Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом до [PERSON], третьої особи Новокропивницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком. В обґрунтування позову посилаються на те, що вона, [PERSON] проживає в [INFO] «а» по вул.Зеленій. Поряд у буд. № 25 по вул. Зеленій в с. Новий Кропивник проживає її син [PERSON]. Також у її приватній власності є буд. №11, який розташований на вул.Зеленій, що належить їй відповідно до договору купівлі продажу житлового будинку. По сусідству в буд. №12 по вул.Зеленій в селі Новий Кропивник, Дрогобицького району проживає сусід [PERSON], який постійно намагається перешкодити проїзду легковим автомобілем до їхнього помешкання, легковий автомобіль перебуває в приватній власності її сина [PERSON]. 27.05.2014 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області прийнято рішення, яким зобовязано [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] та [PERSON] у користуванні земельною ділянкою та буд. №11 у с.Новий Кропивник, Дрогобицького району Львівської області шляхом демонтажу залізної труби, встановленої на дорозі через міст, що веде до земельної ділянки та будинку. Однак [PERSON] після виконання рішення суду створив нову перешкоду, демонтувавши бляху, яка була встановлена на мості, про те, коли її син [PERSON] намагався встановити бляху на мості через річку, то таким діям перешкоджає [PERSON], який намагається спричинити бійку, в наслідок чого до сьогоднішнього дня вона не може користуватися проїздом, що є у спільному користуванні, яке визнано судом. Новокропивницькою сільською радою складено Акт від 12.03.2014 року, в якому чітко вказано, що дорога та міст є загального користування і не може бути приватною власністю [PERSON]С, а тому забороняти проїзд по мості будь кому він не має права. Відповідно до плану меж земельної ділянки чітко вказано, що від Б до В є землі загального користування, проїзду. Права власності в Україні регулюється прописаними у статті 41 Конституції України. У відповідності до ч.1 даної статті, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частина 4 ст. 41 Конституції України встановлює принцип непорушності і приватної власності, про те вона має обмежений доступ до свого помешкання та земельної ділянки. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод. Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Дана норма права практично дублюється нормою ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України. Таким чином, єдиною можливістю відновити їхнє порушене конституційне право на вільне користування своєю власністю (ст. 41 Конституції України) є покладення на відповідача [PERSON] обовязку усунути перешкоди в користуванні проїздом до її приватної власності та примусити його не перешкоджати проїзду. У відповідності з ч. 2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. У разі порушення цього права, власник має право на підставі ст. 391 Цивільного кодексу України вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном. А тому виникла потреба звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, суду пояснив, що відповідач [PERSON] після виконання рішення суду створив нову перешкоду, демонтувавши бляху, яка була встановлена на мості, про те, коли він намагався встановити бляху на мості через річку, а останній його діям перешкоджає, намагається спричинити бійку, в наслідок чого до сьогоднішнього дня він не може користуватися проїздом, що є у спільному користуванні, яке було визнано судом. Добавив той факт, що Новокропивницькою сільською радою складено Акт від 12.03.2014 року, в якому чітко зазначено, що дорога та міст є загального користування і не може бути приватною власністю відповідача [PERSON], оскільки відповідно до плану меж земельної ділянки вказано, що від Б до В є землі загального користування, проїзду. Просять позов задоволити. В судовому засіданні адвокат [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги свого довірителя та суду пояснила, що дійсно рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 27.05.2014р. заявлені позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] були задоволені в повному обсязі та зобов»язано [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та будинком на вул.Зелена,11 у с.Новий Кропивник, Дрогобицького району, Львівської області шляхом демонтажу залізної труби, встановленої на дорозі через міст, що веде до земельної ділянки та будинку останніх. Однак відповідач [PERSON] після виконання рішення суду створив нову перешкоду. Новокропивницькою сільською радою складено Акт від 12.03.2014 року, в якому чітко вказано, що дорога та міст є загального користування і не може бути приватною власністю [PERSON]С, а тому забороняти проїзд по мості будь кому він не має права. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав та пояснив, що встановленням залізної труби не порушуються права позивача [PERSON], останній не являється власником ні земельної ділянки, ні будинку на вул. Зелена,11 в с. Новий Кропивник, просить в позові відмовити. Представник третьої особи Новокропивницької сільської ради Дрогобицького району [PERSON] позов підтримав і суду пояснив, що дійсно [PERSON] зверталася зі скаргою на дії відповідача до Новокропивницької сільської ради, якою у складі комісії з виїздом на місце був складений акт від 12.03.2014 року, згідно якого комісією було зроблено висновок, що дорога та міст є загального користування і не може бути приватною власністю гр.[PERSON], а тому забороняти проїзд по мосту будь-кому він не може і немає такого права. Добавив, що [PERSON] та [PERSON] вже зверталися до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні майном та рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 27.05.2014р. заявлені позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] були задоволені в повному обсязі та зобов»язано [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та будинком на вул.Зелена,11 у с.Новий Кропивник, Дрогобицького району, Львівської області шляхом демонтажу залізної труби, встановленої на дорозі через міст, що веде до земельної ділянки та будинку останніх. Відносно задоволення позовних вимог покладається на думку суду. Вислухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Вимогами ст.158 ЗК України визначено, що земельні спори вирішуються судами та органами місцевого самоврядування з питань земельних ресурсів. В частині 2 статті 152 ЗК України закріплено право власника земельної ділянки або землекористувача вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Як встановлено в судовому засіданні і сторонами не оспорюється, а тому доказуванню не підлягає, що позивач [PERSON] є власником будинку та земельної ділянки, що на вул. Зелена,11 в с.Новий Кропивник Дрогобицького району Львівської області. Відповідач проживає у будинку №12 на цій же вулиці. Позивач [PERSON] є сином для позивачки [PERSON] Відповідно до копії акту відновлення меж земельної ділянки та здачу межових знаків під нагляд на зебережння від 17.08.2011 року, складеного на виконання рішення Новокропивницької сільської ради від 24.10.2007р. у присутності [PERSON] та присутності представника ЛРФ ДП «ЦДЗК», за участю суміжних землекористувачів, про те, що в натурі (на місцевості) проведено погодження (встановлення) меж земельної ділянки по вул. Зелена, 11 у с. Новий Кропивник, Дрогобицького району Львівської області. Згідно даного протоколу суміжними землевласниками (землекористувачами) ніяких претензій при встановленні меж не заявлено. Спірні питання відсутні.? Як вбачається з копії акту від 12.03.2014 року, складеного комісією Новокропивницької сільської ради, відповідач [PERSON] загородив в»їзд на міст та насипав посеред моста каміння, мотивуючи, що це його приватний міст і заїзждати на нього можна тільки з його дозволу; комісією було зроблено висновок, що дорога та міст є загального користування і не може бути приватно власністю [PERSON] Як вбачається із копії довідки за №1284 від 26.12.2014р., виданої виконавчим комітетом Новокропивницької сільської ради, Дрогобицького району, Львівської області, що до житлового будинку №11 по вул.Зелена в с.Новий Кропивник, власником якого являється [PERSON], існує дорога, яка веде через потік, де встановлений залізний міст; міст на даний час знаходиться в аварійному стані. Як вбачається із копії рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.05.2014р., заявлені позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] були задоволені в повному обсязі та зобов»язано [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та будинком на вул.Зелена,11 у с.Новий Кропивник, Дрогобицького району, Львівської області шляхом демонтажу залізної труби, встановленої на дорозі через міст, що веде до земельної ділянки та будинку останніх. Таким чином судом встановлено, що відповідачем самовільно, без будь-якої згоди з власниками сусідніх землекористувачів та за відсутності їхнього дозволу на дорозі загального користування, що веде через міст до будинку та земельної ділянки, зокрема, на вул.Зелена,11 в м. Дрогобичі, встановлено залізну трубу, чим утруднюється право позивача вільно та безперешкодно добиратись до належної земельної ділянки та будинку, а тому порушене право позивачів підлягає судовому захисту. Згідно з ч.3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. З огляду на вказане суд доходить висновку про необхідність задоволення позову шляхом зобовязання відповідача демонтувати встановлену ним на дорозі через міст залізну трубу. Суд не приймає до уваги доводи відповідача, що встановленням залізної труби не порушуються права, зокрема, позивача [PERSON], який не є власником ні земельної ділянки, ні будинку на вул. Зелена, 11 в с. Новий Кропивник, позаяк останній являється членом сім"ї власника цього будинку та земельної ділянки і має також гарантоване Конституцією України право на вільне пересування, зокрема, по дорогах загального користування.

Outcome: dismissed