Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

У березні 2019 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошової суми у розмірі 130 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями відповідача, та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначав, що 04 червня 2018 р. по вул.Полтавський шлях в м.Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda-Rapid» державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Nissan X-Trail», державний номер [NUMBER] , під керуванням позивача.Вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Вина відповідача підтверджується вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 04.02.2019 р. Позивач звернувся до страхової компанії ПрАТ «Страхова компанія «Еталон», в якій зареєстровано цивільну відповідальність відповідача. За пошкоджений автомобіль власником [PERSON] отримано страхове відшкодування.На звернення позивача щодо виплати моральної шкоди, страховою компанією перераховано 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю в сумі 248,20 грн., тому [PERSON] зменшив в процесі розгляду справи вимоги до відповідача [PERSON] до 129 751,80 грн. На обґрунтування вимог щодо стягнення моральної шкоди [PERSON] посилається на те, що через ушкодження здоров`я в результаті ДТП отримав закритий компресійно-уламкового перелому тіла п`ятого шийного хребця, переднього відрізку п`ятого ребра з незначним зсувом, нервовий стрес, зазнав фізичні та душевні страждання, на протязі двох місяців знаходився у жорсткому корсеті, відчував постійні болі шиї та голови, не міг знаходитись за кермом, користування громадським транспортом викликало суттєві незручності у пересуванні. Відповідач [PERSON] позов не визнав, подав письмовий відзив , в якому стверджує, що його цивільно-правова відповідальність за страховий випадок 04.06.2018 р. забезпечена страховим полісом № АМ/2454647 від 16.11.2017 р., тому непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди є підставою для відмови у позові до завдавала шкоди. Крім того, стверджує, що заявлена позивачем сума є необґрунтованою та явно завищеною. Відповідачем також подані письмові пояснення з доводами про те, що за договором страхування ліміт відповідальності за моральну шкоду становить 100 тис. грн. (а.с. 15, 30). Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 19.04.2019 р.. за клопотанням відповідача, залучено до участі у справі в якості 3 особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, на стороні відповідача -ПрАТ «Страхова компанія «Еталон». Заява [PERSON] про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження відмовлено ( а.с. 21-22). На клопотанні про призначення судової психологічної експертизи щодо визначення розміру грошової компенсації за завдані страждання позивач [PERSON] не наполягав. Ухвалою суду від 25.09.2019 р., за клопотанням представника відповідача, витребувано з ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» інформація щодо звернення [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування , розрахунку по витратам на лікування, моральних збитків,якщо такі здійснювались, з посиланням на дату виплати та причини відмови у виплаті моральної шкоди ( а.с. 44-45). Представник 3 особи- ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив суду витребувані документи, пояснення з детальним розрахунком страхового відшкодування та зазначив, що 10.05.2019 р. власнику пошкодженого автомобіля«Nissan X-Trail», державний номер [NUMBER] [PERSON] перераховано 2109,71 грн. (сума відновлювального ремонту за мінусом франшизи). У березні 2019 р. [PERSON] звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, додавши виписку із медичної картки. Документів щодо витрат, понесених на лікування, можливих не отриманих доходів за тимчасовий період непрацездатності позивачем не надавалось. Згідно ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з дати отримання травми до дати виписки з лікувального закладу, тобто з 04.06.2019 р. по 13.07.2019 р. , до сплати витрат на лікування підлягало 4964 грн. , які сплачені 10.05.2019 р. Відповідно до ст. 26 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» також перерахована сума моральної шкоди у розмірі 248,20 грн. ( 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю). Суд, вислухавши вступне слово і пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] , 04 червня 2018 р., керуючи автомобілем «Skoda-Rapid» державний номер [NUMBER] , рухався зі швидкістю близько 5 км/ год. за автомобілем «Nissan X-Trail», державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . На шляху свого руху, в районі будинку № 79 , [PERSON] , не дотримуючись безпечної дистанції при виникнення небезпеки у виглядіавтомобіля «Nissan X-Trail», що рухався попереду нього та зупинився, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, чим грубо порушив п.п. 12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем «Nissan X-Trail», спричинивши водію автомобіля [PERSON] середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого компресійно-уламкового перелому тіла п`ятого шийного хребця, закритого перелому переднього відрізка п`ятого ребра справа з незначним зсувом, що підтверджується висновками судово-медичної експертизи від 22.10.2018 р. Вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 04.02.2019 р. [PERSON] визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Цивільна відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» відповідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.11.2017 р.Строк дії полісу № АМ/2454647 з 17.11.2017 р. до 16.11.2018 р. За інформацією Страхової компанії «Еталон» від 05.12.2019 р. [PERSON] 20.03.2019 р. звернувся із заявою на виплату йому страхового відшкодування, додавши сканкопії виписки із медичної картки хворого.Документи щодо витрат на лікування ним не представлено. З урахуванням періоду непрацездатності, з дати отримання травми 04.06.2019 р. до дати виписки з лікувального закладу 13.07.2019 р. Страховою компанією виплачено [PERSON] 4964 грн., а також моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, в сумі 248,20 грн. На обґрунтування позовних вимог про стягнення моральної шкоди з [PERSON] в сумі 130 тис. грн., за мінусом розміру страхового відшкодування, [PERSON] посилався на те, що в результаті ДТП він зазнав фізичні та душевні страждання, на протязі двох місяців знаходився у жорсткому корсеті, відчував постійні болі шиї та голови, не міг знаходитись за кермом, користування громадським транспортом і це викликало суттєві незручності у пересуванні. Розмір та розрахунок визначеної моральної шкоди [PERSON] не навів. За змістом ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, зокрема внаслідок отримання особою душевних страждань у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, , моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Вирішуючи питання про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.Розмір відшкодованої шкоди повинен відповідати правовідносинам сторін, потребам та можливостям здійснити дійсні відшкодування шкоди без постановлення будь-кого зі сторін у скрутне становище. Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач у зв`язку з ушкодженням здоров`я у результаті дорожньо-транспортної пригоди, знаходження на амбулаторному лікуванні [PERSON] понад місяця, психологічний дискомфорт, пов`язаний зі зверненням до страхової компанії для отримання страхового відшкодування, здійснення відновлювального ремонту автомобіля, виходячи із засад розумності , справедливості та виваженості, принципу співмірності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 4 500 грн. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Приймаючи до уваги, що позов [PERSON] задовольняється частково, суд стягує з відповідача мінімальний збір в сумі 768,40 грн. Однак, у стягненні комісійного збору банка суд відмовляє позивачу, оскільки такі витрати не відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи відповідно до ст. 133 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial