Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь позивача 9 256,72 грн. страхового відшкодування, а також судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 2102 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06.06.2019 р. м. Харкові на майдані Конституції, 2/2 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Tеsla», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Mercedes-Benz GLE 250», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. 07.06.2019 р. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна»» (надалі - Позивач) отримало від водія [PERSON] заяву-повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку, а згодом також заяву [PERSON] (далі - Потерпілий) на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № 121003-2111-1000116 від 15.04.2019 р., відповідно до якого позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, використанням і розпорядженням транспортним засобом «Mercedes-Benz GLE 250», д.н.з. « [NUMBER] ». 18.07.2019 року позивач здійснив страхове відшкодування потерпілому за Договором добровільного страхування. Так, позивачем на підставі ремонтної калькуляції № 24410Т від 11.07.2019 р. було складено страховий акт № 24410/19 від 18.07.2019 р. та розрахунок до нього, згідно з яким сума страхового відшкодування за Договором добровільного страхування склала 9 256,72 грн. На підставі цих документів вказана сума була перерахована позивачем на вказаний потерпілим рахунок, що підтверджується платіжним дорученням № 4341 від 18.07.2019 р. Постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 16.07.2019 р. по справі № 638/9614/19 встановлено, що ДТП відбулася внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Тобто винним у ДТП є саме відповідач. Також зазначає, що на момент ДТП (06.06.2019 р.) транспортний засіб «Tesla», д.н.з. « [NUMBER] », яким керував відповідач, відповідно до інформації, що міститься в Централізованій базі даних МТСБУ не був застрахований за жодним договором обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів. Отже, до позивача на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» перейшло право вимоги, яке потерпілий мав до відповідача як особи, яка безпосередньо завдала йому шкоди внаслідок ДТП у розмірі 9 256,72 грн. Ухвалою суду від 28 травня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити посилаючись на обставини викладенні у позовні заяві. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та пояснив, що невідомо ким проводилась калькуляція ремонтних робіт, відсутнє підтвердження сплати за ремонт, на "Солі плюс" гроші не перераховувались, надані документи не можуть бути підтвердженням для відшкодування. Також зазначив, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність не була застрахована. В подальшому надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Як визначено в ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 15.04.2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №121003-2111-1000116, предметом якого є страхування автомобіля «Mercedes-Benz GLE 250», державний номерний знак [NUMBER] . 06.06.2019 р. м. Харкові на майдані Конституції, 2/2 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Tеsla», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Mercedes-Benz GLE 250», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 16.07.2019 р. по справі № 638/9614/19 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. 07.06.2019р. [PERSON] звернувся до ПрАТ « СК «ЄВРОІНС Україна» із повідомленням №24410 про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником автомобіля «Mercedes-Benz GLE 250», державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] . 07.06.2019р. складено акт огляду транспортного засобу «Mercedes-Benz GLE 250», державний номерний знак [NUMBER] , в якому відображено наявні пошкодження. 11.07.2019 року ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» складено розрахунок страхового відшкодування та 18.07.2019 року Страховий акт №24410/19, в якому визначено, що сума страхового відшкодування становить 9 256,72 грн. 18.07.2019 року ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» здійснено виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого транспортного засобу «Mercedes-Benz GLE 250», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] у розмірі 9 256,72 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4341 від 18.07.2019 року. Станом на день розгляду справи сума страхового відшкодування відповідачем не погашена. Крім цього, судом встановлено, що станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована. За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у вчиненні згаданого ДТП доведена та доказуванню не підлягає. Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У відповідності до положення п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст.1191 ЦК), а також ст.38 закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК і ст. 27 закону «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, не була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013року " Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", обов"язок відшкодувати шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки (транспортним засобом) покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки - особу, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому із врахуванням вищевказано, визнання відповідачем позову,суд вважає, що вимоги ПрАТ «СК « ЄВРОІНС Україна» до [PERSON] є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved