Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити останнього батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач являється батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Матір'ю дитини є [PERSON], [INFO]. Шлюб між батьками дитини розірвано у 2012 році. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір'ю. Мати в зв'язку з вахтовим графіком роботи, виїжджає на тривалий час до іншої країни. В зв'язку з чим дитина більшу частину часу проживає разом з позивачем та її чоловіком, які доводяться хлопчику рідним дідом та бабою. [PERSON], весь вільний від роботи час приділяє сину, приїздить до села, займається розвитком та вихованням дитини, забезпечує його належне утримання, забезпечує всім необхідним, регулярно оздоровлює. Батько дитини в добровільному порядку сина не утримує, сплачує аліменти за рішенням суду, не в повному обсязі. Після розлучення, тобто з 2012 року, ніякої участі у вихованні та житті дитини взагалі не приймає, не виконує свої батьківські обов'язки, не цікавиться її життям, інтересами, не турбується про неї, не піклується про фізичний та духовний стан, розвиток та навчання. Зазначені обставини свідчать про самоусунення та ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків щодо свого сина [PERSON]. Ухвалою від 28.08.2018 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 27.09.2018 року. Ухвалою від 27.09.2018 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду на 11.00 год. 01.11.2018 року. 01.11.2018 року справа не розглядалась, у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно з ухвалою Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.11.2018 року, розгляд справи проводиться заочно. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився. Вирішення питання залишив на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], являється батьком [PERSON], [INFO]. З характеристики, виданої Дмитрівською сільською радою, вбачається, що відповідач зареєстрований та проживає в [ADDRESS]. Компроментуючих матеріалів відносно відповідача сільська рада не має. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам, станом на 01.05.2018 року, заборгованість відповідача по аліментам на користь стягувача [PERSON], складає 31941,00 грн. Згідно з висновком Знам'янської РДА, в особі органу опіки та піклування, про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав, [PERSON], [INFO], доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.20). Згідно з довідкою Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області №1156 від 15.06.2018 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована та періодично проживає за адресою: Кіровоградська область, Знамянський район, с. Дмитрівка. До складу її родини входять: син - [PERSON], [INFO], мати - [PERSON], [INFO], батько - [PERSON], [INFO] (а.с.12). Компроментуючих матеріалів відносно [PERSON] сільська рада не має (а.с.13). [PERSON] навчається в четвертому класі ОНЗ «Дмитрівська ЗШ І-ІІІ ст. ім. Т.Г. Шевченка». Вихованням хлопчина займається мати, бабуся, дідусь, батько дитини з сім'єю не проживає. Участь у розвитку та вихованні сина, його утриманні, забезпеченні доглядом та харчуванням, медичним доглядом та лікуванням батько дитини не приймає. Також не намагається дати сину доступ до культурних та інших духовних цінностей. За чотири роки навчання [PERSON] в школі жодного разу не поцікавився справами сина, не бував на батьківських зборах. За результатами проведення психолого-педагогічного обстеження практичним психологом ОНЗ «Дмитрівська ЗШ І-ІІІ ступенів ім. Т.Г. Шевченка», якою обстежено індивідуально-психологічні особливості [PERSON], встановлено, що на дитину позитивний емоційний вплив має мама та дідусь з бабусею. Дитина проживає в їх будинку, вони піклуються про нього, відвідують батьківські збори та шкільні заходи. Авторитетом для хлопчика є його дідусь - [PERSON] За словами хлопчика, батько проживає окремо, не приділяє уваги його вихованню, не приходить на свята, батьківські збори, майже не допомагає матеріально. До бабусі (матері батька) [PERSON] ставиться позитивно. В сім'ї для дитини створені всі умови для навчання та виховання (а.с.36). Відповідно до ст. 153 СК мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, І судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню малолітнього сина - [PERSON], [INFO], з яким тривалий час не спілкується, його життям не цікавиться, не проявляє до нього жодного інтересу, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти. Зазначені обставини в сукупності зрештою призвели до втрати родинного зв'язку дитини з батьком. Відповідач самоусунувся від виховання сина, фактично переклавши свої батьківські обов'язки на матір, бабу і діда дитини. Крім того, судом не встановлено об'єктивних причин, які б унеможливлювали піклування відповідача про фізичний і духовний розвиток свого сина, навчання та підготовку до самостійного життя, медичний догляд та лікування, спілкування з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; інтерес до внутрішнього світу та усіх сторін життя тощо. Наведене підтверджує винну поведінку відповідача в ухиленні від виховання своєї дитини. Оскільки в судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, доведені та підлягають задоволенню. На підставі викладеного ст.18 Конвенції про права дитини, ст.150, п.2 ч.1 ст.164, ст. ст.167, 171 СК України,

Outcome: approved