Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернулася з позовною заявою до суду 08.09.2014 року та уточнюючи позовні вимоги 24.12.2014 року просила суд - визнати за [PERSON] та [PERSON], померлим [INFO], по 1/2 частині за кожним, у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,15 гектара, розташованої за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер:1221884000: 05:001:0145; - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,15 гектара, розташованої за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер:1221884000:05:001:0145 в праві спільної сумісної власності; - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,15 гектара, розташованої за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: 1221884000:05:001:0145 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказувала на те, що вона перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 24.11.1963 року. 13.06.2001 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,15 гектара, розташованої за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер:1221884000:05:001:0145, однак своє право на земельну ділянку [PERSON] за життя у відповідних державних органах не зареєстрував. Позивач зазначала, що вказана земельна ділянка набута за час шлюбу і є спільною сумісною власністю подружжя та кожному із них належить 1/2 частка земельної ділянки площею 0,15 гектара, розташованої за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: 1221884000:05:001:0145 та просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частку спірної земельної ділянки в порядку спільної сумісної власності. [INFO] [PERSON] помер та після його смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі й на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,15 гектара, розташованої за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер:1221884000:05:001:0145. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у спадкоємниці відсутній правовстановлюючий документ на вищевказану земельну ділянку - Державний акт на право власності на земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримувала, просила задовольнити (а.с.47). Представник відповідача - Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та представники третіх осіб - Управління державного земельного агентства України в Криворізькому районі Дніпропетровської області, Реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності ( а.с. 20,36,38). В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.11.1963 року, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, де після реєстрації дружині присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] ( а.с.48). В період спільного життя подружжя, 13.06.2001 за договором купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було придбано земельну ділянку площею 0,15 гектара, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер:1221884000:05:001:0145 (а.с.8). Відповідно до ст. 22 КЗпШС Української PCP, який діяв на момент виникнення права власності подружжя на зазначену земельну ділянку, майно, набуте подружжям під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. А згідно ст. 28 цього ж Кодексу, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Отже, вищезазначена земельна ділянка площею 0,15 гектара, розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер:1221884000:05:001:0145 є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], кожному з яких належить по 1/2 частці, що і необхідно визнати. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 538597 виданим Дзержинським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Криворізького МУЮ від 12.11.2013 року (а. с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на 1/2 частку спірної земельної ділянки площею 0,15 гектара, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер:1221884000:05:001:0145, яка належить померлому на підставі договору купівлі - продажу від 13.05.2001 року( а.с.8). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя заповіту не складав що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру(заповіти/спадкові договори) від 11.10.2014 року ( а. с. 25-32). Відповідно до ст.1261 Цивільного Кодексу України єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] - позивач по справі (а. с. 48). До дня своєї смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований разом із дружиною за адресою: [ADDRESS] (а. с. 4). Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі ч. 2 ст. 1220 Цивільного Кодексу України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку після смерті [PERSON], померлого 13.11.2013 року, постановою державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 20.08.2014 року позивачу [PERSON] було відмовлено, у зв'язку з тим, що на ім'я [PERSON] відсутній правовстановлюючий документ - Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,15 гектара, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер:1221884000:05:001:0145 (а. с. 4). Згідно ч. 1 ст. 131 Земельного Кодексу України, громадяни України мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. З договору купівлі продажу від 13.06.2001 року № 2179 вбачається, що [PERSON] набув право власності на земельну ділянку на підставі цивільно - правової угоди в силу вимог вказаної статті( а.с.8). Однак, оскільки [PERSON] за життя своє право на спірну земельну ділянку в відповідних державних органах не зареєстрував, то спірна земельна ділянка вартістю 31229,65 грн. станом на 31.12.2012 року була зареєстрована за [PERSON] (а.с.45-46), а відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12.08.2013 року № 2179 власником земельної ділянки є [PERSON], підстава для виникнення права власності договір купівлі - продажу земельної ділянку, державний акт про право власності на земельну ділянку відсутній( а.с.9). У зв'язку з тим, що [PERSON] не оформив на своє ім'я правовстановлюючі документи на земельну ділянку позивач не має можливості реалізувати своє право на отримання спадщини. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однією з загальних засад цивільного законодавства згідно ст. 3 ЦК України є судовий захист цивільного права та інтересу, а Законом України „Про судоустрій і статус суддів" визначено, що метою здійснення правосуддя є захист прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, тому суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду у відповідності до ст. 3 ЦПК за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Враховуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги, те що земельна ділянка було придбана у власність спадкодавцем за час шлюбу на підставі договору купівлі продажу, суд вважає за необхідне: визнати за [PERSON] та [PERSON], померлим [INFO] по 1/2 частці у праві спільної сумісної власності подружжя - земельну ділянку площею 0,15 гектара, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер:1221884000:05:001:0145 (а.с.9-11). Визнати за [PERSON], [INFO] право власності на 1/2(одну другу) частину земельної ділянки площею 0,15 гектара, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер:1221884000:05:001:0145 в праві спільної сумісної власності подружжя. Визнати за за [PERSON], [INFO] право власності на 1/2 (одну другу) частину земельної ділянки площею 0,15 гектара, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер:1221884000:05:001:0145 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved