Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що 17 серпня 2001 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 463. Від шлюбу мають неповнолітніх сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Тривалий час між ним були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім'ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відносини між ними зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах, в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливими. Ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено з липня 2008 року і з того часу позивачка проживає разом з дітьми окремо, тому вважає подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Майнових спорів у них з відповідачем немає. Шлюб розривається вперше. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачкою, але дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Угоди про добровільну сплату аліментів з відповідачем не досягнуто. Відповідач працює на ПАТ «Запоріжкокс» і має постійний дохід. Інших дітей у відповідача не має, стягнень за виконавчими документами не проводиться. На підставі вищезазначеного позивачка просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем, залишивши їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]». Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх сина - [PERSON], [INFO]. та доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі по ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, на кожну дитину, до їх повноліття, а також судові витрати, які були нею понесені при зверненні із позовом до суду. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, оскільки вважає їх обґрунтованими та законним. Відповідач надав письмові пояснення в яких зазначив, що з позовними вимогами не згоден в частині розміру стягнення аліментів. Оскільки протягом всього часу він не припиняв утримувати та матеріально забезпечувати дітей, постійно приймає участь у їх вихованні, догляді за ними, намагається надати їм повноцінне батьківське піклування та турботу, прикладає зусилля у вирішенні їх повсякденних питань та проблем, не зважаючи на те, що спільно з ними він не проживає. Та сама позивачка це не заперечує, оскільки не посилається на те, що він не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Він офіційно працює на ПАТ «Запоріжкокс», його середньомісячний заробіток складає 2600 гривень. Інших доходів він не має. Крім того, з метою кар'єрного росту відповідач поступив на навчання до Класичного Приватного Університету на спеціальності «Фінанси та кредит». Витрати за навчання становлять 7758 грн. на рік. Крім того, відповідач має проблеми зі здоров'ям та потребує додаткового обстеження та лікування, оскільки в грудні 2015 року перебував на лікуванні в неврології КЗ „Центр первинної медико-санітарної допомоги №9". Таким чином, якщо з нього будуть стягувати аліменти в межах заявлених вимог це буде складати 50% від заробітку на двох дітей,що поставить його у важке матеріальне становище та він не буде мати матеріальної можливості на зустрічі з дітьми, покупати для них речі, забезпечувати їх, як це було раніше. Тому просить позовні вимоги задовольнити частково та визначити аліменти на утримання неповнолітніх дітей на користь позивачки в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 04.02.2016р. до досягнення старшою дитиною повноліття, після чого продовжити стягнення в розмірі 1/2 частини від визначеної суми до досягнення молодшою дитиною повноліття. В судовому засіданні відповідач подані заперечення на позов підтримав, позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що проти розірвання шлюбу не заперечує, оскільки позивачка створила іншу сім'ю, народила дитину від іншого чоловіка, тому вважає збереження їх сім'ї на сьогодні є неможливим. Щодо забезпечення дітей, то він не переставав цього робити ніколи не зважаючи на їх стосунки з позивачкою. Він має намір отримати освіту з метою кар'єрного росту, що дасть можливість більше забезпечувати своїх дітей, надавати їм більше можливостей для розвитку, але щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 50% від його заробітку не згоден. Вважає, що аліменти з нього мають бути стягнуті в розмірі 1/3 частини від його доходу, тому просить в цій частині позовні вимоги задовольнити частково. Вислухав пояснення учасників процесу, дослідив письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб про що відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м.Запоріжжя в книзі реєстрації актів про одруження 17 серпня 2001 року зроблено запис № 463. (а.с.5) Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. (а.с.6-8) Шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з липня 2008 року через різні погляди на сімейне життя та вирішення побутових проблем. З цього часу вони мешкають окремо та збереження своєї сім'ї вважають неможливим, оскільки на сьогоднішній день позивачкою фактично створена інша сім'я, де 26.02.2016 року вона народила дитину, про що суду представником позивачки надано медичне свідоцтво про народження № 265/381 від 26.02.2016р. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як за вищевказаних причин подальше спільне життя подружжя і збереження їхньої родини стали неможливими, а збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв'язку з чим шлюб варто розірвати. Прізвище після розірвання шлюбу позивачці залишити «[PERSON]». Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст..182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, проаналізувавши у сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи стягнення з 04 лютого 2016 року і до їх повноліття. Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Статтею 5 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Також, статтею 6 цього Закону визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Таким чином, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судові витрати, понесені нею у зв'язку зі зверненням до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу, в розмірі 551,20грн. та в дохід держави судовий збір, у зв'язку зі зверненням із позовом про стягнення аліментів, в розмірі 551,20грн.

Outcome: partial