Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

позивачі звернулися з позовом, в якому вказали, що [PERSON] був чоловіком та батьком позивачів та був членом житлово-будівельного кооперативу "Мир-61" , він повністю вніс пайовий внесок за кооперативну квартиру [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаної квартири, однак нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщинку з огляду на те, що померлий не зареєстрував вказане майно у відповідному порядку. Просили визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/2 частину квартиру за кожним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року з посиланняя на ст.529, 549 ЦК Української СРСР. У судовому засіданні позович [PERSON] підтримав позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні обгрунтуванню позовних вимог, даних щодо інших спадкоємців не надав. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, просила справу розглядати без її участі. Представник відповідача та третьої особи не з'явилися до суду, просили справу розглянути без їх участі. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні між сторонами виникли відносини, що регулюються ЦК Української СРСР, який діяв в момент відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК Української СРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийтяття спадщини. Згідно зі ст.15 Закону України "Про власність", який був введений в дію 15.04.1991 року, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, іншу будівлю або приміщення, надані йому у користування, набуває права власності на це майно. Громадян, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Як вбачається з матеріалів справи, 13.10.1970 року виконавчим комітетом Донецької міської ради видано ордер [PERSON] на 3 кімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площеню 39,2 кв.м разом з родиною - дружиною [PERSON], сином - [PERSON], донькою - [PERSON] (а.с.6). Відповідно до довідки від 31.10.2013 року паєвий внесок за квартиру у сумі 5466,05 грн. у цінах станом на 01.01.1970 року внесено повністю 28.08.1980 року (а.с.7). [PERSON] помер у віці 71 року [INFO] року (а.с.8). Постановою від 29.10.2013 року відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] після смерті [PERSON] по тій причині, що право власноссті на спадкове майно не зареєстровано (а.с.11). Позивачі просять визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом по 1/2 частини квартири з огляду на те, що вони є спадкоємцями першої черги. Вказані вимоги підлягають задоволенню частково з визнанням за ними права на 1/4 частини вищевказаної квартири з огляду на те, що саме 1/2 частина квартири є спадковим майном, що залишилася після смерті [PERSON] та спадкується ними у рівних частках. Вказаний висновок робить у зв"язку з тим, що квартира отримана та сплачено за неї паєвий внесок у той час коли [PERSON] та [PERSON] були подружжям (а.с.10). Вони мали рівні права на вищевказану квартиру, як на майно, що набуте під час шлюбу, тому вони за Кодесом про шлюб та сім'ю України мають право на 1/2 вказаної квартири, незалежно від того, за чії кошти було виплачено паєвий внесок. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди у порядку цивільного судочинства розглядають справи щодо порушених, невизнаних або оспорюваних прав. З огляду на те, що у сторін є право на визнання на ними по 1/4 частини квартири та воне не визнається, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню. На підставі викладеного ст.ст. 212-215 ЦПК України,

Outcome: partial