Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач ТОВ КУА «Прімоколект-Капітал» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача [PERSON] 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2017, № 48, ст.436). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05.03.2008 р. між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 690009528, відповідно до умов якого, банк виконав свої зобов'язання перед відповідачем, а останній у свою чергу не виконав належним чином умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановленні договором строки та порядку, у зв'язку із чим у [PERSON] виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту, процентів, а відтак просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 61240,3 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 21174,3 грн., заборгованість по відсоткам - 40066 грн. 04.12.2017 судом направлено запити щодо доступу до персональних даних, на підставі ст. 187 ЦПК України, з метою отримання інформації щодо про місце проживання (перебування) та відповіді на які отримано судом 18.12.2017 та 09.01.2018. Відповідно до наданої інформації ГУ ДМС України в м. Києві [PERSON] зареєстрованим по м. Києву не значиться та згідно інформації відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізмчних осіб Печерської РДА відповідач був зареєстрованим за адресою: [ADDRESS], з 26.05.1998 р. по 01.11.2011 р. Ухвалою суду від 25.01.2018 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у спрощеному порядку без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Від відповідача відзив на позов не надходив до суду, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 25.01.2018, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання (перебування), з урахуванням відомостей наданих відповідним органом реєстрації - Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві та Київській області, проте у суду відсутні відомості про вручення відповідачу судової повістки про розгляд справи, оскільки судова кореспонденція поверталася до суду без вручення адресату за закінченням встановленого строку зберігання. Виходячи з викладеного, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи. 06.03.2018 р. до суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 690009528, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у вигляді грошових коштів, а відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 05.03.2009 р. 18.12.2012 р. ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» уклали договір відступлення права вимоги № 2012-1-2/1. Згідно договору про відступлення права вимоги, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «Кредит-капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Альфа-Банк». В свою чергу, 27.12.2012 р. між ТОВ «ФК «Кредит-капітал» та ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» було укладено договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 27/12/2012-01, згідно якого відбулося переуступлення прав вимоги, та відповідно до умов якого, останнє набуло права грошової вимоги відносно осіб, які є боржниками ТОВ «ФК «Кредит-капітал». Згідно з положеннями ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ст. 526 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Аналізуючи наведені положення закону, належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Оскільки відповідач не виконує належно умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, відсотки за користування ним, пеня та штрафи за порушення відповідачем терміну повернення кредиту, підлягають примусовому стягненню. Згідно розрахунку заборгованості, наданому представником позивача, сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 61240,3 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 21174,3 грн., заборгованість по відсоткам - 40066 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved