Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому вказала, що відповідно до рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради від 18.07.2014 №170 вона призначена опікуном над малолітнім онуком [PERSON], [INFO]. Згідно зі свідоцтвом про народження малолітнього [PERSON] батьками дитини є [PERSON] та [PERSON]. Відомості про батька внесені до свідоцтва про народження дитини відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Мати, [PERSON], згідно з рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська позбавлено батьківських прав по відношенню до [PERSON] Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради від 18.07.2014 №169 останньому надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Дитина на даний момент проживає з нею. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини всіх доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття. Позивач в судове засіданні не з'явився, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду обставинам, про судове засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд ухвалив проводити заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON], [INFO] та [PERSON], про що свідчить копія свідоцтв про народження серії [NUMBER],виданим Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Відповідно до листа Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції в актовому записі про народження №369 від 09 квітня 2008 року складеного на [PERSON], відомості про батька дитини [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, згідно заяви матері. Згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2014 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради від 18 липня 2014 року №169 [PERSON], [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради від 18 липня 2014 року №170 позивача призначено опікуном над дитиною [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки КП "ЖЕК № 50 Дніпропетровської міської ради від 03.03.2015 №52, позивачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку по утриманню дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є матір'ю неповнолітньої дитини, яка проживає разом з позивачем, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, та те, що відповідач не надала суду доказів про наявність у неї на утриманні інших осіб. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення на користь позивача з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду , тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved