Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про зняття останньої з реєстрації та стягнення судових витрат. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що йому на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.02.1999 року належить квартира № 1, що розташована у будинку № 123 по вулиці Соцмістечко смт. Північне міста Торецька Донецької області. За вказаною адресою також зареєстрована колишня дружина позивача [PERSON], яка з 2006 року не проживає у квартирі, однак знятися з реєстрації в добровільному порядку вона не бажає. З того часу відповідач не мешкає за адресою своєї реєстрації, особистих речей її в квартирі не має, за житло не піклується, комунальні платежі не сплачує, поточні ремонти не проводить. З наведених підстав позивач ставить питання про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити позовні вимоги та не заперечує заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не зявився з невідомих суду підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення в пресі «Часопис-Донеччина» від 13.11.2017 року. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є знайомою [PERSON], часто буває в нього в гостях. Особисто з відповідачем [PERSON] не знайома, однак бачила її у позивача в квартирі у 2015 році і після цього більше жодного разу не бачила її в квартирі. Особистих речей відповідача в квартирі не має. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона знайома з [PERSON] та [PERSON] близько 14 років, однак з останньою не спілкується. З позивачем підтримує дружні стосунки, разом зі своїми дітьми приходить часто в гості до позивача. Будь-яких речей, які б могли належати відповідачу в квартирі [PERSON] вона не бачила. Свідок [PERSON] пояснив, що він знайомий з [PERSON] та [PERSON] з 2006 року. З того часу [PERSON] не проживає у квартирі №1, що знаходиться в будинку № 123 по вулиці Соцмістечко смт. Північне міста Торецька, її особистих речей там не має. Зі слів позивача йому відомо, що комунальні послуги відповідач не сплачує, ремонти в квартирі не проводить. Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.02.1999 року [PERSON] на праві приватної власності належить квартира № 1, що розташована в будинку № 123 по вулиці Соцмістечко в смт. Північне м. Торецька Донецької області. Разом з тим, згідно акту вуличного комітету, затвердженого виконавчим органом Північної селищної ради м. Торецька у вказаній квартирі залишилася зареєстрованою [PERSON], яка з 2006 року там фактично не проживає. З матеріалів справи вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано у 2008 розірвано, тобто родинних звязків з позивачем на теперішній час не має. Конституцією України\~(ст. 41) та ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997року , закріплено принцип непорушності права приватної власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном , на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.\~316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавлення володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.\~16,386,391 ЦК України. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.\~379,382 ЦК України). Права власника квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України\~, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Виникнення права членів сім'ї власника квартири на користування квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на цю квартиру, а отже, припинення права власності на квартиру припиняє право членів його сім'ї на користування цією квартирою. Згідно з положеннямист.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому, не має значення,ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Судом встановлено, що відповідач не мешкає в спірній квартирі, але зареєстрована, чим порушує право власності позивача, позбавляє можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивач обмежений у здійсненні свого права власності. Факт реєстрації в квартирі, завдає додаткових матеріальних витрат на оплату комунальних послуг, що завдає позивачу матеріальної шкоди. Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що позов є підставним, ґрунтується на законі, а відтак підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 640,00 грн.\~ На підставі ст.ст.\~\~319,321,391 ЦК України,

Outcome: approved