overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON], посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем вона має двох неповнолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON]. Діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Матеріальну допомогу у достатньому розмірі для утримання двох дітей відповідач в добровільному порядку не надає. Таким чином, позивачка звернулася до суду і просить стягнути з відповідача, який працює, аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки доходів відповідача. [PERSON] позов визнав частково і пояснив, що може сплачувати аліменти на дітей у розмірі 800 грн. щомісячно. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з приписами ст.ст. 180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Однак, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу. Судом встановлено, що сторони від шлюбу, зареєстрованого 25.08.2000 року, мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Зазначені обставини підтверджується свідоцтвами про народження в матеріалах справи (а.с.2,3). Згідно довідки виконкому Березівської міської ради Одеської області від 26.03.2013 року № 702, діти проживають разом із матір'ю, а отже перебувають на її утриманні (а.с.5). Як свідчить з пояснень позивачки, вона працює в дитячому садку № 2 та її заробітна плата в середньому складає 1400 грн. на місяць, що підтверджується довідкою від 26.03.2013 року № 8014/01-08 (а.с.6). З матеріалів справи видно, що відповідач, який є працездатним, працює викладачем в Березівському професійно аграрному ліцеї і електрослюсарем в Березівському профтехучилищі та отримав заробітну платно щомісячно приблизно понад 2000 грн. Статтею 182 СК України передбачається, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років, які відносяться до основних соціальних груп населення, з 1 січня 2013 року відповідно до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2013 рік" складає 972 грн. Виходячи з наведених норм закону, відповідач повинен платити дитині аліменти в розмірі не менше 292 грн. (972 х 30 : 100). Таким чином, визначаючи розмір виплати аліментів, суд виходить з вищезазначеного та враховує матеріальне становище сторін, а також працездатність відповідача, тому вважає за необхідне стягнути з останнього на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1000 грн. щомісячно до їх повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, причиною цього є те, що в сім'ї постійно виникають сварки щодо порядку ведення домашнього господарства, подружніх прав та обов'язків, шлюбні відносини припиненні з травня 2012 року , і тому подальше спільне проживання та збереження с"імї неможливе. У судовому засіданні позивачка підтримала позов та викладені в заяві обставини справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність та визнання позовний вимог. Суд, вислухавши позивачку, приймаючи до уваги заяву відповідача ,дослідивши докази по справі приходить до висновку,що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено ,що між позивачкою та відповідачем склалися відносини ,які перешкоджають збереженню сім»ї. Шлюбні відносини між ними припинені з травня 2012 року та проживають окремо. Позивачці та відповідачу надавався строк для примирення ,але примирення не відбулось й позивачка наполягає на розірванні шлюбу, і тому суд вважає за доцільне розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між сторонами відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити без змін, стягнувши на її користь з відповідача 114,70 грн. у порядку відшкодування сплоченого нею судового збору

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO] мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, але з липня 2013 року шлюбні стосунки з відповідачем припинені, відповідач проживає окремо. Позивачка зазначає, що діти проживають із нею і знаходяться повністю на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає, хоча має таку можливість, просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частини щомісяця з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача [PERSON] судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON].в судове засідання не з"явився, до суду надіслав телеграму в якій просить слухати справу у його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, та надані сторонами письмові докази, суд приходить до висновку про те, сторони мають спільних дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Таке підтверджується Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] виданого 26.05.2010 року та серії [NUMBER] виданого 09.11.2011 року . Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON].є законними, обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України. Врахувавши стан здоровя та матеріальне становище дитини, відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення [PERSON] до суду із зазначеним позовом до досягнення дітьми повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню. Крім того, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача посилаючись на те, що від шлюбу у них є син: [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач в достатньому розмірі не надає. Оскільки на даний час вона не працює та знаходиться в декретній відпустці, то зазнає матеріальні труднощі і просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки доходів відповідача. Заслухавши сторони, які з'явилися до суду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з приписами ст.ст.180 і 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Однак, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу. Судом встановлено, що сторони від шлюбу, зареєстрованого 20.10.2012 року, мають сина: [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою, а отже перебуває на її утриманні. Відповідно до пояснень позивачки, вона зазнає матеріальні труднощі, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, а відповідач є працездатним та в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільної неповнолітньої дитини. Згідно з довідкою №03/10-1861 від 16.12.2013 року відповідач працює електромонтером оперативно-виїзної бригади у ПАТ «Одесаобленерго» та його заробітна плата за червень 2013 року - листопад 2013 року всього склала 11756,45 грн., виходячи з чого 2389,18 грн. є його середньомісячним заробітком. Статтею 182 СК України передбачається, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років, які відносяться до основних соціальних груп населення, з 1 січня 2013 року відповідно до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2013 рік" складає 972 грн. Виходячи з наведених норм закону, відповідач повинен платити дитині аліменти в розмірі не менше 292 грн. (972 х 30 : 100). Таким чином, визначаючи розмір виплати аліментів, суд враховує вищевикладене, а також матеріальне становище сторін, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі ? від його доходів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання його втратившим право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що вона є власницею даної квартири, згідно свідоцтва про право власності від 15 липня 1993 року. Також у квартирі зареєстрований її колишній зять - [PERSON], дружина якого - її донька [PERSON] померла у 2012 році. Проте [PERSON] у даній квартирі більш 10-ти років не проживає, його особистих речей у квартирі немає, комунальні послуги він не сплачує. У судове засідання позивачка не з»явилась, звернулась до суду із заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутності, а позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з"явився повторно з невідомих суду причин, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи на стороні відповідача - Управління державної міграційної служби України в Луганській області у судове засідання не з»явилась, звернулась до суду із заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за слідуючими обставинами, встановленими у судовому засіданні: - згідно копії договору дарування від 15 листопада 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.5), що також підтверджується копією реєстраційного посвідчення від 15.11.2001 року, виданого МКП «Кіровське БТІ» (а.с.6), - згідно копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO], його мати - [PERSON], батько - [PERSON] (а.с.9), - згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 18 травня 2010 року. Прізвище жінки після розірвання шлюбу змінене на дошлюбне - [PERSON] (а.с.8), - згідно копії свідоцтва про народження, у [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] (а.с.13), - згідно копії паспорту, позивачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.4), - згідно копії домової книги, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], 1980 р.н., [PERSON], 1981 р.н., [PERSON], 2003 р.н. (а.с.11-12), - згідно довідок, виданих ПП «Схід-НІП» від 19 грудня 2013 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстрована та проживає [PERSON], 1980 р.н. Склад сім»: [PERSON], 2003 р.н. - син, [PERSON],1981 р.н. - колишній чоловік. Ліцевий рахунок відкритий на [PERSON], яка є власником даної квартири (а.с.14,15), - згідно акту від 09 грудня 2013 року, [PERSON] за адресою: [ADDRESS], Луганської області не проживає із січня 2010 року, комунальні послуги не сплачує, його особистих речей у квартирі немає, зв»язку із родиною він не підтримує, його місцеперебування невідомо (а.с.7). За даних обставин суд вважає, що здобуті усі докази для визнання [PERSON] втратившим право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного, ст.ст.71- 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що відносини в сім"ї не склалися, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що шлюб з відповідачем носить формальний характер, суперечить її інтересам, на примирення не погоджується, неповнолітніх дітей залишити на проживання з нею. Ухвалою суду від 04.11.2015 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в частині вимог про визначення місця проживання неповнолітніх дітей залишено без розгляду. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленою належним чином про час і місце розгляду справи. Причини неявки суду невідомі, будь-яких заяв, клопотань або заперечень на адресу суду не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у заочному розгляді за відсутності сторін, відповідно ст. 224 ЦПК України. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого виконкомом Шоломківської сільської ради Овруцького району Житомирської області, 20.11.1999 року сторони уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний запис №13 ( а.с.3). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка не заявила вимогу відновити їй дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися, шлюбних відносин не підтримують, тобто фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим, а тому він підлягає розірванню, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Судовий збір позивач сплатила в сумі 487,20 грн.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 05 вересня 2003 року в Відділі реєстрації актів громадянського стану Червонозаводського районного управління юстиціїї м.Харкова. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину Данила, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через взаємні непорозуміння та несумісності характеру. На даний час шлюбні відносини вже припинені, сторони проживають окремо з лютого 2016 року, тому позивачка вважає, що їх сімя розпалася остаточно та шлюб поновлений бути не може, у звязку з чим просила шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з*явилась, однак надала заяву про те, що позов повністю підтримує та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з*явився, від нього надійшла заява, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та просить розглядати справу за його відсутності. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем 05 вересня 2003 року (а.с. 3). Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину Данила, [INFO]. (а.с.4,5). Згода відносно місця проживання дитини між сторонами досягнута. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери, різне ставлення до шлюбу та сімейних обов*язків, суперечок з різних причин. Шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2016 році, спільне господарство сторони не ведуть, на примирення не згодні, тому суд приходить до висновку, що сім"я існує лише формально та її збереження недоцільне, отже, шлюб підлягає розірванню. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка звернулася до суду с позовом про стягнення з відповідача аліментів та додаткових витрат на неповнолітню дитину, який було уточнено. В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 04.09.2010 року. З квітня 2019 року шлюбні відносини фактично припинені. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 2500 грн. щомісячно, а також додаткові витрати в розмірі 500 грн. щомісяця, до її повноліття. Сторони до суду не з`явилися, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка на задоволенні уточненого позову наполягала. Відповідач уточнений позов визнав повністю, суду заперечень не надав. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно зі ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема,\~ розвитком здібностей дитини. Надані позивачем докази переконують суд в ґрунтовності вимог про стягнення аліментів та додаткових коштів на утримання дитини, оскільки вони свідчать про заняття дівчинки в спортивній секції та факультативне навчання англійській мові, які потягли необхідність певних витрат, а також про те, що позивач понесла певні видатки у зв"язку з розвитком здібностей дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду та в письмовій заяві вимоги підтримала та просить суд стягнути з відповідача [PERSON]на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гр ., щомісяця, починаючи стягнення від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини, згідно свідоцтва про народження та в добровільному порядку коштів на її утримання не надає. Просить розглянути справу без її участі. Ухвалою суду від 12.11.2018 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду на 03.12.2018 року. Відповідач в судовому засідання з позовними вимогами погодився частково та суду пояснив, що він є особою предпенсійного віку, але у пенсійному фонді йому відмовили оформити пенсію за віком, повідомивши про недостатність страхового стажу. Просить стягувати з нього 50 відсотків прожиткового мінімумі для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що у сторони по справі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьками якої згідно зі свідоцтвом про народження є батько [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Дитина донька [PERSON] знаходиться на утриманні матері позивачки по справі [PERSON], що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 26.06.2018 року (а.с. 7). Відповідач [PERSON], [INFO] є працездатною особою, але предпенсійного віку та матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Між сторонами склалися сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 ч.1 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 ч.1 СК України зазначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням стану здоров"я та матеріального становища платника аліментів, віку батька дитини, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини на користь позивачки до повноліття дитини. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved