Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Сторони 05 вересня 2014 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Диканського районного управління юстиції у Полтавській області, який відповідно до рішення Диканського районного суду від 09. 12. 2016 року було розірвано. Від цього шлюбу у них народилася дитина син [PERSON], 12. 01. [INFO]. Вказуючи на те, що відповідач не надає грошової допомоги на утримання дитини, позивач звернулася з позовом до суду про стягнення на її користь на утримання малолітньої дитини аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, позивач також просила стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення дитиною трьох років обґрунтовуючи тим, що вона на даний час не працює, а займається доглядом дитини і весь свій час виховує, займається розвитком дитини. Позивач та відповідач в судове засідання не з"явилися, а до суду кожен з них подав письмові заяви, в яких просять розгляд справи проводити у їхню відсутність, при цьому позивач вказує, що вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити, а відповідач вказує, що проти задоволення позовних вимог позивача він не заперечує. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони 05. 09. 2014 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Диканського районного управління юстиції у Полтавській області. Відповідно до рішення Диканського районного суду Полтавської області від 09. 12. 2016 року шлюб між ними було розірвано. Сторони від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], 12. 01. 2015 року, на утримання якого відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги, хоча, відповідно до закону батьки зобовязані утримувати своїх малолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Тому, суд вважає необхідним стягти з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини щомісячно, але не менше 50% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Крім цього, позивач [PERSON] на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років, не працює, а займається доглядом дитини, а відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання як матері своєї дитини, хоча може надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Визначаючи розмір аліментів на утримання колишньої дружини [PERSON], в силу ст. 80 СК України суд виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб дружини, матеріальних можливостей відповідача, вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. З цих міркувань, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, і до досягнення сином [PERSON], 12. 01. [INFO] трирічного віку. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial