Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В підготовче засідання [PERSON] не з'явилась, однак подала до суду заяву (а.с. 25), в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши в позові, що спільне життя у сторін не склалось, з серпня 2016 року шлюбні відносини між ними припинились, відповідач зібрав свої речі та проживає окремо, тривалий час не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя та сімейні відносини, у зв'язку з чим вважає, що сім'я даного подружжя розпалась остаточно, термін на примирення призначати не потрібно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений судом у встановленому законом порядку (а.с.23,24), із заявами до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1, ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. За правилами ч. 2, ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. 24 вересня 2011 року був укладений шлюб між сторонами, який був зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2065 (а.с. 4). Від спільного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Як встановлено у судовому засіданні, спільне життя у сторін не склалось, з серпня 2016 року між ними припинились шлюбні відносини, з цього часу проживають окремо, не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя та сімейні відносини. Згідно ч. 2, ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що сім'я даного подружжя розпалась остаточно, терміну на примирення призначати не потрібно, так як судом встановлено, що будь-які відносини між ними припинені і позивач категорично наполягала на розірванні шлюбу. Згідно ст.ст.133, 141 ЦПК України при задоволенні позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 640 грн. судового збору, сплаченого нею при зверненні до суду (а.с. 1).

Outcome: approved