Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивачка просить суд, визнати відповідача [PERSON], таким, що втратив право на користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повній мірі та в обґрунтування останніх показала, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. В належному їй будинку зареєстрований її дядько [PERSON], який з грудня 2010 року в її будинку не проживає. Тому просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання, суд не повідомив. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що відповідач в будинку позивачки з 2010 року не проживає. Суд вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] В будинку позивача зареєстрований її дядько [PERSON], який з грудня 2010 року в будинку позивачки не проживає та не з'являється. Вказане стверджується матеріалами справи. Зокрема із довідки, виданої виконкомом Павлівської сільської ради №2115 від 05.12.2016 р., вбачається, що [PERSON], зареєстрований в [INFO], однак з грудня 2010 року за даною адресою не проживає. Відповідно до ст.3 СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Сім"я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах не заборонених законом. Відповідач не являється членом сім"ї позивача, яка є власником житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] і не проживає в цьому будинку з грудня 2010 року. Не уклав він і договору з позивачем про безоплатне користування жилим приміщенням чи угоди про плату за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги, відповідно до ст.162 ЖК України. Не звертався відповідач з позовом в суд про продовження строку користування жилим приміщенням, чи визнання його таким, що не втратив права користування жилим приміщенням. Частина 1 статті 71 Житлового кодексу України визначає: «При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців». Стаття 72 Житлового кодексу України визначає: «Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку». Згідно ст.7 Закону України «Про вільний вибір місця проживання та свободу пересування» однією з підстав зняття особи з реєстрації є рішення суду про втрату права на користування житловим приміщенням. Із норм ст.317 Цивільного кодексу України вбачається, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частина 1 статті 321 Цивільного кодексу України визначає, що Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Підстав, з яких можна було би зробити висновок, що право відповідача користуватися спірним житлом зберігається за ними, як за тимчасово відсутніми (ст.71 Житлового кодексу України), суду не представлено. Приймаючи до уваги вищенаведене, ті обставини, що відповідач з грудня 2010 року в житловому будинку, що знаходиться в [ADDRESS] та належить позивачу на праві приватної власності, без поважних причин не проживає та ним не користується, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved