Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

ТзОВ «ЕкономКомфорт» звернулося до суду з позовом пр. розірвання договору про надання послуг , спрямованих на придбання товару , який було укладено 28.12.2012 року за № 00809/12 з [PERSON] та про стягнення з з відповідача 34160 грн. 40 коп. боргу за договором позики № 26/04/13 від 26. 04. 2014 року, який складається з 26110 грн. залишку неповернутої позики , в тому числі 7666 грн. 82 коп. заборгованості , 2147 грн. 32 коп. адмінвитрат за Основним договором , 5000грн. штрафних санкцій за невиконання зобов»язань за договором позики та 5903 грн. 08 коп. штрафних санкцій за невиконання відповідачем зобов»язань за основним договором . Позивач вказує , що відповідно до основного договору № 00809/12 від 28.12.2012 року відповідач [PERSON] мав сплачувати Адміністратору (позивачеві ) , який діє за дорученням , в інтересах і за рахунок відповідача , відповідні чисті платежі , за рахунок яких здійснюється оплата товару чи надаються відповідні суми у позику та адміністративні витрати , які є платою за послуги Адміністратора з організації діяльності програми. Відповідно до заявки [PERSON] на участь у Розподілі Свідоцтв , який відбувся 26 04. 2013 року , останній отримав Свідоцтво на товар на суму 50000 грн. 00 коп. Відповідно до умов Основного договору 26.04. 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики № 26/04/13 з додатками . Згідно цього договору 29. 04. 2013 року відповідачеві були перераховані кошти в сумі 29515 грн. 44 коп. , що є позикою і яка обрахована з врахуванням несплачених відповідачем 26 запропонованих основних платежів в розмірі 18734 грн. 56 коп. та 1750 грн. 00 коп. Товарного платежу, котрі відповідач не був спроможний сплатити за відсутності у нього коштів. Позивач вказує , зо відповідач починаючи з 15. 05. 2013 року мА погашати надану йому позику рівними частинами по 555 грн. 56 коп. щомісячно та сплачувати адміністративні витрати в розмірі 165 грн. до повного погашення наданої позики . В звя»зку з порушенням відповідачем графіку погашення позики виникла заборгованість за договором позики та по сплаті адміністративних витрат .Також за прострочення позичальником строків погашення боргу відповідно до п. 5.2.1.довору нараховані штрафні санкції, які становлять 10% від суми боргового зобов»язання , а саме 5000 грн . ( 50000 грн. х 10% = 5000 грн. ) . Згідно п. 10.3 Додатку № 2 до Основного договору в разі несвоєчасного задоволення платіжної вимоги Адміністратора , позичальник сплачує штраф в сумі 20% від перерахованої суми , а саме 29515,44 грн. х 20% = 5903 грн. 08 коп . З огляду на та , що [PERSON] , який неодноразово попереджався про існування заборгованості за договором та штрафні санкції, але не погасив боргу , позивач просить розірвати договори та вимагати повернення всіх грошових коштів та штрафних санкцій по них . Від позивача надійшло клопотання від 24.10. 2014 року , якою директор ТОВ « ЕкономКомфорт» просить позов задовольнити в повному обсязі , справу слухати у відсутність представника товариства. Відповідач в судове засідання не з"явився , хоча був повідомлений про час розгляду справи , про причини неявки суду не повідомив, а тому відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів . Разом з тим , заявою від 22.12.2014 року [PERSON] позовні вимоги визнав частково в розмірі фактично отриманої позики в сумі 29515 грн. 44 коп. Просить взяти до уваги те , що до отримання позики нам були сплачені суми обов»язкових платежів та адміністративні витрати , що підтвердив відповідними квитанціями . Просив зменшити суму боргу на суму вказаних платежів та розглянути справу у його відсутність . Суд , вважаючи за потрібне призначав справу неодноразово до слухання з викликом сторін , однак ні представник ТОВ « ЕкономКомфорт» ні відповідач в судове засідання не з»явились, тому справа судом розглянута у відсутність сторін на підставі наявних в ній доказів . Дослідивши письмові докази справи , суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться . Ст.ст. 611-612 ЦК України визначені правові наслідки порушення зобов»язання та прострочення боржника . Зокрема , боржник, який прострочив виконання зобов»язання , відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки . Судом встановлено , що 28.11.2012 року між позивачем і відповідачем був укладений договір про надання послуг,спрямованих на придбання товару ( надання позики ) № 00809/12 ( Основний договір), а 26. 04. 2013 року між сторонами було укладено договір позики № 26/04/13, відповідно до якого [PERSON] було надані грошові кошти в сумі 50000 грн. 29. 04. 2013 року на вказаний відповідачем рахунок було перераховано 29515 грн. 44 коп. позики . Різницю між визначеною Свідоцтвом на товар на суму 50000 грн. який було отримано [PERSON] та фактично виплаченою сумою в розмірі 29515 грн. 44 коп . позивач пояснює тим , що відповідач зобов»язанибув сплатити 26 запланованих основних платежів в розмірі 18734 грн. 56 коп. та Товарний платіж в розмірі 1750 грн. Оскільки відповідач не мав таких коштів для здійснення платежу , вказані суми були вираховані із суми позики . Разом з тим , відповідачем залучені до матеріалів справи копії квитанцій про сплату ним 9431 грн. 48 коп. внесків за договором та адміністративних витрат, про сплату яких позивачем не вказано в позові . Беручи до уваги те , що позивачем не надано розгорнутого розрахунку боргу , а відповідачем визнається лише борг в сумі 29515 грн. 44 коп., які він отримав фактично , суд приходить до висновку , що вказана сума підлягає стягненню на користь позивача. Що стосується сум штрафних санкцій , то на думку суду вони не підлягають стягненню , оскільки позивачем на вимогу суду не надано належного розрахунку як основного боргу так і штрафних санкцій, про що йшлось вище . Беручи до уваги наведене , суд приходить до висновку , що позов підлягає до часткового задоволення , оскільки [PERSON] взяв на себе позикове зобов»язання яке не виконує в межах , передбачених кредитним договором і тому борг підлягає стягненню відповідно до вимог цивільного законодавства та розміру , визнаного відповідачем , а саме 29515 грн. 44 коп . Також суд приходить до висновку , що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині розірвання договорів , укладених з [PERSON], яким неналежно виконуються умови по вказаним правочинам. Вимоги позивача в частині відшкодування судових витрат , а саме витрат на оплату судового збору в сумі 828 грн. 80 коп. ( платіжне доручення № 566 від 13. 08. 2014 року ) підлягають до часткового задоволення , а саме пропорційно до задоволених позовних вимог - 295 грн. 15 коп. відповідно до ст.. 79 , 88 ЦПК України . На підставі наведеного , ст.ст. 526, 611, 651 ЦК України ст.. 79, 88 ЦПК України ,

Outcome: approved