Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 18.08.2020 адвокат Аніщенко К.М. звернулась до суду з позовною заявою, а 20.10.2020 - з уточненою позовною заявою в інтересах [PERSON] до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Великобурлуцької районної державної адміністрації з наступними вимогами: - усунути перешкоди у спілкуванні [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] ; - зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] брати участь у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] ; - визначити наступні способи участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з сином перші та треті вихідні дні щомісяця з 17:00 год. п`ятниці до 17:00 год. неділі та половина кожних шкільних канікул за місцем проживання батька: [ADDRESS] ; у разі збігу побачень батька з його зайнятістю за місцем роботи - перенести дні побачень батька з сином за узгодженням з [PERSON] ; необмежене спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.02.2009 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON] , який проживає разом з матір`ю. [PERSON] на прохання позивача надати можливість бачитися з сином відмовляє та відмовляється хоча б якимось чином мотивувати свою відмову. Позивач, в свою чергу, бажає приймати активну участь у вихованні сина, має намір постійно спілкуватися та бачитись з сином. Створення перешкод відповідачем [PERSON] у спілкуванні позивача із сином порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 03.09.2020 прийнято позовну заяву та відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 01.10.2020 у зв`язку з неявкою відповідача підготовче судове засідання відкладено до 10:00 год. 27.10.2020. 27.10.2020 в підготовчому засіданні прийнято до розгляду уточнену позовну заяву та закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 10:00 год. 18.11.2020. 18.11.2020 судовий розгляд відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. 17.12.2020 учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] - адвокат Аніщенко К.М. подала заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача [PERSON] , позовні вимоги просить задовольнити, з підстав, викладених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , яка належним чином повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання (а. с. 111, 120), не повідомила про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подала. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, яка повідомлялася про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якої не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за її відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого будь-яких заперечень від позивача не надійшло. Представник третьої особи - служби у справах дітей Великобурлуцької районної державної адміністрації у судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно і належним чином. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а. с. 11). Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 13.02.2009 Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, 13.02.2009 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 32 (а. с. 12). Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 15.04.2015, яке набрало законної сили, шлюб, зареєстрований 13.02.2009 Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 32, між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. (а. с. 13). 07.08.2020 адвокат Аніщенко К.М., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до служби у справах дітей Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області з заявою, в якій просила провести бесіду з батьками неповнолітнього [PERSON] , з`ясувати обставини, що призвели до виникнення спору між батьками, щодо участі у вихованні неповнолітнього [PERSON] та просила скласти висновок щодо участі батька дитини у спілкуванні з сином (а. с. 14, 15). З довідки № 02-21/476 від 27.07.2020, виданої Андріївською сільською радою Великобурлуцького району Харківської області, вбачається, що [PERSON] зареєстрована проживаючою в [ADDRESS] , разом з нею зареєстрований проживаючим син [PERSON] , [INFO] (а. с. 17). За інформацією Андріївської сільської ради від 31.08.2020 № 02-21/545 [PERSON] зареєстрована проживаючою за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а. с. 23). З метою доведення факту того, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні батька з дитиною, надано інформацію про звернення [PERSON] до Великобурлуцького відділення поліції Вовчанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, про те, що колишня дружина, [PERSON] , не дає можливості спілкуватись з їхньою дитиною, що підтверджується інформацією Великобурлуцького відділення поліції Вовчанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області від 19.08.2020 № 4694/119/74 (а. с. 29-31). Довідкою серії ІІА № 2003579 Територіального сервісного центру № 6341 РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області підтверджується, що [PERSON] , станом на 10.08.2020, до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а. с. 74). З результатами акту обстеження умов проживання від 08.09.2020, складеного службою у справах дітей по Основ`янському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, на підставі заяви [PERSON] , з метою обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , складено висновок, відповідно до якого [PERSON] створив належні умови для виховання та розвитку дитини (а. с. 75, 76). З висновку Великобурлуцької районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , № 01-75/32 від 16.09.2020 вбачається, що Великобурлуцька районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважала доцільним визначити наступний порядок участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] : перші та треті вихідні дні щомісяця з 17:00 години п`ятниці до 17:00 години неділі та половина кожних шкільних канікул за домовленістю з матір`ю дитини за місцем проживання батька за адресою: [ADDRESS] , а також необмежене спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином (а. с. 107). Норми права, що підлягають застосуванню та висновки суду за результатами розгляду справи. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до частини 8 статті 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до статті 19 Сімейного кодексу України передбачено, що при розгляді судом спорів, зокрема, щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків тощо, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він недостатньо обґрунтований, суперечить інтересам дитини. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин 1-3 статті 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до статті 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до положень частини 1 статті 3, частини 1 статті 18 Конвенції про права дитини від 20листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У частинах 1, 2 статті 155 Сімейного кодексу України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага ("Olsson v. Sweden (№2) від 27.11.1992 року, п. 90, "Хант проти України", п. 54), і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування батька з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку, оскільки дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що між сторонами не було досягнуто згоди щодо часу та способів спілкування позивача з дитиною, що має наслідком недостатню участь позивача у вихованні дитини та спілкуванні з нею, судом не встановлено жодних перешкод для спілкування батька з дитиною. Суд, із врахуванням зазначених вище норм права, а також встановлених обставин у справі та відсутності обставин, які б перешкоджали спілкуванню батька і дитини, а також інших негативних фактів поведінки позивача, які б могли зашкодити дитині, дійшов висновку, що вимоги позивача про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, щодо визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в межах заявленого ним позову. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. При визначенні порядку спілкування відповідача з дитиною, суд враховує вимоги статті 141 Сімейного кодексу України, частини 3 статті 11 Закону України Про охорону дитинства, відповідно до яких батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, висновок Великобурлуцької районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, № 01-75/32 від 16.09.2020 щодо розв`язання спору про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , № 01-75/32 від 16.09.2020, дані, що характеризують батька та взаємовідносини позивача з відповідачем, вік дитини на момент розгляду справи, зокрема 11 років, а також зазначені вище обставини, і вважає можливим визначити такий спосіб участі [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , який запропонований органом опіки та піклування. Судові витрати. Оскільки позивач у позовній заяві та під час судового розгляду не вимагав відшкодування судових витрат, питання щодо їх розподілу між сторонами судом не вирішувалося.

Outcome: approved