Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом і просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів його доходу щомісячно , до досягнення сином [PERSON] , трирічного віку. Обгрунтовує вимоги таким.З відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі в них народився [INFO] син [PERSON] . Дитина проживає з нею, і чоловік може надавати матеріальну допомогу, оскільки працевлаштований , отримує регулярну заробітну плату, може сплачувати аліменти на утримання дружини. Ухвалою суду від 16 вересня 2020року відкрито провадження у данній цивільній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощенного позовного провадження з викликом сторін. (а.с.13-14). В судове засідання сторони не з"явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач причини неявки до суду не повідомив, відзив не надав. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі фактичні обставини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2019року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17 серпня 2019року Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №66 (а.с.4) Згідно зі свідоцтвом про народження від 10.01.2020 року за актовим записом №3, виданого Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), [PERSON] народився [INFO] , батьками якого зазначено позивача та відповідача. (а.с. 5) Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 23 від 14.01.2020 року, і витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 1444-350684-2017 від 23.03.2017р, місце проживання позивачки та її сина [PERSON] зареєстровано за адресою [ADDRESS] (а.с.6-7). Статтею 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання матері дитини, суд виходить з того, що відповідач працює, отримує дохід, має зобов`язання по утриманню сина [PERSON] , та виходячи з принципу справедливості, суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини доходів відповідача щомісячно з дня подачі позову та досягненням дитиною трирічного віку. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 840,80грн.

Outcome: approved