Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Прокурор Ічнянського району Чернігівської області в інтересах держави в особі Фінансового управління Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначено покарання у вигляді семи років позбавлення волі із конфіскацією належного йому майна. Так, [PERSON] визнаний винний в тому, що він 19 вересня 2014 року близько 15 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, проник до кімнати гуртожитку [ADDRESS], в якій знаходився [PERSON] З метою заволодіння чужим майном завдав останньому три удари кулаками в обличчя та чотири удари ногами в область грудної клітки та ребер, чим спричинив [PERSON] тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров'я. В результаті отриманих по вині [PERSON] тілесних ушкоджень, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КЛПЗ «Ічнянська ЦРЛ» з 19 вересня 2014 року по 10 жовтня 2014 року та на його лікування було затрачено 4258 гривень 30 копійок. Таким чином, кошти, що були витрачені на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] від злочину, підлягають стягненню з [PERSON], який вчинив злочин, а тому просить суд стягнути завдані збитки в судовому порядку. Прокурор Ічнянського району Чернігівської області в судовому позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, стягнувши з [PERSON] завдані матеріальні збитки в розмірі 4258 гривень 30 копійок. Представник фінансового управління Ічнянської райдержадміністрації Чернігівської області Бойко Л.А. в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні 19 вересня 2014 року близько 15 години 00 хвилин [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, проник до кімнати гуртожитку [ADDRESS], в якій знаходився [PERSON] З метою заволодіння чужим майном він завдав [PERSON] три удари кулаками в обличчя та чотири удари ногами в область грудної клітки та ребер, чим спричинив останньому тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров'я (а.с.27).Вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2014 року [PERSON]був засуджений за ч. 3 ст. 187 КК України до семи років позбавлення волі із конфіскацією належного йому майна (а.с.33-34). На даний час засуджений перебуває в Чернігівському слідчому ізоляторі (а.с.38). Частинами 1, 3 ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Пункт 11 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» № 3 від 31 березня 1989 року із змінами і доповненнями передбачає, що при визначенні розміру шкоди суд має виходити з цін на майно, що діють у даній місцевості на час розгляду справи, і застосовувати встановлені нормативно-правовими актами для даних випадків кратність, коефіцієнти, індекси, податок на добавлену вартість, акцизний збір тощо. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання». Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та щоденної вартості його лікування. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КЛПЗ «Ічнянська ЦРЛ» з 19 вересня 2014 року по 10 жовтня 2014 року та на його лікування було затрачено 4258 (чотири тисячі двісті п'ятдесят вісім) гривень 30 копійок, що підтверджується довідкою адміністрації КЛПЗ «Ічнянська ЦРЛ» від 16 січня 2015 року за № 01 (а.с.39). Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі в розмірі 243 гривні 60 копійок. Враховуючи вищевказане та те, що відповідач добровільно не відшкодував завдані збитки і не навів доказів, які б давали підстави суду для зменшення розміру відшкодування, суд вважає позовні вимоги прокурора Ічнянського району Чернігівської області задовольнити повністю та стягнути [PERSON] на користь держави в особі Фінансового управління Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області матеріальні збитки, заподіяні кримінальним правопорушенням, в розмірі 4258 (чотири тисячі двісті п'ятдесят вісім ) гривень 30 копійок.

Outcome: approved