Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] у віці 78 років померла [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 3.79 га, що розташована на території Великоострожоцької сільської ради і належала померлій згідно державного акту серії ВН , виданого 22.01.2002 року. Після смерті [PERSON] право на спадкування за заповітом виникло у [PERSON] та у [PERSON] , останній є спадкоємцем за законом, що має право на обов`язкову частку у спадщині. [PERSON] , реалізуючи свої спадкові права, 05.08.2011 року отримала свідоцтво про право на спадщину, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 3.79 га, що розташована на території Великоострожоцької сільської ради. В подальшому відповідач отримала державний акт на право власності на земельну ділянку у розмірі 2.8449 га, з присвоєним кадастровим номером 0524880900:02:001:0028. Реалізувати ж свої спадкові права позивач не може, так як при зверненні до нотаріальної контори державним нотаріусом йому було роз`яснено, що відповідач оформила свої спадкові права ще у 2011 році, наразі земельній ділянці, що входила до складу спадщини, присвоєно два кадастрові номери, державний акт про право власності на земельну ділянку, виданий на ім`я [PERSON] вже втратив чинність, а тому у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на майно, належне спадкодавцю, видача свідоцтва про право на спадщину неможлива, що і послужило підставою звернення [PERSON] до суду з позовом про визнання за ним права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0.9486 га., кадастровий номер 0524880900:02:001:0336 , що розташована на території Великоострожоцької сільської ради та належала [PERSON] згідно державного акту серії ВН , виданого 22.01.2002 року. В судове засідання учасники не з`явились, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність. Представник позивача заявлені вимоги підтримує, відповідач вимоги заяви визнає повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності приходить до наступного. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] померла [PERSON] (копія на а.с. 8), після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 3.79 га, що розташована на території Великоострожоцької сільської ради і належала померлій згідно державного акту серії ВН , виданого 22.01.2002 року (копія на а.с. 5-6). З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця є [PERSON] , яка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 3/4 від 3.79 га, що розташована на території Великоострожоцької сільської ради (копія на а.с. 17,39,48) та в подальшому отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, у розмірі 2.8449 га, з присвоєним кадастровим номером 0524880900:02:001:0028 (копії на а.с. 10-11) Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [PERSON] належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0.9486 га (1/4 від 3,79 га), кадастровий номер 0524880900:02:001:0336, що розташована на території Великоострожоцької сільської ради (копія на а.с. 12-17). Спадкоємцем за законом першої черги, що відмовився від прийняття спадщини є [PERSON] (копія на а.с. 44)Спадкоємцем, що має право на обов`язкову частку у спадщині є син померлої [PERSON] , так як відповідно до довідки МСЕК серії [NUMBER] № 003166 останній являється інвалідом третьої групи (копія на а.с. 20, 21). Позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини (копії на а.с. 42,43), проте згідно відповіді нотаріуса від 11.04.2019 року № 420/02-14 останньому у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, у зв`язку із тим, що спадкоємець за заповітом оформила свої спадкові права ще у 2011 році та наразі земельній ділянці, що входила до складу спадщини, присвоєно два кадастрові номери, а тому державний акт про право власності на земельну ділянку серії ВН від 22.01.2002 року, виданий на ім`я [PERSON] , вже втратив чинність (а.с. 19). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Разом з тим, у статті 1241 Цивільного кодексу України визначено право певних осіб на отримання частки спадкового майна, незалежно від змісту заповіту. Так, частиною першою ст. 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до офіційного тлумачення положення частини першої статті 1241 ЦК України щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов`язкову частку у спадщині в рішенні Конституційного Суду № 1-рп/2014 від 11.02.2014 вказано, що права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов`язкову частку у спадщині необхідно розуміти так, що таке право мають, зокрема, повнолітні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності. Матеріалами справи підтверджується право позивача на обов`язкову частку у спадщині, яка складає половину частки, що належала б йому у разі спадкування за законом, а з врахуванням наявності ще одного спадкоємця за законом першої черги, який від прийняття спадщини в установленому порядку відмовився, частка [PERSON] у спадковому майні становить ј, тобто 0.9486 га ( ј від 3.79 га) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Великоострожоцької сільської ради. Позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори для її прийняття, проте з об`єктивних причин реалізувати своє право не зміг, а тому суд приходить висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0.9486 га., кадастровий номер 0524880900:02:001:0336 , що розташована на території Великоострожоцької сільської ради . Однак, оскільки земельна ділянка. що є об"єктом спадкування має кадастровий номер та площу відмінну від тих, що зазначений у державному акті про право приватної власності на землю серії ВН від 22.01.2002 року , виданого на ім`я [PERSON] , а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed