі наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що вимоги позивача доведені та ґрунтуються на законі, а тому задовольняє позов у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved