Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення на свою користь з [PERSON] суми позики в розмірі 42743,10 грн. Також просить стягнути судові витрати по справі з відповідача. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 02.11.2012 року відповідачка позичила у неї кошти в сумі 2000 доларів США, під 3% в місяць, які зобов'язалася повернути протягом 6 місяців, відсотки виплачувати щомісяця. Зобов'язання відповідач не виконує, а тому, відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, просить стягнути з відповідача на користь позивача суму позики. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, та просила суд з урахуванням попередніх вимог стягнути з відповідача на свою користь окрім суми позики, додатково 3% річних від простроченої суми за два роки і чотири місяці, в сумі 2991,94 грн. свої вимоги підтримала повністю, та просила позов задовольнити, з підстав, які в ньому наведені. Відповідач в судовому засіданні не заперечила факту отримання грошових коштів від позивачки, однак, зауважила, що дані кошти нею було отримано для свого знайомого [PERSON], як позику на його потреби, тому з даних підстав просила у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Із дослідженої в судовому зхасіданні розписки від 02.11.2012 р. вбачається, що [PERSON], паспорт, серія [NUMBER], проживаюча в [ADDRESS] позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США, які зобов'язався повернути їй протягом шести місяців, з щомісячною сплатою відсотків, в розмірі 3 %. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно частини 1 статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною 2 статті 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Заперечуючи позовні вимоги [PERSON] посилається на те, що грошові кошти від [PERSON] вона отримувала, однак брала їх не для себе, а для [PERSON] Свідок [PERSON] дав суду показання, що він просив [PERSON] позичити гроші у знайомих, кошти були потрібні йому для власних потреб, зобов"язується їх повернути. Факт отримання коштів у позивача в розмірі двох тисяч доларів не заперечила, як сама відповідачка, так і допитаний свідок [PERSON] За несвоєчасне повернення суми позики боржник зобов'язаний сплатити кредитору грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, тобто сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. У відповідності до положень ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Позивач просить стягнути грошові кошти, що в гривневому еквіваленті - 1 долар США дорівнює 21,37 гривні, з урахуванням встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні щодо іноземних валют станом на 12.08.2015 р., що становить 42743,10 грн. Згідно розрахунку за період від дня, коли відповідач повинна була фактичного виконати зобов'язання до моменту подання уточнень до позову позивачем, 3 % річних, від простроченої суми зобовязання становить: 42743,10 * 3 % = 1282,29 грн. * 2 роки та 4 місяці = 2992,01 грн. Суд задовольняє позов в межах суми позовних вимог, а саме 42743,10 грн. - борг за договором позики та 3% річних від простроченої суми, в розмірі 2991,94 грн. Отже, свої зобов»язання відповідач не виконала, від добровільного виконання зобов'язання ухиляється, на час розгляду справи позику не повернула, тому підстави для стягнення заборгованої суми боргу, а також три проценти річних від простроченої суми за рішенням суду наявні. Згідно ст.88 ЦПК України , з відповідача підлягають стягненню на користь держави 457 грн. 35 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved