Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

У 15 січня 2014 року ПАТ КБ ,,ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12.07.2005 року між сторонами був укладений Договір №NKU2RK07660164, за якими банк надав позичальнику 2250 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості у нього станом на 23.12.2013 року утворилась кредитна заборгованість у загальному розмірі 10217 грн. 43 коп., позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але направив до суд заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату слухання справи повідомлявся належним чином, за допомогою оголошення у газеті "Рідне Прибужжя", про причини неявки суду не відомо. Судом встановлено, що 12.07.2005 року між ПАТ КБ ,,ПриватБанк" та [PERSON] був укладений Договір №NKU2RK07660164 за яким банк надав позичальнику 2250 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном погашення 11.07.2007 року. ( а. с.7-8 ). Судовим наказом Южноукраїнського суду Миколаївської області від 10.11.2008 р. з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 4166 грн. 41 коп. (а.с.5). [PERSON] свої зобов'язання перед банком не виконала, в зв'язку з чим станом на 23.12.2013 року в неї утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 10217 грн. 43 коп., яка складається із заборгованості по відсоткам у сумі - 3037 грн. та заборгованості з пені у сумі - 7180,43 грн.( а. с.6). Таким чином, відповідач порушив договірні зобов'язання. Статтею 14 ЦК України встановлено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінасова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до приписів статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з роз'ясненнями, які викладені в п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Тому, порушене право позивача на повернення суми наданого кредиту, отримання відсотків та пені підлягає судовому захисту шляхом задоволення його позову та стягнення з відповідача на його користь судових витрат, понесених ним при зверненні до суду, що складаються з судового збору в сумі 243 гривень 60 копійка. На підставі ст. ст. 1049 ЦК України, умов кредитного договору,

Outcome: approved