Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, предмет якого в подальшому змінила (а.с. 36-37) та, уточнивши в судовому засіданні вартість спірного автомобіля, просить визнати за нею право власності на ? частину нежитлового приміщення - прибудови до житлового 45- квартирного будинку літ. «А-1» загальною площею 224,7 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS], визнати за відповідачем право власності на ? частину об'єктів нерухомості (автомайстерню, офісні, господарські та побутові приміщення) загальною площею 344,4 кв. м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], визнати за позивачем право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,0500 га, кадастровий № [NUMBER], яка розташована в садовому товаристві [ADDRESS] та на ? частину будівельних матеріалів об'єкту незавершеного будівництва - дачного будинку, який розміщений на даній земельній ділянці, виділити у власність відповідача автомобіль марки «Mitsubishi Pajero» 2, 8 TDI, номер кузова [NUMBER], рік випуску 1997, державний номерний знак [NUMBER] загальною вартістю 110 000 грн. та стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості ? частини зазначеного автомобіля. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спірне майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності подружжя та домовленості щодо його поділу між сторонами не досягнуто. У жовтні 2015 року відповідач звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON], в якій просить виділити [PERSON] в особисту власність автомобіль [NUMBER], стягнувши з неї на його користь грошову компенсацію за половину вартості автомобіля в сумі 105 055 грн. 55 коп. мотивуючи позов тим, що цей транспортний засіб було придбано в період знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі, на даний час він знаходиться у користуванні первісного позивача, у зв'язку з чим також підлягає поділу між сторонами. Крім того, просить стягнути з [PERSON] у відшкодування вартості комплекту газобалонного обладнання, що було встановлено на зазначений автомобіль, 10 105 грн. Позивач та її представник в судовому засіданні первісний позов підтримали, просили його задовольнити. Зустрічний позов [PERSON] не визнали посилаючись на те, що автомобіль [NUMBER] не є спільним сумісним майном подружжя, а належить іншій особі, також просили відмовити у задоволенні зустрічного позову в частині відшкодування вартості комплекту газобалонного обладнання, що було встановлено на автомобіль, у розмірі 10 105 грн. через необґрунтованість та недоведеність таких вимог. Відповідач та його представник у судовому засіданні первісний позов визнали, зустрічний позов підтримали в частині стягнення з [PERSON] 10 105 грн. у відшкодування вартості комплекту газобалонного обладнання, що було встановлено на автомобіль [NUMBER]. Суд, заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи доходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.08.1993 року, рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.03.2015 року шлюб між сторонами було розірвано, під час перебування у шлюбі сторони вели спільне господарство та мали спільний сімейний бюджет. З матеріалів справи (а.с.8-11, 78) вбачається, що сторонам на праві спільної сумісної власності належить: нежитлове приміщення - прибудова до житлового 45- квартирного будинку літ. «А-1» загальною площею 224,7 кв. м., що розташоване за адресою: [ADDRESS], об'єкти нерухомості (автомайстерня, офісні, господарські та побутові приміщення) загальною площею 344,4 кв. м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], земельна ділянка площею 0,0500 га, кадастровий № [NUMBER], яка розташована в садовому товаристві [ADDRESS] та будівельні матеріали об'єкту незавершеного будівництва - дачного будинку, який розміщений на даній земельній ділянці, автомобіль марки «Mitsubishi Pajero» 2, 8 TDI, номер кузова [NUMBER], рік випуску 1997, державний номерний знак [NUMBER], вартість якого визначена сторонами за їхньою згодою в розмірі 110 000 грн. З матеріалів справи вбачається, що автомобіль [NUMBER] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 53) та ніколи не перебував у власності сторін, що ними не оспорюється. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Стаття 69 СК України встановлює право дружини та чоловіка на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч. 4 статті 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Виходячи з положень ст. ст. 69-72 СК України, які регулюють питання щодо поділу спільного майна подружжя, враховуючи, що сторони дійшли згоди щодо дійсної вартості автомобіля марки «Mitsubishi Pajero» 2, 8 TDI, д. н. з. [NUMBER] та приймаючи визнання первісного позову відповідачем, суд вбачає наявність підстав для задоволення первісного позову в повному обсязі. Враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено, що автомобіль [NUMBER] не є спільною сумісною власністю подружжя, зазначене сторонами не оспорюється, беручи до уваги, що право відповідача на відшкодування вартості встановлення комплекту газобалонного обладнання на неналежний йому автомобіль підлягає захисту іншим способом, зустрічний позов необґрунтований та задоволенню не підлягає Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved