Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Токмацької міської ради, яким просить: 1.Визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . 2.Визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва на право власності від 19 лютого 1999 року та довідкою КП «Абрис» Токмацької міської ради від 13.05.2019 № 151. Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої 04 грудня 2019 року Комунальним підприємством «Управляюча компанія «Контакт», у даній квартирі зареєстровані позивач та відповідачі. Відповідачі в житловій квартирі [ADDRESS] не проживають та не з`являються, що підтверджується копією довідки від 04 грудня 2019 року виданою Комунальним підприємством «Управляюча компанія «Контакт», в якій зазначено, що відповідачі не проживають за адресою за якою зареєстровані з 2011 року. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідачі не проживають, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються, чим об`єктивно порушуються права власника. Ухвалою судді від 10.01.2020 року клопотання позивача [PERSON] про зменшення сплати судового збору задоволено. Ухвалою судді від 15.01.2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали. Відповідачі на розгляд справи в судові засідання 28.02.2020 року та 18.03.2020 року та 07.04.2020 року не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином,згідно ст.128 ЦПК України, вважаються повідомленими належним чином, відзив на позов не надала, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Представник третьої особи, яка не заявляє сакмостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради в судове засідання не з`явився, нада заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує, надав висновок. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва на право власності від 19 лютого 1999 року та довідкою КП «Абрис» Токмацької міської ради від 13.05.2019 № 151. Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої 04 грудня 2019 року Комунальним підприємством «Управляюча компанія «Контакт» у даній квартирі зареєстровані позивач та відповідачі. Відповідачі в житловій квартирі [ADDRESS] не проживають та не з`являються, що підтверджується копією довідки від 04 грудня 2019 року виданою Комунальним підприємством «Управляюча компанія «Контакт», в якій зазначено, що відповідачі не проживають за адресою за якою зареєстровані з 2011 року. Представник третьої особи, яка не заявляє сакмостійних вимог на предмет спору - орган піки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради надав висновок, щодо визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням від 24.03.2020 р. №775/21-30 відповідно до якого виконавчий комітет Токмацької міської ради, як орган опіки та піклування в інтересах неповнолітньої дитини, дійшов висновку, що зазначені позивачем вимоги можуть бути вирішені судом на власний розсуд згідно діючого законодавства на підставі наявних доказів у справі. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. За ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до приписів ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз зазначених норми дає підстави для висновку про те , що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім"ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. В силу ст.160 СК України місце проживання дитини визначається по місцю проживання батьків. Неповнолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає. Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків. Неповнолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками. Отже, системний аналіз цивільного та житлового законодавства дає підстави вважати, що неповнолітня дитина не може бути самостійним відповідачем за позовом про визнання її такою, що втратила права користування житлом, та зберігає або втрачає таке право автоматично разом з батьками. Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. За змістом ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 №1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Суд вважає, що є підстави визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс11. Зокрема, у тексті постанови зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Крім того, право відповідачами не оспорюється. Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного, враховуючи обставини справи, аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що відповідачів можливо визнати такими, що втратили право на користування зазначеним житлом. Доказів які б спростовували зазначене не надано. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. підлягають стягненню з відповідача [PERSON] .

Outcome: approved