Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача 13454,76 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач без поважних причин сплачував аліменти на її користь нерегулярно, внаслідок чого допустив заборгованість у сумі 42653,59 грн. Крім того, позивач просить стягнути 8982,60\~грн.\~інфляційних втрат\~та три\~відсотки річних\~за користування\~чужими коштами\~в розмірі\~3041,84\~грн.\~ згідно ст. 625 ЦК України. Ухвалою від 30.09.2016 року відкрито провадження у справі. До суду 13.12.2016 року надійшли заперечення на позовну заяву, у яких відповідач просив відмовити у задоволенні позову з огляду на сплату заборгованості з аліментів, необгрунтованістю вимог про стягнення пені, погіршення свого матеріального становища та безпідставністю вимог за ст. 625 ЦК України, яка не регулює спірні правовідносини. Окрім цього, відповідачем надано платіжні документи щодо сплати аліментів на рахунок позивачки. Ухвалою від 14.12.2016 року задоволено клопотання сторін про витребування доказів: виконавчого провадження, а також інформації про рух коштів по банківських рахунках позивача. Позивач та представник позивача ( за його участі в судовому засіданні) позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання 30.01.2019 року не з"явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином ( а.с. 152), що відповідно до ст. 223 ЦПК України не є підставою для відкладення розгляду справи.За його участі в судових засіданнях, позовні вимоги не визнав з підстав зазначених у запереченні проти позову. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України \~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ч. 1 ст. 13 ЦК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до\~ст.\~196\~СК України\~у разі\~виникнення заборгованості\~з вини\~особи,\~яка зобовязана\~сплачувати аліменти\~за рішенням\~суду або\~за домовленістю\~між батьками,\~одержувач аліментів\~має право\~на стягнення\~неустойки (пені)\~у розмірі\~одного відсотка\~суми несплачених\~аліментів за\~кожен день\~прострочення від\~дня прострочення\~сплати аліментів\~до дня\~їх повного\~погашення або\~до дня\~ухвалення судом\~рішення про\~стягнення пені,\~але не\~більше 100\~відсотків заборгованості. Відповідно до ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі наданих доказів судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа №2-1414/11, виданого 30.05.2011 року Богунським районним судом м. Житомира підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частин усіх видів заробітку, починаючи з 07.12.2010 року і до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно (а.с.72). Постановою державного виконавця від 06.05.2016 року відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом (а.с.75). Згідно довідки-розрахунку від 19.12.2018 року №73931 державним виконавцем обраховано щомісячну заборгованість з аліментів за період з грудня 2010 року (25 днів) до 01.12.2018 року , що становить 52832,85 грн. (а.с.145-146). Відповідно до зазначеної довідки, при здійсненні обрахунку боргу, державним виконавцем враховано суми сплачених відповідачем аліментів, за виключенням сплачених відповідачем аліментів в січні 2013 року в сумі 1600, 00 грн. ( а.с. 38), решта проплат відповідає наданим [PERSON] до суду платіжним документам про перерахунок коштів на банківський рахунок [PERSON] Позивач не заперечувала факту отримання в січні 2013 року аліментів в сумі 1600,00 грн. Інших доказів, які спростовують розмір зазначеної заборгованості відповідачем не надано. Таким чином доводи [PERSON] щодо відсутності заборгованості спростовуються матеріалами справи. Твердження відповідача про погіршення його матеріального становища є неспроможними, оскільки згідно довідки виконавчого комітету Житомирської міської ради від 14.01.2019 року року №6 [PERSON] з 01.08.2016 року працює у виконавчому комітеті Житомирської міської ради, нарахована йому заробітна плата за період з березня по грудень 2018 року складає 123 896,35 грн. (а.с. 149). Враховуючи наведе суд вважає доведеним факт наявності заборгованості зі сплати аліментів відповідача за період з грудня 2010 року (25 днів) до 01 груденя 2018 року у сумі 51232,85 грн. ( 52832,85-1600 грн. ) Заборгованість з пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів розраховується за формулою: ?? = ???? ? ??% ? ???? + ???? ? ??% ? ???? … ???? ? ??% ? ???? , де: ?? - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; ???? - нарахована сума аліментів за перший місяць; ???? - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; ???? - нарахована сума аліментів за другий місяць; ???? - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; ???? - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; ???? - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Судом обрахована за вищенаведеною формулою неустойка (пеня) на заборгованість відповідача зі сплати аліментів на користь позивача за кожний окремий місячний період починаючи з грудня 2010 року (25 днів) до 01.12.2018 року, а саме до дати визначення заборгованості в довідці від 19.12.2018 року( а.с. 145-146) становить 670 755,49 грн., що значно перевищує суму нарахованої заборгованості зі сплати аліментів. За таких обставин необхідно застосовувати приписи ч.1 ст. 196 СК України щодо стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня визначення заборгованості зі сплати аліментів державним виконавцем, але не більше 100 відсотків заборгованості. Виходячи з наведеного, відповідно до вимог чинного законодавства, суд для визначення розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів обмежується 100 відсотками заборгованості та визначає в сумі 51 232,85 грн. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки трьох процентів річних та інфляційних втрат за прострочення сплати аліментів, то вони задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Отже, передбачена\~ст. 625 ЦК України\~відповідальність за прострочення грошового зобов'язання не застосовується до правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством, зокрема до сімейних правовідносин. Оскільки відповідальність за прострочення сплати аліментів передбачена\~ст.196 Сімейного кодексу України, тому в задоволенні зазначених вимог слід відмовити. Таким чином, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовної заяви [PERSON] частково, а саме в частині стягнення з [PERSON] пені в сумі 51232,85\~грн.\~ за несвоєчасну сплату аліментів за період з грудня 2010 року (25 днів) по 01.12.2018 року включно. На підставі ст. 141 ЦПК України\~ з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, а саме судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: partial