Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач подав до суду позов до відповідача про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором в сумі 1377672,24 грн. та судових витрат. Відповідач в судові засідання тричі не з»явилась, про час засідань повідомлялась судом належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень по позову не надала. Представник позивача наполягає на заочному розгляді справи. В судовому засіданні встановлено, що 24 грудня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит №2619, за умовами якого Банк надав відповідачці кредит в сумі 1250549 грн. під 14,5% річних. Строк повернення кредиту до 24.12.2034 року. Кредитні кошти відповідачу були надані для придбання квартири за адресою: [ADDRESS], [ADDRESS], які були передані в іпотеку Банку. Також, згідно п.5.2 договору про іпотечний кредит №2619, за порушення зобов»язань по сплату кредиту та процентів відповідач зобов»язалась сплатити Банку пеню в розмірі 0,05% від суми несплаченого платежу за кожен день прострочення. Згідно рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 21 квітня 2009 року, яке набрало законної сили, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2619 від 24.12.2007 року, що утворилась станом на 17.03.2009 року, в сумі 1422349,46 грн., яка складалась з: заборгованості за кредитом в сумі 1238035,98 грн., заборгованості за відсотками в сумі 172261,09 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 277,16 грн., пені за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту в сумі 11775,23 грн., було звернено стягнення на предмети іпотеки - квартири за адресою: [ADDRESS], [ADDRESS]. Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС від 13.12.2011 року виконавчий лист за зазначеним рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя повернуто стягувану в зв»язку з тим, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартир [ADDRESS] було частково погашено заборгованість [PERSON]; залишок заборгованості за виконавчим документом складає 1137989,70 грн.. Як вбачається з виписки з рахунку по кредитному договору, в грудні 2011 року за рахунок реалізованого майна було повністю погашено заборгованість відповідача по відсотках. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 01.11.2013 року у відповідача є заборгованість за вказаним договором про іпотечний кредит в сумі 1377672,24 грн., яка, на думку Банку, складається з: заборгованості за кредитом в сумі 1125937,31 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з 31.10.2012 року по 31.10.2013 року в сумі 205483,56 грн., 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту за період з 01.11.2010 року по 13.12.2011 року /дати списання боргу по відсотках за рахунок реалізації майна боржника/ - 5622,21 грн., 3% річних від простроченої заборгованості по кредиту - 31541,08 грн., суми простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції за період з листопада 2010 року по жовтень 2013 року включно - 9088,08 грн.. Згідно наданої квитанції, при подачі позову до суду Банком сплачено судовий збір в сумі 3441 грн.. Вислухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як зазначено в п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», за змістом ст. 552, ч.2 ст. 625 ЦК України, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації /плати/ від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Таким чином, з наданих суду матеріалів вбачається, що у відповідачки виникла заборгованість перед позивачем по кредиту, на яку в межах встановленого нормами ЦК України строку позовної давності нарахована пеня, а також позивачем відповідно до ст.625 ЦК України нараховані 3% річних за прострочення сплати кредиту та відсотків /до дати погашення заборгованості по ним в 2011 році/, та інфляційні втрати Банку, то вказані кошти необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача. Також, з відповідача відповідно ст.88 ЦПК України на користь позивача мають бути стягнути витрати по сплаті судового збору відповідно наданої квитанції.

Outcome: approved