Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позову зазначила, відповідач є здоровим та працездатним, однак ухиляється від надання матеріальної допомоги на дитину, яка повністю знаходиться на її утриманні. А тому звернулася з даним позовом до суду. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надіслала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибув. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду він був повідомлений вчасно та належним чином, зокрема судова кореспонденція направлялася за останнім відомим його місцем проживання, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у\~ справі. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Так, як слідує з копії свідоцтва про народження /а.с. 5/, батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], є сторони по справі. Заочним рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19 листопада 2015 року шлюб між сторонами було розірвано, місце проживання неповнолітньої [PERSON] визначено з її матір"ю [PERSON] /а.с.4/. Неповнолітня дитина перебуває на утриманні матері, оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на дочку не надає. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення закріплене в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача, суду надано не було. Будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїй дитині, на момент розгляду справи не існує. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач здоровий та працездатний, інших утриманців не має, не достатньо приймає участі в утриманні своєї неповнолітньої доньки, на спростування чого відповідачем не було подано заперечення, а тому суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові - 1500 грн. щомісячно, що буде відповідати як інтересам самої дитини, зокрема, для задоволення її мінімальних життєвих потреб, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів. Також, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved