Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], про стягнення боргу за кредитним договором від 24 березня 2008 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір24 березня 2008 року, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 1034 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами даного кредиту відповідач зобов'язалася своєчасно сплачувати сам кредит та відповідні відсотки за користування кредитом. Однак, незважаючи на вказане вище та умови договору [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору в частині погашення заборгованості за кредитом не виконала, тому заборгованість станом на лютий 2014 року становить 14171 грн. 59 коп., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 857 грн. 99 коп.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 21 грн. 29 коп.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 341 грн. 20 коп..; пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 11800 грн. 08 коп.; штрафу (фіксованої суми) - 500 грн. 00 коп.; штрафу (процентної складової) 651 грн. 03 коп. Тому, просять стягнути [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором кредиту в розмірі 14171 грн. 59 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, останній подав заяву, про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти постановлення рішення в заочному розгляді справи. Оскільки, відповідач в судове засідання не з?явився, тому зі згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 2 із 3 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом належними доказами встановлено, що [PERSON] на підставі кредитного договору від 24 березня 2008 року отримала кредит в розмірі 1034 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» діє на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 054809. Відповідач в порушення вимог вищевказаного договору свої зобов'язання, в частині погашення заборгованості за кредитом згідно графіку, не виконував, що значно порушує права позивача та вимоги ст.526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Також, судом встановлено, що заборгованість відповідача на лютий 2014 року становить 14171 грн. 59 коп., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 857 грн. 99 коп.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 21 грн. 29 коп.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 341 грн. 20 коп..; пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 11800 грн. 08 коп.; штрафу (фіксованої суми) - 500 грн. 00 коп.; штрафу (процентної складової) 651 грн. 03 коп. Згідно ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язаня. У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором. У відповідності до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належним йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Вимогами ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Однак, слід враховувати вимоги ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань"де зазначено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідно до ст.551 ЦК України розмір неустойки (штраф, пеня) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За правовими позиціями, викладеними в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30 березня 2012 р. № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", положення ч. 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК України, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником 3 із 3 за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення статті 616 ЦК України передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. На підставі вказаного вище, враховуючи відомості про відповідача, її тяжке сімейно- матеріальне становище, суд вважає, що є підстави для зменшення за рішенням суду розміру стягуваної суми відносно нарахованої пені та вважає можливим зменшити розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту до 5000 грн. 00 коп. Беручи до уваги встановлені судом факти, відповідні правовідносини та положення ст..214 ЦПК України суд приходить до переконання, що заявлені позивачем вимоги підлягають до часткового задоволення.

Outcome: approved