overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду до відповідача і просила розірвати їх шлюб, зареєстрований 19 вересня 2009 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, з посиланням на те, що сім'я фактично розпалася. Позивач в судове засідання не з'явилась, про що надала суду заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явився, про що надав суду заяву в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає повністю та просить суд розглядати справу за його відсутності. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що шлюб необхідно розірвати, так як шлюбні стосунки між сторонами не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Головною причиною в розпаді сім'ї є той факт, що сторони втратили один до одного почуття любові та довіри, в сім'ї виникали сварки з різних побутових причин, що привело до непорозуміння та не бажання підтримувати в подальшому сімейні відносини. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Так як подальше сумісне проживання сторін і збереження їх шлюбу буде суперечить інтересам сторін та їх неповнолітній дитині, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду до відповідача і просила розірвати їх шлюб, зареєстрований 21 квітня 2012 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, з посиланням на те, що сім'я фактично розпалася. Позивач в судове засідання не з'явилась, про що надала суду заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явився, про що надав суду заяву в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає повністю та просить суд розглядати справу за його відсутності. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що шлюб необхідно розірвати, так як шлюбні стосунки між сторонами не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Головною причиною в розпаді сім'ї є той факт, що сторони втратили один до одного почуття любові та довіри, в сім'ї виникали сварки з різних побутових причин, що привело до непорозуміння та не бажання підтримувати в подальшому сімейні відносини. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Так як подальше сумісне проживання сторін і збереження їх шлюбу буде суперечить інтересам сторін та їх неповнолітній дитині, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду до відповідача і просила розірвати їх шлюб, зареєстрований 27 жовтня 2012 року в Фрунзенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, з посиланням на те, що сім'я фактично розпалася. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав суду заяву в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає повністю та просить суд розглядати справу за його відсутності. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що шлюб необхідно розірвати, так як шлюбні стосунки між сторонами не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Головною причиною в розпаді сім'ї є той факт, що сторони втратили один до одного почуття любові та довіри, в сім'ї виникали сварки з різних побутових причин, що привело до непорозуміння та не бажання підтримувати в подальшому сімейні відносини. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Так як подальше сумісне проживання сторін і збереження їх шлюбу буде суперечить інтересам сторін, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.09.1991р., неповнолітніх дітей не мають. Сторони у судове засідання не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, а також: позивач - про підтримання позову, просить строк для примирення не надавати, судові витрати залишити за нею; відповідач - про його визнання. У зв"язку з цим, згідно з ч.2 ст.197 ЦПК, технічне фіксування засідання не здійснюється. У позові повідомляється, що сімейне життя не склалось через систематичне зловживання відповідачем алкоголем та постійні сварки. Подружні стосунки не підтримуються, сім'я фактично розпалась. Збереження шлюбу неможливе, це суперечить інтересам обох сторін. Суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, спірні відносини регулюються ст.ст.104,105,109-111 СК України. У судовому засіданні досліджені усі надані документи. Дослідивши їх, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Доведено, що подружні відносини тривалий час не підтримуються, збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечить інтересам обох сторін. Строк для примирення, відповідно до вимог ст.111 СК України, судом не надавався, оскільки подружжя неповнолітніх дітей не має, вони наполягають на задоволенні позову. Суд доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст.24 СК України. При тих стосунках, що склались, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорону прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст.27 цього Кодексу. Спір щодо майна відсутній, про відновлення дошлюбного прізвища позивачем не заявлено. Враховуючи заяву позивача, судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.07.1992 року, неповнолітніх дітей не мають. Сторони у судове засідання не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, а також: позивач - про підтримання позову, просить строк для примирення не надавати, судові витрати залишити за нею; відповідач - про його визнання. У зв"язку з цим, згідно з ч.2 ст.197 ЦПК, технічне фіксування засідання не здійснюється. У позові повідомляється, що сімейне життя не склалось, подружні стосунки не підтриму ються вже більше двох років, сім'я фактично розпалась, сторони проживають окремо. На примирення не згодні, вважають збереження шлюбу неможливим, оскільки це суперечить інтересам обох сторін. Суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, спірні відносини регулюються ст.ст.104,105,109-111 СК України. У судовому засіданні досліджені усі надані документи. Дослідивши їх, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Доведено, що подружні відносини тривалий час не підтримуються, збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечить інтересам обох сторін. Строк для примирення, відповідно до вимог ст.111 СК України, судом не надавався, оскільки подружжя неповнолітніх дітей не має, вони наполягають на задоволенні позову. Суд доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст.24 СК України. При тих стосунках, що склались, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорону прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст.27 цього Кодексу. Спір щодо майна відсутній, про відновлення дошлюбного прізвища позивачем не заявлено. Враховуючи заяву позивача, судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем та стягнення з нього судових витрат. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2008 року, мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, а також: позивач - про підтримання позову та прохання залишити її прізвище як [PERSON]; відповідач - про його визнання; обоє просять строк для примирення не надавати. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, технічне фіксування процесу не здійснюється. Згідно з викладеними у заяві обставинами, сімейне життя не склалось через різний склад характерів та поглядів на життя. Подружні стосунки не підтримуються, сім'я фактично розпалась. Спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, це суперечить інтересам сторін. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка; спірні відносини регулюються ст.ст.104,105,109-111 Сімейного кодексу України. У судовому засіданні досліджені: свідоцтво про одруження, копії паспортів, інші докази. Дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Доведено, що подружні відносини між сторонами тривалий час не підтримуються, тому спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки це суперечить інтересам обох сторін, вони просять строк для примирення не надавати. Враховуючи фактичну відсутність шлюбних стосунків, суд доходить висновку, що збереження сім'ї при таких умовах неможливе і не відповідає інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст.24 СК України. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорону прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст.27 цього Кодексу. Про зміну прізвища на дошлюбне позивачем не заявлено. У зв"язку із визнанням позову, витрати по сплаті судового збору, підлягають відшкодуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Зазначає, що 15 липня 2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу мають дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з"явилсь. Надала письмову заяву, . позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, 15 липня 2005 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 376 Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер, що постає з пояснень позивача. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~ суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу,\~\~якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст.\~111,\~112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам сторін,\~\~позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач змінила прізвище у зв`язку з реєстрацію шлюбу, то після розірвання шлюбу, висловивши побажання, надалі іменуються цим прізвищем. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати розподіляються згідно ст. 142 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до відповідача, у якому просить розірвати між ними шлюб. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 22.10.1994 р. Міським відділом РАГСу м. Херсона, актовий запис №895. Однак, шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів та різні погляди на життя. Від даного шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спір про місце проживання дитини відсутній. У судове засідання сторони не з"явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.10.1994 р. Міським відділом РАГСу м. Херсона, актовий запис №895. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати, оскільки шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів та втрата почуття любові та взаємоповаги один до одного та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернулась із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 5,72 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Андріївської сільської ради Кегичівського району Харківської області серії ХР № 0032479, виданий 27.06.1996 року Кегичівською районною державною адміністрацією Харківської області на ім"я [PERSON], її батька, який проживав і помер [INFO] року в [ADDRESS]. Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, та повідомили: позивач - про підтримання позову, залишення судових витрат за ним, відповідач та третя особа - про його визнання. У зв'язку з цим, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, технічне фіксування судового процесу не здійснюється. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, [PERSON], який проживав і помер [INFO] року в [ADDRESS], був батьком позивача, який за життя заповіту щодо свого майна не залишив, тому позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців першої черги немає: мати позивача [PERSON] померла [INFO] року, брат - [PERSON] від прийняття спадщини відмовився на її користь. Спадщиною батька позивача є сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 5,72 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Андріївської сільської ради Кегичівського району Харківської області серії ХР № 0032479, виданий 27.06.1996 року Кегичівською районною державною адміністрацією Харківської області. При зверненні позивача до нотаріальної контори за оформленням спадщини за законом йому було відмовлено, оскільки у нього відсутній оригінал зазначеного сертифікату, що був втрачений за невідомих обставин. Суд виходить із того, що правовідносини сторін у справі регулюються ст.ст.1220, 1258, 1261-1265 ЦК України щодо порядку відкриття спадщини, почерговості та права спадкоємців на спадкування. Оскільки відповідач та третя особа позов визнали, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою представника позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач звернулась із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 6,3366 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шляхівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, право на яку визначено державним актом серії ХР № 146129, що виданий Кегичівською районною державною адміністрацією Харківської області на ім"я [PERSON], який проживав і помер [INFO] в с. Шляхове Кегичівського району Харківської області. Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, та повідомили: позивач - про підтримання позову, залишення судових витрат за ним, відповідач та третя особа - про його визнання. У зв'язку з цим, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, технічне фіксування судового процесу не здійснюється. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, [PERSON], який проживав і помер [INFO], за життя, 02.08.2004 року, у Шляхівській сільській раді уклав заповіт про спадкування позивачем його майна, а саме земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6, 3366 га на території Шляхівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, визначена державним актом серії ХР № 146129, виданим Кегичівською районною державною адміністрацією Харківської області 05.04.2004 року. Інших спадкоємців першої черги немає, оскільки дружина заповідача, [PERSON], померла ще [INFO], на момент смерті він проживав сам. Позивач зверталась до нотаріальної контори для оформлення спадщини за заповітом, але їй було відмовлено в зв'язку з тим, що кадастровий номер земельної ділянки з 6323186000050030127 (у державному акті) було змінено на 6323186000030000127 (у витязі із ДЗК, що є однією з підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину відповідно до п.4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій) вже після смерті спадкодавця, що є порушенням п.69 Порядку ведення Державного земельного кадастру. Суд виходить із того, що правовідносини сторін у справі регулюються ст.ст.1220, 1258, 1261-1265 ЦК України щодо порядку відкриття спадщини, почерговості та права спадкоємців на спадкування. Оскільки відповідач та третя особа позов визнали, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою представника позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач звернулась із позовом про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,92 га на території Кегичівської селищної ради, що на підставі державного акту, виданого 27.09.1999 року серії ІІ-ХР № 071967 та ухвали Кегичівського районного суду від 18.09.2009 року, належала [PERSON], який помер [INFO]. Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд без їх участі, та повідомили: позивач - про підтримання позову, відповідач та треті особи - про його визнання. У зв'язку з цим, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, технічне фіксування судового процесу не здійснюється. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, [PERSON], який проживав у селі Антонівка Кегичівського району і помер [INFO], був батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження. До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], включено земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,92 га на території Кегичівської селищної ради, право на яку посвідчено державним актом, що виданий 27.09.1999 року серії ІІ-ХР № 071967, та визнано ухвалою Кегичівського районного суду від 18.09.2009 року. На частину спадщини позивачеві видано свідоцтво про право на неї, а у видачі свідоцтва на земельну ділянку нотаріусом відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи (державний акт) на ім"я померлого [PERSON], оскільки, відомості про цю земельну ділянку та її власника не внесені до автоматизованої системи Державного земельного кадастру. До позову додані копії: паспорта, свідоцтва про народження позивача, свідоцтва про смерть спадкодавця, державного акта на право власності на земельну ділянку, ухвали суду, свідоцтва про народження, свідоцтва про одруження, інші докази. Судом витребувано та досліджено копію спадкової справи [PERSON] Суд виходить із того, що правовідносини сторін у справі регулюються ст.ст.1220, 1258, 1261-1265 ЦК України щодо порядку відкриття спадщини, почерговості та права спадкоємців на спадкування. Оскільки відповідач та треті особи позов визнали, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved