Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач по первісному позові звернувся до суду із позовною заявою про стягнення боргу з ЛКП «Балатон-409» зайво нарахованих коштів по квартирі [ADDRESS] у розмірі 41056, 94 грн. (6053,91 грн. витрати за водопостачання та водовідведення - холодна вода, витрати за гаряче водопостачання - гаряча вода у розмірі 24469,62 грн. та витрати за теплопостачання - центральне опалення у розмірі 10533,41 грн.). В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що будинок [ADDRESS], у якому знаходиться квартира позивача, перебуває на балансі та утриманні ЛКП «Балатон-409», послуг як таких надано не було, договір про надання житлово-комунальних послуг не укладався. У процесі судового розгляду позивачка подала заяву про уточнення позовних вимог, яку прийнято до спільного розгляду з позовом ЛКП «Балатон-409». Позивач по зустрічному позові ЛКП «Балатон-409» просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 41056, 94 грн., мотивуючи тим, що послуги надавались вчасно, перебоїв не було, від послуг [PERSON] не відмовлялась та використовувала для власних потреб, що само собою спонукало до укладення усного договору. В судовому засіданні представник позивача первісний позов підтримав, просить його задовольнити. У задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Проти первісного позову заперечив повністю та просив винести рішення, яким відмовити у стягненні з [PERSON] необґрунтовано нарахованих коштів по комунальним послугам, оскільки, на її думку, такі надані не були. В судове засідання відповідач по первісному позові та позивач по зустрічному позову заявився, дав пояснення, аналогічні тим, що викладені у зустрічному позові. У задоволення первісного позову просив відмовити, а зустрічний позов задоволити у повному розмірі. Представник Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» в судовому засіданні проти первісного позову заперечив, зустрічний позов підтримав. Представник Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» в судовому засіданні проти первісного позову заперечив, зустрічний позов підтримав. Вивчивши та оцінивши всі докази по справі, суд дійшов висновку про те, що уточнений позов [PERSON] слід задовольнити, а у позові ЛКП «Балатон 409» слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. При розгляді справи по суті судом встановлено наступне. На обслуговуванні ЛКП «Бавлатон-409» знаходиться будинок [ADDRESS]. Споживачами послуг являються мешканці будинку, які здійснюють оплату наданих послуг на рахунок ЛКП. Відповідно до ст. 66, 68 Житлового кодексу України та прав і обов'язків громадян у сфері надання житлово-комунальних послуг, затверджених державним комітетом України по житлово-комунальному господарству від 02.10.1998р., власники, наймачі, орендарі жилих приміщень повинні сплачувати свою частку витрат у загальних витратах на утримання будинку пропорційно до займаної площі та у встановлений строк. Для здійснення оплати комунальних послуг мешканцю квартири №30 у вищевказаному будинку відкрито особовий рахунок. [PERSON] протягом 2002-2014 років частково не сплачує витрати за отримані комунальні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 41 056,94 грн. (витрати за гаряче водопостачання - гаряча вода у розмірі 24 469,62 грн., витрати за теплопостачання - центральне опалення у розмірі 10 533,41 грн., витрати за водопостачання та водовідведення - холодна вода у розмірі 6 053,91 грн.)., що підтверджується розрахунком заборгованості. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 05 серпня 2013 року по справі №466/5869/13-ц скасовано судовий наказ №1328/9401/12, виданий суддею Шевченківського районного суду м. Львова від 23.11.2012р. за заявою ЛКП «Балатон-409» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованість за комунальні послуги та судовий збір. ЛКП стверджує, що надає споживачам послуги за встановленими тарифами (цінами), затвердженими рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №1651 від 26.11.2010р. «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м. Львові індивідуально по кожному будинку», однак у підтвердження своїх позовних вимог не надає жодних доказів цього. Працівники комунального підприємства неодноразово направляли боржнику попередження про необхідність оплати наданих послуг, однак по сьогодні заборгованість не погашено. Однак, ЛКП не навело належних та допустимих доказів надання комунальних послуг, посилається лише на статті законів, які або зовсім не можна застосувати в даному випадку (ст.68 ЖКУ), так як вони регулюють інші правовідносини, або такі, які вимагають наявність угоди, якої ЛКП не надало (ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги ). Так, ЛКП в якості підґрунтя своїх прав посилається на ст. 68 Житлового Кодексу України, але вона регулює правовідносини між комунальним підприємством та наймачем державного житлового фонду, а не між комунальним підприємством та власником житла. Стаття 68 ЖК України передбачає строки внесення квартирної плати та плати за комунальні послуги, відповідно до яких наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. ЛКП посилається на ст. 526 Цивільного кодексу України (у частині обов'язків боржника) але ж ці посилання є безпідставними, оскільки згідно з ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України: «Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу». Тим часом, застосовуючи законодавство у системному зв'язку (а не вибірково) очевидно, що у правовідносинах сфери житлово-комунальних послуг для виникнення обов'язків - необхідна наявність договору. Такого суду не представлено. Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг є предметом регулювання спеціального Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Згідно статті 19 цього Закону: 1. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. 2. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. 3. Виробник послуг може бути їх виконавцем. 4. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно статті 29 цього Закону, 1. Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. 2. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем. 3. Процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. При укладанні договору повинні бути дотримані вимоги статті 26 цього Закону, а саме: сторонами повинні бути узгоджені вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг; порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг, тощо. При цьому повинен бути дотриманий принцип відкритості, доступності та прозорості структури цін/тарифів для споживачів та суспільства. На виконання вимог прикінцевих положень цього Закону Кабінет Міністрів України розробив і затвердив Постановою № 560 від 12.07.2005 року, № 529 від 20.05.2009 року "Типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій". Згідно статті 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Згідно ст. 638 ЦК України такий договір може вважатися укладеним тільки після досягнення сторонами в належній формі згоди з усіх істотних умов договору, тому в даному випадку, без письмового договору нема ані юридичних підстав для стягнення зобов'язань, ані самих зобов'язань з оплати комунальних послуг, та вбачається спір про право між сторонами (п.3, ч.2, ст.100 ЦКУ). Для підтвердження свого права вимоги ЛКП повинно надати докази про те, що: - стягувач є учасником правовідносин у сфері житлово-комунальних послуг (власник, споживач, виконавець, виробник, балансоутримувач, управитель); - у стягувача встановлені договірні правовідносини з боржником, між сторонами укладені письмові договори на надання житлово-комунальних послуг, які по формі та за змістом відповідають Типовим договорам. Також слід зазначити, що ЛКП, наводячи цифри суми вимог, не додано жодного документу, який би підтверджував виконання Стягувачем зазначених у заяві poбiт (надання послуг) у визначеному обсязі. Зазначені документи були б нeoбxідні для визначення достовірності здійснених Стягувачем та отриманих Боржником послуг. Тобто, належними доказами, відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529 та від 12.07.2005 року № 560, мають бути розрахунки витрат, акти чи інші документи, які підтверджують надання послуг. Таким чином, зазначений ЛКП «Балатон-409» розмір заборгованості за надання послуг не є безспірною сумою. Таким чином, з огляду на вищенаведене, та

Outcome: partial