Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], 19 травня 2014 року звернулися з позовом до СФГ «Яна», с. Тимкове, Кодимського району Одеської області в особі Сендика О.О. про усунення перешкод в користуванні належних їм на праві власності земельними ділянками, шляхом звільнення земельних ділянок та невикористання у власних потребах. В судовому засіданні позивачі та їх представник (на підставі угоди) підтримуючи свої вимоги пояснили, що кожен з них є власником земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території Тимківської сільської ради Кодимського району Одеської області. Право власності кожного з них на земельну ділянку підтверджується державними актами, виданими у встановленому законом порядку. Відповідач користується земельними ділянками, що належать їм на протязі останніх років, хоча договори про оренду землі відсутні. Їхні звернення про припинення користування земельними ділянками відповідачем ігноруються. Все це і змусило їх звернутися до суду. Просять ухвалити рішення, яким зобов»язати відповідача усунути перешкоди в користуванні належних їм на праві власності земельними ділянками, шляхом звільнення земельних ділянок та невикористання у власних потребах. Представник відповідача (за посадою), заперечуючи по суті позову пояснив, що спірні земельні ділянки, масив [NUMBER], знаходяться в оренді СФГ «Яна» в його особі з 2005 року. У 2012 році строк оренди земельних ділянок закінчився і відповідно до Закону України «Про оренду землі» зазначені договори оренди переукладені строком на 10 років. Після продовження дії договорів оренди земельних ділянок, кожен із позивачів отримав по 1500 грн. в рахунок майбутньої орендної плати. Крім того, позивачі підписали акти прийому-передачі земельних ділянок. Позивачі, отримавши гроші, повинні були надати документи, яких невистачало для реєстрації договорів оренди. Однак, до цього часу ті цього не зробили, а тому він не може використовувати земельні ділянки за призначенням, оскільки договори оренди не зареєстровані у встановленому законом порядку. Він ніяких перешкод у використанні земельних ділянок поизвачами не створює. Навпаки, позивачі ухиляються від виконання визначених законом обов»язків. Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено наступне. Згідно інформації відділу Держземагенства у Кодимському районі Одеської області №8-Г/14/03-03 від 20 лютого 2014 року, договору оренди на земельну ділянку площею 3,61 га ріллі відповідно до виданого державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №022200 [PERSON] станом на 20 січня 2014 року не реєструвалося. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції Одеської області №13131763 від 20 листопада 2013 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,61 га, кадастровий номер 5122585000:01:001:0057 на території Тимківської сільської ради Кодимського району Одеської області. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції Одеської області №11605959 від 25 жовтня 2013 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,37 га, кадастровий номер 5122585000:01:001:0054 на території Тимківської сільської ради Кодимського району Одеської області. Згідно інформації відділу Держземагенства у Кодимському районі Одеської області №7-Ч/14/03-03 від 20 лютого 2014 року, договору оренди на земельну ділянку площею 3,37 га ріллі відповідно до виданого державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №022198 [PERSON] станом на 20 лютого 2014 року не реєструвалося. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції Одеської області №11605326 від 25 жовтня 2013 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,61 га, кадастровий номер 5122585000:01:001:0053 на території Тимківської сільської ради Кодимського району Одеської області. Згідно інформації відділу Держземагенства у Кодимському районі Одеської області №6-Я/14/03-03 від 20 лютого 2014 року, договору оренди на земельну ділянку площею 3,61 га ріллі відповідно до виданого державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №022199 [PERSON] станом на 20 лютого 2014 року не реєструвалося. Згідно договору оренди землі без номера від 01 лютого 2012 року [PERSON] передала в оренду на десять років СФГ «Яна» в особі Сендика Олега Олександровича земельну ділянку площею 3,61 га. Згідно договору оренди землі без номера від 01 лютого 2012 року [PERSON] передала в оренду на десять років СФГ «Яна» в особі Сендика Олега Олександровича земельну ділянку площею 3,61 га. Згідно договору оренди землі без номера від 01 лютого 2012 року [PERSON] передала в оренду на десять років СФГ «Яна» в особі Сендика Олега Олександровича земельну ділянку площею 3,36 га.. Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 2013 року [PERSON] як орендодавець передала СФГ «Яна» в особі Сендика Олега Олександровича на підставі договору оренди землі, земельну ділянку площею 3,61 га на території Тимківської сільської ради Кодимського району Одеської області, масив [NUMBER]. Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 2013 року [PERSON] як орендодавець, передала СФГ «Яна» в особі Сендика Олега Олександровича на підставі договору оренди землі, земельну ділянку площею 3,61 га на території Тимківської сільської ради Кодимського району Одеської області, масив [NUMBER]. Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 2013 року [PERSON] як орендодавець, передала СФГ «Яна» в особі Сендика Олега Олександровича на підставі договору оренди землі, земельну ділянку площею 3,36 га на території Тимківської сільської ради Кодимського району Одеської області, масив [NUMBER]. Вислухавши вимоги та заперечення сторін, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Згідно ч.1 статті 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 статті 60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як установлено в судовому засіданні позивачі є власниками земельних ділянок наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на ці земельні ділянки посвідчене, відповідно до ст. 126 ЗК України, державними актами на право власності на землю - ( [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ОД №022200, площею 3,61 га на території Тимківської сільської ради Кодимського району Одеської області; [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ОД №022198, площею 3,37 га на території Тимківської сільської ради Кодимського району Одеської області; [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ОД №022199, площею 3,61 га на території Тимківської сільської ради Кодимського району Одеської області). Відповідно до укладених 01 лютого 2012 року договорів оренди, зазначені земельні ділянки [PERSON], [PERSON] і [PERSON] передали в оренду на 10 років СФГ «Яна» в особі Сендика О.О.. За змістом статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватись і розпоряджатись земельної ділянкою, яке гарантоване частиною другою статті 14 Конституції України. В статті 1 Закону України „Про оренду землі" зазначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст.13 того ж Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Посилання позивачів на те, що договір оренди землі між ними та відповідачем не укладався, оскільки такий договір повинен пройти державну реєстрацію, на думку суду є помилковим, з огляду на таке. Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставою їх виникнення, поряд з іншими, є договори та інші правочини. Згідно ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Статтею 3 ЦК України визначені загальні засади цивільного законодавства України. Однією з таких засад є свобода договору (п.3). Згідно ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства, при цьому, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору ( [PERSON], [PERSON], [PERSON] - з одного боку, СФГ «Яна» в особі Сендика О.О. - з другого боку), дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі, скріпили його підписами, що і є моментом укладення договору. З цього приводу Верховний Суд України у свої постанові від 19 лютого 2014 року (справа №6-162цс13) зазначив, що цивільні права та обов»язки на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору набуваються після відповідної державної реєстрації. У момент державної реєстрації набирає чинності (юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстарція не може змінювати моменту укладення договору. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що посилання позивачів на те, що договір оренди землі між ними і відповідачем не був укладений є такими, що не відповідають дійсності, а твердження, що відповідач якимось чином перешкоджає їм у користуванні земельними ділянками - необгрунтовані. Відтак, суд констатує про безпідставність вимог позивачів, а тому в задовленні позову повинно бути відмовлено. На підставі ст.ст.1,13 Закону України «Про оренду землі», ст.78 ЗК України, ст.ст.3,11,203, 638 ЦК України,

Outcome: dismissed