Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеною позовною заявою 31.03.2014 року та в обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 20.09.2012 року між сторонами було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої відповідач отримала кредит в розмірі 13 292,52 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, в обмін на зобов'язання відповідача погашати кредит шляхом надання банку щомісячних платежів, починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Своїм підписом відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та Банком Кредитний договір. При складанні Кредитного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою дано визначення договору приєднання. В порушення умов вищевказаного кредитного договору від 20.09.2012 року та ст.ст. 526, 530 ЦК України відповідач належним чином не виконала покладених на неї зобов'язань по погашенню кредиту, у зв'язку з чим, станом на 03.03.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 21478,01 грн., яка складається із: - заборгованості за кредитом - 11774,79 грн. - заборгованості по процентам за користуванням кредитом - 1095,91 грн. - штрафу відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди - 7108,36 грн. а також штрафу відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: - фіксована частина - 500,00 грн. - процентна складова - 998,95 грн. Дану заборгованість представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Представник позивача - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з'явився, згідно письмового клопотання просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 50). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи (а.с. 47,49), в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних законних підстав. Судом встановлено, що 16.10.2006 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК „ПРИВАТБАНК" (а.с. 34) та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір (а.с.43), відповідно до якого банк надав відповідачу платіжну картку та кредит у розмірі 2 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, в обмін на обов'язок відповідача погашати заборгованість за кредитом, сплачуючи відсотки у розмірі 2,5% на залишок заборгованості за кредитом, в порядку та строки, визначені Договором. У зв'язку з тим, що відповідач своєчасно не вносила потрібних сум в рахунок погашення кредиту, у неї виникла заборгованість перед банком. З метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору від 16.10.2006 року між сторонами 20.09.2012 року було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт (далі, - Генеральна угода) (а.с. 5,6-29). Право кредитодавця на проведення реструктуризації заборгованості закріплене в ч. 12 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Своїм підписом [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та Банком Кредитний договір (а.с.5 зворот). При укладанні Кредитного договору від 20.09.2012 року сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до п. 1.1.1. Генеральної угоди сторони дійшли згоди щодо зменшення розміру виниклої у [PERSON] заборгованості в період з дати надання їй кредиту, а саме: зменшення розміру процентів на 2983,44 грн. та штрафу на 1062,60 грн. Відповідно до п. 1.6. цієї ж угоди її підписання не є рішенням банку про анулювання заборгованості позивача. Як слідує з п. 2.1. Генеральної угоди, позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі в сумі 13292,52 грн. на строк 12 місяців, з 20.09.2012 року по 30.09.2013 року, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, в обмін на зобов'язання [PERSON] повернути кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,833% на місяць (10 % на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом в зазначені в Заяві, Умовах і Правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає Банку щомісячний платіж в сумі 1169,46 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, процентів та інших витрат, передбачених Умовами і Правилами. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше 30.09.2013 року. В порушення умов Кредитного договору без номеру від 20.09.2012 року відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала. Судом встановлено, що починаючи з жовтня 2012 року [PERSON] взагалі припинила здійснювати платежі за кредитом, у зв'язку з чим утворилася кредитна заборгованість. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.4) станом на 03.03.2014 року її розмір становить 21 478,01 грн., та до її складу входить: - заборгованість за кредитом - 11774,79 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом - 1095,91 грн. - штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди - 7108,36 грн. а також штраф відповідно до Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 1498,95 грн., з яких: 500,00 грн. - це фіксована частина та 998,95 грн. - процентна складова. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у відповідності зі ст. 1048 цього ж Кодексу. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст. 549 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню), під якою розуміється грошова сума або інше майно. Пунктом 2.2. Генеральної угоди сторони визначили, що при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в Генеральній угоді більш ніж на 31 день, він має сплатити банку штраф у розмірі 7108,36 грн. Оскільки судом встановлено, що відповідачем допущено порушення умов Генеральної угоди від 20.09.2012 року, що виразилося у порушенні нею строків погашення заборгованості більш ніж на 31 день, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості, до складу якої входить: заборгованість за кредитом - 11774,79 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 1095,91 грн. та штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди - 7108,36 грн., що у загальному розмірі становить 19 979,06 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» штрафів, визначених Умовами та правилами надання банківських послуг в розмірі 500,00 грн. - фіксованої частини та 998,95 грн. - процентної складової, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, підпунктом 1.1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг (далі, - Умови) передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, він зобов'язується сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій (а.с.15 зворот). Одночасно з цим, аналіз підпунктів 1.1.5.20 Умов та 2.2 Генеральної угоди приводить суд до висновку, що ними обома передбачена відповідальність позичальника у виді штрафу за порушення строків погашення заборгованості, тобто фактично у даному випадку має місце накладення на відповідача подвійної відповідальності одного виду - штрафу за одне й те саме правопорушення, тоді як статтею 61 Конституції України чітко визначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. У зв'язку з тим, що судом вже задоволено вимоги позивача в частині стягнення з [PERSON] штрафу, передбаченого п. 2.2. Генеральної угоди, розмір якого значно перевищує сумарний штраф, передбачений у п.1.1.5.20 Умов, тому штрафи у розмірі - 500,00 грн. (фіксована частина) та 998,95 грн. (процентна складова) не підлягають стягненню з відповідача, а отже в задоволенні цієї частини позову слід відмовити. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи те, що позивачу частково задоволено позовні вимоги у розмірі 19 979,06 грн. замість 21 478,01 грн., що становить 93% позовних вимог (19 979,06 грн. х 100% / 21 478,01 грн. = 93%), тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 226,55 грн. (243,60 грн. х 93% / 100% = 226,55 грн.). На підставі викладеного і

Outcome: partial