Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі по тексту рішення Банк), вимоги якого у подальшому уточнив (т.2, а.с.103-108). [PERSON], посилаючись на статті 203,235 Цивільного Кодексу України, статті 11,19 Закону України «Про захист прав споживачів», просив суд про наступне: визнати удаваним договір про надання споживчого кредиту №11253715000 від 16 листопада 2007року, та таким, що укладений у національній валюті України - гривні, в розмірі 257 550,00 грн., а також визнати договір про надання споживчого кредиту виконаним в повному обсязі. Позивач суду пояснив, що звертався до Банку із заявою про надання кредиту в національній валюті, а не в доларах США. Представники Банку фактично ошукали його, змусили тривалий час чекати в нотаріальній конторі і у такий спосіб схилили до підписання кредитного договору в доларах США та договору іпотеки нерухомості. Спираючись на висновок проведеної за його клопотання судової економічної експертизи, [PERSON] стверджував, що відкриття на його імя рахунків в іноземній валюті не підтверджується та вважав, що повністю виконав свої зобовязання за кредитним договором і, більше того, переплатив Банку 157\~188,49 грн. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що у заяві-анкеті на отримання кредиту [PERSON] підкреслив, що хоче отримати кредит в національній валюті. Натомість, у кредитному договорі зазначено, що Банк зобовязався надати кредит в іноземній валюті в сумі 51\~800 доларів США, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використовувати та повернути кредитні кошти. На протязі семи років [PERSON] виконував прийняті на себе зобовязання та сплачував кредит у доларах США. Представник Банку також зауважив, що на момент укладання договору діюче законодавство не забороняло Банкам надання валютних кредитів. Представник відповідача заперечив висновок судової економічної експертизи, посилаючись, зокрема, на Постанови НБУ № 492 від 12 листопада 2003 року «Про затвердження інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунку у національній та іноземній валюті», № 254 від 18 червня 2003 року «Про затвердження «Положення про організацію операційної діяльності в банках України» (заперечення відп. т.1, а.с.35-36, т.2 а.с.92-97, 111-113). Третя особа [PERSON] позов до Банку вважала таким, що підлягає задоволенню. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, суд встановив такі фактичні обставини справи: 08 листопада 2007 року [PERSON] заповнив заяву-анкету позичальника на отримання кредиту у Банку. Зокрема, у розділі 8 він просив видати йому кредит на купівлю товару (підприємницька діяльність)», строком на 7 років у національній валюті України (заява, т.1, а.с. 69-73). 16 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (зараз Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №11253715000 (далі по тексту кредитний договір, договір кредиту). Відповідно до пункту 1.1. розділу 1 Договору кредиту Банк зобовязався надати позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 51\~800,00 доларів США, що дорівнює 261\~590,00 гривень за курсом НБУ на день укладання Договору, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит... Сторони також обумовили, що «гривневий еквівалент суми кредиту зазначається у договорі лише в разі надання Банком кредиту в іноземній валюті» (т.1, а.с.5). Невідємною частиною договору є Додаток № 1 графік погашення кредиту (т.1, а.с.8,9), Додаток № 2 графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту (т.1, а.с.11,12,13), в якому такі значення, як сума платежу за розрахунковий період, погашення основної суми кредиту, проценти за користування кредитом вказані у доларах США, а платежі за надані сукупні послуги на користь третіх осіб, повязані зі страхуванням, оцінкою предмета забезпечення і таке інше - у національній валюті України гривні. Кредитний договір забезпечується іпотекою нерухомого майна квартирою № 94 у будинку № 11 по вулиці Жовтневій у м. Кременчуці (договір іпотеки, т.1, а.с. 14-15). У договорі іпотеки прямо зазначене зобов"язання, виконання якого забезпечується іпотекою нерухомого майна - кредитний договір №11253715000 від 16 листопада 2007 року, укладений між боржником [PERSON] та Банком на суму 51\~800 доларів США 00 центів (т.1, а.с. 86-87). Позивач підтвердив належність йому підписів у кредитному договорі та договорі іпотеки; третя особа [PERSON] також не заперечувала свої підписи у договорі іпотеки. Згідно виписки за кредитним договором за заявами позичальника кредит видавався йому кількома траншами (т.2, а.с. 65) в доларах США. Ці кошти позивач отримував зі свого поточного рахунку № 26205051842000, на який Банк, виконуючи умови кредитного договору, перерахував 51\~800 доларів США. У період з грудня 2007 року по грудень 2014 року включно [PERSON] виконував умови кредитного договору та погашав кредит у доларах США. За клопотанням позивача суд призначив по справі судово-економічну експертизу. Експерт дійшов висновків про те, що Банк порушив умови відкриття рахунку в іноземній валюті, попередньо не відкривши рахунок в національній валюті; в матеріалах справи відсутні платіжні доручення в іноземній валюті з необхідними реквізитами, а позичальник у заяві-анкеті просив про отримання кредиту в національній валюті. Експерт вважав, що відкриття у ПАТ «УкрСиббанку» рахунків в іноземній валюті на ім»я [PERSON] не підтверджується, як не підтверджується і перерахування кредитних коштів в сумі 51\~800 доларів США і отримання їх позичальником готівкою. За умови, що курс долара США до гривні на момент укладення кредитного договору складав 5,05 гривень за один долар США, позичальник сплатив Банку 532\~250,91 гривню, заборгованість по кредиту відсутня, а розмір переплати по кредитному договору становить 157\~188,49 грн. (т.2, а.с.69-78). В судовому засіданні експерт підтвердив свій висновок та розяснив, що документально підтверджується факт відкриття Банком поточного рахунку у доларах США, на який по заявах [PERSON] Банк перерахував 51\~800 доларів США; зміст операції зарахування на поточний рахунок для зберігання. На думку експерта, відсутні докази того, що [PERSON] з цього рахунку видавалися кошти. Банк не повідомив позичальника про відкриття валютного рахунку та можливість управляти ним. Водночас, експерт зазначав, що у справі є докази погашення [PERSON] кредиту у доларах США, та немає підстав вважати, що [PERSON] отримував якийсь інший кредит у національній валюті. Вирішуючи спір, суд виходить із такого: Положеннями частини першої статті 626, статті 629 Цивільного Кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків; договір є обовязковим для виконання сторонами. За нормами статті 638 Цивільного Кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до частини першої статті 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно приписів статтей 525, 526 Цивільного Кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобовязання має виконувати належним чином відповідно до умов договору. Статтею 235 Цивільного Кодексу України встановлено, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. У відповідності до частини першої та третьої статті 212 Цивільного процесуального Кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів... Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Частиною шостою та сьомою статті 147 Цивільного процесуального Кодексу України встановлено, що висновок експерта не є обовязковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього кодексу. Незгода суду з висновком експерта повинна бути мотивована в рішенні або ухвалі. Як зясувалося під час надання експертом пояснень, його висновок про те, що перерахування Банком кредитних коштів у розмірі 51\~800,00 доларів США та отримання їх готівкою [PERSON] документально не підтверджується, не означає, що [PERSON] фактично отримав кредит у національній валюті України. Експерт прямо пояснив, що отримання кредитних коштів у гривні також не доводиться документально. Водночас, експерт підтвердив, що [PERSON] на протязі семи років погашав у доларах США кредит. Первинними банківськими документами, як долучені до матеріалів справи, - випискою за поточним рахунком [PERSON] № 26205051842000, заявою [PERSON] про відкриття поточного рахунку від 16 листопада 2007 року, де позичальник просить відкрити поточний рахунок у доларах США, заявами [PERSON] на видачу готівки за період з 16 листопада 2007 року по 10 грудня 2007 року на загальну суму 51\~000 доларів США, підтверджується фактична видача Банком позичальнику кредитних коштів кількома траншами на загальну суму 51\~000 доларів США. Посилання [PERSON] в уточненнях до позовних вимог (т.2, а.с. 104) на те, що Банк штучно збільшив відсотки за кредитним договором та розмір пені, розрахувавши кількість календарних днів методом «факт/360», також не є доказом удаваності укладеного правочину та повного виконання [PERSON] своїх зобовязань за договором по сплаті споживчого кредиту. На підставі викладеного, відповідно до статей 215-218 ЦПК України, -

Outcome: dismissed