Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача АТ КБ „ПРИВАТБАНК" (далі Банк) 01.10.2020 року (дата отримання позовної заяви судом) звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 30.07.2014 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, на підставі якого відповідач отримав кредитні картки, термін дії яких до 06/18 та 04/22. Однак відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, внаслідок чого станом на 31.08.2020 існує заборгованість за кредитним договором у сумі 34 699,86 грн., з яких: 30 136,77 грн. - заборгованість за тілом кредита; 30 136,77 грн. - заборгованість простроченим тілом кредита 4563,09 грн. заборгованість за простроченими відсотками, нарахованими на прострочений кредит, яку позивач просив стягнути на свою користь із відповідача, а також судовий збір в сумі 2 102,00 грн. У визначений судом строк відповідач відзив на позов, та докази, які б підтверджували такі заперечення суду не надав. Інформація про рух справи в суді першої інстанції. Ухвалою суду від 07.10.2020 позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Сторонам встановлено строки для подачі заяв по суті справи. Ухвалою суду від 28.10.2020 в задоволенні клопотання представника позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про огляд веб-сайту відмовлено. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання представник позивача надав письмову заяву у якій підтримав у повному обсязі позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, в частині заборгованості за тілом кредиту 30 136,77 грн. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, - Між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений Договір про надання банківських послуг, який складається із Анкети-заяви, підписаної [PERSON] , про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 30.07.2014 (а.с. 21-39). У анкеті-заяві /а.с.20/ зазначено, що [PERSON] згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також про те, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку. Примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом роздруківки з офіційного сайту www.privatbank.ua, зобов`язався виконувати вимоги Умов і Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті www.privatbank.ua.Розмір процентної ставки за користування кредитними коштами дана заява не містить До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які відповідачем не підписані (а.с. 21-47). Відповідач отримав кредитну картку № [NUMBER] , дата відкриття 30.07.2014 року, термін дії до 06/18; [NUMBER] , дата відкриття 12.09.2018 року, термін дії до 04/22 / а.с.19/. Відповідно до розрахунку позивача /а.с.6-7/ заборгованість відповідача [PERSON] за договором від 30.07.2014 року станом на 31.08.2020 року становить 34 699,86 грн., з яких: 30 136,77 грн. - заборгованість за тілом кредита; 30 136,77 грн. - заборгованість простроченим тілом кредита 4563,09 грн. - заборгованість за простроченими відсотками Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, - при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Надані позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг відповідачем не підписані. У заяві позичальника на отримання кредиту від 30.07.2014 року процентна ставка не зазначена, а також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді даної справи. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем 30.07.2014 року кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, суд звертає увагу на те, що Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор не довів, що надав суду саме ту редакцію Витягу з Тарифів та Витягу з Умов, які діяли на момент підписання заяви про надання кредиту. Таким чином, враховуючи, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, суд дійшов висновку, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена зокрема у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Суд вважає, що зазначена сума, а саме: 4 563,09 грн. стягненню з відповідача не підлягає, суд відмовляє в цій частині в задоволенні позовних вимог. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, укладеним між сторонами, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту в частині стягнення тіла кредиту 30 136,77 грн., а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 30 136,77 грн. Щодо розподілу судових витрат: Банком при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2102,00 грн. /а.с.1/. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено в сумі 30 136,77 грн., тобто на 86,85%,а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1825,59 (2102,00 грн.* 86,85%) судового збору. На підставі ст.ст. 1048-1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: partial