Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 2383,20 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.09.2013 року складає 19041,80 грн. та судових витрат. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву, в який позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати у його відсутність. В судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений завчасно в установленому законом порядку у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, свою думку щодо позову у будь-якій формі не висловив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що позов обґрунтований, доведений та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між позивачем ПриватБанком та відповідачем кредитного договору № б/н від 07.03.2008 року [PERSON] (далі - Відповідач) 07.03.2008 року отримав кредит у розмірі 2000,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 30.09.2013 року має заборгованість - 2383,20 [Долар США], яка складається з наступного: - 773,53 доларів США - заборгованість за кредитом; - 994,72 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 441,87 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 62,58 доларів США - штраф (фіксована частина). - 110,51 доларів США - штраф (процентна складова). На момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати комісії, відсотків, пені, штрафу, інфляційних збитків, до суду не надано. Доказів щодо подачі відповідачем заяви про припинення дії договору, суду не надано. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості є обґрунтованими та такими , що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитор має право на одержання від позичальника відсотків нарахованих на суму боргу до дня його повернення. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору кредит (у сумі рівної сумі кредиту), у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно ч 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Однак, у порушення вищевказаних умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,1049, 1054 ЦК України відповідач своїх зобов'язань по кредитному договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом, належним чином не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У відповідності до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 3 цієї ж статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. По теперішній час боржник ухиляється від належного виконання зобов'язань по кредитному договору. За таких обставин, суд вбачає, що відповідач дійсно має непогашену заборгованість за кредитним договором. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем умов договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved