Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на майно та звільнення майна з під арешту. Позивачем було подано уточнення позовної заяви про звернення стягнення на майно, шляхом самостійного продажу будь-якій особі покупцеві з укладанням нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, скасування постанови про скасування державної реєстрації права власності, передання в управління майна, скасування арештів та зобовязання Відповідача 1 передати автомобіль Позивачу. В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на те, що 03 грудня 2015 року між Позивачем та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФАКТОРИНГОВИХ ПОСЛУГ» (який є новою стороною кредитного договору № 47/39/151210 від 15.12.2010 року на підставі Договору 0312/2015 про відступлення права вимоги (цессії) від 03.12.2015 року замість ПАТ «БМ Банк») був укладений договір поруки №8/2015-ДП від 03.12.2015 року. Відповідно до умов даного Договору Поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобовязання за Кредитним договором, а саме за погашення заборгованості за Кредитним договором № 47/39/151210 від 15.12.2010 року у сумі 330\~839,85 (триста тридцять вісімсот тридцять девять гривень 85 коп.) грн. У звязку із укладенням Договору поруки №8/2015-ДП від 03.12.2015 року та повним його виконанням 03 грудня 2015 року між Позивачем та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФАКТОРИНГОВИХ ПОСЛУГ» був укладений договір про переуступку прав вимог за Кредитним договором № 47/39/151210 від 15.12.2010 року. Відповідно даного договору всі права та обовязки за кредитним договором перейшли до Позивача. Таким чином новим кредитором за Кредитним договором № 47/39/151210 від 15.12.2010 року став Позивач. 03 грудня 2015 року між Позивачем та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФАКТОРИНГОВИХ ПОСЛУГ» був укладений договір про відступлення права за Договором застави №47/39/151210 у звязку із укладенням Договору поруки та Договору про відступлення права вимог від 03.12.2015 року. На даний час строк настання виплат за кредитним договором настав, однак Відповідач 2 не сплатив свій борг. Борг за кредитним договором становить 330\~839,85 (триста тридцять вісімсот тридцять девять гривень 85 коп.) грн. По даній справі було винесене заочне рішення, яке за заявою [PERSON] в подальшому було скасовано, а справу призначено до розгляду. Позивачем було подано уточнення позовних вимог, обґрунтованих тим, що внаслідок винесення ухвали про поворот виконання рішення реєстрація на автомобіль була поновлена за Відповідачем. Представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявились, належним чином були повідомлені. Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. 30 12.2015 року заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги були задоволенні частково. В квітня місяці 2017 року [PERSON] звернувся із заявою про перегляд заочного рішення. Рішення по даній справі було скасовано, а справу призначено до загального розгляду. 26 вересня 2017 року ухвалою суду зустрічну позовну заяву [PERSON] про відновлення реєстрацію шляхом визнання права власності, залишено без розгляду. Суд встановив, що 15 грудня 2010 року між ПАТ «БМ Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 47/39/151210 про надання [PERSON] кредитних коштів строком на 5 років на суму 281\~757 (двісті вісімдесят одна тисяча сімсот пятдесят сім) грн.00коп. до 14 грудня 2015 року включно. В якості забезпечення виконання зобов'язань по зазначеному кредитному договору, [PERSON] і ПАТ «БМ Банк» уклали між собою договір застави № 47/39/151210 від 15.12.2010 року, зареєстрований 15 грудня 2010 року в реєстрі за N 3828 і посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Криворізького міського нотаріального округу. Предметом застави є нерухоме майно: Автомобіль моделі TOYOTA марки PRADO, тип ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, 2009 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) VIN JTEBU25J785145671, реєстраційний номер [NUMBER], що належить Відповідачу на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ255810, виданого Дніпропетровським відділом ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровської області 14.12.2010 року. 03 грудня 2015 року між Позивачем та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФАКТОРИНГОВИХ ПОСЛУГ» (який є новою стороною кредитного договору № 47/39/151210 від 15.12.2010 року на підставі Договору 0312/2015 про відступлення права вимоги (цессії) від 03.12.2015 року замість ПАТ «БМ Банк») був укладений договір поруки №8/2015-ДП від 03.12.2015 року. Відповідно до умов даного Договору Поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобовязання за Кредитним договором, а саме за погашення заборгованості за Кредитним договором № 47/39/151210 від 15.12.2010 року у сумі 330\~839,85 (триста тридцять тисяч вісімсот тридцять девять гривень 85 коп.) грн. 03 грудня 2015 року Позивач сплатив даний борг що підтверджують платіжні доручення. У звязку із укладенням Договору поруки №8/2015-ДП від 03.12.2015 року та повним його виконанням 03 грудня 2015 року між Позивачем та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФАКТОРИНГОВИХ ПОСЛУГ» був укладений договір про переуступку прав вимог за Кредитним договором № 47/39/151210 від 15.12.2010 року. Відповідно даного договору всі права та обовязки за кредитним договором перейшли до Позивача. Таким чином новим кредитором за Кредитним договором № 47/39/151210 від 15.12.2010 року став Позивач. 03 грудня 2015 року між Позивачем та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФАКТОРИНГОВИХ ПОСЛУГ» був укладений договір про відступлення права за Договором застави №47/39/151210 у звязку із укладенням Договору поруки та Договору про відступлення права вимог від 03.12.2015 року. Строк настання виплат за кредитним договором настав, однак Відповідач 2 не сплатив свій борг. У розмірі 330\~839,85 (триста тридцять тисяч вісімсот тридцять девять гривень 85 коп.) грн. У силу ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У силу ст.20 Закону України „ Про заставу заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 24 Закону України „ Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до п. 4.1 Договору Застави, Заставодержатель набуває право звернути стягнення та реалізувати предмета застави у разі невиконання боржником взятих на себе зобов'язань. П.4.2 Договору Застави передбачено, що звернення стягнення здійснюється за вибором Заставодержателя. Згідно із п. 4 ч. 2. Ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. Пунктом. 2, частини 1 статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Відповідно з п. 137, 138, 139, 140, 141 розділу 14 Інструкції Про вчинення нотаріальних дій в Україні , при нотаріальному посвідченні договорів про відчуження транспортних засобів, інших самохідних машин і механізмів, передбачено що нотаріус про посвідченні договору про відчуження транспортних засобів вимагає документи які підтверджують право власності відчужувачів на це майно. При посвідченні договору відчудження транспортного засобу, що перебуває в експлуатації і зареєстрований в установленому порядку, нотаріус перевіряє наявність у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (технічному паспорту) відмітки про зняття його з обліку. Відповідно п. 41 постанови КМУ України № 1388 від 7 вересня 1998 року Про затвердження правил державної реєстрації та обліку автомобілів, причепів, напівпричепів, зняття з обліку транспортних засобів здійснюється після їх огляду в підрозділі ДАІ на підставі заяви власника з поданням документа, що посвідчує його особу, виконавчого напису нотаріусів або рішення суду. Оскільки [PERSON] не виконує зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась значна сума боргу, Позивач як новий кредитор має право вимагати від боржника виконати в повному обсязі свої зобов'язання за кредитним договором. Вимога ж Позивача щодо зобовязання Відповідача 1 повернути автомобіль Позивачу, не підлягає задоволенню оскільки Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що даний автомобіль знаходиться у Відповідача 1. На виконання заочного рішення по даній справі від 30.12.2015 року право власності на транспортний засіб було зареєстроване за [PERSON], яка є добросовісним набувачем на підставі договору купівлі-продажу автомобіля укладеного з [PERSON] За клопотанням [PERSON] 26.04.2017 року було винесено ухвалу по даній справі про поворот виконання заочного рішення від 30.12.2015 року. 01.07.2017 року було виконано ухвалу про поворот виконання та зареєстровано за [PERSON] TOYOTA марки PRADO, тип ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, 2009 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) VIN JTEBU25J785145671 та присвоєно реєстраційний номер [NUMBER]. 07.09.2017 року апеляційним судом Дніпропетровської області ухвала від 21.04.2017 року Індустріального суду м. Дніпропетровська про поворот виконання скасована, тобто сторони повертаються в попередній стан. Таким чином право власності на транспортний засіб повинно бути зареєстровано за [PERSON] Андрієвною, яка володіла автомобілем на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХО048936, виданого 08.04.206 року, центром 1242, реєстраційний номер [NUMBER]. Однак як встановлено судом є перешкоди для відновлення прав [PERSON] Н,А., оскільки як після реєстрації транспортного засобу за [PERSON] по ВП45096997 Покровським ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області,28.07.2017 року було оголошено транспортний засіб моделі TOYOTA марки PRADO, тип ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, 2009 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) VIN JTEBU25J785145671, зареєстрований на той час за [PERSON] в розшук, крім того на все рухоме майно [PERSON], накладено арешт. Ч.1 с.60 ЦПК України встановлено, що кожна\~сторона\~зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial