Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON], діючи в інтересах позивачки на підставі довіренності від 29.07.2016 року, звернувся до суду з уточненим позовом, в якому просив визнати за позивачкою право власності на 1/6 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері позивачки [PERSON], померлої [INFO]. Позовні вимоги мотивовано тим, що після смерті [INFO] матері позивачки [PERSON] відкрилась спадщина за законом. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, що прийняла спадщину після смерті своєї матері. До складу спадщини матері позивачки входить в тому числі і її право власності на 1/6 частину в будинку [ADDRESS]. Первинна реєстрація права власності матері позивачки на її частку в цьому будинку не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній. Спірний будинок побудований у 1970 році, готовність житла 100%. Станом на 15 квітня 1991 року спадковий житловий будинок відносився до суспільної групи «колгоспний двір». Спірний будинок побудований у 1970 році, готовність житла 100%. Відсутність правовстановлюючого документу на частку матері у спірному будинку та державної реєстрації цього права позбавляє позивачку можливості оформити спадщину на спірну частину вказаного будинку у нотаріальній конторі. Тому позивачка змушена звернутися в суд з відповідною заявою. У судове засідання представник позивачки не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити (а.с.52). Представник відповідача - Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, сільський голова подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти позову сільська рада не заперечує (а.с. 54). Представник третьої особи Городнянської райдержадміністрації Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, просив розглянути справу у його відсутності(а.с. 53). Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином . Представник третьої особи Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Неявка належним чином повідомленої третьої особи в силу ст. 36 ЦПК України не перешкоджає судовому розгляду справи. Відповідно до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні матеріали справи та докази, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] (а.с.10). Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивачка, рідна сестра позивачки - [PERSON] та рідний брат позивачки - [PERSON]. За даними паспорта громадянина України [NUMBER], виданого Городнянським РВ УМВС України в Чернігівській області 09.02.2004 року встановлено, що його видано [PERSON], [INFO], народилася в селі Дібровне Городнянського району Чернігівської області(а.с.6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], складеного російською мовою, встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] та її батьками значаться : батько - [PERSON], мати - [PERSON]( а.с. 8). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] встановлено, що шлюб між громадянином [PERSON] і [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 14 травня 2002 року зроблено запис № 46. Прізвище після розірвання шлюбу позивачка залишила „[PERSON]"( а.с. 9). 23.04.2002 року [PERSON] подала заяву до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини(а.с. 47). 23.04.2002 року [PERSON] - рідна сестра позивачки у встановлений законом строк подала заяву нотаріусу про відмову від спадщини померлої матері на користь позивачки та користь [PERSON] - рідного брата позивачки, який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав із спадкодавцем і вважається таким, що фактично прийняв спадщину своєї матері(а.с.48). Дослідженням довідки Виконавчого комітету Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області № 663 від 28.07.2016 р. встановлено, що згідно записів в погосподарській книзі в будинку за адресою [ADDRESS], на день смерті [PERSON], яка померла [INFO], разом з нею були зареєстровані та постійно проживали: [PERSON], зареєстрована та проживала з 1984 року і по день смерті; син померлої, [PERSON], зареєстрований та проживав з 1984 року і по день смерті [INFO]; невістка померлої, [PERSON], зареєстрована та проживає з 1988 року і по теперішній час(а.с.14). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області № 662 від 28.07.2016 р. встановлено, щостаном на 01.07.1990 року в будинку [ADDRESS] постійно були зареєстровані та постійно проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Кожному з них належало по 1/3 частині житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS].Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору не втратили права на частку в його майні (а.с.13). Оскільки права на вказаний будинок виникли до набрання чинності Законом України «Про власність», до цих правовідносин мають застосовуватись правила ст. 120,123 ЦК УРСР/ в редакції, що діяла до 16.12.1993 р./, відповідно до яких майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності в рівних частках. Отже за життя [PERSON]належала 1/3 частина в будинку [ADDRESS] /а.с.14/. Після смерті спадкодавця [PERSON] позивачка та її рідний брат [PERSON] успадкували частку матері у спірному будинку, тобто кожний спадкоємець успадкував по 1/6 частині вищезазначеного житлового будинку. [PERSON] не звертався до нотаріальних органів після смерті своєї матері за оформленням належної йому спадщини (а.с. 46-50). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER](а.с.11). Після смерті [PERSON] його частку у спірному будинку успадкувала його дружина [PERSON] та за нею рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2009 року (справа № 2-185/2009) визнано в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на 1/2 частину спірного домоволодіння (а.с.17-18). Дослідженням інформаційної довідки № 67853029 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що право власності на 5/6 частин будинку [ADDRESS] зареєстровано 18.05.2009 року (реєстраційний номер майна 27302317) за [PERSON], [INFO]. Форма власності: приватна. Підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності, [NUMBER] від 18.05.2009 року, видане Смичинською сіьською радою; рішення суду, справа № 2-185, 31.03.2009, рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 31.03.2009 року. Дослідженням технічного паспорту на будинок [ADDRESS] встановлено, що будинок та господарські будівлі зазначені в плані під літерами: А-1 житловий будинок з а-1 прибудовою загальною площею 73,3 кв.м. в т.ч. житловою площею 36,3 кв.м., Б-1 сарай, 6-1 сарай, В-1 сарай, Д-1 погріб з шийкою, Г-1 вбиральня, 1 ворота з хвірткою, 2 огорожа, 3. хвіртка(а.с. 19-20, 21-30). Відповідно ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Оскільки реєстрація прав власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент закінчення будівництва спірного будинку законодавчо передбачена не була, а за даними погосподарської книги спірний будинок мав статус колгоспного двору, право власності на будинок, яке виникло у членів цього колгоспного двору, визнається дійсним і при відсутності його державної реєстрації. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Перешкодою в отриманні позивачкою свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що первинна реєстрація права власності на частку спірного будинку спадкодавцем не була проведена, за життя спадкодавцем не було оформлено правовстановлюючий документ на частку в будинку. Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Врахувавши зібрані у справі докази та надавши їм оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі, а визнання позову відповідачем не порушує права та законні інтереси інших осіб, тому наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved