Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі - [PERSON] та [PERSON], які у вказаній квартирі не проживають. Усі витрати по оплаті комунальних платежів та утримання будинку несе позивач, як господар будинку самостійно. Відповідачі за вказаною адресою не проживають, але добровільно знятися з реєстрації відмовляються, що порушує права позивача як власника. Просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житлом, а саме: квартирою [ADDRESS] Зобов"язати Дніпровський РВ в м.Херсоні Управління державної міграційної служби в Херсонській області зняти з реєстрації відповідачів [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір у сумі 115 гривень та витрати на отримання юридичної допомоги у сумі 2400 гривень. Відповідачі у судове засідання не з'явились про причини неявки суд не повідомили, про день та час слухання справи повідомлені належним чином. На стадії заочного розгляду справи, позивач та її представник підтримали заявлені вимоги та просила суд задовольнити позов. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, представника позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 21.12.2010 року позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] Згідно довідки ЖБК «Надія плюс», складеного головою ЖБК Коваленко Г.М. та паспортистом [PERSON] 14.12.2013 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [ADDRESS] з 13.03.2010 року та з моменту реєстрації вони за вказаною адресою не проживали. Згідно довідки Адресного бюро Херсонської області від 16.12.2013 року, у квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON]. Крім цього згідно довідки Адресного бюро Херсонської області від 18.12.2013 року, у квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON]. Також згідно квитанції №2/2013 від 02.12.2013 року [PERSON] на підставі договору про надання юридичних послуг від 02.12.2013 року заплатила 2400 гривень адвокату [PERSON]. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Допитані у якості свідків у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON], підтвердили факт відсутності відповідачів та їх особистих речей у квартирі [ADDRESS] з 2010 року. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим, що відповідачі не проживали у спірній квартирі протягом встановленого строку, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, ч. 2, п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Крім цього згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею витрати і документально підтверджені судові витрати. Тому витрати понесені позивачем на оплату судового збору у сумі 115,00 гривень - підлягають стягненню з відповідачів. Згідно із статтею 5 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 15.08.2012 року, визначені види адвокатської діяльності, а саме: надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру та інше. Однак, ані позивачкою, ані її представником не було надано доказу із зазначенням виду наданої правової допомоги, при таких обставинах суд вважає, що в заявлені позовні вимоги [PERSON] про стягнення суми за надання юридичної допомоги підлягають задоволенню частково, а саме у сумі - 400 гривень.

Outcome: partial