Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Представник ПАТ Брокбізнесбанк [PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 51 415,37 грн. за договором №009000000024337 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE від 15.01.2013 року, посилаючись на те, що відповідач отримав в позивача кредит в розмірі 17 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.01.2015 року та зобовязався виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов договору та додаткової угоди №1 від 17.01.2013 року. Внаслідок порушення графіку сплати коштів за відповідачем наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями, яку банк просить суд стягнути з останнього. Представник позивача в судове засідання не зявився, 22.12.2016 року подав суду пояснення по справі, відповідно до якого просить розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив задоволити (а.с.155). Відповідач в судове засідання не з'явився, попередньо подав до суду заяву, якою просив слухати справу без його участі, при прийнятті рішення просив врахувати надані ним письмові заперечення на позов (а.с. 157). Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 15.01.2013 року між ПАТ Брокбізнесбанк та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №009000000024337 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE. Згідно розділу 1 вказаного договору, банк оформляє власнику рахунку - VISA INSTANT ISSUE платіжну картку та відкриває спеціальний кортковий рахунок №26250900024145 в гривні та здійснює його обслуговування (а.с.5-9). 17.01.2013 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до Договору №009000000024337 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE від 17.01.2013 року, за якими банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит в розмірі 17 000,00 грн. на споживчі цілі, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, який становить 32,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк з 17.01.2013 року по 16.01.2015 року (а.с. 10-12). Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 612 ЦК України визначено - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем станом на 20.02.2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №009000000024337 від 15.01.2013 року, відповідно до якого заборгованість відповідача [PERSON] за кредитними зобов'язаннями становить 51 415,37 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом (строкова) 16 521,22 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 11 482,57 грн.(в тому чисслі: строкова 1 187,64 грн., прострочена 10 294,93 грн.); пеня та неустойка за прострочення сплати кредиту 11 326,77 грн.; пеня та неустойка за прострочення сплати процентів 4 794,62 грн.; сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту 4 705,84 грн., сума індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам 1 828,66 грн., 3 % річних за прострочення сплати основного зобовязання(кредиту) 530,94 грн., 3% річних за прострочення сплати % по кредиту 224,75 грн.(а.с.23, 24). Однак, відповідачач з наведеною позивачем сумою заборгованості не погодився в часті нарахування пені та неустойки за прострочення сплати кредиту та відсотків, оскільки до такого виду штрафних санкцій встановлений спеціальний строк позовної давності, а саме один рік, а тому, просив зменшити їх розмір. Крім цього, зазначив, що на даний час проходить службу в органах внутрішніх справ і приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та теритріальної цілісності України та являється учасником бойових дій. А тому, відповідно до п. 15 ЗУ №1275-VІІ за період перебування в районах проведення антитерористичної операції позивач не мав права здійснювати нарахування штрафних санкцій. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Указом Президента України №303/2014 від 17.03.2014 року Про часткову мобілізацію оголошено часткову мобілізацію. Вказаний указ набрав чинності 18.03.2014 року. А тому, 20.05.2010 року Верховною Радою України було прийнято ЗУ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації" відповідно до якого у Законі України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 15, ст. 190 із наступними змінами): статтю 14 доповнити пунктом 15 такого змісту: "15. Військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобовязаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобовязань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються". Згідно копії довідки №1362 від 12.02.2015 року підполковник міліції [PERSON] /М-104519/ старший оперуповноважений в ОВС відділу внутрішньої безпеки в Івано-Франківській області Департаменту внутрішньої безпеки МВС України в період з 16.01.2015 року по 16.02.2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та терористичної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції (а.с.134). А тому, з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме в розмірі 45 728,36 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом (строкова) 16 521,22 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 10 719,04 грн.; пеня та неустойка за прострочення сплати кредиту 10 399,77 грн.; пеня та неустойка за прострочення сплати процентів (за період з 26.06.2014 року по 15.01.2015 року) 870,67 грн.; сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту 4 705,84 грн., сума індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам 1 828,66 грн., 3 % річних за прострочення сплати основного зобовязання(кредиту) 487,49 грн., 3% річних за прострочення сплати % по кредиту 195,67 грн. Щодо посилання відповідача, що нарахування позивачем з 10.06.2014 року (з часу відкликання НБУ ліцензії на банківську діяльність) процентів за користування кредитом. Пені та неустойки за прострочення сплати кредиту, пені та неустойки за прострочення сплати процентів, сум індексації є незаконним та вказані вимоги підлягають до задоволення на підставі ст. 91 ЗУ Про банки та банківську діяльність, то суд виходить з наступного. Чинний ЗУ Про банки та банківську діяльність складається із 79 статтей, 91 статті, на яку посилається відповідач у ньому не має, як і не має жодного припису про те, що банк втрачає право на нарахування процентів за кредитними договорами з моменту відкликання ліцензії банку. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованості в розмірі 45 728,36 грн. за договором №009000000024337 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE від 15.01.2013 року Згідно п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (чинного на час звернення з позовною заявою до суду) від сплати судового збору звільняються: уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави, оскільки, позивача звільнено від сплати судового збору. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527, 530, 546, 611, 612, 1054 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved