overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з 05.09.2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має сина - [PERSON], [INFO], який перебуває у неї на утриманні. Пів року тому вони припинили шлюбні відносини, оскільки зрозуміли, що збереження сімейних відносин не можливе в зв»язку із систематичними суперечками. З того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. За минулий період часу вони з відповідачем втратили почуття любові та пошани одне до одного. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, просить шлюб розірвати. Просить позов задовольнити, розірвати шлюб з відповідачем і стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу. За заявами сторін справа розглянута без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності по ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 05.09.2013 року зареєстровано шлюб відділом ДРАЦС Апостолівського РУЮ у Дніпропетровській області, від шлюбу у подружжя є син - [PERSON], [INFO], відповідач є його батьком, працездатний, не хворіє, сімейні відносини між сторонами припинені, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з усіх видів заробітку на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача, суд вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі ? частини його доходу. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн. на користь позивача, яке було ним сплачено при подачі позовної заяви до суду .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 24 лютого 1996 року Попаснянським відділом РАГС Луганської області, зроблено запис за № 13, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем припинені у червні 2018 року. Збереження сім'ї неможливе. Спору про майно не має. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. У поданій до суду позовній заяві позивач просила розірвати шлюб, неповнолітнього сина залишити проживати з нею. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність, прізвище після розірвання шлюбу залишити « [PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, укладеному 24 лютого 1996 року Попаснянським відділом РАГС Луганської області, зроблено запис за № 13. Подружні стосунки з відповідачем припинені у червні 2018 року. Збереження сім'ї неможливе. Спору про майно не має. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачкою слід прийняти. Неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], залишити проживати з матір"ю в інтересах дитини. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, про що зазначила письмово, то суд вважає необхідним після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Згідно ч. 2ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст.ст. 104,105,109 -114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був зареєстрований 01.11.2003 р. в Гожулівській сільській раді Полтавського району Полтавської області, за актовим записом № 15. Від вказаного шлюбу народився [PERSON], [INFO], позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сторони три роки як припинили шлюбно-сімейні відносини по причині постійних сварок та непорозумінь, проживають окремо, тому подальше спільне проживання та збереження сім"ї неможливе. У судове засідання позивач не з'явилася, попередньо надавши до суду заяву в якій позов підтримала повністю та просила розглянути справу без її участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Враховуючи подану заяву позивача, неявку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив: проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.11.2003 р. в Гожулівській сільській раді Полтавського району Полтавської області, за актовим записом № 15. Від вказаного шлюбу народився [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Також встановлено, що спільне життя у подружжя не склалося, сімейно-шлюбні відносини сторони припинили по причині постійних сварок та непорозумінь на побутовому грунті. Сторони проживають окремо більше 3-х років, досягнута згода щодо місця проживання дітей, майновий спір відсутній. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе та буде суперечити їх інтересам та інтересам дітей. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був зареєстрований, 09.08.2003р., у Марянівській сільській раді Новомосковського району Дніпропетровської області, за актом записом № 3, позовні вимоги обґрунтовуються тим, що подальше спільне проживання та збереження сім"ї неможливо. Відповідно вимог ст. 215 ЦПК України, суд при винесенні рішення повинен вирішити питання розподілу судових витрат по справі, згідно ст. 88 ЦПК України. Згідно п.4 ст. 215 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити висновки суду по суті позовних вимог. В судове засідання сторони не зявилися з невідомих суду причин, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, стосовно будь-якої позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом встановлено, що заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 14.12.2016р., позов [PERSON] задоволено в повному обсязі, а саме: - шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що зареєстрований 09.08.2003р., у Марянівській сільській раді Новомосковського району Дніпропетровської області, за актом записом № 3 розірвано. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишено - Сахненко; - визначено місце проживання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] разом з матірю [PERSON], [INFO]; - стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 551.20 грн., Судом також встановлено, що в резолютивні частині рішення не вирішено питання про стягнення судового збору відповідно до задоволених позовних вимог на користь держави. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи встановлені обставини по справі, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу, так як приймаючи заочне рішення 14.12.2016р., судом не було вирішено питання про стягнення судового збору з відповідача на користь держави в розмірі 551.20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був зареєстрований 20.01.2011р. виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Полтавського району Полтавської області, за актовим записом № 01. Від вказаного шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сторони з квітня 2014 р. припинили шлюбно-сімейні відносини по причині постійних сварок та непорозумінь, проживають окремо, тому подальше спільне проживання та збереження сім"ї неможливе. У судове засідання позивач не з'явилася, попередньо надавши до суду заяву в якій позов підтримала повністю та просила розглянути справу без її участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Враховуючи подану заяву позивача, неявку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив: проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20.01.2011р., сторони зареєстрували шлюб виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Полтавського району Полтавської області, за актовим записом № 01 Від вказаного шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Також встановлено, що спільне життя у подружжя не склалося, сімейно-шлюбні відносини сторони припинили по причині постійних сварок та непорозумінь на побутовому грунті. Сторони проживають окремо з квітня 2014 р., досягнута згода щодо місця проживання дітей, майновий спір відсутній. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе та буде суперечити їх інтересам та інтересам дітей. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], свої позовні вимоги мотивувала тим, що в період з 2005 по 2011 роки вона проживала з відповідачем однією сім'єю без укладення шлюбу. За час спільного проживання у них [INFO] народився син - [PERSON]. З 2011 року вона разом з дитиною проживають окремо від відповідача, син знаходиться на її повному утриманні; відповідач ухиляється від утримання сина, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила розглядати без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст. 74 ЦПК України у разі відсутності особи (за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку), яка бере участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно довідок Томинобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області №№15, 16 від 25.01.2016 року, [PERSON], 2006 року народження проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України судом при визначенні розміру аліментів враховуються обставини: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оцінив та дослідив усі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, так як сторони не досягли у добровільному порядку домовленості щодо утримання дитини. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, подали заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав заяву про визнання позовних вимог та слухання справи у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що сторони з 27.09.1996 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження (а.с.5) , вбачається, що сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], який згідно довідки Красносільської сільської ради (а.с.8) знаходяться на утриманні позивачки. Відносини, що склалися між сторонами, суд відносить до сімейних правовідносин по аліментним зобов'язанням і вважає за необхідне керуватися нормами СК України. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача законні і позов підлягає задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір . Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, посилаючись на наступні обставини. Вона з 16.08.2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з листопада 2013 року. Відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає, інших аліментних зобов'язань він не має. Відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний та мінливий дохід. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі 600 грн. Сторони надали у судове засідання заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач на задоволенні позову наполягає, просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 500 грн. щомісяця, відповідач не заперечує сплачувати аліменти у розмірі 500 грн. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в силу ст.ст. 180, 183 СК України підлягають задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено у судовому засіданні, сторони з 16.08.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.2). Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). Дитина проживає разом з матір"ю, що підтверджується довідкою (а.с.7). Відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає, інших аліментних зобов'язань він не має. На підставі викладеного, враховуючи матеріальне положення сторін, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн., як сторони про це просять.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму дитини, щомісячно до досягнення сином повноліття. Мотивує позов тим, що відповідач не виконує свої зобов'язання по утриманню дитини, ухиляється від його матеріального забезпечення. Позивач в судовому засіданні з урахуванням уточнень позовних вимог просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки від його доходу. В судовому засіданні відповідач проти задоволення позову про стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від його заробітку не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходив до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 10.12.2011 р. між сторонами було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 10 грудня 2011 року, актовий запис №449 (а.с. 2). Згідно з свідоцтвом про народження (а.с. 3) відповідач є батьком дитини - [PERSON], [INFO] Дитина проживає разом з матір"ю [PERSON], що не заперечується відповідачем. Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено в судовому засіданні відповідач працює на посаді ведучого картографа Філії ДУ «Держгідрографія» «Укрморкартографія». З огляду на те, обов'язок по утриманню дитини лежить на обох батьках, виходячи із засад справедливості та розумності, суд, враховуючи вимоги ст. ст. 182, 184 СК України, а також визнання позову відповідачем, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. А відтак алімети підлягають стягненняю з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 04 березня 2016 р. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має двох дітей- [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які перебувають у неї на утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на їх утримання не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу до досягнення дітьми повноліття. За заявою позивача справа розглянута без її участі. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву в якій позов визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що сторони 12.03.2004 року зареєстрували шлюб, відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], працездатний, не хворіє, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 з усіх видів заробітку на утримання дітей до досягнення повноліття.

Outcome: approved