overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру та спосібу стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Білокуракинського районного суду від 05.05.2010 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 400 гривень щомісяця. У зв`язку із занабто малої суми аліментів позивач просить суд змінити розмір та спосіб стягнення аліментів на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не меньше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця. Позивач в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи провестьи без її участі, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно рішення суду від 05.05.2010 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 400 гривень щомісяця. (10-12) Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд при розгляді вимог позивачки про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3„Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивачка звернулася \~до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши в обґрунтування своїх позовних вимог, що з відповідачем по справі вона 22 вересня 1973 року зареєструвала шлюб у Високопільському сільському бюро РАГС Олександрівського району Донецької області, \~актовий запис № 21. Від \~цього шлюбу \~неповнолітніх дітей не мають, але відповідач не бажає подати до державного органу реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про розірвання шлюбу. Шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо один від одного, у звязку з тим, що відповідач зловживає спиртними напоями та вчиняє сварки. Спільне господарство вони не ведуть. Спору про поділ майна не має. Позивачка в судове засідання не з"явилася, про день слухання справи належним чином повідомлена, надала заяву , в якій наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що вони з відповідачем мешкали окремо та зберегти сімейні стосунки не змогли. Відповідач в судове засідання не зявився, про день слухання справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив , будь-яких заперечень щодо позовної заяви не надав. Суд, розглянувши дану цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON]\~ про розірвання шлюбу обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ В судовому засіданні встановлено, що 22 вересня 1973 року у Високопільському сільському бюро РАГС Олександрівського району Донецької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], \~ про що зроблено актовий запис № 21 ( а.с. 4). Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б \~ інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають \~ істотне значення. У відповідності до п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням викладеного, шлюб між подружжям слід розірвати тому, що між сторонами шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися. Сторони спроб до примирення робити не бажають. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище сторін залишити без змін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи, що 20 вересня 1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Виконкомі Валявської сільської ради народних депутатів Городищенського району Черкаської області, актовий запис №13. Від шлюбу з відповідачем у них є діти - дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] На протязі останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю, виховання дитини. Вони вже більше не піклуються про побудову сімейних відносин мж собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент спільне господарство не ведуть. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Згоду про місце проживання та виховання дитей між ними досягнуто. Просить суд розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, суду пояснила, що з відповідачем вирішила розірвати шлюб, оскільки вона не бачить майбутнього у шлюбі, спільне господарство не ведуть, разом як сім"я не проживають з жовтня 2014 року. Відповідач не заперечував проти задоволення позову, та вказав, що виконував всі бажання дружини. Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 вересня 1997року у Виконкомі Валявської сільської ради народних депутатів Городищенського району Черкаської області, актовий запис №13. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне життя між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] не склалося. Причиною розпаду сім'ї стало відсутність порозуміння, відсутні спільні інтереси та погляди, несумісність характерів, спільне господарство не ведуть, разом не проживають з жовтня 2014 року. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя суперечить інтересам один одного. Шлюб носить формальний характер, тому збереження сім'ї є неможливим. При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу позивачку від сплати державного мита звільнити , а з відповідача слід стягнути державне мито 17 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу ,вказуючи ,що 23 липня 2005 року вона уклала шлюб з [PERSON],який в вони зареєстрували 23 липня 2005 року зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції ,Черкаської області , актовий запис №1026. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] ,[INFO],який проживає разом з ними і перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося. В останні роки сумісного проживання у них виникли суперечки з побутових питань. Вони втратили любов та повагу один до одного. За таких обставин ,вважає їхня сім"я розпалася остаточно ,надії на примирення немає ,шлюб носить формальний характер. Чоловік на розірвання шлюбу згідний. Просить суд шлюб розірвати. Позивачка до суду подала заяву ,в якій просить справу розглядати у її відсутність ,позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив , хоча про день, час та місце розгляду справи був завчасно повідомлений про що свідчить ,повідомлення ,яке було повернуто за терміном зберігання. Суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 липня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції ,Черкаської області , актовий запис №1026. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] ,[INFO]. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України ,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу ,якщо буде встановлено ,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,їхніх дітей,що мають істотне значення. Судом встановлено , що спільне життя між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] не склалося. Причиною розпаду сім'ї стало відсутність порозуміння останні роки,відсутні спільні інтереси та погляди ,несумісність характерів,спільне господарство не ведуть . Враховуючи вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя суперечить інтересам один одного. Шлюб носить формальний характер, тому збереження сім'ї є неможливим. При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу з відповідача слід стягнути у прибуток держави державне мито у розмірі 17 грн.,позивачку від сплати державного мита звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в котрому зазначено, що з відповідачем зареєструвала шлюб 11 вересня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №97. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Їх сімейне життя не склалося в зв'язку з тим, що вони перестали розуміти одне одного, ведуть різні бюджети, фактично припинили шлюбні стосунки, не проживають разом з грудня 2017 року. Місце перебування відповідача на даний час їй невідоме. Вважає, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам, шлюб носить формальний характер, в зв'язку з чим просила його розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в котрій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу ст. 105 ч. 3 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 вересня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №97 (свідоцтво про шлюб, а.с. 4). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 01.11.2016 р.н.(копії свідоцтв про народження, а.с. 7, 8). Подружжя втратило любов та повагу один до одного, проживає окремо з грудня 2017 року, не має спільного бюджету, фактично припинило шлюбні стосунки. Проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку, лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що сім'я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і його необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в котрому зазначено, що з відповідачем зареєструвала шлюб 13 вересня 2017 р. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Їх сім"я розпалася, вони не підтримують шлюбних стосунків, мають різні бюджети, проживають окремо, в зв"язку з чим просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві до суду просив розглянути справу у його відсутності, позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 року (Заяви №№ 29381/09 та 32684/09) передбачено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов"язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя». Пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У звязку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.». Перевіривши матеріали справи, роз`яснивши процесуальні наслідки визнання позову, ураховуючи, що відповідач позов визнав та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в котрому зазначено, що з відповідачем зареєструвала шлюб 13 жовтня 2015 р. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Їх сім"я розпалася, вони не підтримують шлюбних стосунків, мають різні бюджети, проживають окремо із вересня 2019 року, в зв"язку з чим просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, в заяві до суду просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві до суду просив розглянути справу у його відсутності, позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 року (Заяви №№ 29381/09 та 32684/09) передбачено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов"язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя». Пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У звязку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.». Перевіривши матеріали справи, роз`яснивши процесуальні наслідки визнання позову, ураховуючи, що відповідач позов визнав та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в котрому зазначено, що з відповідачем зареєструвала шлюб 17 серпня 2017 р. Від подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Їх сімейне життя не склалося, між ними виникають сварки, а тому вважають, що подальше спільне життя неможливе. Вони досягли згоди, що донька після розірвання шлюбу буде проживати разом з нею, а відповідач постійно братиме участь у вихованні доньки. Просила шлюб розірвати. Ухвалою Яготинського районного суду від 18 січня 2021 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою Яготинського районного суду від 14 квітня 2021р. провадження у справі зупинено та надано сторонам строк для примирення терміном на 3 (три) місяці. Ухвалою Яготинського районного суду від 14 липня 2021 р. провадження у справі поновлено. В судове засідання позивачка та її представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, в заяві до суду представник позивачки просив розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у його відсутності, позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, роз`яснивши процесуальні наслідки визнання позову, ураховуючи, що відповідач позов визнав та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення. Згідно із вимогами ст.ст. 137,141 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь позивачки підлягають витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5800 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в котрому зазначено, що з відповідачем зареєструвала шлюб 21 червня 2014 року. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Їх сімейне життя не склалося, вони проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків, не мають спільного бюджету. Вважає, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам, шлюб носить формальний характер, в зв'язку з чим просила його розірвати. В судове засідання позивачка не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в котрій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та зазначила, що строк, наданий судом для примирення, до збереження сім"ї не привів. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу ст. 105 ч. 3 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 червня 2014 року у Яготинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 84, свідоцтво про шлюб, (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], (копія свідоцтва про шлюб, а.с.6). Подружжя проживає окремо, не має спільного бюджету, фактично припинило шлюбні стосунки. Строк, наданий судом для примирення, до збереження сім"ї не привів. Проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку, лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що сім"я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і його необхідно розірвати.

Outcome: approved