Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Іванюк І.В. звернувся до суду в інтересах довірительки з позовом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію Ѕ вартості частки у праві спільної часткової власності на автомобіль марки Renault модель Sandero, номер шассі: VIN [NUMBER] , 2011 року випуску, сірого кольору, державний реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 71846, 83 грн; право [PERSON] на Ѕ частки у праві спільної часткової власності на автомобіль марки Renault модель Sandero, номер шассі: VIN [NUMBER] , 2011 року випуску, сірого кольору, державний реєстраційний номер [NUMBER] припинити з дня отримання від [PERSON] грошової компенсації та визнати з цієї дати за [PERSON] право власності на Ѕ частину на автомобіль марки Renault модель Sandero, номер шассі: VIN [NUMBER] , 2011 року випуску, сірого кольору, державний реєстраційний номер [NUMBER] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 2000 грн. за виготовлення звіту про визначення ринкової вартості автомобіля, та 5000 грн. на правову допомогу адвоката і сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1436,93 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що автомобіль марки Renault модель Sandero, номер шассі: VIN [NUMBER] , 2011 року випуску, сірого кольору, державний реєстраційний номер [NUMBER] перебуває у постійному користуванні відповідача, а частка позивача, як співвласника Ѕ частки транспортного засобу в натурі не може бути виділена, позивач не може розпоряджатися своїм майном. З часу припинення сімейних стосунків існує спір щодо володіння, користування і розпорядження вказаним автомобілем. Відповідно позивач претендує на отримання Ѕ суми коштів від ринкової вартості автомобіля, тобто 71846,83 грн. Ухвалою суду від 04.03.2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Ухвалою суду від 05.11.2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частки та припинення права на частку у спільному майні, у частині позовних вимог про припинення права [PERSON] на Ѕ частки у праві спільної часткової власності на автомобіль марки Renault модель Sandero, номер шассі: VIN [NUMBER] , 2011 року випуску, сірого кольору, державний реєстраційний номер [NUMBER] , з дня отримання від [PERSON] грошової компенсації та визнати з цієї дати за [PERSON] право власності на Ѕ частину на автомобіль марки Renault модель Sandero, номер шассі: VIN [NUMBER] , 2011 року випуску, сірого кольору, державний реєстраційний номер [NUMBER] залишено без розгляду. Відповідачем 20.10.2020 року отримано позовну заяву з додатками (а.с.71), відзив на позовну заяву до суду не надходив. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили задовольнити його з підстав, указаних у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, у його задоволенні просив відмовити, посилаючись на його необґрунтованість та не доведеність позовних вимог. Заперечив щодо визначеної позивачем вартості спірного автомобіля. Заслухавши пояснення сторін, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та зібрані сторонами докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06.11.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивач [PERSON] , звернувшись до суду за захистом свого порушеного права власності, просить стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки, у розмірі 71846,83 грн. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Стаття 65 СК України регламентує право подружжя на розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з частиною першою статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 04.09.2019 р. у справі №339/21/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частку автомобіля марки Renault модель Sandero, номер шассі: VIN [NUMBER] , дата реєстрації 18.10.2011 року, об`єм двигуна 1390 куб.см., д.н.з. [NUMBER] , 2011 року випуску.(а.с.8-13) Згідно з пунктами 22, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статті 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Зважаючи на те, що на момент розгляду справи згідно з звітом №52а/19, складеного 11.02.2020 року, ринкова ціна автомобіля марки Renault модель Sandero, номер шассі: VIN [NUMBER] , 2011 року випуску, сірого кольору, державний реєстраційний номер [NUMBER] станом на 30.01.2020 року становить 143693,66 грн., суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля в розмірі 71846,83 грн. При цьому доводи представника відповідача про те, що вартість автомобіля є більшою, суд вважає безпідставними, адже згідно з пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, у разі недосягнення згоди між подружжям, визначається виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими способами: письмовими, речовими і електронними засобами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.ст. 77, 78, 79, 80 ЦПК України докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження здійснених позивачем витрат на правничу допомогу надано: ордер на надання правничої допомоги, договір №29/08/2018 року про надання правничої допомоги адвокатом від 29.08.2018 року, додатковий договір №3 до договору №29/08/2018 про надання правничої допомоги адвокатом від 11.02.2020 року, розрахунок №3 суми судових витрат, прибутковий касовий ордер №01/2020 від 11.02.2020 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру №01/2020 від 11.02.2020 р. (а.с.5,38-40) Згідно ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у розмірі 8681,60 грн., що складаються з судового збору сплаченого позивачем в розмірі 1436,93 грн.(а.с.4), витрат на виготовлення звіту про визначення ринкової вартості автомобіля в розмірі 2000 грн. (а.с.37) та витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved