Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

позивачі звернулися до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , відповідно до якого просили стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 22 лютого 2016 року в розмірі 5032,87 доларів США, в еквіваленті національної валюти, обрахованому за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення; стягнути на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 22 лютого 2017 року в розмірі 15 118,35 доларів США, в еквіваленті національної валюти, обрахованому за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення; стягнути на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 22 лютого 2017 року в розмірі 15118,35 доларів США, в еквіваленті національної валюти, обрахованому за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення; стягнути з відповідача на користь [PERSON] у відшкодування сплаченого судового збору 1257,20 грн., на користь [PERSON] - 3 776,40 грн. та на користь [PERSON] - 3776,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилалися на те, що 22 лютого 2016 року [PERSON] надав в борг [PERSON] грошові кошти в розмірі 110 000,00 доларів США на строк до 15 жовтня 2017 року. В порядку погашення боргу, до закінчення погодженого з позикодавцем строку, відповідачем було повернуто 105 000,00 доларів США. Також, 22 лютого 2017 року [PERSON] та [PERSON] надали відповідачу в борг 45000,00 доларів США та 35000,00 доларів США відповідно, з кінцевим терміном погашення позики до 30 вересня 2017 року. До спливу даного строку [PERSON] було повернуто [PERSON] 30000,00 доларів США, а [PERSON] - 20000,00 доларів США. Інша частина боргу позивачам повернуто не було, станом на дату звернення до суду заборгованість не погашена. Позивачі просять в судовому порядку стягнути з відповідача неповернуту частину позики. Також, враховуючи, що відповідач порушив встановлений за домовленістю з позикодавцями строк виконання своїх зобов`язань, з нього підлягають стягненню три відсотки річних в порядку ст. 625 ЦК України. 04.04.2018 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву. Представник позивачів в ході судового розгляду підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, посилаючись на невиконання відповідачем в добровільному порядку своїх зобов`язань за договорами позик, укладених з позивачами, та не повернення суми боргу в добровільному порядку. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом у спосіб, передбачений ст.128 ЦПК України. Судові повістки повернулись до суду за закінченням терміну їх зберігання. На підставі положень ст.280 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Вислухавши представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.02.2016 р. [PERSON] надав в борг [PERSON] грошові кошти в розмірі 110000 доларів США зі строком повернення до 15.10.2017 р. Передача коштів підтверджується письмовою розпискою, складено. Сторонами, за участю двох свідків - [PERSON] та [PERSON] . На виконання умов договору позики [PERSON] повернув [PERSON] суму боргу в розмірі 105000 доларів США і зазначені обставини не заперечуються сторонами. Крім того, 22.02.2017 р. [PERSON] надав в борг [PERSON] грошові кошти в розмірі 45000 доларів США зі строком повернення до 30.09.2017 р., що підтверджується письмовою розпискою, складеною між сторонами договору. Дана розписка була складена в присутності двох свідків - [PERSON] , [PERSON] . На виконання умов договору позики, укладеного з [PERSON] , відповідач повернув грошові кошти в розмірі 30000 доларів США. Інша частина боргу залишилась не повернутою. 22.02.2017 р. [PERSON] передав в борг [PERSON] грошові кошти в розмірі 35000 доларів США, зі строком повернення до 30.09.2017 р., що також підтверджується розпискою, складеною за участі [PERSON] та [PERSON] . На виконання зазначеного договору [PERSON] повернув грошові кошти в розмірі 20000 доларів США. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підставі ч.2 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належнм чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст.610 ЦК України). Відповідно до положень ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з положеннями ст.1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. З боку відповідача суду не надано доказів на підтвердження виконання ним своїх зобов`язань щодо повернення суми боргу за договорами позики, укладеними з позивачами в повному обсязі. З огляду на викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази, беручи до уваги норми чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, суд вважає, що вимоги позивачів в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за договорами позики є обґрунтованими, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, у разі несвоєчасного повернення грошових коштів позичальником позикодавець має право вимагати повернення суми боргу з врахуванням 3% річних від суми боргу за період невиконання зобов`язань. Розрахунок 3% річних від суми боргу за Договорами позики, проведений позивачами, ґрунтується на нормах чинного законодавства щодо порядку проведення розрахунку, а тому може бути взятий судом до уваги. З огляду на викладене позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню судові витрати, понесені останніми при зверненні до суду.

Outcome: approved