Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, мотивує вимоги тим, що 21 вересня 2013 року між [PERSON] і фізичною особою-підприємцем [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу міжкімнатних дверей , згідно якого [PERSON], який діє на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] зобов'язувався передати позивачу, як покупцю за вищевказаним договором, вироби - міжкімнатні двері протягом 14 банківських днів з моменту надходження передоплати. 21 вересня 2013 року позивач готівкою сплатила [PERSON] передоплату в сумі 5000 гривень. Через 14 банківських днів з моменту внесення позивачем передоплати, [PERSON] двері позивачу так і не надав. 06.11.2013року відбулась зустріч позивачки і [PERSON] останній пообіцяв, що 7 листопада 2013 року розрахується з позивачкою і крім авансу, ще й сплатить штрафні санкції за прострочення виконання зобов'язання в сумі 1000 гривень, в підтвердження чого надав позивачу відповідний лист. Вважає, що сторони погодились на розірвання Договору та встановили строк повернення грошових коштів в розмірі 6000 гривень, просить суд стягнути дану суму в подвійному розмірі за порушення взятих зобов'язань, а саме 11000 грн. У судовому засіданні представник позивачки вимоги підтримав. Відповідач до суду не з'явися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в силу ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача і відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України за погодженням з представником позивача, провести заочний розгляд справи. Суд заслухавши представника позивача дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню згідно наступного: Як було встановлено під час судового розгляду, що 21 вересня 2013 року між [PERSON] і фізичною особою-підприємцем [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу міжкімнатних дверей відповідно до якого [PERSON], який діяв на підставі свідоцтва про державну реєстрацію [NUMBER] як ФОП зобов'язувався передати позивачу, як покупцю за вказаним договором, міжкімнатні двері протягом 14 банківських днів з моменту надходження передоплати. 21 вересня 2013 року [PERSON] готівкою сплатила [PERSON] передоплату в сумі 5000 гривень, дані обставини у судовому засіданні підтверджуються, копією договору а.с.4 квитанцією до прибуткового касового ордеру №991 а.с.5. Через 14 банківських днів з моменту внесення позивачем передоплати [PERSON] двері позивачу так і не надав. 06.11.2013року відбулась зустріч позивачки і [PERSON] останній повідомив, що не може виконати замовлення і пообіцяв 7 листопада 2013 року" розрахується з позивачкою і крім авансу, ще й сплатить штрафні санкції за прострочку виконання зобов'язання в сумі 1000 гривень, в підтвердження чого надав позивачу відповідний лист а.с.6, що підтверджує обгрунтованість пояснення позивачки в цій частині. Правовідносини які виникли між сторонами є договірні, врегульовані договором від 21.09.2013 року. Судом під час судового розгляду встановлено, що позивач виконав зобов'язання по оплаті за Договором, відповідач в свою чергу, умови договору не виконав. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються. У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач [PERSON] чрез 14 банківських днів з моменту внесення позивачкою передоплати, ні на час розгляду справи двері позивачці не надав. Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Згідно положень ч. 2 ст. 571 ЦК України в разі порушення зобов'язання з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржнику завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Таким чином, оскільки невиконання зобов'язання по поставці дверей за Договором сталося саме з вини відповідача, то позивач, відповідно до ч. 2 ст. 571 ЦК України, має право на повернення грошових коштів, переданих за договором у розмірі 5000,00 грн. та сплаті суми у розмірі 5000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Однак, як встановлено судом ні 7 листопада 2013 року, ні до теперішнього часу позивач грошей так і не отримала. В зв'язку з чим у суду є всі правові підстави задовольнити позов, стягнути з відповідача на користь позивача 11000 грн., суми за договором і зобов'язаннями, а також стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: approved