overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 16.01.2015 року. Від цього шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу позивач вказала, що шлюб з відповідачем виявився невдалим. На ґрунті неприязних відносин в сім'ї часто виникали конфліктні ситуації, котрі переходили в сварки. З вини відповідача сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими. Сім'я фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинилися з серпня 2015 року і до цього часу вони не відновили стосунки. За таких обставин, позивач вважає, що збереження сім'ї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та прохала розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки через постійні сварки і непорозуміння шлюбні відносини між ними припинено, вони проживають окремо, тому наміру відновлювати стосунки з відповідачем вона не має і на примирення не згідна. Відповідач в судове засідання не з"явився, подавши заяву, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу та прохав розглянути справу без його участі. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 січня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Як встановлено судом, від даного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Враховуючи, що сторони не проживають разом тривалий проміжок часу, не відновлюють сімейних відносин, подружжя не згідне на примирення, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків та те, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, а тому позов можливо задовольнити. Позивачу, після розірвання шлюбу, залишити теперішнє прізвище, яке вона отримала під час укладення даного шлюбу, - [PERSON]. На підставі викладеного, ст.105, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 2014 року. Від цього шлюбу спільних неповнолітніх дітей вони не мають. Поскільки спільне життя з відповідачем не склалося, з жовтня 2014 року вони живуть окремо, між ними не має взаємопорозуміння, тому позивач, просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та прохала розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки спільних дітей у них не має, шлюбні відносини між ними припинено з жовтня 2014 року, наміру відновлювати стосунки вони не мають, на примирення вона не згідна. Відповідач в судове засідання не з"явився, подавши заяву, в якій позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Як встановлено судом, спільних неповнолітніх дітей від цього шлюбу сторони не мають. Враховуючи, що сторони не проживають разом тривалий проміжок часу, а шлюб носить лише формальний характер, не відновлюють сімейних відносин, подружжя не згідне на примирення, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків та те, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, а тому позов можливо задовольнити. Позивачу, після розірвання шлюбу, залишити теперішнє прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного, ст.105, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 1997 року. Від цього шлюбу вони мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Поскільки спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, вони не проживають тривалий проміжок часу як сім"я і не мають наміру відновлювати шлюбні відносини, тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та прохала розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки через постійні непорозуміння шлюбні відносини між ними припинено з грудня 2012 року, вони проживають окремо, тому наміру відновлювати стосунки з відповідачем вона не має і на примирення не згідна. Діти проживатимуть разом з нею і перебуватимуть на її утриманні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, так як протягом тривалого часу вони з дружиною не проживають разом і не мають наміру відновлювати шлюбні відносини. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Як вбачається із копій свідоцтв про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER], від даного шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Враховуючи, що сторони не проживають разом тривалий проміжок часу - з грудня 2012 року, не відновлюють сімейних відносин, подружжя не згідне на примирення, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків та те, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, а тому позов можливо задовольнити. Позивачу, після розірвання шлюбу, залишити теперішнє прізвище - [PERSON]. Діти, після розірвання шлюбу, проживатимуть разом з позивачем. На підставі викладеного, ст.105, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 22.02.1997 року. Від цього шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу позивач вказала, що шлюб з відповідачем виявився невдалим. На ґрунті неприязних відносин в сімї та різних поглядів на життя між ними часто виникали конфліктні ситуації, котрі переходили в сварки. З вини відповідача сумісне життя і збереження сімї стали неможливими. Сімя фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинилися. За таких обставин, позивач вважає, що збереження сімї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, прохала розірвати шлюб між нею і відповідачем та стягнути з нього понесені нею судові витрати, пояснивши, що через постійні сварки і непорозуміння шлюбні відносини між ними припинено, вони проживають окремо, тому наміру відновлювати стосунки з відповідачем вона не має і на примирення не згідна. Відповідач в судове засідання не з"явився, подавши заяву згідно якої не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 287810. Від цього шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Враховуючи, що сторони не проживають разом тривалий проміжок часу, не відновлюють сімейних відносин, подружжя не згідне на примирення, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків та те, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, а тому позов можливо задовольнити. Позивачу, після розірвання шлюбу, змінити теперішнє прізвище [PERSON] на дошлюбне - Самброс. Також, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останньою судовий збір в розмірі 487, 20 грн. На підставі викладеного, ст.105, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2011 року. Від цього шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Поскільки спільне життя з відповідачем не склалося, на протязі останнього часу вони живуть окремо, немає взаємопорозуміння, тому позивач, в зв`язку з тим, що вони не проживають тривалий проміжок часу як сім"я, і не мають наміру відновлювати шлюбні відносини, просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та прохала розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки шлюбні відносини між ними припинено, наміру відновлювати стосунки вони не мають, на примирення вона не згідна. Діти проживатимуть разом з нею і перебуватимуть на її утриманні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Як вбачається із копії свідоцтв про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER], від даного шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Враховуючи, що сторони не проживають разом тривалий проміжок часу, а шлюб носить лише формальний характер, не відновлюють сімейних відносин, подружжя не згідне на примирення, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків та те, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, а тому позов можливо задовольнити. Позивачу, після розірвання шлюбу, змінити теперішнє прізвище [PERSON] на дошлюбне - [PERSON]. Діти, після розірвання шлюбу, проживатимуть разом з позивачем. На підставі викладеного, ст.105, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 28.10.1989 року. Від цього шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Поскільки спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки, відсутність взаємопорозуміння, вони не проживають тривалий проміжок часу як сім"я і не мають наміру відновлювати шлюбні відносини, тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та прохала розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки через постійні сварки і непорозуміння шлюбні відносини між ними припинено з січня 2014 року, вони проживають в одному будинку як чужі люди, тому наміру відновлювати стосунки з відповідачем вона не має і на примирення не згідна. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, поскільки наміру відновлювати стосунки з дружиною він не має. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 1989 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від цього шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Враховуючи, що сторони не проживають разом тривалий проміжок часу - з січня 2014 року, не відновлюють сімейних відносин, подружжя не згідне на примирення, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків та те, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, а тому позов можливо задовольнити. Позивачу, після розірвання шлюбу, залишити теперішнє прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного, ст.105, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 1979 року. Від цього шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Поскільки сторони з 2009 року припинили сімейні відносини через виниклі непорозуміння, тому позивач в зв`язку з тим, що вони не проживають тривалий проміжок часу і не мають наміру відновлювати шлюбні відносини, просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та прохала розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки шлюбні відносини між ними припинено з 2009 року, вони між собою не спілкуються, спільного домашнього господарства не ведуть, проживають в одному будинку як чужі люди і наміру відновлювати стосунки не мають, спільних неповнолітніх дітей також не мають. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що має намір зберегти шлюб і не бажає розлучатися. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 1979 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Також, як встановлено в судовому засіданні, від цього шлюбу спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Відповідно до ухвали Чигиринського районного суду від 04.03.2014 року, сторонам, за клопотанням відповідача, було надано місячний термін для примирення, якого вони не досягли, що свідчить про те, що сім`ю зберегти неможливо. Крім того, в судовому засіданні також було встановлено, що сторони між собою не спілкуються, спільного домашнього господарства не ведуть і проживають в одному будинку як чужі люди. За таких обставин та враховуючи, що сторони не проживають як сім"я тривалий проміжок часу - з 2009 року, не відновлюють сімейних відносин, шлюб носить формальний характер, подружжя не досягло примирення, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків та те, що сім`ю зберегти неможливо, а тому позов можливо задовольнити. Позивачу, після розірвання шлюбу, залишити теперішнє прізвище - [PERSON]. Також, суд вважає необхідним в порядку ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного, ст.105, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2010 року. Від цього шлюбу мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, вони не проживають тривалий проміжок часу як сім"я і не мають наміру відновлювати шлюбні відносини, тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та прохала розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки через постійні непорозуміння шлюбні відносини між ними припинено з листопада 2014 року, вони проживають окремо, тому наміру відновлювати стосунки з відповідачем вона не має і на примирення не згідна. Дочка проживатиме разом з нею і перебуватиме на її утриманні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від даного шлюбу сторони мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Враховуючи, що сторони не проживають разом тривалий проміжок часу - з листопада 2014 року, не відновлюють сімейних відносин, подружжя не згідне на примирення, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків та те, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, а тому позов можливо задовольнити. Позивачу, після розірвання шлюбу, залишити теперішнє прізвище - [PERSON]. Дочка, після розірвання шлюбу, проживатиме разом з позивачем. На підставі викладеного, ст.105, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись, що від шлюбу з відповідачем має двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги, а їй одній матеріально важко утримувати неповнолітніх дітей. Угоди про добровільну сплату між ними не досягнуто. У судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, наполягала про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 та ст.183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України, суд врахувавши обставини, що мають істотне значення, прийшов до висновку: стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину: доньку Валерію, [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Зазначає, що відповідач не бере участь у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги, а їй одній матеріально важко утримувати неповнолітню дитину. Угоди про добровільну сплату між ними не досягнуто. У судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, наполягала про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини. Відповідач у судове засідання надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 та ст.183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України, суд врахувавши обставини, що мають істотне значення, прийшов до висновку: стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Зазначає, що відповідач не бере участь у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги, а їй одній матеріально важко утримувати неповнолітню дитину, так як окрім заробітної плати, інших доходів у позивача немає. Угоди про добровільну сплату між ними не досягнуто. У суд позивач надала письмову заяву, якою просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, наполягала на стягненні аліментів з відповідача на утримання дитини. Відповідач у судове засідання надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно статті 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 та ст.183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України, суд врахувавши обставини, що мають істотне значення, прийшов до висновку: стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги, а їй одній матеріально важко утримувати неповнолітнього сина, так як окрім заробітної плати, інших доходів у позивача немає. Угоди про добровільну сплату між ними не досягнуто. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засідання теж не з'явився, але надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 та ст.183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України, суд врахувавши обставини, що мають істотне значення, прийшов до висновку: стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись, що від шлюбу з відповідачем має трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги, а їй одній матеріально важко утримувати трьох неповнолітніх дітей. Угоди про добровільну сплату між ними не досягнуто. У судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, наполягала на стягненні аліментів з відповідача на утримання дітей. Відповідач у судове засідання з'явився, проте надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст.181 та ст.183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України, суд врахувавши обставини, що мають істотне значення, прийшов до висновку: стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved