Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи із дня подачі заяви і до закінчення терміну навчання. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участі не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов'язки сторін достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. У зв'язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 04 червня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На час розгляду справи [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання за договором навчально-наукового інституту менеджменту, харчових технологій та торгівлі Чернігівського національного технологічного університету. Строк закінчення навчання 31 грудня 2019 року (а.с.2). Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно довідки Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 17 вересня 2018 року [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS]. Разом з нею за зазначеною адресою зареєстрований та проживає її син [PERSON], 1996 року народження (а.с.3). Визначаючи розмір стягуваних аліментів з відповідача суд враховує наступне. За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, оскільки по справі встановлено, що їх спільний з відповідачем син продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги . Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання сина, тому кошти на його утримання необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку. Як роз'яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Проаналізувавши матеріали справи та всі докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити стягнувши із [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], у розмірі однієї тисячі грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення терміну його навчання, але не більше 23 років. Суд вважає, що саме за умови стягнення з відповідача такої суми будуть забезпечені передбачені законом права як самого відповідача так і його сина, який потребує матеріальної допомоги. Згідно вимог ст. 141 ЦПК Україниз відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved