Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер її дід (батько матері [PERSON])- [PERSON], який до смерті проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із будинковолодіння [ADDRESS], розташоване на не приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га , що знаходиться на території Підмихайлівської сільської ради. 07 серпня 2012 року [PERSON] склав заповіт, яким все належне йому майно заповів позивачці по справі - [PERSON] , своїй внучці. Дане спадкове майно позивач належним чином прийняла, оскільки звернулася із заявою про прийняття спадщини за заповітом. При зверненні в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено, оскільки частина домоволодіння належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок , виданого 10.10.1989 року на праві спільної сумісної власності, тому слід визначити частки кожного члена двору у праві спільної сумісної власності у відповідності до ст.. 356 ЦК України . Тому позивачка просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме : на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] після смерті діда [PERSON] та 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] ,яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, таким чином визнавши за нею право власності в цілому на будинковолодіння по [ADDRESS] В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не зявилися, однак також подали суду заяви про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги позивачки визнають та не заперечують проти задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер дід позивачки (батько її матері [PERSON]) - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.13), якому на праві власності як голові колгоспного двору належав житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 10.10.1989року (а.с.20). Як вбачається із фотокопії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 31695641 від 17.09.2012 , 07 серпня 2012 року від імені [PERSON] було посвідчено заповіт у Підмихайлівській сільській раді за №48, у відповідності до якого все своє майно, яке йому належить на праві власності заповів позивачці [PERSON].( а.с.12). Згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 10.10.1989 року, будинок в цілому по [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності за [PERSON] (а.с.20). При зверненні позивачки до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті дідуся за заповітом, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, оскільки частина домоволодіння належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок , виданого 10.10.1989 року на праві спільної сумісної власності, тому слід визначити частки кожного члена двору у праві спільної сумісної власності у відповідності до ст.. 356 ЦК України (а.с.16). Відповідно до ст. 120,123 ЦК УРСР ( 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності та кожний з них має рівну частку. Згідно Закону України «Про власність» з 15.04.1991 року відбулося усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну спільну сумісну власність. Майно, придбане внаслідок спільної праці сім"ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними (ст. 17 Закону України «Про власність») . Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення ст. 17,18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюється на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. З виписки з погосподарської книги Підмихайлівської сільської ради за 1991-1995 роки № 605 від 13.05.2017 року зясовано, що за особовим рахунком [NUMBER] в будинку [ADDRESS] зареєстровані та проживали [PERSON] , [INFO], помер [INFO], голова колгоспного двору, [PERSON],[INFO], померла [INFO] , дружина, [PERSON], [INFO], померла [INFO] , дочка, [PERSON], [INFO], онука . Суспільна група господарства - «колгоспний двір» (а.с.21). Як вбачається з виписки з погосподарської книги Підмихайлівської сільської ради за 2006-2010 роки № 826 від 22.05.2017 року за особовим рахунком [NUMBER] в будинку [ADDRESS] зареєстровані та проживали [PERSON] , [INFO], голова колгоспного двору, [PERSON],[INFO],дружина, [PERSON], [INFO],правнука , [PERSON], [INFO], онука. Суспільна група господарства - «колгоспний двір» (а.с.22). З виписки з погосподарської книги Підмихайлівської сільської ради за 2011-2015 роки № 917 від 25.05.2017 року зясовано, що за особовим рахунком [NUMBER] в будинку [ADDRESS] зареєстровані та проживали [PERSON] , [INFO], голова колгоспного двору, [PERSON],[INFO],дружина, [PERSON], [INFO],правнука , [PERSON], [INFO], онука, [PERSON], [INFO], дочка, [PERSON], [INFO], онук, [PERSON], [INFO] , правнук. Суспільна група господарства - «колгоспний двір»(а.с.23-24) Так , на час усуспільнення (15.04.1991року) , в колгоспному дворі за адресою вул.Довбуша,16 в с.Підмихайля Калуського району Івано-Франківської області проживали дід позивачки - [PERSON] (голова колгоспного двору), бабця -[PERSON], мати - [PERSON] та позивачка - [PERSON]. Таким чином, оскільки до членів колгоспному двору [ADDRESS] належали лише четверо, то житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] після ліквідації колгоспних дворів, став належати всім по ? частині кожному. Мати позивачки - [PERSON] померла 26.03.2007року, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.15). Оскільки на час смерті з нею спільно проживали її батьки та позивачка , то вони всі як спадкоємці першої черги прийняли у відповідності до ст.1268 ЦК України спадщину після її смерті, тобто успадкували по 1/3 від належної матері ? частини в домоволодінні по [ADDRESS] Тобто після смерті матері позивачки позивачці та її бабці і діду стало належати по 1/3 частині домоволодіння кожному. Бабця позивачки - [PERSON] померла [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.14). Після смерті бабці , дід позивачки - [PERSON] прийняв спадщину , так як постійно на час смерті проживав з спадкодавцем та став власником 2/3 частин домоволодіння по [ADDRESS] . У відповідності до технічного паспорта від 31.05.2017 року будинковолодіння по [ADDRESS] складається з: «А» - житловий будинок , інвентаризаційною вартістю 152126грн., «Б» - літня кухня, інвентаризаційною вартістю 10986грн., «В»- стайня, інвентаризаційною вартістю 82026грн., «В1»- стодола, інвентаризаційною вартістю 36991грн., «В2»- сарай, інвентаризаційною вартістю 11617грн., «Д» - погріб, інвентаризаційною вартістю 7696грн., «З»-шопа, інвентаризаційною вартістю 2254грн., «К»- гараж(самовільна будівля) , інвентаризаційною вартістю 76607грн., «Л»- убиральня, інвентаризаційною вартістю 4096грн., №2 -огорожа , інвентаризаційною вартістю 57249грн.,№ 3 - ворота, інвентаризаційною вартістю 27130грн., №4-криниця, інвентаризаційною вартістю 2702грн. Загальна інвентаризаційна вартість будинковолодіння по [ADDRESS] складає 471480грн.(.с.8-11). Оскільки гараж (позначений літерою «К») було побудовано позивачкою без належних документів, то в технічному паспорті він зазначений як самочинно збудований. Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до Висновку від 24.07.2017року №24-07/17, наданого архітектором [PERSON], гараж , (згідно техпаспорта літера К), який знаходиться [ADDRESS], не порушує будівельно-технічних, санітарних та протипожежних норм та правил.(а.с.28) Згідно з чинною на той час ст. 120 ЦК України (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності та відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, то відповідно кожному, хто проживав у колгоспному дворі на момент оформлення права власності повинно було б належати по 1/4 даного будинковолодіння. Таким чином на момент смерті спадкодавця [PERSON] позивачка фактично прийняла спадщину в розмірі 2/3 частки колгоспного двору і маючи належну їй частку в колгоспному дворі в розмірі 1/3 частини, її частка власності склала 100 % , то суд вважає, що немає потреби у визначені частки власності . Відповідачі по справі - дядько та тітки позивачки (діти спадкодавця) , претензій до спадкового майна не мають , спадщину не прийняли. Тому суд визнає позивача такою, що прийняла спадщину після смерті діда і за нею слід визнати право власності на спадкове майно. Згідно ст. 1268 Цивільного Кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Тому позовні вимоги слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме на 2/3 частини майна колгоспного двору з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул..Довбуша,16 в с.Підмихайля Калуського району Іванол-Франківської області . На підставі наведеного та

Outcome: approved