Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.02.2013 року між ПАТ «Креді [PERSON]» та відповідачем було укладено Комплексний договір № 1/1339661, згідно умов якого відповідачу надано кредит у сумі 52 000,00 грн. строком на 36 місяців з 25.02.2013 року по 24.02.2016 рік на споживчі потреби під 11% річних та щомісячну комісійну винагороду у розмірі 1,80% в місяць від суми кредиту. Оскільки відповідач свої зобов'язання перед позивачем не виконує і станом на 07.07.2014 року має заборгованість за кредитним договором в сумі 42\~661,37 грн., а також штрафні санкції, які станом на 11.08.2015р. становлять 18138,57грн., загальна сума заборгованості складає 60799,94грн., яку позивач просить стягнути, а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить слухати справу за його відсутності, на вимогах позову наполягає у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, визнавши суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 42\~661,37грн., суму заборгованості в розмірі 18\~138,57 грн. не визнав. Крім того, зазначив, що не отримував повідомлення про заміну кредитора у зобовязанні та вважає, що позивач не має права займатися кредитуванням. Також додав, що не має можливості сплачувати кредит, в звязку з відсутністю коштів. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 25.02.2013року між ПАТ «Креді [PERSON]» та відповідачем було укладено Комплексний договір № 1/1339661, згідно умов якого відповідачу надано кредит у сумі 52 000,00 грн. строком на 36 місяців з 25.02.2013 року по 24.02.2016 рік , під 11% річних та щомісячну комісійну винагороду у розмірі 1,80% в місяць від суми кредиту. (а.с. 7-10). Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Вимоги ст. 516 ЦК України передбачають, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням вказаних вимог закону та вільного волевиявлення сторін між ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» та ПАТ «КРЕДІ [PERSON]» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 03/14-ІІІ від 31 березня 2014 року, за яким ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» набуло права кредитора. За умовами вказаного договору п. 4.1. цього Договору, право вимоги переходить від Первісного кредитора до Нового кредитора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог. (а.с. 18-21). Відповідно до додатку №1 до Договору купівлі-продажу права вимоги № 14/УБК-14 від 02.04.2014 року, реєстру прав вимоги № 1 від 07.07.2014 року визначений перелік боржників та контрагентів відносно яких виникло право вимоги, та право за якими відступають до Нового Кредитора - ТОВ «УБК», в тому числі відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 1/1339661 від 25.02.2013 року та за яким ТОВ «УБК» набуло прав кредитора відносно [PERSON]. (а.с. 13-16). Про зміну кредитора відповідач був повідомлений, що підтверджується списком згрупованих відправлень № 11580-38-13(а.с. 23). Копію вимоги-повідомлення про відступлення права вимоги ТОВ «Українська боргова компанія" відповідачу було відправлено 07.07.2014. З урахуванням викладеного, у цій справі належним позивачем дійсно стало ТОВ «Українська боргова компанія». При цьому, згідно п.п. 1.4, 1.5., 2.1. Договору від 31.03.2014 року та Договору від 02.04.2014 року всі права первісних кредиторів за кредитними договорами, в тому числі і тих договорів, строк платежу по яким настав, а також права вимоги, що виникнуть в майбутньому перейшли до позивача. Отже, твердження відповідача щодо не отримання повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами. Також позивач за умов п. 5.3.1. Договору від 02.04.2014 року отримав право на здійснення будь-яких дій щодо стягнення заборгованості, в тому числі згідно Додатку №1 від 07.07.2015 (а.с. 16) про стягнення боргу з відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 3.1, 3.2. Комплексного договору передбачено, що у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою, згідно умов Договору, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченої заборгованості за цим Договором за кожний день прострочення платежу, та у разі порушення вимог п.п. 2.2.2. - 2.2.9. цього Договору, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 1 (один) відсоток від суми кредиту, визначеної в п.п. 1.1 Договору, за кожний випадок порушення. Крім того, у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 3% річних за період з 01.10.2014 по 11.08.2015 в сумі 1104,52 грн. Таким чином, у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за Комплексним договором №1/1339661 від 25.02.2013 року утворилась заборгованість, яка складається з: суми основного боргу - 36 526 грн. 38 коп.; заборгованість по сплаті нарахованих відсотків в сумі - 1 474 грн. 07 коп.; заборгованість по нарахованій комісії в сумі 4 660грн. 92 коп.; пеню в розмірі подвійної ставки НБУ в сумі 16 514 грн. 05 коп.; штраф в розмірі 1% від суми отриманого кредиту - 520 грн.; 3% річних із суми боргу 1 104 грн. 52 коп., заборгованість підтверджується наданими позивачем розрахунками, перевіреними у судовому засіданні. Доводи відповідача, що ТОВ «Українська боргова компанія» не може бути кредитором з зазначеного договору, не відповідають вимогам законодавства, оскільки позивач отримав право грошової вимоги за кредитним договором відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги, що не є фінансовою послугою згідно ст..4 ч.1 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 608 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 625, 634, 1054 ЦК України та

Outcome: approved