Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

у грудні 2018 року [PERSON] , правонаступником якого є [PERSON] , звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що у 2014 році [PERSON] позичив грошові кошти у сумі 54 580 доларів США. На протязі тривалого часу відповідач частково погашав борг та станом на 11.07.2015 р. залишок боргу складав 29 430 доларів США. Невиконання зобов"язань про повернення боргу викликало у [PERSON] підозру, у зв"язку з цим 11.07.2015 р. відповідач власноруч написав боргову розписку про існування боргу в сумі 29430 доларів США, яка з часом була анульована. Станом на 19 лютого 2016 року залишок суми боргу з боку відповідача складав 14 400 доларів США, про що він власноруч склав боргову розписку про погашення боргу до 19.10.2016 р. Однак відповідач свої зобов"язання згідно договору позики у зазначений строк не виконав. На протязі 2017 - 2018 р.р. з метою погашення боргу відповідач перераховував на рахунок в Приватбанку різні суми коштів, частково погасивши боргу на загальну суму 14 609,40 грн. З метою досудового врегулювання спору за місцем реєстрації відповідача [PERSON] направив письмову вимогу про поверненн боргу, яка залишилася без виконання. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача 360 813,00 грн. заборгованості за договором позики (14,400 дол. США х 26,071 грн. = 375 422,40 грн. - 14 609,40 грн. = 360 813,00 грн.) Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12 лютого 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі. (а.с. 18) [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04 квітня 2019 року зупинено провадження у даній справі до визначення правонаступника [PERSON] , що вибув із процесу у зв`язку зі смертю 22 березня 2019 року. (а.с. 30) Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04 грудня 2019 року поновлено провадження у даній справі та призначено судове засідання. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом. Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд надходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що 19 лютого 2016 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в борг в сумі 14 400,00 дол. США та зобов`язувався повернути кошти в строк до 19 жовтня 2016 року, що підтверджується розпискою від 19 лютого 2016 року (а.с. 5). Відповідач в повному обсязі свої зобов`язання за умовами розписки не виконав. Позивач зазначає, що факт існування боргу з боку [PERSON] в сумі 360 813,00 грн. та зобов`язання повернути вказаний борг підтверджується написаними ним власноруч борговими розписками від 11.07.2015 року та від 19.02.2016р., а також наявними у нього виписками АТ "ПриватБанк", з яких вбачається, що на протязі 2017-2018рр. відповідачем були перераховані для часткового погашення боргу грошові кошти у сумі 14 609,40 грн. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 березня 2019 року відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві, [PERSON] помер [INFO] . (а.с. 24) Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно донькою померлого [PERSON] є [PERSON] , а тому вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , звернувшись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чигріна А.О. з заявою про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чигрін А.О. була відкрита спадкова справа № 2/2019 щодо майна [PERSON] , померлогго [INFO] . 15 жовтня 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чигрін А.О. видав свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємицею померлого є [PERSON] (а.с. 35) Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. До складу спадщини входять yсі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлено, що відповідно до договору позики від 19 лютого 2016 року [PERSON] має повернути [PERSON] 14 400 доларів США. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 360 813,00 грн. (14,400 дол. США х 26,071 грн. = 375 422,40 грн. - 14 609,40 грн. = 360 813,00 грн.) Таким чином, стягненню з відповідача підлягають зазначена сума. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір.

Outcome: approved