Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача, в якому, із подальшими уточненнями позовних вимог, просять виселити з 15 квітня 2017 року [PERSON] разом із своїми малолітніми дітьми [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] з будинку №17 по вул. Центральній, с. Нем?яч, Бродівського району, Львівської області без надання іншого жилого приміщення. Зміст позовної заяви зводиться до того, що28.01.2014 року [PERSON], [PERSON] на підставі волевиявлення [PERSON], яке викладено у його заповіті від 25.05.2011 року, успадкували його нерухоме майно,- будинок №17 по вулиці Центральна села Немяч Бродівського району Львівської області з надвірними будівлями, який належав [PERSON] на праві приватної власності з 26.12.2008 року і на дату його смерті - 15.02.2013 року. З 28.01.2014 року позивачі є власниками у рівних частках будинку №17 по вулиці Центральна села Немяч Бродівського району Львівської області та його надвірних будівель. [PERSON] та її чоловік [PERSON] разом із своїми малолітніми дітьми самовільно користуються з 28.01.2014 року будинком №17 по вулиці Центральна села Нем"яч Бродівського району Львівської області. [PERSON] стверджує, що з 28.01.2014 року вона та її сім?я проживає у [INFO] на підставі нібито укладеного між нею та попереднім власником спірного будинку [PERSON] усного договору купівлі-продажу будинку №17 по вулиці Центральна села Нем?яч Бродівського району Львівської області. Однак жодного доказу на підтвердження того, що нею укладений будь-який договір з позивачами немає. Крім цього дані обставини встановлені рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 28.11.2016 року, яке набрало законної сили 30.12.2016 року. За цим рішенням суду [PERSON] та всіх членів її сімї (чоловіка та чотирьох дітей) виселено з будинку №17 по вулиці Центральна села Нем?яч Бродівського району Львівської області, однак в рішенні не зазначено прізвища, імені, по-батькові чоловіка та чотирьох дітей, тому [PERSON] відмовляється виселитися з будинку разом із дітьми. Крім цього позивачі письмово зверталися до відповідача, повідомлення про що останній отримав 20.12.2016 р., про добровільне виселення з будинку, однак не виконав його. Відповідач [PERSON] подав суду заперечення проти позову, в яких вказує, що між ним, його дружиною [PERSON] та [PERSON] Степановивем в 2009 році був укладений усний договір, згідно якого вони повинні були заселитися у спірний будинок, який належав [PERSON] та сплатити йому за це 20000 грн. У березні 2009 р. вони разом із чотирма дітьми поселилися у вказаний будинок та відразу виплатили 10\~000 грн. Поскільки будинок потребував ремонту, то за згодою [PERSON], встановили двері, підлогу, зробили перекриття будинку, поставили опалювальні печі, провели світло та газ, на що затратили понад 18000 грн. Про це знали позивачі та їх мати, які користувалися коштами, про це знали жителі села. [PERSON] повинен був надати документи та укласти договір купівлі-продажу. Однак [PERSON] склав заповіт на позивачів. Мали намір домовитися з позивачами про купівлю-продаж будинку або згідні звільнити його після того як позивачі повернуть кошти в сумі 27500 грн. за проведені ремонтні роботи будинку. Однак позивачі відмовилися. В даний час у них немає іншого житла куди б могли переселитися з пятьма дітьми в зимовий період. [PERSON] України «Про охорону дитинства» забороняє позбавляти малолітніх дітей права користування житловим приміщенням, то таке виселення повинно бути відстрочено. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали та дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON], який представляв свої інтереси та інтереси своїх малолітніх дітей [PERSON]-М.М., [PERSON], [PERSON] позов не визнав з підстав наведених у змісті заперечення та пояснив, що в даний час вирішується питання в органах місцевого самоврядування про надання його сімї житлового приміщення на території Поповецької сільської ради з липня 2017 року. Він та його дружина [PERSON] зареєстровані за іншою адресою, однак в будинку по місцю реєстрації проживати неможливо у звязку з його перенаселенням іншими членами родини. Крім цього пояснив, що діти [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], які проживають разом з ним є дітьми його дружини [PERSON] від першого шлюбу. Законний представник малолітніх дітей [PERSON]-А.С. та [PERSON] - їх мати [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона разом з чоловіком [PERSON] їх спільними дітьми [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] та її дітьми від першого шлюбу [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO] проживають [INFO] району. Вона зареєстрована в [INFO], однак за місцем реєстрації немає можливості проживати, оскільки там проживають інші члени її родини. Будинок не є великим, тому разом проживати в одному будинку не можуть. Вони з чоловіком хотіли найняти житло для проживання, однак у їх селі немає варіантів для проживання. В даний час у них іншого житла немає, тому просить тимчасово не виселяти із спірного будинку її сімю до того часу, коли буде вирішено питання про забезпечення їх житлом. Представник третьої особи представник органу опіки та піклування Бродівської РДА [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову в інтересах дітей заперечила, хоча власниками спірного будинку являються позивачі, однак в даний час сімя [PERSON] немає іншого житла для проживання, тому просить не виселяти їх з будинку. В свою чергу орган опіки та піклування сприяє вирішенню питання щодо забезпечення відповідачів житлом, однак для цього потрібен певний час. Суд, заслухавши пояснення сторін, законного представника малолітніх дітей, представника третьої особи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх поданими доказами, приходить до наступного висновку. Відповідно ч.3 ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Стаття 109 ЖК України визначає, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], на праві приватної власності належав житловий будинок з дворовими спорудами №17 по вул. Центральній, с.Нем?яч, Бродівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.12.2008р. (т.1 а.с.20). Відповідно до заповіту [PERSON] від 25 травня 2011 року, спадкодавець [PERSON] все своє майно заповів в рівних частинах, тобто по 1/2, [PERSON], 1988р.н., та [PERSON], 1987р.н. (т.1 а.с.19) [PERSON] помер 15 лютого 2013 року, факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть (т.1 а.с.21). Відповідно до свідоцтва про спадщину за заповітом від 28 січня 2014 року, спадкоємцями майна [PERSON], який помер 15 лютого 2013 року, є [PERSON], 1988р.н., частка якого у спадщині становить 1/2, та [PERSON], [INFO], частка якої у спадщині становить 1/2. Спадщина, на яку у вказаних частках видано свідоцтво складається з: житлового будинку з надвірними будівлями в с. Нем?яч, вул. Центральна, №17, Бродівського району, Львівської області (т.1 а.с.23). Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.01.2014р., за [PERSON] на праві власності зареєстрована 1/2 частка житлового будинку №17 на вул. Центральній, с. Нем?яч, Бродівського району Львівської області (т.1 а.с. 25). Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.01.2014р., за [PERSON] на праві власності зареєстрована 1/2 частка житлового будинку №17 на вул. Центральній, с. Нем?яч, Бродівського району Львівської області т.1 а.с. 28). Таким чином, судом встановлено, що спірний будинок за адресою: с. Нем?яч, вул. Центральна, 17, Бродівського району, Львівської області з 28.01.2014 належить на праві спільної часткової власності позивачам [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.321 ч.1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.383 ч.1 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 10.02.2017р., що складений комісією Поповецької сільської ради Бродівського району Львівської області, в житловому будинку, що знаходиться за адресою: с. Нем?яч, вул. Центральна, 17, Бродівського району, Львівської області проживає без реєстрації [PERSON] разом із чоловіком [PERSON] та пятьма малолітніми дітьми: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON],[INFO], дочка [PERSON],[INFO], син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON],[INFO] (т.1 а.с.71). Судом встановлено, що у спірному житловому будинку проживають без реєстрації особи, а саме : [PERSON], її чоловік [PERSON] їх спільні діти дочка [PERSON],[INFO], син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON],[INFO] (т.2 а.с.4,7-8), а також діти [PERSON] від першого шлюбу дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON],[INFO] (т.2 а.с.5-6), які не є ні членами, ні колишніми членами сім?ї власників спірного житлового будинку позивачів по справі. Такі особи не були членами сім?ї колишнього власника даного житлового будинку [PERSON] Відповідно до рішення Бродівського районного суду Львівської області від 28.11.2016 року [PERSON] виселено із спірного будинку (а.с.60-61). Відповідачем [PERSON] не надано суду жодного доказу, який свідчив би про те, що відповідач та члени його сім?ї користуються спірним житловим приміщенням на відповідній правовій підставі. А тому, суд вважає, що таке спірне житлове приміщення зайняте та використовується ними самоправно, тобто без відповідної правової підстави. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених ст.116 ЖК України, для виселення [PERSON] та малолітніх дітей із житлового будинку №17, по вул. Центральній в с. Немяч, Бродівського району, Львівської області. На підставі ст.ст.9,109,116 ч.3 ЖК України, ст.ст.316,319,321,383,391 ЦК України,

Outcome: approved