Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: Новоодеська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на Ѕ земельної ділянки загальною площею 6,33 га, що розташована в межах території Троїцької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області та на Ѕ житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування позову вказала, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 9,26 га (в т.ч. 4,95 га ріллі кадастровий номер 4824885800:01:001:0033 та 1,38 га ріллі кадастровий номер 4824885800:01:003:0083), яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах території Троїцької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії МК №065368, виданого Новоодеською районною державною адміністрацією 27.07.2004 року та житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . На час смерті бабусі, з нею проживав та був зареєстрований її син, батько позивача, [PERSON] , який прийняв спадщину, але не встиг оформити її на своє ім`я, оскільки [INFO] помер. Зазначила, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька є вона та її брат - [PERSON] в силу ст..1276 ЦК України. Вважає себе такою, що прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до Новоодеської державної нотаріальної контори, але нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій на підставі заяви позивача про прийняття спадщини у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку та житловий будинок на ім`я спадкодавця, тому змушена була звернутися до суду з позовною заявою. Ухвалою суду від 11.02.2019 року провадження у справі було відкрито та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження, у залучені до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Новоодеської державної нотаріальної контори Миколаївської області було відмовлено. 02.07.2019 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на Ѕ земельної ділянки та на Ѕ житлового будинку. На обґрунтування позову вказав, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 9,26 га (в т.ч. 4,95 га ріллі кадастровий номер 4824885800:01:001:0033 та 1,38 га ріллі кадастровий номер 4824885800:01:003:0083), яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах території Троїцької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії МК №065368, виданого Новоодеською районною державною адміністрацією 27.07.2004 року та житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . На час смерті бабусі, з нею проживав та був зареєстрований її син, його батько, [PERSON] , який прийняв спадщину, але не встиг оформити її на своє ім`я, оскільки [INFO] помер. Зазначив, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька є він та його сестра - [PERSON] в силу ст. 1276 ЦК України. Вважає себе таким, що прийняв спадщину, подавши відповідну заяву до Новоодеської державної нотаріальної контори, але нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій на підставі заяви позивача про прийняття спадщини у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку та житловий будинок на ім`я спадкодавця, тому він також змушений звернутися до суду з зустрічним позовом. Ухвалою суду від 17.07.2019 року зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду та вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на Ѕ земельної ділянки та на Ѕ житлового будинку у порядку спадкування за законом об`єднані в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на Ѕ земельної ділянки та на Ѕ житлового будинку в порядку спадкування за законом. Позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник - адвокат Качан Р.Ю. в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав і просив задовольнити. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - [PERSON] та його представник - адвокат Балабан Н.І. у судове засідання не з`явилися, представник відповідача надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, зустрічну позовну заяву підтримала, просила задовольнити, первісний позов просила розглянути відповідно до вимог діючого законодавства. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно матеріалів спадкової справи № 133/2016 до майна померлої [INFO] [PERSON] , [PERSON] померла [INFO] у с. Троїцьке Новоодеського району Миколаївської області у віці 85 років (свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоодеського районного управління юстиції у Миколаївській області 31.03.2015 р.). 16 червня 2016 року її син - [PERSON] звернувся до Новоодеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , що підтверджується копією заяви, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 133/2016. Згідно заповіту від 19.05.1986 року, посвідченого секретарем Троїцької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, зареєстрованого в реєстрі за №19, [PERSON] заповідала все своє майно, де б воно не знаходилось, з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належало їй на день її смерті і на що вона малє право за законом, [PERSON] . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №44205327 від 16.06.2016 року до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис щодо реєстрації спадкової справи 59117979, номер у нотаріуса: №133/2016, місце заведення: Новоодеська державна нотаріальна контора, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 44205300 від 16.06.2016 р., за вказаними параметрами запиту: відкриття спадкової справи за заповітом після смерті [PERSON] , у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Згідно довідки №1367 від 27.11.2015 року Троїцької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, на день смерті [PERSON] в спадковому будинку проживав, був зареєстрований її син [PERSON] , [INFO] . Заяви про відмову від прийняття спадщини [PERSON] не подавав. Згідно до матеріалів спадкової справи № 154/2016 майна померлого [INFO] [PERSON] , [PERSON] помер [INFO] у с. Надбузьке Миколаївського району Миколаївської області у віці 60 років (свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане Новоодеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 18.10.2016 р.). 04 червня 2016 року [PERSON] звернувся до Новоодеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що підтверджується копією заяви, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 154/2016. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №44676696 від 04.08.2016 року до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис щодо реєстрації спадкової справи 59324549, номер у нотаріуса: №154/2016, місце заведення: Новоодеська державна нотаріальна контора, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 44676666 від 04.08.2016 р., за вказаними параметрами запиту: відкриття спадкової справи за заповітом після смерті [PERSON] , у Спадковому реєстрі інформація відсутня. 10 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до Новоодеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що підтверджується копією заяви, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 154/2016. За даним свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] , в свідоцтві про народження якої батьком вказано [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , змінивши прізвище на « [PERSON] ». Вказаним правовстановлюючим документом підтверджено, що [PERSON] є рідною донькою померлого [PERSON] . За даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , в свідоцтві про народження якого батьком вказано [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Вказаним правовстановлюючим документом підтверджено, що [PERSON] є рідним сином померлого [PERSON] . В межах визначеного законом строку, 04 серпня 2016 року, [PERSON] звернувся до Новоодеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] , померлого [INFO] . В межах визначеного законом строку, 10 листопада 2016 року, [PERSON] звернулася до Новоодеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] , померлого [INFO] . Заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] від будь-яких інших осіб, а також відомостей про існування інших осіб, що мали б право на обов`язкову частку у спадщині, матеріали спадкової справи № 154/2016 не містять та судом не встановлено. У зв`язку із відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу - державного акту на право власності на землю, позивач за первісним позовом [PERSON] та позивач за зустрічним позовом [PERSON] були змушені звернутися до суду з позовними заявами. За правилами ст.ст.1216,1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом Згідно ст.ст. 1223, 1245 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 Цього Кодексу, на загальних підставах. Ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. За правилами ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, подав заяву про прийняття спадщини. При цьому, за правилами ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкування за заповітом чи за законом, в тому числі і обов`язкової частки є правом, а не обов`язком спадкоємця. У зв`язку з чим такі особи мають реалізувати своє право шляхом здійснення визначених законом дій щодо прийняття спадщини, та, відповідно, або можуть відмовитися від реалізації нього, в тому числі не вчиненням дій, направлених на прийняття спадщини у визначеному законом порядку. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Згідно ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. За роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на нерухоме майно в тому числі: у випадку наявності заповіту - до осіб, що визначені у заповіті, а за його відсутності - до спадкоємців за законом у порядку черговості. За відсутності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину, або у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину спадкоємець має право пред`явити вимоги про визнання права на спадщину у судовому порядку за правилами позовного провадження. В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Потреба у застосуванні такого способу виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджено відповідними доказами, не визнається іншими особами або ними оспорюється (пункт 37 Постанови № 5 Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»). Отже, у разі втрати, пошкодження або відсутності правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця, та неможливістю у зв`язку з цим отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, права спадкоємців можуть бути захищені в судовому порядку у спосіб, визначений ст. 392 ЦК України. Згідно з п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України ,,Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до цього Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів. Відсутність у сторін оригіналів правовстановлюючих документів на майно, що входить до складу спадщини, та неможливість його відновлення призвели до порушення прав [PERSON] та [PERSON] щодо оформлення спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними донькою та сином померлого [INFO] [PERSON] , та є спадкоємцями першої черги щодо належного на момент смерті спадкодавцю майна, до складу якого входить земельна ділянка загальною площею 9,26 га (в т.ч. 4,95 га ріллі кадастровий номер 4824885800:01:001:0033 та 1,38 га ріллі кадастровий номер 4824885800:01:003:0083), яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах території Троїцької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області та житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , звернулися до нотаріуса у встановлений законом строк із заявами про прийняття спадщини після померлого батька, тобто набули права спадкування майна померлого в рівних частках, але у повній мірі реалізувати своє право на спадщину не можуть, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність у спадкоємців оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Таким чином, суд прийшов до переконання, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на Ѕ частку земельної ділянки та на Ѕ частку житлового будинку в порядку спадкування за законом та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на Ѕ частку земельної ділянки та на Ѕ частку житлового будинку у порядку спадкування за законом підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Оскільки позивачем [PERSON] за подання до суду позову було сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн., а позивачем за зустрічним позовом [PERSON] було сплачено за подання до суду зустрічного позову судовий збір в розмірі 857,00 грн., що підтверджено відповідним висновком оцінки вартості спірного майна, тому з позивача [PERSON] слід стягнути в дохід держави недоплачену частину судового збору в розмірі 152 грн. 20 коп.

Outcome: approved