Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

У липні 2015 року до суду Жовтневого району міста Харкова звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] та просив ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ними. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб з відповідачем зареєстровано 18 жовтня 1997 року Амвросіївським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 150. Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Через деякий час після реєстрації шлюбу спільне життя не склалося, шлюбно-сімейні стосунки припинені більше трьох років тому року, з того ж часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спір про майно відсутній. Дійшли взаємної згоди про утримання та виховання дітей, які після розірвання шлюбу залишаться проживати із матірю. Родина існує формально, тому він звернувся до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання зявився, однак надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання зявилася, однак надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, проти позову не заперечує, просить задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 18 жовтня 1997 року Амвросіївським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 150, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.10). Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-ВЛ №090429, виданого В-Хутірською селищною радою Вовчанського району Харківської області 11.06.1999 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-ВЛ № 284248, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції 07.07.2004 року (а.с. 12). Шлюбно-сімейні стосунки припинені три роки тому, з часу часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть, бажання відновляти сімейні відносини не мають. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати із матірю. Сторони вважають, що сім"я розпалася та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що відповідач позов визнала і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, пояснення сторін свідчать про те, що вони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не мають намір відновлювати сім'ю, згоди щодо усіх питань, пов'язаних з розірванням шлюбу, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний.

Outcome: approved