Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15 серпня 2008 року між Відкритим Акціонерним товариством Комерційний банк «Надра (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра») та [PERSON] (далі - Відповідач-1) було укладено Кредитний договір № 878056/ФЛ (далі - Кредитний договір), згідно з умовами якого позивач надав останньому кредит у розмірі 52 245 доларів США 48 центів з виплатою процентної ставки 14,59 % річних строком до 12.08.2028 року. Також в якості забезпечення зобов'язань позичальника за Кредитним договором № 878056/ФЛ від 15 серпня 2008 року між Відкритим Акціонерним товариством Комерційний банк «Надра та [PERSON] (далі - Відповідач-2) було укладено Договір поруки № 878056/ФЛ-П1, відповідно до умов якого, останній прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] всіх боргових зобов'язань перед позивачем за вказаним кредитним договором. Окрім цього, в якості забезпечення зобов'язань позичальника за Кредитним договором № 878056/ФЛ від 15 серпня 2008 року між Відкритим Акціонерним товариством Комерційний банк «Надра та [PERSON] (далі - Відповідач-3) також було укладено Договір поруки № 878056/ФЛ-П, відповідно до умов якого, остання прийняла на себе також зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] всіх боргових зобов'язань перед позивачем за таким кредитним договором. Позивач зазначає, що у зв'язку з невиконанням зобов'язань за Кредитним договором, перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», станом на 03.09.2013 року утворилась заборгованість, яка складає 562 261 (п'ятсот шістдесят дві тисячі двісті шістдесят одна) грн. 35 коп. У зв'язку з чим позивач змушений був звернутися до суду і просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на свою користь суму означеної заборгованості у розмірі 562 261 (п'ятсот шістдесят дві тисячі двісті шістдесят одна) грн. 35 коп. та судовий збір у розмірі 3 441(три тисячі чотириста сорок одна) грн. 00 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, в обґрунтування позовних вимог посилалась на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач -1 - [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити суду в задоволені позову через відсутність позивач достатніх доказів щодо отримання ним грошей за вказаним кредитним договором. Відповідач -2 - [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з огляду на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів, що б підтверджували факт отримання позичальником кредитних коштів в натурі, та припинення строку дії вказаних договорів поруки. Відповідач - 3 - [PERSON] в судове засіданні не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань від такої особи, що дере участь у справі, до суду не находило. Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, та перевіривши їх доказами, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Так, судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них виниклі правовідносини. Судом встановлено, що 15 серпня 2008 року між Відкритим Акціонерним товариством Комерційний банк «Надра (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра») та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 878056/ФЛ, згідно з умовами якого позивач надав позичальнику кредит у розмірі 52 245 доларів США 48 центів з виплатою процентної ставки 14,59 % річних строком до 12.08.2028 року (а.с.3-7). Судом також встановлено, що в якості забезпечення зобов'язань позичальника за Кредитним договором № 878056/ФЛ 15 серпня 2008 року між Відкритим Акціонерним товариством Комерційний банк «Надра (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра») та [PERSON] було укладено Договір поруки № 878056/ФЛ-П1, відповідно до умов якого, останній прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] всіх боргових зобов'язань перед Позивачем за Кредитним договором за № 878056/ФЛ від 15 серпня 2008 року (а.с.8). Судом також встановлено, що в якості забезпечення зобов'язань позичальника за Кредитним договором № 878056/ФЛ 15 серпня 2008 року між Відкритим Акціонерним товариством Комерційний банк «Надра (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра») та [PERSON] було укладено Договір поруки № 878056/ФЛ-П, відповідно до умов якого, остання прийняла на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] всіх боргових зобов'язань перед Позивачем за Кредитним договором за № 878056/ФЛ від 15 серпня 2008 року (а.с.9). Згідно витягу зі Статуту Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»», погодженого Національним банком України 02.02.2011 року, правонаступником усіх прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра». Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику обумовлену сторонами грошову суму в розмірі 52 245 доларів США 48 центів. Заперечуючи проти отримання таким відповідачем суми кредитних коштів, представник відповідача посилався на відсутність у банку оригіналу меморіального ордеру про видачу таких коштів, і який зі слів представника ПАТ «КБ «Надра», було знищено зі спливом трирічного терміну зберігання. Суд не може взяти до уваги означене заперечення, оскільки в матеріалах даної цивільної справи міститься заява позичальника на отримання готівки (а.с 19, зворотній бік) у зв'язку із підписання вище означеного кредитного договору, при цьому дії позичальника після укладання кредитного договору були спрямовані саме на погашення заборгованості за ним, а часткове виконання своїх кредитних зобов'язань за таким договором, подання до банку позичальником заяви на реалізацію предмету іпотеки у зв'язку із фінансовими труднощами (а.с. 96), не оскарження дій банку із приводу не виконання ним умов кредитного договору в частині не надання грошових коштів, у своїй сукупності дає всі підстави суду вважати, що відповідач-1, як позичальник, отримав від ПАТ КБ «Надра» грошові кошти у вигляді кредиту. Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно умов вказаного кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобов'язаний: сплачувати заборгованість перед банком; сплачувати банку проценти за користування кредитом, та у випадку порушення зобов'язання, сплачувати відповідні штрафні санкції. Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що в порушення умов вказаного кредитного договору зобов'язання позичальника належним чином виконані не були через прострочення повернення кредиту і сплати процентів за ним, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 03.09.2013 року яка обрахована позивачем у розмірі 562 261 (п'ятсот шістдесят дві тисячі двісті шістдесят одна) грн. 35 коп., де: заборгованість за сумою кредиту - 411 651 (чотириста одинадцять тисяч шістсот п'ятдесят одна) грн. 01 коп., заборгованість за відсотками - 907 172 (дев'ятсот сім тисяч сто сімдесят дві) грн. 42 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - 11 678 (одинадцять тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. 09 коп., штраф за невиконання зобов'язань Кредитного договору - 41 759 (сорок одна тисяча сімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 83 коп. Відповідно до статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника, боржник і поручитель відповідають перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Зазначене кореспондується з розділом 1 вказаних договорів поруки, відповідно до яких, у випадку невиконання боржником обов'язків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники повному обсязі зобов'язань боржника (п.п. 1.2., 1.3. Договорів поруки). Суд не може погодитись із доводами представника відповідача за щодо того, що вказані договорі поруки є припиненими, через пропуск позивачем шестимісячного строку для звернення із позовними вимогами про стягнення грошових коштів до поручителя. Згідно із ч. 4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 24 Постанови від 30 березня 2012 року № 5 „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що випливають із кредитних правовідносин" роз'яснив, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Оглядом кредитного договору встановлено, що позивачем та відповідачем-1 [PERSON] строк виконання позичальника основного зобов'язання у повному обсязі за кредитними договором було визначено як 12 серпня 2028 року. Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що банк 13.11.2012 року пред'явив вимогу до позичальника про виконання договірних зобов'язань за кредитним договором до спливу означеного строку, а саме до грудня 2012 року (а.с 120). Посилання представника відповідача-2 про сплив шестимісячного строку для пред'явлення вимоги про повернення боргу 01 лютого 2013 року суд вважає помилковим, оскільки строк дії основного зобов'язання встановлений кредитним договором та визначений до 12 серпня 2028 року. Вимога від 13.11.2012 року надіслана лише позичальнику, та містить пропозицію про усунення порушень за кредитним договором у вигляді повернення заборгованості за кредитним договором тієї, що існувала на момент подання вимоги. При цьому ред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. В разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Суд зазначає, що безпосередньо до поручителів банк із вимогою щодо дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором не звертався, а вимоги до позичальника не можна розцінювати одночасно як вимогу до поручителя, оскільки поручитель хоча й пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором, і матеріальним законом передбачено право кредитора пред'явити позов за своїм вибором лише до боржника або лише до поручителя або одночасно до них обох. Оскільки вимоги до поручителів в даному випадку позивачем не пред'являлись, строк осново зобов'язання не сплинув, то суд вважає, що передбачені чинним законодавством підстави для припинення означених договорів поруки відсутні. Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором у національній валюті, суд зазначає про наступне. Відповідно до приписів ч.2 ст. 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно - правовим актом. Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року роз'яснено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 Цивільного Кодексу України. Разом з цим, у своїй позовній заяві позивач просить суд стягнути заборгованість не в іноземній валюті, а в національній, із зазначенням конкретних грошових сум, що підлягають такому стягненню, а тому суд вважає, що вимоги позову в цих частинах мають бути задоволені саме в розмірі позовних вимог заявлених позивачем, що кореспондується із вказаними вимогами ст.11 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства та неприпустимості виходу судом за межі позовних вимог із власної ініціативи. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача за своєю правовою природою законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню, та з відповідачів у солідарному порядку підлягає стягненню за Кредитним договором № 878056/ФЛ від 15 серпня 2008 року заборгованість у загальному розмірі 562 261 (п'ятсот шістдесят дві тисячі двісті шістдесят одна) грн. 35 коп. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів також слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: судового збору у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. із кожного відповідача окремо. На підставі викладеного і

Outcome: approved