Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Представник позивача, діючи на підставі довіреності та в інтересах ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК », звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього заборгованості у розмірі 16796, 35 грн. за кредитним договором № б/н від 07.12.2007 року, яка складається з наступного: 3754,30 грн.- заборгованість за кредитом, 8912,99 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2853,04 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8,6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн.- штраф (фіксована частина), 776,02 грн. - штраф (процентна складова) та стягнення судових витрат у розмірі 243,60 грн.. З позову виходить, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07.12.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредиитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом зкінчевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме, надав кредит відповідачу, у ромірах та в строки, передбачені кредитним договором. Відповідач своєчасно не надавав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками та комісією, а також іншими умовами відповідно до умов договору. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2015 року має заборгованість - 16796,35 грн., яка складається з наступного: 3754,30 грн. - заборгованість за кредитом, 8912,99 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2853,04 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,0 грн. - штраф (фіксована частина), 776,02 грн. - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з'явився, оскільки подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, з проханням задовольнити позовні вимоги та у випадку неявки відповідача в судове засідання, провести заочний розгляд справи. /а.с.29 /. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Останнє відоме зареєстроване місце проживання [PERSON], [INFO], значилось за адресою : [ADDRESS], кв.2. Теперішнє зареєстроване місце проживання чи перебування відповідача [PERSON] ні позивачу, ні суду не відоме. Частина 9 ст. 74 ЦПК України передбачає, що відповідач, зареєстроване місце проживання ( перебування ), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. 15.08.2015 року у газеті «Урядовий кур'єр» № 149 ( 5523 ) опубліковано оголошення про виклик відповідача [PERSON] у судове засідання, яке відбудеться 28.08.2015 року, у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості ( а.с. 50-51 ). Таким чином, виходячи з положень ч. 9 ст. 74 ЦПК України, відповідач [PERSON] вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, встановивши характер взаємовідносин сторін, дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено і цей факт підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 07.12.2007 року. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж), для погашення заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Згідно умов договору у випадку порушення строків платежу по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, клєнт повинен сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Згідно приписів ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. На підставі ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У відповідності до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до ст.1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 07.12.2007 року, укладеного між ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" та клієнтом [PERSON] станом на 30.04.2015 року мається заборгованість в сумі 16796,35 грн, яка складається із наступного: заборгованість за кредитом - 3754,30 грн., заборгованість по процентам 8912,99 грн. (в т.ч. несплачені проценти на прострочену заборгованість 8912,99 грн.), комісія -2853,04 грн., заборгованість по судовим штрафам - 1276,02 грн.. З'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ґрунтуються на законі та укладеному договорі і висунуті позовні вимоги, підлягають задоволенню в межах заявленого у повному обсязі, оскільки відповідачем істотно порушено умови кредитного договору. Стороною позивача при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 243 грн 60 коп., який в силу ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved