Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 17 784, 71 грв., в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 15.02.2007 року відповідач [PERSON] 15.02.2007 року отримав кредит у розмірі 5 000, 00 грв. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом , при цьому відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява , разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою, складає між ним і Банком Договір. Відповідно до п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг кредитний ліміт на платіжній картці встановлюється за рішенням Банку та останній в будь-який момент має право змінити ( збільшити або зменшити) останній. Відповідно до п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання, при цьому якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Позивач свої зобов»язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у розмірі, визначеному договором. В свою чергу, відповідно до п. 6.5 Умов надання банківських послуг відповідач зобов»язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п. 6.6 Умов надання банківських послуг - у разі невиконання зобов»язань за договором відповідач на вимогу Банку повинен виконати зобов»язання з повернення кредиту, оплатити винагороду Банку. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг - при порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених Договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грв. + 5% від суми позову. Відповідач свої зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконував, а відтак станом на 28.02.2014 року має заборгованість в сумі 17 784, 71 грв., яка складається з : 4 537, 45 грв. - заборгованість за кредитом; 9 020, 56 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 903, 62 грв.- заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грв .- штраф та 823, 08 грв. - його процентна складова. Посилаючись на ст. ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача по справі на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 784, 71 грв., а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача Залізко В.С. не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, при цьому позовні вимоги підтримав повністю та зазначив, що у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи (ас. ас. 60-62 ). Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи , відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України, був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації останнього (ас. 23, 57-59), однак, судова повістка повернута до суду з відміткою про не проживання відповідача за місцем реєстрації. Разом з тим, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином , при цьому про причини не явки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи , про що зазначив у наданій суду заяві (ас.60), суд знаходить можливим розглянути дану справу та ухвалити заочне рішення у відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, при цьому відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 15 лютого 2007 року між Закритим акціонерним товариством КБ « ПриватБанк», правонаступником якого в даний час є Публічне акціонерне товариство КБ » Приватбанк» (ас.18), та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір на суму 2.000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку , який згодом було збільшено до 5 000 грв., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36, 0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір складається із заяви позичальника від 15 лютого 2007 року , з якої видно, що відповідачу було видано кредитну картку [NUMBER], а також Умов і Правил надання банківських послуг (а. с. 8, 9-14). Погашення заборгованості за вказаним договором відповідач мав здійснювати щомісячними платежами , як шляхом внесення коштів на карту так і списанням Банком коштів з дебетної карти. Відповідно до п.8.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених Договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грв. + 5% від суми позову (ас. 12). Відповідно до п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, при цьому якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору він автоматично лонгується на такий же термін (ас.13). Пролонгація договору полягає у продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено, зокрема щодо самої умови про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними. Відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг ( розділ Правила користування платіжною карткою) по закінченню строку дії відповідна Картка продовжується Банком на новий строк ( шляхом надання Клієнту Карти з новим строком дії), якщо раніше ( до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви Держателя про закриття Картрахунку ( п.3.1.3 Умов та Правил)(ас.13). Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України строком є час протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Позивач звернувся до суду з вимогою про захист свого цивільного права у межах позовної давності, що підтверджується наступним: - так, при укладенні 15.02.2007 року між Позивачем та Відповідачем договору відповідач надав згоду, що умови надання банківських послуг та правила користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між Позичальником та Банком Договір про надання банківських послуг. Вищезазначену згоду відповідач особисто засвідчив своїм підписом (ас.8). Відповідач не звертався до позивача із заявою про припинення дії договору, у зв'язку із чим на підставі п. 9.12 Умов, договір укладений між сторонами не припиняв дію. Пунктом 9.3 Правил передбачено, що картрахунок відкрито на необмежений строк. На даний час, термін дії кредитного договору продовжено на новий термін. Відповідач починаючи з 2007 року користується грошима банку повною мірою. Відповідач ознайомлений з усіма умовами договору і навмисно ухиляється від виконання своїх зобов'язань. Законом або договором може бути передбачено, що закінчення терміну дії договору тягне припинення зобов'язань сторін за договором. Договір, в якому відсутня така умова, визнається чинним до певного у нього моменту закінчення виконання сторонами зобов'язання, у кредитному договорі така умова відсутня. Відповідно з цього випливає, що далі правовідносини не припинялися, тому що клієнт не виконав зобов'язання перед Банком. Таким чином, строк позовної давності не може бути пропущений так як правовідносини між сторонами тривають до повного погашення клієнтом кредиту. Відповідач погодився з такими умовами договору, підписавши договір особисто. Надаючи грошові кошти Відповідачу, банком було задоволено потреби Відповідача, надавши йому в користування грошові кошти, при цьому, передбачивши порядок та умови при яких можливе настання негативних наслідків з боку клієнта. Крім того, строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії картки. В судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов»язання. Так, згідно розрахунку заборгованості , наданого позивачем , відповідач [PERSON] по договору від 15 лютого 2007 року , станом на 28 лютого 2014 року, має заборгованість яка становить 17 784, 71 грв. та складається з : 4 537, 45 грв. - заборгованість за кредитом; 9 020, 56 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 903, 62 грв.- заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грв .- штраф та 823, 08 грв . - його процентна складова ( а.с. 5-7 ). Дана заборгованість відповідачем до теперішнього часу не погашена. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов'зання згідно зі статтею 525 ЦК України не допускається. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором . Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин, на підставі ст. ст. 526, 530, 1049, 1054 ЦК України, заборгованість за кредитом підлягає стягненню з відповідача на користь Банка в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати, понесені при зверненні до суду із цим позовом , а саме судовий збір в сумі 243, 60 грв. .

Outcome: approved