Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивач Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування звернулась до суду з позовом та просить суд ухвалити рішення яким, позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO], встановити опіку над малолітнім [PERSON], [INFO], призначити [PERSON], [INFO], опікуном дитини та стягнути з відповідачки на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів доходу відповідачки, щомісячно, але не менш 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позову до суду та до повноліття дитини. При цьому позивач посилається на те, що разом [PERSON] за адресою її фактичного проживання [ADDRESS], мешкає її малолітній онук [PERSON], [INFO] (актовий запис про народження №661 від 22 січня 2013 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції). Малолітній зареєстрований за адресою: [ADDRESS], разом з матір'ю. Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження дитини відповідно до вимог ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Позивач зазначив, що малолітній [PERSON], майже з народження знаходиться під наглядом та на повному утриманні бабусі [PERSON], яка працює, має постійний дохід, характеризується позитивно, житлом забезпечена, до кримінальної відповідальності не притягувалася, протипоказань за станом здоров'я щодо призначення її опікуном не має, створила всі умови, необхідні для проживання, повноцінного виховання та утримання малолітнього онука. Мати малолітнього відповідачка [PERSON], участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не підтримує, самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, а тому вони вимушені звернутись до суду з даним позовом. Позивач:представник Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування - Андрушкевич М.Г. у судове засідання не з'явилась, повідомлялась, надала заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, повідомлялась, в матеріалах справи наявна заява відповідачки від 17 травня 2018 року про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Треті особи: [PERSON] та представник Служби у справах дітей Одеської міської ради Демешин В.В. у судове засідання не з'явились, повідомлялись, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, на вихованні[PERSON], [INFO], знаходиться її малолітній онук [PERSON], [INFO] (актовий запис про народження №661 від 22 січня 2013 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції). Малолітня дитина зареєстрована за адресою: [ADDRESS], разом з матір'ю відповідачкою [PERSON], що підтверджується довідкою Побузької селищної ради за №3440 від 22 листопада 2017 року. [PERSON] є бабусею (з боку матері) малолітнього [PERSON] (актовий запис про народження [PERSON] №106 Побузької сільради Голованівського району, Кіровоградської області від 03 грудня 1988 року). Малолітня дитина майже з народження знаходиться під наглядом бабусі та на повному її утриманні, проживає за місцем її фактичного мешкання за адресою: [ADDRESS] (Довідка про склад сім'ї та реєстрацію №37 від 13 листопада 2017р.). З матеріалів справи вбачається, що бабуся малолітнього [PERSON] самостійно, без допомоги відповідачки, виконує обов'язки по утриманню дитини та виховує онука, забезпечує йому належні умови для життя та розвитку. Так, відповідно до інформації від 01 грудня 2017 року №742, наданої адміністрацією Комунальної установи «Дитяча міська поліклініка №3» Департаменту охорони здоров'я Одеської міської ради повідомлено, що малолітній [PERSON], [INFO], проживав за адресою: [ADDRESS], перебував на обліку у вказаному дитячому медичному закладі з народження до 05 жовтня 2015 року. На період з 05 жовтня 2015 року до листопада 2017 року вибував за іншим місцем проживання ([ADDRESS]). Історія розвитку дитини Ф-112/о знаходилась у бабусі малолітнього [PERSON] У листопада 2017р. малолітній в супроводі бабусі пройшов медичний огляд лікарями-спеціалістами дитячої поліклініки та був поставлений на диспансерний облік лікарем-хірургом. За весь час перебування на обліку в Комунальній установі «Дитяча міська поліклініка №3» Департаменту охорони здоров'я Одеської міської ради, з метою лікування та проведення щеплень малолітньому в поліклініці та відвідуванні дитини вдома, хлопчика завжди супроводжувала його бабуся [PERSON], мати дитини - [PERSON] у лікуванні дитини та виконанні рекомендацій лікарів участі не приймала. Відповідно до інформації від 27 жовтня 2017р. №01-03/568, наданої адміністрацією Комунальною установою «Дитяча міська поліклініка №6» Департаменту охорони здоров'я Одеської міської ради повідомляється, що малолітній [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS]. Перебуває на обліку в поліклініці №6 з 13 жовтня 2017 року. За вказаний час малолітній відвідував дитячий лікувальний заклад в супроводі бабусі [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] працює, має постійний дохід, характеризується позитивно, житлом забезпечена. До кримінальної відповідальності не притягувалася. Протипоказань за станом здоров'я щодо призначення її опікуном не має, зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи. Створила всі умови, необхідні для проживання, повноцінного виховання та утримання малолітнього онука Відповідно до довідки від 14 грудня 2017р. №05/9383-3 Служба у справах дітей Одеської міської ради інформує, що, відповідно до п.43 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008р. №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» (зі змінами), було проведено спостереження за малолітнім [PERSON] та встановлено, що між кандидатом в опікуни [PERSON] та малолітньою дитиною склалися дуже теплі та довірливі стосунки. Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання і розвитку дитини, в тому числі: обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, обов'язок забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та інші обов'язки. Проте, мати малолітнього - відповідачка [PERSON], [INFO], участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не підтримує, самоусунулась від виконання батьківських обов'язків. Веде аморальний спосіб життя, характеризуються з негативного боку. Відповідно до інформаційного листа Київського відділу поліції м. Одеси ГУ НП в Одеській області від 02 листопада 2017 року №37-вх. 6662, притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184, ст.173-2, ст.183, ст.173 КУпАП, до кримінальної відповідальності за ст.185 Кримінального кодексу України. Інформацію щодо невиконання матір'ю малолітнього батьківських обов'язків письмово підтверджують [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження дитини відповідно до вимог ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно з п. 16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя і праці. Відповідно до ч. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування, що відповідає вимогам ст.60 ЦК України. Частиною 4 ст. 167 СК України, встановлене переважне право баби, діда дитини, повнолітніх братів, сестер та інших родичів у разі неможливості передати дитину після позбавлення батьківських прав одному з батьків. З висновку органу піки та піклування Київської районної адміністрації ОМР від 30 січня 2018 року за №2546/01-11 вбачається, що Київська районна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та призначення [PERSON], [INFO], опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO]. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачці виконувати свій юридичний обов'язок по вихованню дитини та позбавляли її реальної можливості вчиняти відповідні дії. Суд вважає доведеним факт ухилення матері від виконання батьківських обов'язків, який не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Згідно ст.161 СК України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Також, згідно ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно, з позбавленням батьківських прав, суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідачка [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. ;an=21">Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При таких обставинах, враховуючи визнання відповідачкою позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, підлягають задоволенню.

Outcome: approved