Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 27 січня 2002 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. 29 грудня 2014 року Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області шлюб між ними розірвано. Під час спільного проживання у сторін народився син [PERSON] - [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. 26 лютого 2015 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області прийнято рішення про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 550 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, на підставі якого видано виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина, який нею було пред'явлено до виконання до ДВС Глибоцького районного управління юстиції. Згідно розрахунку про розмір заборгованості по виплаті аліментів за виконавчим листом №715/58/15 від 20.03.2015 року за відповідачем станом на 01.02.2018 року утворилася заборгованість по сплаті аліментів в сумі 20075 гривень. Вказана заборгованість утворилася з 01.01.2015 року, саме з початку прийняття рішення судом про стягнення аліментів. Відповідач не сплатив жодної копійки на утримання свого сина. Беручи до уваги розрахунок про розмір заборгованості та розрахунок про суму нарахованої пені, сума нарахованої пені станом на 01.02.2018 року складає 2178 гривень. Отже, відповідач зобов'язаний сплатити заборгованість за аліментами в сумі 20075 гривень за період з 01.01.2015 року по 01.02.2018 року та пеню у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення в сумі 2178 гривень. На час звернення до суду відповідач не був офіційно працевлаштований, і на даний час їй відомо, що відповідач постійно виїжджає на заробітки за межі України та має постійний дохід, що на місяць складає більше 6000 гривень. Однак відповідач взагалі не дбає про свого сина, не займається його вихованням та не забезпечує його матеріально. Син зараз навчається в навчальному закладі, для належного навчання та розвитку його здібностей йому необхідні канцелярські товари, начальні посібники, на що відповідно потрібні чималі кошти. Вона особисто зараз знаходиться у важкому матеріальному становищі, сама утримувати сина не має можливості, тому вважає, що відповідач повинен брати участь у матеріальних витратах, які потребує належний розвиток дитини та сплачувати аліменти у належному розмірі. В зв'язку з тим, що їх з відповідачем син навчається у школі, затрати на його утримання збільшилися, вважає, що розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача необхідно збільшити до розміру, який буде покривати хоч якісь витрати на дитину. Так як відповідач на даний час має постійний дохід, вважає, що він зможе сплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно на утримання дитини. Крім того згідно Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на утримання дитини станом на лютий 2018 року складає 50% прожиткового мінімуму (1860 гривень) для дитини відповідного віку, що в грошову виразі складає 930 гривень. Вказана сума мінімального розміру аліментів майже в 2 рази перевищує суму аліментів, які на даний час підлягають стягненню за виконавчим листом з [PERSON] Відповідач є молодим, здоровим чоловіком, тому вважає, що є достатньо підстав щоб змінити розмір стягуваних аліментів. Тому просить суд, стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за аліментами в сумі 20075 гривень, що утворилась за період з 01.01.2015 року по 01.02.2018 рік та неустойку (пеню) в розмірі 2178 грн., а також змінити розмір аліментів з 550 грн. - на 2000 грн. 05 квітня 2018 року Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області, позовну вимогу в частині стягнення заборгованості за аліментами за заявою позивача [PERSON] залишено без розгляду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, в своїх поясненнях підтвердила обставини, які викладені в позовній заяві і просила суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки та, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Заочним Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 грудня 2014 року, шлюб між сторонами розірвано. Заочним Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 26 лютого 2015 року, у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, позов задоволено повністю, та вирішено стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS] на користь [PERSON], [INFO], жительки [ADDRESS] аліменти на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] року народження у розмірі 550 (п'ятсот п'ятдесят) гривень, 00 копійок щомісячно, починаючи з 16 січня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно Довідки виданої виконкомом Кам'янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №624 від 16.02.2018 року, [PERSON], [INFO] року народження, зареєстрована та проживає в [ADDRESS] та до складу її сім'ї входять: колишній чоловік - [PERSON], [INFO] року народження; син - [PERSON], [INFO]; мати - [PERSON], [INFO] року народження; сестра - [PERSON], [INFO] року народження; племінниця - [PERSON], [INFO] року народження. Згідно розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період 2015-2018 роки, [PERSON] повинен сплатити на користь [PERSON] за період з 01.01.2015 року по 01.02.2018 рік - 2178 гривень. Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з ч.5 ст. 183 Сімейного кодексу України - той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Також судом встановлено, що розмір неустойки (пені) за період з 01 січня 2015 року по 01 лютого 2018 року у сумі 2178 грн. позивачем визначено відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Несплата аліментів, за відсутності об'єктивних причин, обумовлена винною поведінкою відповідача, який був працездатним і, мав можливість сплачувати аліменти. Відповідно до роз'яснень, наданих у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Враховуючи всі обставини справи, суд дійшов висновку задовольнити позов частково, а саме стягнути розмір неустойки (пені) в сумі 2178 грн.; при визначенні нового розміру аліментів, суд враховує всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, майновий стан сторін, розмір їх доходів, стан здоров'я неповнолітньої дитини, також суд враховує, що майновий стан сторін змінився, неповнолітня дитина підросла, як зазначено позивачко в судовому засіданні відвідує платні курси вивчення англійської мови та платну групу продовженого дня. Тому, за таких обставин, суд дійшов висновку змінити порядок стягнення аліментів з розміру 550 (п'ятсот п'ятдесят) гривень, 00 копійок щомісячно на 1500 (одну тисячу п'ятсот) гривень, 00 копійок, щомісячно. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються з дня набрання чинності рішенням суду. За правилами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого звільнена позивач, в розмірі, передбаченому ст.4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного, ст.ст. 180-183, 185, 191, ч.1 ст.192, 196 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial