Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, обґрунтовуючи вимоги, тим, що за договором купівлі-продажу покупець придбавши нерухоме майно телятник з прилеглими невід»ємними об»єктами за адресою: с. Соломахівка, вул.. Сонячна, 1а Абазівської сільської ради Полтавського району та області, не може реалізувати своє право власності на нього, так як продавець в особі директора ТОВ «Агрофірма"Джерело» в силу різних причин у запланований день до нотаріуса на прийом не прийшов, до цього часу продовжує уникати зустрічі, на телефонні дзвінки не відповідає, місцезнаходження його не відоме. Тому, покупець у встановленому законом прорядку не має можливості посвідчити договір купівлі продажу нерухомого майна нотаріально, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, надавши пояснення аналогічно викладеному в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача: ТОВ «АФ Джерело» позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення. В судове засідання представник третьої особи: Полтавської РДА Полтавської області не з»явився з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивач, представника відповідача який позов визнав, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за попереднім договором купівлі-продажу № 1 від 21 листопада 2013 року, позивач [PERSON]М, і відповідач ТОВ «АФ «Джерело» домовилися у термін до 12 місяців укласти основний договір купівлі- продажу нерухомого майна, за яким товариство (продавець) зобовязалося продати покупцю нежитлову будівлю (телятник) з прилеглими невідємними обєктами за договірною ціною 60 000 (сто тисяч) грн. Після укладення попереднього договору того ж дня покупець [PERSON] внесла грошові кошти в сумі 60 000 (сто тисяч) грн. на рахунок ТОВ «АФ «Джерело» за придбання нерухомості (телятник), що підтверджується квитанцією (а.с.51). Отже, встановлено факт того, що [PERSON], як покупцем, заздалегідь (авансом) був повністю оплачений предмет майбутнього договору купівлі-продажу нерухомого майна. Згідно Рішенням 25 сесії Абазівської сільської ради шостого скликання від 26 грудня 2013 року, встановлено, що на підставі зверення ТОВ «АФ «Джерело», - нежитловій будівлі (телятник) присвоєно адресу: с. Соломахівка, вул. Сонячна 1, а. Також встановлено, що 23.01.2014 року Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» на замовлення ТОВ «АФ «Джерело» виготовлений технічний паспорт на нежитлову будівлю (телятник). Як встановлено, нежитлова будівля (телятник) з прилеглими невідємними обєктами , якій присвоєно адресу: с. Соломахівка, вул. Сонячна 1 а, Абазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, і розташована на земельній ділянці площею 2.1 га (не наданій у власність і користування), що належить до Державного земельного фонду (землі запасу), що підтверджується довідкою - викопіювання за №885-02-19 від 09.09.2013, виданою Абазівською сільською радою в 2013 році,та актом-схемою до неї, затвердженою сільським головою [PERSON] 12.06.2013 року. Судом встановлено, що 11 березня 2013 року, між [PERSON] (з однієї сторони), і ТОВ «АФ «Джерело», в особі генерального директора [PERSON] (з іншої сторони), був підписаний договір купівлі-продажу нежитлової будівлі (телятник), згідно якого позивач [PERSON] купила (придбала у власність) у товариства за 60 000 (сто тисяч) грн. , - нежитлову будівлю (телятник) з силосною спорудою, що знаходиться за адресою: с.Соломахівка вул.. Сонячна, 1а Полтавського району Полтавської області, і зазначену в плані технічного паспорту під літерою «А- 1»,цегляну, загальною площею 902.4 кв. м., та №1 - силосна яма. Встановлено, що нежитлова будівля яка є предметом Договору купівлі-продажу від 11.03.2013р. належить на праві власності ТОВ «АФ «Джерело» на підставі Установчого договору про створення ТОВ «АФ «Джерело», затвердженого зборами учасників (протокол № 1 від 24 квітня 2003 року),та зареєстрованого розпорядженням голови Полтавської районної державної адміністрації від 08.07.2003 року № 434. Згідно листа Голови спостережної ради ТОВ «Агрофірма «Дежерело» - [PERSON] № СПР -10 від 20.11.13р., встановлено, що на підставі п. 9.1 Статуту ТОВ АФ «Джерело», Спостережна рада прийняла рішення, яким надала дозвіл ПРОДАТИ тваринницьке приміщення - телятник та прилеглі об»єкти: силосна споруда , САОС-400, ТСН-Б(а.с. 57) Як встановлено, покупець з генеральним директором ТОВ «АФ «Джерело» [PERSON] домовилися наступного дня звернутися до нотаріальної контори для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 11 березня 2013року, як це вимагає стаття 657 Цивільного кодексу України. Але в силу різних причин у запланований день він до нотаріуса на прийом не прийшов,до цього часу продовжує уникати зустрічі,на телефонні дзвінки не відповідає, місцезнаходження його не відоме. Тому покупець [PERSON], не має можливості посвідчити договір купівлі-продажу нотаріально, що і стало підставою звернення в суд. Статтею 220 Цивільного кодексу України передбачено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Враховуючи зазначене, суд вважає, що Договір купівлі-продажу нежитлової будівлі (телятник), який було укладено 11 березня 2013 року, між позивачем [PERSON], і відповідачем - ТОВ «АФ «Джерело», є дійсним з наступних підстав: - Договір купівлі-продажу підписаний обома сторонами і не оспорюється ними - отже, сторони домовилися щодо всіх істотних умов; - Продавець за договором купівлі-продажу отримав усі грошові кошти, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № К4322 від 22 листопада 2013 року, виданою ПАТ «КРЕДІ [PERSON] (копія додається), а покупець за договором, отримав у власність нежитлову будівлю (телятник) з прилеглою силосною спорудою, що підтверджується актом прийому-передачі від 11 березня 2013року, який підписаний обома сторонами, а також отримав документи, що встановлюють перехід прав на неї, і технічний паспорт - отже, відбулося повне виконання договору; - Договір купівлі - продажу складений з дотриманням вимог Цивільного кодексу України. - Укладений договір купівлі-продажу не порушує права третіх осіб. Отже, встановлено факт того, що покупець придбавши нерухоме не може реалізувати своє право власності на нього, а тому був змушений звернутись до суду за його захистом, як це передбачають вимоги статтей 16 і 220 Цивільного кодексу України В звязку з повним визнанням позову відповідачами та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved