Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Позивач - орган опіки та піклування Шполянської РДА Черкаської області в особі свого представника звернувся до суду з даним позовом, в якому просить позбавити відповідача [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно його малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] і дочки [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач є батьком двох малолітніх дітей, був засуджений 01.02.2013 року Маловисківським райсудом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі та відбував покарання у ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)», відповідно до розпоряджень Шполянської РДА діти набули статус дитини, позбавленої батьківського піклування: батько [PERSON] відповідно вироку Маловисківського райсуду від 01.02.2013 року відбував покарання в Кременчуцькій виправній колонії, мати [PERSON] згідно рішення Шполянського райсуду від 24.04.2013 року позбавлена батьківських прав. Розпорядженням Шполянської РДА [PERSON] та [PERSON] були влаштовані на виховання та спільне проживання до прийомної сім»ї [PERSON] та [PERSON] , які піклуються про здоров»я, оздоровлення та їх навчання.Після умовно-дострокового звільнення з установи 28.03.2015 року відповідач обрав місце проживання с.Княжа, Звенигородського району, Черкаської області, до служби у справах дітей Шполянської РДА не звертався та про своє звільнення не повідомляв. За час проживання малолітніх у прийомній сім»ї, відповідач - батько не з»являвся та не проявляв батьківську турботу, до школи не з»являвся та не цікавився навчанням та вихованням дітей. Відповідач [PERSON] не працює, схильний до вживання спиртних напоїв, за місцем проживання характеризується негативно. 23.03.2018 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Шполянської райдержадміністрації (органу опіки та піклування) було прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітніх дітей. У судове засідання представник позивача органу опіки та піклування Шполянської районної державної адміністрації Черкаської області Григор»єва Г.В. не з"явилася. Через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день,час та місце розгляду справи повідомлений за адресою, що зареєстрована у встановленому законом порядку. Відповідачу було надано строк для надання відзиву на позовну заяву. Однак, у зазначений строк відзив на позовну заяву відповідачем не надано, тому відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу. У зв»язку з неявкою в судове засідання всіх осіб які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. З огляду на викладене, перевіривши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане виконкомом Капустинської сільської ради Шполянського району Черкаської області 12.12.2007 року) та [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане виконкомом Капустинської сільської ради Шполянського району Черкаської області 12.12.2007 року) (а.с.4-5). Мати малолітніх дітей, [PERSON], [INFO] згідно рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 24.04.2013 року позбавлена батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] [PERSON] був засуджений 01.02.2013 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі (а.с.6). Відбував покарання у ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» та 28.03.2015 року звільнений з установи умовно-достроково (а.с.20). Відповідно до розпоряджень Шполянської районної державної адміністрації від 02.09.2013 року №184, від 02.09.2013 року №183, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] набули статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.8-9). Розпорядженням Шполянської районної державної адміністрації від 18.09.2013 року №208, [PERSON] та [PERSON] були влаштовані на виховання та спільне проживання до прийомної сім»ї [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-12). Прийомні батьки піклуються про здоров»я, оздоровлення, навчання [PERSON] та [PERSON], прояви асоціальної поведінки відсутні (а.с.13-18). Прийомні батьки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що біологічний батько [PERSON] не з»являвся та не проявляв батьківську турботу, що підтверджується копією повідомлення від 14.03.2018 року, що мається в матеріалах справи (а.с.19). [PERSON], [INFO] зареєстрований та проживає [ADDRESS] в будинку померлого батька, що підтверджується копією довідки, виданою виконавчим комітетом Княжицької сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 15.03.2018 року №161/02-30 (а.с.22). Відповідно копії довідки-характеристики виконавчого комітету Княжицької сільської ради [PERSON] не працює, схильний до вживання спиртних напоїв, за місцем проживання характеризується негативно, до сільської ради зверталися в усній формі сусіди гр.[PERSON] зі скаргами про здійснення ним крадіжок майна, померлий батько звертався про побиття його сином (а.с.21). [PERSON] та [PERSON] навчаються в Капустинському навчально-виховному комплексі «Дошкільний навчальний заклад-загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» Шполянської районної ради Черкаської області з 23 вересня 2013 року по даний час. За період з 23.09.2013 року по даний час біологічний батько дітей [PERSON] ([INFO]) до школи не з»являвся та не цікавився навчанням і вихованням дітей (а.с.23). За висновком органу опіки та піклування Шполянської районної державної адміністрації Черкаської області від 10.04.2018 року №180/01-11, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК). Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно зі ст.151 СК України батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років. Підстави для позбавлення батьківських прав чітко передбачені нормами ст.164 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. ч.3 ст.166 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), згідно з ч. 3 ст.181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням вимог діючого законодавства, наданих письмових доказів, виходячи з принципу розумності та справедливості при вирішенні даної справи, суд вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], на користь фізичної чи юридичної особи, яка буде утримувати його дітей, аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи від дня подання позову, тобто з 13.04.2018 року, і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов»язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 704,80 грн., відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, в судовому засіданні встановлені підстави для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], [INFO], а також стягнення аліментів на їх утримання на користь фізичної особи або установи, яка в подальшому буде утримувати дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, на кожну дитину, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову, тобто з 13.04.2018 року, і до досягнення дітьми повноліття, а тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved