Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка після досягнення повноліття продовжує навчатись, є студенткою 2-го курсу Української медичної стоматологічної академії, не працює та потребує матеріальної допомоги, а тому позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на дитину, яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі 5000 грн., щомісячно, починаючи з 10.11.2020 р. і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. 01.12.2020 року відкрито провадження у даній справі. 05.04.2021 року було задоволено заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення, яким скасовано рішення Білоцерківського міськорайонного суду від 02.02.2021 року про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини та призначено справу до розгляду (а.с.68,69). Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд проводити розгляд справи без її участі. В судове засідання відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, представник відповідача адвокат Сидорчук В.А. подав суду заяву в якій вказав, що відповідач позовні вимоги визнає частково, не заперечує сплачувати аліменти на навчання повнолітньої дочки в сумі 2500 грн., просить провести розгляд справи без його участі та участі відповідача. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Встановлено, що повнолітня дочка сторін - [PERSON] , [INFO] є студентом 2 курсу факультету стоматологія Української медичної стоматологічної академії, денної форми навчання, що підтверджується довідкою №1514 від 13.10.2020 р., виданою деканом факультету, період навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2024 року. (а.с.15). Зі змісту позовної заяви слідує, що дочка сторін навчається з метою отримання повної вищої освіти, не має можливості працювати, оскільки денна форма навчання, і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Позивач вказує, що щороку сплачує за навчання доньки згідно договору про надання освітніх послуг 30639 грн. та 6000,00 грн. за проживання в гуртожитку, що підтверджується договором №28/2019-С від 05.08.2019р. угодою від 02.02.2019р. та квитанціями (а.с.12-14,17-22), позивач працює медчиною сестрою та отримує мінімальну заробітну плату, а відповідач є працездатною, здоровою людиною та має можливість сплачувати аліменти на повнолітню дитину, на весь період її навчання. При вирішенні даного позову суд виходив з наступного. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Подаючи позовну заяву до суду, особа має довести наявність передбачених статтею 199 СК України факторів, які надають право стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, сина, які продовжують навчання. Так, відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. А згідно ч. 3 вказаної статті, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина які продовжують навчатися, після досягнення повноліття (незалежно від форми навчанння), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищив 18, але є меншим за 23 років, продовження ним навчання, потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Суд при вирішенні даної справи враховує наявність можливості батька надавати допомогу повнолітній дитині, бере до уваги часткове визнання відповідачем позову, надання доказів, того що [PERSON] , надає добровільно матеріальну допомогу поволітній дочці, яка продовжує навчання, а тому, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхньої дитини в твердій грошовій сумі 2500 грн., на період навчання. За ст. 141 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 840 грн.80 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved