Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із відповідача заборгованість по Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 14 листопада 2017 року в розмірі - 29 346,73 грн., та понесені витрати. Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про стягнення боргу. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Бершадської О.В. від 20 лютого 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, правом подачі відзиву на позов не скористався. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Так з`ясовано, що 14 листопада 2017 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10010/0148 філії- Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено Заяву про приєднання № 612566 від 14.11.2017 року до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), згідно якого Банк відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного плану «Зарплатний» та надав платіжну картку типу «Mastercard Debit Standart» та ПІН-конверт до неї. 14 листопада 2017 року [PERSON] підписано Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, укладеного між Банком та Клієнтом, згідно якої Банк відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 20 001,00 грн. (надалі Кредит), а останній зобов`язався належним чином використати та сплатити відсоток за користування Кредитом в розмірі 38% річних. Відповідно до норм ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу, тому [PERSON] , було надано кредит відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) з лімітом кредиту в сумі 20 001,00 грн., для обслуговування якого було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] . Згідно п.3.1. заяви, [PERSON] , шляхом її підписання, беззастережно приєднався до Договору в редакції, яка на день підписання заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банк http://www.oschadnybank.ua та уклав з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, Кредитного договору. Відповідно до п. 1.3.Розділу XXII Договору клієнт засвідчує, що він перед укладенням Договору : 1) самостійно ознайомився з розміщеною на офіційному сайті Банку http://www.oschadnybank.ua інформацією, необхідною для отримання Кредиту, яка містить інформацію про наявні та можливі схеми кредитування, яка є достатньою для прийняття усвідомленого рішення. Згідно п.1.7. Розділу XXII Договору комплексного банківською обслуговування фізичних осіб, датою укладення Кредитного договору є дата підписання Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) уповноваженим представником (працівником) Банку; датою надання Кредиту (частин кредиту) є дата використання клієнтом кредиту (кредитних коштів). Кредитний договір діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язань за Кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком клієнту кредиту / встановлення ліміту кредитування. Відповідно до п.6.11. Заяви, підписанням цієї заяви, [PERSON] , підтвердив, що до підписання даної Заяви Банк надав йому як споживачу, а він ознайомився із загальною вартістю кредиту, реальною річною процентної ставкою та загальними витратами по кредиту, які викладені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту у додатку до Заяви. У відповідності до п. 1.15.1. Кредитного договору [PERSON] зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені Кредитним договором. Відповідно до п.6.3. Заяви, дія кредитної лінії встановлюється строком 36 місяців. П.6.4 Заяви передбачено, що строк до 19.11.2017 року тобто 5 календарних днів з дня підписання Заяви уповноваженим працівником, Банк встановлює клієнту кредит в сумі 20 001,00 грн. Після закінчення вказаного в цьому пункті строку клієнт погоджується на те, що Банк може запропонувати і погодити з клієнтом встановлення (збільшення ) бажаного розміру кредиту в межах максимального (загального) розміру кредиту вказаного в п.6.3 цієї Заяви. Згідно п.6.6.1. Заяви про приєднання процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом грейс-періоду. Відповідно п.6.6.2 заяви, 0.001 % процентів річних за користування кредитними коштами протягом грейс - періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов Договору. Згідно п.6.6.3 заяви, розмір процентів річних за користування коштами які застосовуються у разі припинення трудового договору між клієнтом та організацією або розірвання договору зарплатного проекту, укладеного між Банком та організацією, відрахування та/або закінчення навчання клієнта у навчальному закладі, визначається у додатку 1 до договору. Відповідно п.6.6.4 заяви, плата (комісійна винагорода) за обслуговування не використаної частини встановленого кредиту складає 0,00 процентів від не використаної частини встановленого кредиту та сплачується щомісячно. Згідно п.6.7 заяви клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі мінімального платежу, розмір якого встановлений договором та розраховується від фактично отриманої клієнтом суми кредиту (сплата якого не прострочена) зазначеної на звітний (білінговий) період на дату сплати мінімального платежу, в порядку та на умовах передбачених договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідач [PERSON] з 07.12.2017 року розпочав користуватися кредитними коштами Банку, використовуючи їх на власний розсуд, таким чином протягом періоду часу з 07.12.2017 року по 20.01.2020 року використав кредитний ліміт в сумі 20 001,00 грн. При цьому, відповідач в порушення вимог п.6.7. заяви (клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу ) [PERSON] не здійснював погашення заборгованості у відповідності з умовами Кредитного договору. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до п.1.24 Розділу XXII Договору за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Кредитним договором, Банк має право нарахувати на суми прострочених платежів та стягнути пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Сукупний розмір неустойки (пені, штрафу) не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної позичальником за Кредитним договором. Відповідно до п.1.28. Розділу XXII Договору будь-яке невиконання клієнтом умов Договору породжує у Банка право достроково відкликати кредит, а у клієнта обов`язок достроково погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі та сплатити всі платежі, передбачені Договором. Крім того, стаття 625 ЦК передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналіз даної норми права вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму заборгованості не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання. Індекс інфляції - це покажчик характеристики динаміки загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлені в національній валюті - гривні. Норма ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленої інфляції поширюється на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначено договором у гривні. Відповідач перед позивачем належним чином не виконує зобов"язання, внаслідок чого станом на 20.01.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 29 346,73 грн., з них: 18 306,37 грн.- основний борг (кредит), 7 706,40 грн.- проценти за користування кредитом, 1 579,90 грн.- пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 1 159,68 грн.- пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 117,54 грн.- втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 80,21 грн.- втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 250,82 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 149,05 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, розрахунок та виписка по рахунку якої додається (а.с. 28-29, 30-38). Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі, стягнувши заявлені суми. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 102,00 грн. судового збору.

Outcome: approved