Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору на загальну суму 11010 грн. 98 коп. та судових витрат в розмірі 243 грн.60 коп. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 01 червня 2010 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору кредиту кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і відповідач дав право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою складає між ним та банком відповідний договір,що підтверджується його підписом у заяві. Кредитний договір був укладений на підставі ст.634 ч.1 ЦК України шляхом приєднання відповідача до умов, встановлених банком у формулярах або інших стандартних формах. Банк виконав свій обов"язок по перерахуванню коштів, однак відповідач порушив умови договору та станом на 30 червня 2015 року допустив заборгованість в загальному розмірі 11010,98 грн., яка складається із 3627,17 грн. заборгованості за кредитом, 4824,54 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1558,75 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, а також штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина), штрафу в розмірі 500,52 грн.(процентна складова). Тому просить стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу та судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON] направив клопотання, в якому позов підтримав, просив розглядати справу у відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю і пояснив, що в нього склалося важке матеріальне становище, а тому не мав змоги сплачувати заборгованість по кредиту. В даний час він влаштувався на роботу і в майбутньому буде сплачувати кредит. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає,що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 01 червня 2010 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» у відповідності до ч.1 ст.634 ЦК України укладено кредитний договір про надання кредиту в розмірі 4000 грн.у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору кредиту кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і відповідач дав право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Кредитний договір складається з Умов та Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною картою та відповідної заяви [PERSON] від 01 червня 2010 року. Відповідно до умов цього договору банк перерахував обумовлену суму грошей, однак відповідач не виконує умови договору, внаслідок чого утворилася заборгованість. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 30 червня 2015 року склалася заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 11010,98 грн., яка складається із 3627,17 грн. заборгованості за кредитом, 4824,54 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1558,75 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, а також штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина), штрафу в розмірі 500,52 грн.(процентна складова). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором, зокрема сплата неустойки (пені). Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав у визначені строки зобов'язання по поверненню грошових коштів ПАТ КБ «Приватбанк», яке відповідно до умов договору кредиту та закону вправі вимагати стягнення неповернутої позики, відповідних процентів, штрафних санкцій. Також згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача, на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 243,60грн.

Outcome: approved