Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

У липні 2013 року надійшла до суду позовна заява ПАТ «УСК «Гарант-Авто» до [PERSON], ВАТ «НАСК «Оранта» про відшкодування шкоди завданої ДТП у порядку регресу Позивач зазначив, що 06.01.2012 року сталося ДТП на вул. Почайнінській внаслідок порушень Правил дорожнього руху [PERSON], який управляючи автомобілем БМВ д.н. [NUMBER] спричинив шкоду автомобілю «Фольксваген», д.н. [NUMBER], яким управляв [PERSON], третій учасник ДТП [PERSON], керував автомобілем «Субару» д.н. [NUMBER]. Позивачем, як страховиком, виплачено страхове відшкодування ТОВ «Порше Лізинг Україна» 101.108,78 грн. за розрахунком відповідно до страхового акту від 17.02.2012 року та виходячи із Звіту № 259 від 08.02.2012 року, яким визначена вартість матеріального збитку у сумі 113.719,61 грн. Між відповідачами був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Поліс № АА/5700725, за яким передбачено ліміт суми -50.000.грн. За таких обставин, оскільки потерпілому у ДТП відшкодована сума у розмірі 101.108,78 грн., яка підтверджена звітом від 17.02.2012 року, позивач просив стягнути з: - ВАТ «НАСК «Оранта» - 50.000 грн.; - [PERSON] - 51.108,78 грн., які не покриті страховим полісом; - судові витрати у розмірі 1.011,09 грн. з обох відповідачів; У запереченнях НАСК «Оранта» зазначено, що з [PERSON] було укладено договір про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Поліс № АА/5700725, (а.с.136) за яким передбачено ліміт суми - 50.000 грн. ВАТ НАСК «Оранта» виплатила страхове відшкодування у розмірі 50.000 грн. за платіжним дорученням № 53002 від 15.08 2013 року - отримувачу ВАТ «УСК «Дженерал Гарант» (а.с.140) У запереченнях проти позову відповідач [PERSON] посилається на неточності у документах стосовно учасників ДТП: - у довідці про ДТП зазначений лише один пошкоджений автомобіль БМВ. - у заяві про подію від [PERSON] відсутні посилання на учасників ДТП - перший учасник Фольксваген, третій учасник Субару, другий учасник йому не відомий опинився між першим та третім учасниками. - зображена схема зіткнення не відповідає дійсності - у протоколі та довідці ДАЇ відсутні відомості про другого учасника. Крім того, стверджує, що пошкодження описані стосовно автомобіля «Фольксваген», д.н. [NUMBER] не мають підтверджень відповідними документами та фінансовими документами щодо витрат на ремонт що не відповідає вимогам ст.22, та ч.2 ст.1192 ЦК України. У жовтні 2013 року позивач подав уточнену позовну заяву, оскільки ВАТ НАСК «Оранта»виплатила страхове відшкодування у розмірі 50.000 грн. за платіжним дорученням № 53002 від 15.08 2013 року -просив стягнути з [PERSON] 51.108,78 грн.(а.с.147) та закрити провадження за позовом до ВАТ НАСК «Оранта». Ухвалою суду від 31 березня 2014 року задоволено клопотання [PERSON] про проведення судової автотоварознавчої експертизи, проведення якої доручено КНДІСЕ, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 01 серпня 2014 року відновлено провадження у даній справі у зв'язку із поверненням справи з висновком КНДІСЕ. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав, викладених в позовній заяві, просив провести заочний розгляд справи без участі відповідача на підставі наданих суду доказів. Відповідач на виклики суду повторно не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, будь-яких заяв щодо участі у розгляді справи не надіслав. Ухвалою суду від 22 вересня 2014 року постановлено про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Як встановлено судом, 06 січня 2012 р. в м. Києві на вул. Почайнинській внаслідок порушення відповідачем вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «БМВ», реєстраційний номерний знак [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON], автомобіля «Субару», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідно до ст. 27 Закону України „Про страхування" до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Право зворотної вимоги до винної особи також передбачено ст. 1191 ЦК України. Водночас положеннями ст.999 ЦК про обов'язкове страхування передбачено, що законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). (ч.1) До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. (ч.2) Так, згідно із положеннями ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено мету здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а саме «забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної, зокрема, майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників». 01 березня 2011 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» було укладено договір добровільного страхування автотранспорту, оформлений полісом № 19G-0372086. У відповідності з Договором було застраховано автомобіль «Фольксваген», д.н.з.[NUMBER]. Страхування проводилось згідно з Правилами добровільного страхування транспортних засобів (КАСКО) № 119. Вина Відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 10.02.2012 р. по справі №2607/1069/2012 та матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Відповідно до статті 6 цього Закону, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Розмір завданих збитків, згідно Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, внаслідок пошкодження транспортного засобу № 259 від 08.02.2012 року, складеного ТОВ «ЕКСПЕРТПЛЮС» [PERSON], завданого власнику автомобіля «Фольксваген» становить 113 719,61 грн. Огляд пошкодженого транспортного засобу проведено 06.02.12 р. На виконання умов Договору страхування, позивач, відповідно до страхового акту № 131761 від 17.02.2012 року та заяви страхувальника виплатив страхове відшкодування шляхом перерахування коштів на рахунок ТОВ «Автосоюз» у розмірі 101 108,78 грн. за відновлювальний ремонт автомобіля. Розмір страхового відшкодування розраховувався відповідно до рахунку № С300191675/сс00132253 від 18.01.2012 року. Витрати ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на виплату страхового відшкодування склали 101 108,78 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ВАТ НАСК «Оранта» по Полісу № АА/5700725. Відповідно до умов полісу ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну складає 50 000,00 грн., франшиза 0,00 грн. ПАТ «УСК «Гарант-Авто» являється правонаступником ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» у порядку регресу перейшло право на отримання від [PERSON] та ВАТ НАСК «Оранта» компенсації шкоди, завданої власнику автомобіля «Фольксваген [NUMBER] внаслідок його пошкодження в ДТП. Що стосується покладення відшкодування витрат страховика на особу, яка вчинила ДТП та відповідальність якої застрахована за договором про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів то згідно із цим Законом така відповідальність наступає у випадках, передбачених ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Положеннями ст. 33 цього Закону передбачено, що учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані (п.33.1.): терміново повідомити про дорожньо-транспортну пригоду відповідні органи Міністерства внутрішніх справ України; (пп. 33.1.1.) вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.(пп. 33.1.2.); проінформувати один одного про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси(пп.33.1.3.). Позивач 03.08.2012 року надіслав на адресу ВАТ НАСК «Оранта» заяву про виплату страхового відшкодування та 21.02.2013 року надіслав на адресу [PERSON] претензію № 131761-2//22 про відшкодування шкоди, проте відповідачі на час подачі даної позовної заяви зобов'язання не виконали. Як посилається в запереченнях відповідач ВАТ НАСК «Оранта» від 04.09.2013 року (а.с. 134-135) - 05.07.2011 року було укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу АА 5700725 між [PERSON] (страхувальник) та НАСК «Оранта» (страховиком) на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортних засобів». 07.08.2012 року позивач подав заяву про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, шкоду, пов'язану із ВТВ, МТСБУ не відшкодовує. На виконання своїх зобов'язань був складений страховий акт № ОЦВ-12-457/1 та розрахунок страхового відшкодування, 15.08.2013 року виплачено страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 53002 від 15.08.2013 року. У запереченнях відповідач [PERSON] (а.с. 142-144) зазначив, що відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду, яка міститься в матеріалах справи та надана Позивачем, а саме в пункті 2 (даної довідки) зазначено відомості про потерпілих та зазначено лише один транспортний засіб який отримав технічні пошкодження, а саме БМВ номерний знак [NUMBER], відомості про інші транспортні засоби які отримали технічні пошкодження відсутні. Відповідно до заяви (повідомлення) про подію Голові Правління ПАТ CK «ГАРАНТ АВТО» від [PERSON] відомості про власників ДТП відсутні. Відповідно до Додатку № 2 даної заяви, а саме схеми враження місця події (1-ий учасник ДТП автомобіль Volkswagen Passat [NUMBER], 2-ий учасник ДТП- не відомий, 3-ий учасник ДТП автомобіль Subaru) 3-ий учасник ДТП - не відомий опинився між першим учасником ДТП автомобілем Volkswagen Passat [NUMBER] та третім учасником ДТП автомобілем Subaru. Відповідно до протоколу про адміністративне пгавопорушення АА1 №582043 від 14.01.2012 року автомобіль БМВ скоїв зітккнення з автомобілем Subaru (3-ім учасником ДТП), який в свою чергу некеровано скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat [NUMBER] (1-шим члеником ДТП). Тож з огляду на викладене схема зображення місця події не виповідає дійсності. Крім того перелік робіт та використаних матеріалів, зазначених у Звіті № 259 про оцінку автомобіля Volkswagen Passat державний номер [NUMBER] не співпадають із переліком пошкоджень, завданих у результаті дорожньо-іранспортної пригоди. Відповідно до довідки ДАІ про дорожньо-транспортну пригоду від 30.01.2012 року в пукті 2 (даної довідки) зазнячено відомості про потерпілих та начено лише один транспортний засіб який отримав технічні пошкодження, а саме БМВ номерний знак [NUMBER], відомості про інші транспортні засоби які отримали технічні пошкодження відсутні. Крім того в заяві (повідомленні) про подію Голові Правління ПАТ «УСК АРАНТ АВТО» від [PERSON] зазначено характер пошкоджень ТЗ: лобеве скло, бампер, капот, подушки безпеки. Проте пошкодження, описані у Звіті № 259 про оцінку автомобіля Volkswagen Passat державний номер [NUMBER] не співпадають із переліком пошкоджень, зазначених в довідці ДАІ про дорожньо-транспортну пригоду від 30.01.2012 року та в заяві (повідомленні) про подію Голові Правління ПАТ УСК «ГАРАНТ АВТО» від [PERSON]. У жовтні 2013 року позивач подав уточнену позовну заяву, оскільки ВАТ НАСК «Оранта»виплатила страхове відшкодування у розмірі 50.000 грн. за платіжним дорученням № 53002 від 15.08 2013 року - просив стягнути з [PERSON] 51.108,78 грн. (а.с.147) та закрити провадження за позовом до ВАТ НАСК «Оранта». У відповідності з ст. 1187, 1188 ЦК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року (із послідуючими змінами від 25.05.1998 року) питання про відповідальність за шкоду, заподіяну при зіткненні джерел підвищеної небезпеки самим джерелом підвищеної небезпеки - кожного із їх володільців перед іншим з них, вирішується за правилами цивільного законодавства України зокрема - шкода заподіяна одному із володільців з вини іншого, відшкодовується винним. Згідно ст. 1191 ЦК України та п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. На підставі вищенаведених положень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому витрати у порядку регресу 51 108,78 грн., підлягають стягненню з [PERSON]. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON], понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 1 011,09 грн. Враховуючи викладене та на підставі ст.ст. ст. 993, ч.1 ст.1166, ч.ч.1,2,5 ст.1187, 1191 ЦК України, ст.ст.38, п.41.1 ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та

Outcome: approved