Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа - договору купівлі продажу житлового будинку від 17.03.2004р., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Драгневич Ларисою Юріївною, зареєстрованому в реєстрі № 561 Заява обґрунтована тим, що згідно договору купівлі-продажу від 17.03.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Драгневич Л.Ю. за реєстровим № 561, заявнику належить будинок за адресою: [ADDRESS] . У зазначеному документі в першому абзаці існує помилка в написанні її прізвища а саме « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Про помилку заявник дізналася в січні 2021 року , коли звернулася до ПРАТ «Херсонгаз» з метою оформити договір на постачання природного газу. При зверненні до нотаріуса, їй роз`яснено про те, що законодавством не передбачено вносити зміни до вже укладеного договору. Таким чином, з метою надання заявнику можливості розпоряджатися своєю власністю необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу. Ухвалою суду від 23.02.2021р. заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника заявника надійшла зава про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Драгнєвіч Л.Ю. надала на адресу суду заяву про проведення розгляду справи без її участі, при винесенні рішення покладалася на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, відповідно до ст.293 ЦПК України, п.п.4,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за№5від 31.03.1995року „ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"(з наступними змінами),окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правилами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України [NUMBER] виданого Дніпровським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області, заявник має прізвище [PERSON] , [INFO] . Таке саме прізвище зазначено і в довідці про присвоєння ідентифікаційного номера заявника. Відповідно до договору купівлі-продажу від 17.03.2004р. ВВВ № 597949 року посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Драгневич Л.Ю. за реєстровим № 561, заявниці [PERSON] належить будинок за адресою: [ADDRESS] .Право власності зареєстровано в Херсонському бюро технічної інвентаризації 23.03.2004року. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Листом приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Драгнєвіч Л.Ю. № 290/01-16 від 02.03.2021р. заявника повідомлено про те, що виправити помилку в договорі купівлі-продажу не можливо, через заміну печатки приватного нотаріуса, свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю та реєстраційне посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності. Вказане свідчить про відсутність об`єктивної можливості приведення правовстановлюючого документа у відповідність до вимог закону. Згідно ч.2 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти , від яких залежить виникнення зміна або припинення особистих ми майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ а саме: договір купівлі продажу житлового будинку від 17.03.2004р посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Драгневич Л.Ю. за реєстровим № 561 належить заявниці. При цьому, суд вважає, що заявник позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу. Дані розбіжності не можуть бути усунуті іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджають заявнику в реалізації її права на володіння та користування майном. Враховуючи викладене, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує юридичні наслідки, не пов`язані з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити.

Outcome: approved