Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

ТОВ «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків, зазначаючи, що відповідно до наказу № 174-к від 20 березня 2013 року [PERSON] був прийнятий водієм автотранспортних засобів (з перевезення небезпечних вантажів) автотранспортного господарства ТОВ «Торговий дім «КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС». Додатково, наказом №209 від 20 березня 2013 року водію автотранспортних засобів (з перевезення небезпечних вантажів) [PERSON], за його згодою, було доручено виконання поряд з основною роботою, обумовленою трудовим договором, виконання додаткової роботи за вакантною посадою експедитора транспортного в порядку суміщення посад без звільнення від основної роботи з 21 березня 2013 року. В результаті, з водієм автотранспортних засобів (з перевезення небезпечних вантажів) [PERSON] було укладено договори про повну матеріальну відповідальність від 20 березня 2013 року за збереження цілості всіх переданих йому під звіт у встановленому порядку товарно - матеріальних цінностей, а також за забезпечення цілості тих товарно - матеріальних цінностей, що будуть передаватись йому під звіт протягом усього строку дії Договору, у т.ч. за справність переданих транспортних засобів, збереження паливно - мастильних матеріалів, які він доставляє, вжиття всіх можливих заходів для відвернення заподіяння їм шкоди. 07 липня 2013 року після наливу нафтопродуктів на наливній естакаді ТОВ «Торговий дім - Укртатнафта», згідно плану завдання, водій автотранспортних засобів [PERSON] почав здійснювати рух на виїзд з території пункту наливу. Після під'їзду до не регульованого переїзду відомчої залізниці, він виконав зупинку автомобіля згідно вимог знаку пріоритету «STOP» і не переконавшись у вільності колії продовжив рух на переїзд. У цей час до переїзду наближався одиночний локомотив, який не зміг запобігти зіткненню. Зіткнення з локомотивом сталося через грубе порушення водієм автотранспортних засобів [PERSON]: п.20.2. «Правил дорожнього руху», де чітко прописано: «...Водій повинен переконатися в тому , що чи не наближається поїзд (локомотив, дрезина)...», п.20.5. «Правил дорожнього руху», де чітко прописано: «...Рух через переїзд забороняється, якщо до переїзду в межах видимості наближається поїзд (локомотив, дрезина)...» В результаті зіткнення бензовозу, яким керував водій автотранспортних засобів [PERSON], з локомотивом: Тягач автомобіля марки VOLVO FM400 державний [NUMBER] та напівпричіп INDOX державний [NUMBER] отримали значні механічні пошкодження. З пошкодженого напівпричепа - цистерни вилилося дизельне паливо. Згідно результатів експертного автотоварознавчого дослідження №364/1 та №364/2 від 06 серпня 2013 року та 12 серпня 2013 року відповідно, проведеного незалежним експертом Сумцовим С.С., вартість відновлення пошкоджень: тягача VOLVO FM400 державний [NUMBER] становить 29 766,25 грн.; напівпричепа INDOX державний [NUMBER] становить 632 219,60 грн. Згідно акту від 08 липня 2013 року, затвердженого директором ТОВ «Еквіта» Вахнюк М.В., втрата дизельного палива склала 5703л./4725кг. Згідно довідки, підготовленої головним бухгалтером ТОВ «ТД «КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС» Ступаковою Т.М., матеріальний збиток від втрати дизельного палива становить 55 889,40 грн. 22 липня 2013р. Автозаводський районним судом м. Кременчука Полтавської області (суддя Гусач О.М.) було розглянуто справу про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] За результатами розгляду даної справи було визнано винним [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КупАП і притягнуто до адміністративної відповідальності, застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Матеріальна відповідальність працівника виражається в його обов'язку відшкодувати шкоду, заподіяну роботодавцю протиправними, винними діями або бездіяльністю в процесі трудової діяльності. Просили суд стягнути з [PERSON] ([INFO], що проживає за адресою: [ADDRESS]) на користь ТОВ «Торговий дім «КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС» (код ЄДРПОУ 36093194): матеріальний збиток в загальній сумі 717 875,25 грн.; судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 441,00 грн. В судовому засіданні представники позивача ТОВ «Торговий дім «КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС» Реута Н.В., Риженко М.В. позовні вимоги підтримали посилаючись на підстави та обставини викладені в позовній заяві просили суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував посилаючись на обставини викладені в заперечені на позовну заяву. Представник третьої особи ТОВ «СКАЙБЕР» в судове засідання не прибув просили справу слухати без їх представника. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.11 та ч.3 ст. 10 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Судом встановлено, що відповідно до наказу № 174-к від 20 березня 2013 року [PERSON] був прийнятий водієм автотранспортних засобів (з перевезення небезпечних вантажів) автотранспортного господарства ТОВ «Торговий дім «КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС», наказом № 208 від 20 березня 2013 року, на виконання вимог Положення «Про навчання з питань охорони роботи», водію автотранспортних засобів [PERSON] було визначено терміни проведення стажування: з 21 березня 2013 року по 30 березня 2013 року, датою складання іспиту визначено 30 березня 2013 року. З метою належного виконання наказу № 208 від 20.03.2013 p., водій автотранспортних засобів [PERSON] був закріплений на стажування на автомобіль марки VOLVO FM400, державний [NUMBER] (наказ № 210 від 20.03.2013р.). Після проходження стажування водій автотранспортних засобів [PERSON] в установленому порядку здав іспит, за результатами вказаного іспиту були оформлені протоколи № 54, № 54/1, № 54/2, на підставі яких він допущений до самостійної роботи водієм автотранспортних засобів з перевезення небезпечних вантажів. Наказом № 209 від 20 березня 2013 року водію автотранспортних засобів (з перевезення небезпечних вантажів) [PERSON], за його згодою, було доручено виконання поряд з основною роботою, обумовленою трудовим договором, виконання додаткової роботи за вакантною посадою експедитора транспортного в порядку суміщення посад без звільнення від основної роботи з 21 березня 2013 року. З водієм автотранспортних засобів (з перевезення небезпечних вантажів) [PERSON] було укладено договори про повну матеріальну відповідальність від 20 березня 2013 року за збереження цілості всіх переданих йому під звіт у встановленому порядку товарно - матеріальних цінностей, а також за забезпечення цілості тих товарно - матеріальних цінностей, що будуть передаватись йому під звіт протягом усього строку дії Договору, у т.ч. за справність переданих транспортних засобів, збереження паливно - мастильних матеріалів, які він доставляє, вжиття всіх можливих заходів для відвернення заподіяння їм шкоди. Крім того, вказаними вище договорами передбачено, що у випадку пошкодження переданого під звіт транспортного засобу та (або) паливно - мастильних матеріалів, які перевозились таким транспортним засобом, внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, винним у вчиненні якої у встановленому законом порядку визнано Працівника, він зобов'язаний відшкодувати завдані ним збитки у повному обсязі. 20 березня 2013 року водієві автотранспортних засобів [PERSON] були проведені інструктажі, про що свідчать відповідні записи в журналах і підписи водія автотранспортних засобів [PERSON]: «Вступний інструктаж з охорони праці»; «Вступний інструктаж з пожежної безпеки»; «Вступний інструктаж з техногенної безпеки»; «Вступний інструктаж з безпеки дорожнього руху»: «Первинний інструктаж з охорони праці»; «Первинний інструктаж з пожежної безпеки»; «Позаплановий інструктаж з охорони праці». В подальшому з водієм автотранспортних засобів [PERSON] були проведені додаткові інструктажі, про що свідчать відповідні записи в журналах і підписи водія автотранспортних засобів [PERSON], а саме: «Інструктаж водіїв з питань безпеки дорожнього руху» (04.04.2013); «Інструктаж з питань охорони праці» (04.07.2013); «Інструктаж з питань пожежної безпеки» (04.07.2013). 07 липня 2013 року водій автотранспортних засобів [PERSON] отримав подорожній лист 351627 на автомобіль VOLVO FM400 державний [NUMBER] з напівпричепом INDOX державний [NUMBER], про що свідчить його підпис у Журналі видачі шляхових листів. Черговим механіком по випуску [PERSON] був проведений технічний огляд автомобіля VOLVO FM400 державний [NUMBER] з напівпричепом INDOX державний [NUMBER] та проведено перед рейсовий інструктаж з безпеки дорожнього руху водієві автотранспортних засобів [PERSON] про що свідчать відповідні записи та підписи водія та механіка в Журналі передрейсового інструктажу і Журналі випуску на лінію. Перед виїздом водій автотранспортних засобів [PERSON] пройшов передрейсовий медичний огляд і був допущений до роботи, про що свідчить відмітка в шляховому листі медпрацівника. 07 липня 2013 року після наливу нафтопродуктів на наливній естакаді ТОВ «Торговий дім - Укртатнафта», згідно плану завдання, водій автотранспортних засобів [PERSON] почав здійснювати рух на виїзд з території пункту наливу. Після під'їзду до не регульованого переїзду відомчої залізниці, він виконав зупинку автомобіля згідно вимог знаку пріоритету «STOP» і не переконавшись у вільності колії продовжив рух на переїзд. У цей час до переїзду наближався одиночний локомотив, який не зміг запобігти зіткненню. Зіткнення з локомотивом сталося через грубе порушення водієм автотранспортних засобів [PERSON]: п.20.2. «Правил дорожнього руху», де чітко прописано: «...Водій повинен переконатися в тому , що чи не наближається поїзд (локомотив, дрезина)...», п.20.5. «Правил дорожнього руху», де чітко прописано: «...Рух через переїзд забороняється, якщо до переїзду в межах видимості наближається поїзд (локомотив, дрезина)...» В результаті зіткнення бензовозу, яким керував водій автотранспортних засобів [PERSON], з локомотивом, тягач автомобіля марки VOLVO FM400 державний [NUMBER] та напівпричіп INDOX державний [NUMBER] отримали значні механічні пошкодження. З пошкодженого напівпричепа - цистерни вилилося дизельне паливо. Згідно результатів експертного автотоварознавчого дослідження №364/1 та №364/2 від 06 серпня 2013 року та 12 серпня 2013 року відповідно, проведеного незалежним експертом Сумцовим С.С., вартість відновлення пошкоджень: тягача VOLVO FM400 державний [NUMBER] становить 29 766,25 грн.; напівпричепа INDOX державний [NUMBER] становить 632 219,60 грн.. Згідно акту від 08 липня 2013 року, затвердженого директором ТОВ «Еквіта» Вахнюк М.В., втрата дизельного палива склала 5703л./4725кг. Згідно довідки, підготовленої головним бухгалтером ТОВ «ТД «КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС» Ступаковою Т.М., матеріальний збиток від втрати дизельного палива становить 55 889,40 грн.. З приводу скоєння вказаного ДТП по підприємству було видано наказ №349 від 08.07.2013р. «Про створення комісії з розслідування ДТП водієм [PERSON]». За результатами роботи комісії був оформлений АКТ від 08.07 2013р.. Висновки комісії: «водій [PERSON] грубо порушив ПДР, а саме: п.20.2., п.20.5., в результаті чого допустив зіткнення з локомотивом». З даним актом було запропоновано ознайомитися водієві [PERSON], який відмовився від підпису про ознайомлення, про що було складено відповідний АКТ від 08.07.2013р. 22 липня 2013р. Автозаводський районним судом м. Кременчука Полтавської області (суддя: Гусач О.М.) було розглянуто справу про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] За результатами розгляду даної справи було визнано: «Винним [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КупАП і притягнуто до адміністративної відповідальності, застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу». Стаття 130 КЗпП України передбачає, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей (ст.134 КЗпП України). Письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України (ст.. 135-1 КЗпП України). З відповідачем [PERSON] було укладено договір про повну матеріальну відповідальність від 20 березня 2013 року за збереження цілості всіх переданих йому під звіт у встановленому порядку товарно - матеріальних цінностей, а також за забезпечення цілості тих товарно - матеріальних цінностей, що будуть передаватись йому під звіт протягом усього строку дії Договору, у т.ч. за справність переданих транспортних засобів, збереження паливно - мастильних матеріалів, які він доставляє, вжиття всіх можливих заходів для відвернення заподіяння їм шкоди. Статтею 135-3 КЗпП встановлено, що розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. У разі розкрадання, недостачі, умисного знищення або умисного зіпсуття матеріальних цінностей розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день відшкодування шкоди. Законодавством може бути встановлено окремий порядок визначення розміру шкоди, що підлягає покриттю, в тому числі у кратному обчисленні, заподіяної підприємству, установі, організації розкраданням, умисним зіпсуттям, недостачею або втратою окремих видів майна та інших цінностей, а також у тих випадках, коли фактичний розмір шкоди перевищує її номінальний розмір. Таким чином суд вважає, що відповідач [PERSON] має відшкодувати підприємству позивача шкоду, завдану йому внаслідок втрати дизельного палива у кількості 5703л./4725кг. Згідно довідки, підготовленої головним бухгалтером ТОВ «ТД «КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС» Ступаковою Т.М., матеріальний збиток від втрати дизельного палива становить 55 889,40 грн.. Щодо відшкодування шкоди за пошкодженний тягач автомобіля марки VOLVO FM400 державний [NUMBER] та напівпричіпа INDOX державний [NUMBER] суд виходить з того, що як вже зазначалося вище згідно ч.ч. 1, 2 ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Тобто позивачу завдана матеріальна шкода, дії відповідача були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина відповідача, тому шкода повинна відшкодовуватися відповідачем. Проте відповідно до вимог ст. 132 КЗпП України, розяснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" від 29 грудня 1992 року з подальшими змінами та доповненнями, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконання трудових обовязків, працівники, з вини яких її заподіяно, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більш від свого середнього місячного заробітку, крім випадків, коли законодавством вона передбачена у більшому, ніж цей заробіток, розмірі. Випадки повної матеріальної відповідальності зазначені в ст.134 КЗпП України. Зазначена норма не передбачає випадку покладення повної матеріальної відповідальності в разі скоєння адміністративного правопорушення. За це порушення відповідач може нести тільки обмежену матеріальну відповідальність відповідно до ст. 132 КЗпП України у межах середнього місячного заробітку. Оскільки відповідач заподіяв шкоду позивачу під час виконання ним своїх обовязків, суд покладає відповідальність на відповідача в розмірі середньомісячної заробітної плати відповідно до ст. 132 КЗпП України. З довідки № 164 наданої суду позивачем, вбачається, що середній заробіток відповідача становить 4960,59 грн., що підлягає стягненню на користь позивача. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Питання про розподіл понесених позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial