Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що 20 вересня 2008 року вона уклала шлюб із відповідачем, в період якого ними за спільні кошти було придбано рухоме та нерухоме майно, а саме: -автомобіль марки «MERSEDES - BENZ VITO 111 CDI» номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], 2004 року випуску, дата реєстрації 05.07.2011року, вартістю - 270000 грн.. -автомобіль марки «PEUGEOT-407 легковий седан В, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], 2005року випуску, дата реєстрації 08.08.2012 року, вартістю - 200000 грн., -автомобіль марки Volkswagen Crafter, 2007 р.в., грузовий, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 270000 грн. -Житлову квартиру, загальною площею 35,4 кв.м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS], яка придбана 09.03.2010 року, про що свідчить договір купівлі-продажу /додається/, вартістю - 200000 грн., -банківський вклад депозит (рахунок в банку) ПАТ Креді [PERSON] банк, номер рахунків №26205501319651, №26306501083767 та всі інші рахунки, які знаходяться в банку ПАТ Креді [PERSON] банк на імя [PERSON]. Крім того, під час сумісного життя були придбані і інші речі: м'які меблі - куточок «Лаура», вартістю 3500 грн.; куточок кухонний, вартістю 5200 грн., телевізор марки «SAMSUNG», який коштує 7500 грн., телевізор марки LG, який коштує 9600 грн., телевізор марки «SATURN», який коштує 2000 грн., кухонна стінка - вартістю 12000 гривень, стіл кухонний (стекло) вартістю 3000 гривень, кухонний куточок вартістю 5000 гривень, холодильник марки SAMSUNG вартістю 6000 гривень, витяжка марки «PYRAMIDA», модель ВА-600, яка коштує 5000 гривень, монітор марки SAMSUNG вартістю 4000грн, процесор «Cresso» вартістю 5000 грн, шафа духова марки «PYRAMIDA» (модель PF 6647) вартістю 8700 грн., шафа-купе вартістю 7000 грн., пральна машина «Indesit» вартістю 3000 грн., мультиварка «Redmond» вартістю 1600 грн., гідробокс вартістю 12000 грн., скутер марки «Honda» вартістю 10000грн., а тому просила суд поділити спільне майно подружжя, виділивши їй наступне майно:- автомобіль марки «PEUGEOT-407, легковий седан В, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], 2005 року випуску, дата реєстрації: 08.08.2012 року, вартістю 200000 грн., автомобіль марки «MERSEDES-BENZ VITO 111 CDI» номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], 2004 року випуску, дата реєстрації: 05.07.2011 року, вартістю 270000 грн., всього на суму 470\~000 грн. Стягнути із відповідача на її користь 43250 грн. вартості різниці речей домашнього вжитку та визнати за нею право власності на грошові кошти, які складають ? частину від суми депозитних вкладів відкритих на імя [PERSON] в ПАТ «Креді [PERSON]». Інше спільне сумісне майно залишити відповідачу. В ході судового розгляду позивачка позовні вимоги уточнила, вказавши, що незважаючи на вжиті судом заходи щодо забезпечення позову (накладено арешти на депозитні рахунки відповідача в ПАТ «Креді [PERSON]» ) відповідач зняв грошові кошти із депозитних рахунків банку в сумі 1600000 грн., половину цих коштів позивачці не передав, а тому просила суд виділити їй майно, а саме: автомобіль марки «PEUGEOT-407, легковий седан В, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], 2005 року випуску, дата реєстрації: 08.08.2012 року, варістю 200000 грн., автомобіль марки «MERSEDES-BENZ VITO 111 CDI» номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], 2004 року випуску, дата реєстрації: 05.07.2011 року, вартістю 270000 грн., автомобіль марки Volkswagen Crafter, 2007 р.в., грузовий, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер: ВІ 8482 АІ, вартістю 270000 грн.; житлову квартиру, загальною площею 35,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], вартістю 200000 грн., та стягнути із відповідача на її користь 373250 грн. різниці вартості часток спільного майна подружжя. Інші речі: м'які меблі - куточок «Лаура», вартістю 3500 грн.; куточок кухонний, вартістю 5200 грн., телевізор марки «SAMSUNG», який коштує 7500 грн., телевізор марки LG, який коштує 9600 грн., телевізор марки «SATURN», який коштує 2000 грн., кухонна стінка - вартістю 12000 гривень, стіл кухонний стекло вартістю 3000 гривень, кухонний куточок вартістю 5000 гривень, холодильник марки SAMSUNG вартістю 6000 гривень, витяжка марки «PYRAMIDA», модель ВА- 600, яка коштує 5000 гривень, монітор марки SAMSUNG вартістю 4000грн., процесор «Cresso» вартістю 5000 грн., шафа духова марки «PYRAMIDA», модель PF 6647, вартістю 8700 грн., шафа-купе вартістю 7000 гривень, пральна машина «Indesit» вартістю 3000 грн., мультиварка «Redmond» вартістю 1600 грн., гідробокс вартістю 12000 грн., скутер марки «Honda» вартістю 10000 грн. всього на загальну суму 86500 грн. виділити відповідачу [PERSON] Позивачка в судовому засідання уточнений позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Крім того в судовому засіданні пояснила, що після ініціювання нею питання про поділ майна подружжя, вони з чоловіком хоч і проживали в одному будинку, проте не вели спільного господарства, не мали спільного бюджету, так як кожен жив своїм життям. Відповідач не давав їй ніяких коштів. Зазначила, що позивач не передав їй як співвласнику зняті ним з депозитних рахунків кошти. Відповідач приймав участь лише в підготовчому судовому засіданні, в якому пояснив, що позов не визнає з тих підстав, що все майно, на яке претендує позивачка, належить особисто йому. В подальшому в судових засіданнях участі не брав, хоча про їх дату та час повідомлявся належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення. Третя особа ПАТ «Креді [PERSON]» явку свого представника в судове засідання не забезпечив, подав суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника. Вивчивши матеріали справи, належно оцінивши наявні в справі письмові докази, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначено, що при вирішенні спорів між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СКУ, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України. Судом встановлено, що 20 вересня 2008 року сторони по справі уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом ВРАЦС Хорольського РУЮ, актовий запис № 89, що стверджується свідоцтвом серії 1-КЕ № 049755 / а.с. 10/. З пояснень позивачки встановлено, що до цього часу шлюб не розірвано. Судом встановлено, що шлюбний договір (контракт) між сторонами не укладався. Судом встановлено, що в період шлюбу сторонами придбано наступні транспортні засоби, на які право власності зареєстровано за відповідачем, право вланості за яким набуте на підставі договорів купівлі-продажу, що стверджується довідкою Семенівського ВРЕР ДАІ від 10.03.2015 року / а.с. 57/: -марки «MERSEDES-BENZ VITO 111 CDI» номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], 2004 року випуску, дата реєстрації: 05.07.2011 року, вартістю - 270000 грн.; -автомобіль марки «PEUGEOT-407» легковий седан В, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], 2005 року випуску, дата реєстрації: 08.08.2012 року, вартістю - 200000 грн.; -автомобіль марки Volkswagen Crafter, 2007 р.в., грузовий, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 270000 грн. Крім того за відповідачем, зареєстроване право власності на житлову квартиру, на підставі договору купівлі-продажу від 09 березня 2010 року, загальною площею 35,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], вартістю - 200000 грн./ а.с. 15/. Відповідно до довідки ПАТ «Креді [PERSON]» на імя відповідача у вказаному банку відкрито вкладні рахунки у національній валюті № 2620451250755; № 26205501319651; № 26305501034342; № 26306501083767. Судом встановлено, що станом на 03.03.2015 року із вищевказаних депозитних рахунків грошові кошти знаходилися на депозитному рахунку № 26305501034342 в сумі 800 000 (вісімсот тисяч) грн., та депозитному рахунку № 26306501083767 в сумі 800 000 (вісімсот тисяч) грн. Факт знаходження спільних коштів сторін на депозитних рахунках, відкритих на ім'я відповідача в ПАТ «Креді [PERSON]», дострокове зняття цих коштів у березні 2015 року під час знаходження справи про поділ майна у суді, та під час дії ухвали про забезпечення позову, про яку знав банк і умисно її не виконував, підтверджується копіями рахунків, наданих банком на запит суду першої інстанції, та листуванням між ВДВС Хорольського РУЮ та ПАТ «Креді [PERSON]». Суд констатує, що ПАТ «Креді [PERSON]» не пізніше як 10.03.2015 року знав про існування ухвали про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на депозитні рахунки відповідача [PERSON], який банком виконано не було, а більш того, направив на адресу ВДВС Хорольського РУЮ Полтавської області 10.03.2015 року лист з розясненнями, що ухвала суду не підлягає виконанню, в звязку з тим, що в цій ухвалі не зазначено конкретну суму коштів, що підлягає арешту на рахунках. Більш того, як встановлено судом, банк 12.03.2015 року виплатив грошові кошти з двох депозитних рахунків відповідачу на суму 1 600 000 грн., а вже 13.03.2015 року направляє на адресу ВДВС Хорольського РУЮ повідомлення про накладення арешту на рахунки, з яких вже знято грошові кошти. Час та обставини зняття грошових коштів (не після надходження позову до суду, а після постановлення ухвали про забезпечення позову, в період її дії, про що знав банк) на переконання суду свідчать, що відповідачем [PERSON] грошові кошти були зняті саме в звязку з ініціюванням позивачкою спору про розподіл майна, і з метою приховання цих коштів від позивачки. Відповідачем не надано суду доказів, що вказана значна сума коштів була ним витрачена на родину, чи частина цих коштів передана позивачці, а тому суд приходить до переконання, що ці грошові кошти є в натурі, були приховані відповідачем від позивачки, а тому ці кошти у відповідності з вимогами ст. 70 ч. 2 СК України мають бути враховані при поділі спільного майна подружжя. Це узгоджується з розясненнями, наданими в п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року. З показань в судовому засіданні позивачки та наявних в матеріалах справи документів вбачається, що сторонами по справі в період спільного проживання придбавалися: м'які меблі - куточок «Лаура», вартістю 3500 грн.; куточок кухонний, вартістю 5200 грн., телевізор марки «SAMSUNG», який коштує 7500 грн., телевізор марки LG, який коштує 9600 грн., телевізор марки «SATURN», який коштує 2000 грн., кухонна стінка - вартістю 12000 гривень, стіл кухонний стекло вартістю 3000 гривень, кухонний куточок вартістю 5000 гривень, холодильник марки SAMSUNG, вартістю 6000 гривень, витяжка марки «PYRAMIDA» (модель ВА- 600), яка коштує 5000 гривень, монітор марки SAMSUNG, вартістю 4000 грн., процесор «Cresso», вартістю 5000 грн, шафа духова марки «PYRAMIDA», модель PF 6647, вартістю 8700 грн., шафа-купе, вартістю 7000 гривень, пральна машина «Indesit» вартістю 3000 грн., мультиварка «Redmond» вартістю 1600 грн., гідробокс вартістю 12000 грн., скутер марки «Honda» вартістю 10000 грн., які знаходяться в за адресою м. Хорол вул. Фрунзе, 7, Полтавської області. Відповідачем не надано доказів того, що зазначені речі відсутні за вказаним позивачкою місцем їх знаходження, не оспорено їх вартість, а тому суд приймає як доведений факт наявності цих речей в користуванні сторін, так як їх придбання підтверджено відповідними квитанціями, накладними та паспортами, і покладає цю обставину в основу рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного Кодексу України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Судом встановлено, що загальна вартість спірного майна становить 2650100 (два мільйони шістсот пятдесят тисяч сто) грн., де 1\~050\~100 грн. вартість нерухомого майна, транспортних засобів, меблів та побутової техніки, 1 600 000 грн. - грошові кошти). Частка кожного із подружжя у спільну майні у відповідності до ч. 1 ст. 70 СК України становить 1325050 грн. (2650100 : 2 =1325050 грн.) Суд не приймає до уваги твердження відповідача під час підготовчого судового засідання, що все спільне майно придбане за його грошові кошти, так як цим відповідачем не надано суду жодного доказу в підтвердження цієї обставини, хоча по вказаних категоріях справ саме на відповідача покладається обов'язок доведення в суді цих обставин. Суд констатує, що уточнений позов підлягає задоволенню, так як виходячи з суми знятих позивачем грошових коштів в ПАТ «Креді [PERSON]», яка становить 1 600 000 грн., і які відповідач привласнив, не передавши їх частину позивачці, задоволення інтересів позивачки можливе лише у випадку виділення їй у власність всього майна в межах уточнених позовних вимог. Виходячи з того, що вартість транспортних засобів, квартири в смт. Драбів, Черкаської області становить 940\~000 грн., з урахуванням суми вартості половини майна подружжя, з відповідача на користь позивачки слід би було стягнути 385 050 грн. Разом з тим, виходячи з того, що позивачка в своїх позовних вимогах просить стягнути із відповідача компенсацію в сумі 373250 грн., суд вважає необхідним задовольнити позов в межах позовних вимог, стягнувши із відповідача на користь позивачки суму компенсації заявлену в уточненому позові, а саме 373250 грн. Решту спільного майна подружжя залишити в розпорядженні відповідача. На підставі ст. 88 ЦПК України з урахуванням того, що уточнений позов судом задоволено повністю, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати позивачки по сплаті судового збору в сумі 3564 грн. 00 коп.

Outcome: approved