overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що 16 листопада 2010 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Дошлюбне прізвище відповідача «Чернікова». У період шлюбу народився син- Нагорний [PERSON], [INFO]. Син мешкає разом з позивачкою. Сумісне життя з [PERSON] не склалося, сторони мешкають окремо. Збереження сімї неможливо. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила шлюб розірвати, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 листопада 2010 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.8). Від стосунків мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків, можливість збереження сімї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що 29 липня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Дошлюбне прізвище відповідача «Ляшенкова». Сумісне життя з [PERSON] не склалося, сторони мешкають окремо. Збереження сімї неможливо. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила шлюб розірвати, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 липня 2014 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.7). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків, можливість збереження сімї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

У жовтні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 25 березня 2012 року у розмірі 30 572 грн. 12 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 25 березня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н згідно якого останній отримав кредит у розмірі 2 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань станом на 12 жовтня 2016 року за відповідачем рахується вищевказана заборгованість. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність позову і необхідності його задоволення, виходячи із слідуючого. 25 березня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір №б/н , згідно якого останній отримав кредит у розмірі 2 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Із довідки-розрахунку вбачається, що загальна сума [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 12 жовтня 2016 року складає - 30 572 грн. 12 коп., з яких: 2 799 грн. 02 коп. - заборгованість за кредитом; 22 791 грн. 09 коп. заборгованість за відсотками; 231 грн. 80 коп. - сума несплачених відсотків на поточну заборгованість; 22 559 грн. 29 коп. - сума несплачених відсотків на прострочену заборгованість; 3 050 грн. - нарахована комісія; 1 932 грн. 01 коп. - штраф. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У відповідності до ст.ст.610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов"язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання. У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов"язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. стр. 2 із 2 На підставі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Таким чином, вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є підставними і такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-02 00:00:00

У жовтні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 31 березня 2012 року у розмірі 14 215 грн. 18 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 31 березня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н згідно якого остання отримала кредит у розмірі 1 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань станом на 12 жовтня 2016 року за відповідачкою рахується вищевказана заборгованість. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в суді, в судове засідання не з'явилася, про причину неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність позову і необхідності його задоволення, виходячи із слідуючого. 31 березня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір №б/н , згідно якого остання отримала кредит у розмірі 1 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Із довідки-розрахунку вбачається, що загальна сума [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 12 жовтня 2016 року складає - 14 215 грн. 18 коп., з яких: 2 916 грн. 98 коп. - заборгованість за кредитом; 8 656 грн. 61 коп. заборгованість за відсотками; 129 грн. 90 коп. - сума несплачених відсотків на поточну заборгованість; 8 526 грн. 71 коп. - сума несплачених відсотків на просторочену заборгованість; 1 488 грн. 49 коп. - нарахована комісія; 1 153 грн. 10 коп. - штраф. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У відповідності до ст.ст.610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов"язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання. У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов"язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. стр. 2 із 2 На підставі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Таким чином, вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є підставними і такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій просив суд ухвалити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача суму боргу в розмірі 1 140 274 гривень 22 копійки, у зв"язку з невиконанням відповідачем умов договору позики від 07.11.2013 року. Позивач в судове засідання не з"явився, але від представника позивача на адресу суду надійшла заява про підтримання позову, який просив розглянути у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з"явився, але також звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, при цьому проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з положеннями ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову про задоволення позову. Так судом встановлено, що 07.11.2013 року між позивачем та відповідачем в простій письмовій формі було укладено договір позики, відповідно до якого позивач позичив відповідачу грошові кошти в сумі 19500,00 долларів США, строком до 07.03.2014 року зі сплатою відсотків за користування грошима в розмірі 5% від суми позики щомісячно, а відповідач зобов"язався повернути кошти на умовах та в строки, передбачені договором, що підтверджується наявною у справі копією розписки від 07.11.2013 року. Позивач надав зазначену суму позики, але у зв"язку з невиконанням відповідачем умов договору, у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 1 140 274 гривень 22 копійки, з урахуванням 3% річних та 5% від суми позики щомісячних виплат за користування коштами, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Доказів повернення боргу стороною відповідача до суду не надано. При цьому відповідач, згідно з його заявою, позов визнав в повному обсязі. З урахуванням обставин справи та на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

У жовтні 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначила, що 29.06.1991 року між нею та відповідачем, Ленінським міським відділом РАЦСу м. Комсомольськ-на-Амурі було зареєстровано шлюб, актовий запис № 352. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка посилаючись на те, що вони з відповідачем однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Сторони в судове засідання не з"явились, кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Згідно з положеннями ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Так судом встановлено, що 29.06.1991 року між позивачкою та відповідачем, Ленінським міським відділом РАЦСу м. Комсомольськ-на-Амурі було зареєстровано шлюб, актовий запис № 352. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що сім"я сторін розпалася остаточно та збереження сім"ї суперечить інтересам сторін. При цьому відповідач, згідно його заяви, проти задоволення позову не заперечував. З урахуванням обставин справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

У жовтні 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначила, що відповідач по справі [PERSON] є батьком їхнього неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 червня 2008 року, ухваленому у цивільній справі № 2-1408-2008 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка, посилаючись на те, що їхній з відповідачем неповнолітній син почав навчатися в школі, що потребує значних витрат на навчання, просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача за рішенням суду від 03 червня 2008 року, з 300 гривень до 10000 гривень. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Так судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 червня 2008 року, ухваленому у цивільній справі № 2-1408-2008 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи, що відповідач є працездатним, не має інвалідності та інших утриманців, виходячи з розумних потреб на утримання дитини та забезпечення її нормальної життєдіяльності, з врахуванням підвищення прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, виходячи з рівності обов"язків батьків відносно дитини, суд вважає заявлену позивачем суму в 1000 грн. непомірною для відповідача, та вважає за можливе збільшити розмір аліментів з 300 гривень до 600 гривень. На підставі викладеного позов підлягає частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

У жовтні\~2017\~року [PERSON]\~звернулася до\~суду з\~позовом до[PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 19.08.2002 року з відповідачем зареєстровано шлюб. Нормальні подружні стосунки між ними не склалися. Спільного господарства не ведуть. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, пояснивши , що підстави для розірвання шлюбу є надуманими зі сторони позивачки. Заслухавши поясненя позивачки, її представника та представника відповідача, оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Ухвалою суду від 26 жовтня 2017 року, судом надавався стронам у справі строк для примирення терміном 6/шість/ місяців. Судом встановлено,\~що 19\~серпня 2001\~року між\~відповідачем [PERSON]\~та позивачем\~[PERSON]\~ було\~зареєстровано шлюбБудеразькою сільською радою Здолбунівського району, Рівненської області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 19.08.2001 року. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огдяду обставин справи вбачається, що наданий судом термін для примирення сім»ї не дав бажаних результатів, а сааме жодна із сторін заходів щодо примирення не прийняла, що об»єктивно свідчить про неможливість примирення сторін. З пояснень позивачки вбачається, що вона на даний час має іншого чоловіка та бажає з ним створити сім"ю, тобто перпебування у шлюбі з іншим чоловіком буде суперечити її інтересам. За вказаних\~обставин,\~враховуючи,\~що позивач\~наполягає на\~розірванні шлюбу,\~відновлювати сімейні\~стосунки з\~відповідачем вона\~не бажає,\~відповідач \~не визнав\~позов,\~ заперечував\~проти розірвання\~шлюбуоднак і жодних шляхів примирення та відновлення шлюбних стосунків протягом тривалого періоду не приймав. Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Перебування дітей на утриманні матері, позивачки у справі з урахуванням того, що відповідач сплачує аліменти на утримання дітей згідно рішення суду на думку суду не створить умов, які порушують права неповнолітниї дітей. Вказані обставини\~у своїй\~сукупності дають\~підстави для\~задоволення позовних\~вимог про\~розірвання шлюбу. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

У жовтні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб зареєстрований 10 серпня 2006 року Міським відділом ДРАЦС Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 10 серпня 2006 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через втрату любові, поваги та довіри, різні погляди на сім"ю та ведення спільного господарства. Більше року подружні відносини між ними припинені, шлюб існує формально, примирення не можливе. Позивачка в судове засідання не з»явились, у матеріалах справи міститься заяву у якій вона просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився без поважних причин та не подав відзив на позовну заяву. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відповідно до вимог статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 ЦПК України. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого. Судом встановлено, що 10 серпня 2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO](а.с. 5). Сторони є батьками: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с. 6). Відповідно до частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач будь-яких заперечень з приводу цього до суду не направив, хоча не був позбавлений такої можливості, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати у розмірі 640 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ У жовтні 2017 року позивачка звернулася до суду із зазнаеною вище позовною заявою. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 04.12.2017 року позов задоволено в повному обсязі та вирішено стягнути з [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: вул. Садова,70, смт Великодолинське Овідіопольського району Одеської області на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усх видів\~ його заробітку (доходу), але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.10.2017 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Після досягнення повноліття найстаршою дитиною, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При цьому судом при ухваленні зазначеного рішення не вирішено питання щодо стягнення судового збору та щодо негайного виконання рішення суду, у зв"язку з чим суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved