Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до [PERSON] про виселення з будинку за адресою: [ADDRESS]. В позові зазначив, що 07.08.2007 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № PLL0G100000140 Крім того, сторони уклали договір іпотеки № PLL0G100000140 від 07.08.2007 року, за яким в забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором відповідач передала в іпотеку належний їй будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконував, що стало підставою для звернення банку до суду з позов про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.05.2014 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме будинок за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 109 ЖК України в зв'язку з зверненням стягнення на предмет іпотеки відповідач підлягає виселенню з цього будинку. В зв"язку з не погашенням заборгованості по кредитному договору, звернення стягнення на житловий будинок позивач прохає виселити відповідача з будинку за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнала, вважаючи його безпідставним так як заочне рішення суду від 07.05.2014 року про звернення стягнення на житловий будинок судом скасовано та залишено без розгляду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони суд вважає, що в задоволені позову слід відмовити. Встановлено, що 07.08.2007 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № PLL0G100000140. Того ж дня 07.08.2007 року сторони уклали договір іпотеки № PLL0G100000140 від 09.04.2008 року, за яким в забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором відповідач передала в іпотеку належний їй будинок розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконував, що стало підставою для звернення банку до суду з позов про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Лубенського міськрайонного Суду Полтавської області від 07.05.2014 року в звернуто стягнення на заставлене за договором іпотеки № PLL0G100000140 від 07.08.2007 року майно, а саме: будинок за адресою: [ADDRESS], який належить [PERSON] При цьому суд відмовив в задоволенні позову про виселення мешканців цього будинку з тих підстав, що відповідно до ч.3 ст.109 ЖК України у випадку звернення стягнення на предмет іпотеки банк повинен був надіслати письмову вимогу добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимог. Такий порядок банком дотриманий не був. 13.06.2014 року позивач надіслав відповідачу вимогу від 13.06.2014 року № 30.1.0.0/2-574 про звільнення в місячний строк будинку за адресою: [ADDRESS], в зв'язку з прийняттям рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідач квартиру не звільнила. Згідно з ч. 3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Також судом встановлено, що заочне рішення суду від 07.05.2014 року було скасовано ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.08.2014 року. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26.11.2014 року позов банку до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без розгляду. Ухвала суду є чинною. Оскільки позивач обґрунтував та підтримав свої вимоги про виселення відповідачки саме з посиланням на заочне рішення суду від 07.05.2014 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке в по- дальшому було скасовано, позов банку про звернення стягнення на предмет іпотеки за його клопотанням 26.11.2014 року залишений без розгляду, суд не знаходить підстав для задоволення позову про виселення.

Outcome: dismissed