Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що вона з 28.02.2013 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 17. Спільних дітей від шлюбу не мають. Сімейно - шлюбні відносини з відповідачем вони припинили та вже більше пів року мешкають окремо. Причиною розпаду сім'ї стали різниця характерів та відсутність взаєморозуміння між ними, що призводило до суперечок та скандалів в родині. Вони мають різні характери та погляди на життя, між ними не існують почуття взаємної любові, довір'я та поваги один до одного, кожен з них живе своїм життям. Наміру зберегти шлюб вона не має, тому вона вважає, що сім'я з відповідачем розпалася остаточно, та поновленню не підлягає, просить розірвати шлюб між ними. Позивач [PERSON] раніше зверталась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові про розірвання шлюбу наполягає. Відповідач [PERSON] раніше звертався до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову про розірвання шлюбу не заперечє Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 28.02.2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 17. (л.с. 8 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). Від шлюбу сторони дітей не мають. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу-одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористалася цим правом та звернулася з цим позовом до суду, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони по справі не мають намір зберігати шлюб. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved