Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстровано 05.09.2009 року, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача в місяць, але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння, крім того відповідач фактично створив нову сім'ю з іншою жінкою. З березня 2016 року подружні відносини між сторонами припинені. Шлюб існує формально. Після припинення сімейних відносин відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча працює і має таку можливість. В судове засідання сторони не з"явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З наданих суду письмових доказів судом встановлено наступне. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 05.09.2009 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 530 (а.с. 8). Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с. 9), який проживає з матір'ю(а.с. 18). Судом встановлено, що сторони сімейних відносин не підтримують, шлюб існує формально, миритись не бажають. Судом вживалися заходи для примирення сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України (далі СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам іхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подружжя не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, миритись не бажають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому суд вважає, що за таких обставин шлюб підлягає розірванню, тобто позовні вимоги позивачки в цій частині підлягають задоволенню. Підлягають задоволенню також вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина з наступних підстав. Відповідач є батьком дитини, зобов'язаний утримувати її до повноліття, у відповідності до ст. 180 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище дитини, стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів, який працює, отримуєстабільний заробіток (а.с. 10), у платника аліментів немає інших дітей чи утриманців. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. А тому, суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України, принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, підлягає стягненню з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved