Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що від подружнього життя з відповідачем мають 2 неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, із-за чого ставить дітей та її в тяжке матеріальне становище. На підставі ст.180-183 Сімейного кодексу України просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позивач письмово повідомила про розгляд справи у її відсутність. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових викликів за місцем реєстрації. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони від подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання дітей суду не подано. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Будь-яких належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.57-58 ЦПК України на підтвердження отримання відповідачем нерегулярного та мінливого доходу, розмір якого надає йому можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, тобто у розмірі 2000 гривень, позивач суду не подала, джерел на здобуття таких доказів не вказала. Враховуючи наведене суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у частці від заробітку (доходу) останнього, з врахуванням ст.182 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: partial