Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені по аліментам, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Шлюб було розірвано. Рішенням Южного міського суду Одеської області від 01.07.2008 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина починаючи з 26.05.2008 року по 31.05.2020 рік. У період з 28.08.2008 року по травень 2015 року відбувалось примусове стягнення аліментів на користь [PERSON] через Другий Суворовський відділ ДВС ОМУЮ. Однак, з червня 2015 року аліменти не отримуються. Як наслідок, [PERSON] самотужки виховує спільного із відповідачем малолітнього сина. З червня 2015 року [PERSON] не сплачує аліменти, так як згодом з`ясувалось, він змінив місце роботи, нікого про це не повідомив ні стягувача, ні виконавчу службу. Таким чином, очевидно, що [PERSON] навмисно ухиляється від утримання спільного сина та сплати заборгованості, оскільки аліменти вже із нього стягувались і йому було відомо, що аліменти за рішенням суду повинні утримуватись по 31.05.2020 року. Так, відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам №В-27, яка надана Суворовським відділом ДВС м. Одеси від 07.06.2017 року, заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 30.04.2017 рік складає 49 450,07 грн. Таким чином, неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Загальна сума пені за прострочення сплати аліментів, яку необхідно стягнути з відповідача, становить 15 043,60 грн. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 05.07.2017 року у задоволенні клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору по даній цивільній справі відмовлено, відстрочено [PERSON] сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 02.08.2017 року відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою та призначено судове засідання. 18.10.2017 року від відповідача до суду надійшли заперечення, згідно яких, з 2008 року по 2015 рік він, як і з дня народження сина [PERSON] - з 31.05.2002 року систематично надавав сім`ї, сину [PERSON] матеріальну допомогу, що спростовує безпідставні заяви [PERSON] щодо ухиляння від сплати аліментів на дитину. Сказане підтверджується постановою начальника Малиновського Відділу ДВС Одеського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження ВП №14991287 від 06.10.2015 року, у якому записано, що «заборгованість по аліментам на момент звільнення, а саме станом на 15.05.2015 року - відсутня». Згідно зазначеної постанови ДВС від 06.10.2015 року стягнення аліментів по виконавчому провадженню ВП №14991287 закінчено. Виконавче провадження ВП №14991287 знаходилося на виконанні Малиновського Відділу ДВС Одеського міського управління юстиції. Виконавче провадження ВП №52848290 знаходилося на виконанні Подільського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві згідно постанови ДВС від 08.11.2016 року. Виконавче провадження ВП №54082222 знаходилося на виконанні Подільського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві згідно постанови ДВС від 20.06.2017 року. Виконавчі провадження ВП №14991287, ВП №52848290, ВП №54082222, їх оформлення постановами протягом кінця 2015 року - 2016 року були причиною затримки у виконанні органами ДВС рішення суду щодо стягнення з [PERSON] аліментів на дитину. У [PERSON] умислу на ухилення від сплати аліментів на дитину не було, тимчасова затримка у часі стягнення аліментів на дитину виникла внаслідок переоформлення органами ДВС документів щодо стягнення аліментів. Розрахунки заборгованості по не сплаті аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] відсутні, як від органів ДВС Малиновського Відділу ДВС Одеського міського управління юстиції, так і від органів ДВС Подільського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві, проте, до заяви позивачки [PERSON] додано не Розрахунки заборгованості, де перебували виконавчі провадження ВП №14991287, ВП №52848290, ВП №54082222, а Розрахунок заборгованості від 07.06.2017 року, що не містить посилання на реєстраційний номер виконавчого провадження. Розрахунок заборгованості Суворовського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області (вулиця Перша Сортирувальна, будівля №36 „г", місто Одеса, 65102) від 07.06.2017 року не містить посилання на реєстраційний номер виконавчого провадження і в ньому записано, що розрахунки заборгованості по аліментам визначаються державним виконавцем органу ДВС за місцем виконання рішення. Згідно виконавчих проваджень ВП №52848290 від 08.11.2016 року та ВП №54082222 від 20.06.2017 року вони знаходилося на виконанні органів ДВС Подільського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві, але від Подільського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Розрахунок заборгованості не надано. Втім, згідно розрахункового листка ТОВ «Олсідз Блек сі» за липень 2017 року табельний номер 244 з [PERSON] утримано на аліменти дитини [PERSON] 4990.90 грн.; за серпень 2017 року табельний номер 244 - 7155,90 грн. Утримання аліментів на дитину [PERSON] з відповідача 4990,90 грн. і 7155,90 грн. виконано до 02.08.2017 року, тобто до відкриття Южним міським судом Одеської області провадження у даній справі, що також свідчить про не навмисну затримку стягнення аліментів виконавчою службою. Зазначені вище обґрунтування відсутності вини [PERSON] в тимчасовій затримці внаслідок переоформлення органами ДВС документів щодо стягнення аліментів не можуть бути покладені в основу позовної заяви [PERSON] про стягнення пені по аліментам. Більш того, внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви [PERSON] про кримінальні правопорушення за статтею 164 КК України, або повідомлення органів ДВС про кримінальні правопорушення за статтею 164 КК України (злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) відсутнє, отже, умисних дій відповідача щодо злісного ухилення від сплати аліментів на утримання дитини немає. Тако не має вироку суду відносно [PERSON] за статтею 164 КК України за його злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дитини немає, тому і немає його вини в тимчасовій затримці стягнення аліментів, в зв`язку з чим в задоволені позовної заяви [PERSON] необхідно відмовити. Зазначені вище обґрунтування заперечень і доводів на позовну заяву [PERSON] слід враховувати перш за все з інтересів дітей. Так, [PERSON] має сім`ю: дружину [PERSON] , сина [PERSON] , [INFO] і син [PERSON] не може опинитися у стані гіршому за сина [PERSON] . По розрахунковим листкам ТОВ «Олсідз Блек сі» за липень 2017 року з [PERSON] утримано на аліменти дитини [PERSON] 4990,90 грн., а за серпень 2017 року утримано 7155,90 грн., а всього 12146,80 грн. В цей період на утримання сина [PERSON] , [INFO] залишилась менша сума, отже, дружина другого шлюбу [PERSON] має право подати до суду позовну заяву про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , щоб діти, як від першого, так і другого шлюбу були у рівних умовах утримання. Так, як дружина першого шлюбу [PERSON] витрачає аліменти не на дитину [PERSON] , а на свої особисті потреби, то рішенням суду необхідно буде зобов`язати її надавати щомісяця органу опіки та піклування і мені письмові звіти про витрачання аліментів на дитину [PERSON] . За наведених підстав просить суд врахувати те, що він сумлінно, добросовісно, постійно виконує свої обов`язки по утриманню дитини, матеріальну допомогу надає, за наведених обґрунтувань є всі підстави для відмови в задоволені позову. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 30.10.2017 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, витребувано у Подільського районного відділу ДВС розрахунок заборгованості за період з 01.06.2015 року по 30.04.2017 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини. 07.11.2017 року відповідач надав до суду клопотання про приєднання документів, що підтверджують додаткові обґрунтування до його заперечень і доводів на позовну заяву позивача. 07.12.2017 року представник позивача надав до суду клопотання про залучення доказів до матеріалів справи. 04.10.2018 року відповідач надав до суду письмові пояснення, згідно яких позовна заява [PERSON] не відповідає вимогам закону, вона складена невірно, наведені дані не відповідають дійсності, заява не містить належного обґрунтування і не може бути задоволена, в порядку ст.128 ЦПК України. Рішенням Южного міського суду Одеської області по цивільній справі №2-421/2008 від 01.07.2008 року задоволений позов [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , а також заборгованості. Тобто з заробітку відповідача на сьогоднішній день вираховують 50%. При цьому у нього теж є сім`я і дитина від 2-го шлюбу. З 2008 року по 2015 рік він, як і з дня народження сина [PERSON] - з 31.05.2002 систематично надавав сім`ї, синові [PERSON] матеріальну допомогу, що спростовує безпідставні заяви [PERSON] про ухилення від сплати аліментів на дитину. Сказане підтверджується постановою начальника Малиновського Відділу ДВС Одеського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження ВП №14991287 від 06.10.2015 року, в якому записано, що «заборгованість по аліментах на момент звільнення, а саме на 15.05.2015 року - відсутня». Відповідно до зазначеної постанови ДВС від 06.10.2015 року стягнення аліментів за виконавчим провадженням ВП №14991287 закінчено. Далі з`явилося кілька виконавчих проваджень на виконання Подільського районного відділу ДВС міста ГТУЮ в місті Києві: виконавче провадження ВП №52848290 від 08.11.2016 року; виконавче провадження ВП №54082222 від 20.06.2017 року. Їх оформлення постановами протягом кінця 2015 року - 2017 року стали причиною затримки у виконанні органами ДВС рішення суду про стягнення з нього аліментів на дитину, так як в них не було вказане скільки необхідно утримувати бухгалтерії ТОВ «Олсідз Блек Сі» з заробітку відповідача. Отже, зазначені вище виконавчі провадження перебували на виконанні різних органів ДВС, тому ні наміру, ні ухилення від сплати аліментів на дитину не було, тимчасова затримка в часі стягнення аліментів на дитину виникла в результаті переоформлення або недбалості органами ДВС документів про стягнення аліментів. Також відповідачем були подані заяви до Подільського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ місті Києві та Другого Малиновського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області з проханням надати йому копії матеріалів справ виконавчих проваджень, однак до теперішнього часу інформація не надана. Крім того він весь час офіційно працював. У нього наміру на ухиляння від сплати аліментів на дитину не було, він з міста Южного нікуди не виїжджав, офіційно працював, а позов [PERSON] до нього про стягнення пені по аліментах є надуманим, він суперечить інтересам сім`ї відповідача, опоганює його ім`я. Більш того, йому відомо, що на адресу [PERSON] неодноразово надходила поштова кореспонденція про необхідність погашення нею заборгованості за банківськими кредитами, що ставить взагалі під сумнів сумлінне використання нею аліментів. При таких обставинах надуманий позов [PERSON] до нього про стягнення пені по аліментам, мало того, що суперечить інтересам його сім`ї, а й сама сума стягнення пені може бути нею використана не за призначенням. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 04.10.2018 року закрито підготовче провадження по даній цивільній справі, призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні та витребувано інформацію з Подільського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ місті Києві. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надала до суду заяву згідно якої просять справу розглядати у їх відсутність, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що його вини у виникненні заборгованості не має, це вина органів ДВС, так як вони повинні самі з`ясовувати місце роботи та місце проживання боржника, він виконавчу службу про зміну місця роботи не повідомляв. Також визнав суму заборгованості та пояснив, що він її повністю погасив 01.12.2018 року. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Южного міського суду Одеської області від 01.07.2008 року по цивільній справі №2-421/2008 позов [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.05.2008 року, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] , в іншій частині позову відмовлено (а.с.11). На підставі даного рішення виданий виконавчий лист №2-421/2008 від 01.07.2008 року, який перебував на виконанні та 06.10.2015 року начальник Малиновського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Василіка О.В. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №14991287 за виконавчим листом №2-421/2008 від 01.07.2008 року, оскільки згідно повідомлення бухгалтерії «ГУ ДСНС України в Одеській області», боржник звільнився. За виконавчим листом, боржник мешкає за адресою: [ADDRESS] , що належить до території ВДВС Южненського МУЮ Одеської області (а.с.62). 08.02.2017 року Южний міський суд Одеської області видав дублікат виконавчого листа по вищевказаному рішенню (а.с.12). 07.06.2017 року державний виконавець Суворовського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області Войнікова Д.С. винесла постанову про передачу виконавчого провадження ВП №5408222 за виконавчим листом №2-421/2008, виданого 08.02.2017 року, до Подільського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, оскільки під час проведення виконавчих дій було встановлено, що боржник працює на посаді фахівця із цивільної роботи в ТОВ «ОЛСІДЗ БЛЕК СІ», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Верхній Вал 72. (а.с.82-83). 20.06.2017 року старший державний виконавець Подільського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Бабенко О.О. винесла постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по ВП №54082222 за виконавчим листом №2-421/2008, виданого 08.02.2017 року, у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу, яка станом на 30.03.2017 року становить 49450,07 грн., після чого проводити стягнення відповідно до виконавчого листа, оскільки згідно постанови державного виконавця Суворовського ВДВС м. Одеса ГТУЮ у Одеській області боржник працює у ТОВ «Олсідз Блек Сі», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Верхній Вал, 72 (а.с.61). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам №В-27 Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси від 07.06.2017 року заборгованість [PERSON] станом на 30.04.2017 року становить 49 450,07 грн. (а.с.13). Відповідно до ч.5 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» 1999 року в редакції на час виникнення відносин (05.04.2015 року), сторони зобов`язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов`язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи. Згідно зі ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до зазначеного, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість. Згідно розрахунку нарахування неустойки (пені), визначеного позивачем, на заборгованість по аліментам, розмір заборгованості (пені) на заборгованість по аліментам з 01.06.2015 року по 30.04.2017 року складає 15 043,60 грн. (а.с.3). Прийнявши до уваги розрахунок розміру неустойки (пені), нарахованої на заборгованість по аліментам, суд вважає, що позивачем він обчислений вірно. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року у справі №6-81цс13 викладений правовий висновок, відповідно до якого при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Верховний Суд України вже вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні зазначених норм права у подібних правовідносинах та висловлював свою правову позицію. Зокрема, в постановах Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі №6-94цс15 та 16 грудня 2015 року у справі № 6-2696цс15 року міститься правова позиція, відповідно до якої згідно з частиною першою статті 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки у системному аналізі наведених вище правових норм, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов представника [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені по аліментам необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2015 року по 30.04.2017 року в розмірі 15043,60 грн. та судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved