Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

у квітні 2021 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначено про те, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08 лютого 2011 року задоволено позов [PERSON] . Постановлено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з 06 грудня 2010 року до її повноліття. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05.10.2015 року частково задоволено позов [PERSON] . Постановлено зменшити розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08.02.2011 року, з 1000 грн. до 500 грн. щомісячно. Донька проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Дитина потребує більших витрат на харчування, одяг та лікування. Проте [PERSON] немає постійного заробітку. Згідно Держбюджету на 2021 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2 395 грн.(до 01.06.2021 р.), а мінімально гарантований розмір аліментів на дитину не може бути менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. За таких підстав, позивач просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06.02.2015 року, стягнувши з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 423,00 грн. щомісячно до повноліття дитини. 03 листопада 2021 року автоматизованою системою документообігу суду було визначеного для розгляду цієї позовної заяви суддю Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відзив від відповідача до суду не надходив, відтак, суд розглядає справу за наявними у справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд надходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони з 26 січня 2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі. (а.с. 8) В шлюбі у сторін [INFO] народилась дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10). Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08 лютого 2011 року задоволено позов [PERSON] . Постановлено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з 06 грудня 2010 року до її повноліття. (а.с. 13) Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05.10.2015 року частково задоволено позов [PERSON] . Постановлено зменшити розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08.02.2011 року, з 1000 грн. до 500 грн. щомісячно. Позивач просила збільшити розмір аліментів до 1 423 грн., посилаючись на те, що її матеріальний стан не дозволяє їй утримувати доньку, оскільки за останній рік змінилися ціни на продукти харчування, проїзд, одяг та інші витрати. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1,3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст.182 СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх стану здоров`я. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до довідки-розрахунку Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 07 травня 2018 року за [PERSON] наявна заборгованість по сплаті аліментів за період з 06.12.2010 р. по 01.05.2018 року у розмірі 76 706,45 грн., тобто відповідачем не виконується судове рішення та не сплачуються аліменти на утримання доньки. (а.с. 7) Як убачається із змісту позовної заяви, позивач пред`явила позов про збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що її матеріальний стан не дозволяє їй утримувати доньку, оскільки за останній рік змінилися ціни на продукти харчування, проїзд, одяг та інші витрати. При цьому, аліменти, які визначені судовим рішенням, не перевищують 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, тобто мінімальний розмір аліментів на одну дитину, визначений ч. 2 ст.182 СК України. Проте, не може бути підставою для задоволення позовних вимог та збільшення розміру аліментів твердження позивача про те, що аліменти, які сплачуються відповідачем, є меншими за мінімальний гарантований розмір. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Порядок стягнення аліментів визначений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та Розділом XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮ України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція). Згідно з ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Враховуючи те, що аліменти з відповідача за рішенням суду стягуються в твердій грошовій сумі, яка не може становити менше гарантованого мінімального розміру аліментів на одну дитину, позивач не позбавлена права звернутись з вимогами про стягнення на свою користь заборгованості зі сплати аліментів, однак вказані обставини не можуть бути підставою для збільшення їх розміру. Суд звертає увагу також на те, що при зверненні до суду з позовом позивачем не було надано будь-яких доказів на підтвердження розміру витрат, які здійснюються нею для утримання дитини. Також позивачем не було надано доказів на підтвердження її майнового. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом"янського районного управління юстиції у м. Києві, з 08 червня 2013 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Твердження [PERSON] про наявність підстав для зміни розміру аліментів не підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому є припущеннями.

Outcome: dismissed