Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»-Кобець Р.Ю. звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» суми у розмірі 2388 грн. 66 коп. по відшкодуванню майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суми понесених витрат на оплату судового збору, посилаючись на те, що 21.11.2012 р. між [PERSON] та ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/9928855, згідно з яким було застраховано відповідальність власника транспортного засобу „Dаеwоо Nехіа», д/н [NUMBER]. 23.11.2012 у м. Києві по вул. Антонова відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль „Тоуоtа Саmrу», д/н [NUMBER], що належить [PERSON] і під управлінням останнього, був пошкоджений та був пошкоджений забезпечений автомобіль „Dаеwоо Nехіа», д/н [NUMBER], яким керувала [PERSON] Зіткнення відбулось внаслідок порушення водієм [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України, що підтверджено постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 20.12.2012 р. До позивача звернулася потерпіла сторона із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від третьої особи і надала при цьому усі необхідні документи. 07.03.2013 р. позивачем на підставі Рахунку-фактри ТОВ «Автосаміт на столичному» №2600476358 від 29.11.2012 р. було складено страховий акт №628-24 та здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 2388 грн. 66 коп. по платіжному дорученню №2291 від 07.03.2013 р. Тому, в силу закону до страхової компанії, що виплатило страхове відшкодування за договором страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, після оголошення перерви в судовому засіданні у зв'язку з витребуванням письмового доказу не з'явився у наступне судове засідання, подав заяву про слухання справи без його участі, тому суд, враховуючи матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір по суті без участі представника позивача. Відповідач неодноразово в судові засідання не з'являвся, належним чином по останньому відомому зареєстрованому його місцю проживання судові повістки направлялись, як вбачається з судових повісток, вони повертаються назад до суду без вручення адресату з позначками поштового відділення, що обслуговує останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача,-„за закінченням встановленого строку зберігання", отже суд, враховуючи думку представника позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача, відповідно до ст.ст. 74, 169, 224 ЦПК України провівши заочний розгляд справи. Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 21.11.2012 р. між [PERSON] та ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/9928855, згідно з яким було застраховано відповідальність власника транспортного засобу „Dаеwоо Nехіа», д/н [NUMBER]. 23.11.2012 у м. Києві по вул. Антонова відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль „Тоуоtа Саmrу», д/н [NUMBER], що належить [PERSON] і під управлінням останнього, був пошкоджений та був пошкодженийй забезпечений автомобіль „Dаеwоо Nехіа», д/н [NUMBER], яким керувала [PERSON] Зіткнення відбулось внаслідок порушення водієм [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України, що підтверджено постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 20.12.2012 р. До позивача звернулася потерпіла сторона із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від третьої особи і надала при цьому усі необхідні документи. 07.03.2013 р. позивачем на підставі Рахунку-фактури ТОВ «Автосаміт на столичному» №2600476358 від 29.11.2012 р. було складено страховий акт №628-24 та здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 2388 грн. 66 коп. по платіжному дорученню №2291 від 07.03.2013 р. Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно абз. «г» п.п. 38.1.1. п. 38.1.ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він, зокрема, не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. пункту 33.1. ст. 33 цього Закону. Згідно ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або у випадках, передбачених цим законом, про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально. Враховуючи, що у скоєні ДТП є вина відповідача по справі [PERSON], яка в момент ДТП керувала автомобілем, який ним був застрахований відповідно до полісу №АВ/9928855 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21.11.2012 р. в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВУСО», не повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди (страхової події) на протязі трьох робочих днів, тому вона повинен відшкодувати в порядку регресу заподіяну позивачу по справі матеріальну шкоду по страховому відшкодуванню в сумі 2388 грн. 66 коп., бо ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» в повному обсязі виконало свої договірні зобов'язання перед потерпілою в ДТП особою. Позовні вимоги ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» у повному обсязі підтверджуються письмовими доказами, наданими представником позивача при подачі позову до суду та в ході розгляду справи (а.с.6-16, 100-106, 122, 127). Оцінюючи в сукупності надані докази, суд вважає, що підлягають відшкодуванню позивачу відповідачем затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі, вказаному в позовній заяві. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Заокном порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п.36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування. Від відповідача заперечень на позов та доказів у їх підтвердження не надано. Матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про повідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку. Суд виходить із з'ясованих конкретних обставин по справі та наявних в справі доказів, наданих з боку позивача, та діє відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України. Таким чином, доводи позивача щодо позовних вимог є обгрунтованими, підтверджуються дослідженими у сукупності судом письмовими доказами, і тому позов підлягає задоволенню в обсязі заявлених позовних вимог в силу закону. В силу вимог ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі в сумі 243 грн. 60 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду за сплату судового збору, що підтверджується платіжним дорученням №15692 від 27.12.2013 р. (а.с.4). На підставі викладеного,

Outcome: approved