Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Представник заявника адвокат Литвинова Г.В., яка діє від імені заявника [PERSON] , звернулась до суду з заявою, яку в подальшому уточнила, про встановлення факту батьківства. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на майно, а саме двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , як єдиний спадкоємець першої черги, звертався до приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу щодо оформлення спадщини, однак не зміг реалізувати свого права на спадщину. Оскільки державна реєстрація народження [PERSON] проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України, останній не має можливості надати до нотаріальної контори документи, що підтверджують родинний зв`язок спадкодавця та спадкоємця. В іншому порядку, ніж судовому, встановити факт батьківства неможливо. Батьки заявника, [PERSON] та [PERSON] , постійно проживали разом без реєстрації шлюбу, згодом зареєстрували шлюб, який розірвано у 2002 році. За час сумісного проживання у них народився син [PERSON] . Вони разом вели спільне господарство, виховували спільного сина та дочку від першого шлюбу [PERSON] . У 2009 році мати заявника вийшла заміж та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . [INFO] мати заявника [PERSON] померла. Заявник разом з батьком [PERSON] проживав та був зареєстрований разом з ним до 26.11.2018 року, допомагав останньому по господарству, робив разом з ним ремонт у квартирі, всі свята та вихідні проводили разом. На підставі викладеного, просила встановити факт батьківства [PERSON] , уродженця м.Мерефа, Харківського району, померлого [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Лозова, Харківської області. Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, представник заявника надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та її довірителя, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та винесення рішення на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився заявник по справі [PERSON] , батьками якого записано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 03 жовтня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міськвиконкому Харківської області, актовий запис №432. Державна реєстрації народження заявника проведена відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру атів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст.126,133,135 Сімейного кодексу України за №00027536635 від 26 серпня 2020 року. [PERSON] та мати заявника з 18 вересня 1998 року перебували в шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №352, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру атів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб за №00028712973 від 28 листопада 2020 року. Вказаний шлюб 26 лютого 2002 року розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №85. Мати заявника з 11 серпня 2009 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 11 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №206. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . [INFO] мати заявника [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №294. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №225. Як вбачається з особового рахунку б/н, виданого КП «ЖУК» Лозівської міської ради Харківської області 08 жовтня 2020 року, за адресою: [ADDRESS] [PERSON] був зареєстрований з 10.08.1989 року по 03.04.2020 року, разом з ним були зареєстровані [PERSON] - з 11.09.1998 року по 10.02.2009 року, [PERSON] з 09.09.1999 року по 26.11.2018 року, [PERSON] з 09.09.1999 року по 10.02.1999 року. За життя [PERSON] належало на праві власності 2/3 частини двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Лозівської міської ради народних депутатів Харківської області 27 січня 1998 року, зареєстрованого в Лозівському БТІ 04 березня 1998 року в реєстрову книгу за №66 під реєстраційним №13364, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 вересня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області, зареєстровано в реєстрі за №2505, спадкова справа №98/2015. У частині 1\~статті 315 ЦПК України\~визначено, які факти, що мають юридичне значення, можуть бути встановлені судом, серед переліку яких зазначено факт родинних відносин між фізичними особами. В частині 2 цієї норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України в постанові №5\~від 31\~березня 1995\~року "Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення" п. 15 роз`яснив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених\~ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі -\~КпШС України). Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад , відповідно до ч.2\~ст.55 Кодексу про шлюб та сім`ю\~запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"(п. 3) оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з отриманням норм цивільного процесуального законодавства. Згідно із ч. 2 та ч. 3\~ст.\~53 КпШС України, у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що заявник народився [INFO] , суд застосовує до вказаних правовідносин норми Кодексу про шлюб та сім"ю, а саме норми ч.2 ст.53 КпШС України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2\~ст.55 СК України\~про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Згідно норм вказаної статті, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою як одного з батьків так і самої дитини після досягнення нею повноліття. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини та відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. В третьому абзаці п.13\~постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч.1\~ст.319 ЦПК України\~у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення зазначеного факту заявник обґрунтовує необхідністю оформлення права на спадщину після смерті [PERSON] . Судом встановлено, що позивач є сином спадкодавця та спадкоємцем за законом після смерті батька. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, не має. Фотосвітлини, долучені до матеріалів справи, підтверджують факт виховання заявника та проживання подружжя [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю. З письмових пояснень свідка [PERSON] , яка протягом 10 років була другом померлого [PERSON] , вбачається, що останній за життя мав єдиного сина [PERSON] . [PERSON] дійсно визнавав сина єдиним. Часом [PERSON] проживав у нього, працював у Польщі, тому померлий дуже чекав повернення сина. Батько [PERSON] постійно брав участь у житті сина [PERSON] , останні дуже гарно спілкувалися, проводили час разом. Згідно письмових пояснень свідок [PERSON] , який був вітчим померлого [PERSON] , пояснив, що знав останнього з 1974 року, коли почав жити з його матір`ю [PERSON] . З 1989 року [PERSON] почав жити з [PERSON] . У 1991 році у них народився син [PERSON] . За життя [PERSON] визнавав його своїм сином до самої смерті. Деякий час [PERSON] проживав разом з сином [PERSON] , завжди допомагав останньому, вони мали дуже теплі стосунки. З письмових пояснень свідка [PERSON] , який був другом дитинства померлого [PERSON] та другом його сім`ї, вбачається, що він був свідком стосунків [PERSON] з [PERSON] , від яких народився син [PERSON] . Пояснив, що був присутнім на хрестинах дитини, а також спостерігав ставлення [PERSON] до сина, померлий був гарним батьком. Зазначені письмові показання свідків є послідовними, узгодженими, відповідають іншим доказам та матеріалам справи. На підставі письмових пояснень свідків та досліджених документів, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до переконання, що за життя [PERSON] визнавав своє батьківство щодо заявника, останній з його матір`ю [PERSON] без реєстрації шлюбу проживали та виховували спільного сина [PERSON] , у достовірності зазначених доказів немає сумніву, тому суд приходить до висновку, що заявником повністю доведено факт батьківства [PERSON] відносно нього. Оскільки в іншому порядку даний факт встановити неможливо, а від його встановлення залежить виникнення особистих немайнових та майнових прав заявника, суд вважає необхідним заяву [PERSON] задовольнити. При цьому суд приймає до уваги, що оскільки правовідносини щодо батьківства врегульовані\~ст. 53 КпШС України, якою передбачено термін «встановлення батьківства», а не «визнання» його, як це визначено\~ст. 28 СК України, слід встановити факт батьківства померлого [PERSON] відносно заявника.

Outcome: approved