Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою до Наталівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх позовних вимог вказали, що 05 грудня 2013 року померла їхня мати та баба, [PERSON]. На час відкриття спадщини [PERSON] мала у власності нерухоме майно, а саме: - земельну ділянку (пай) площею 3,92 га, у межах згідно з планом яка розташована на території Наталівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5320883200:00:003:0259; - земельну ділянку (пай) площею 3,920 га, у межах згідно з планом яка розташована на території Наталівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5320883200:00:001:0174. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, яким належні її земельні ділянки (паї) заповіла їм - своєму синові [PERSON] та своїй внучці [PERSON] Факт їхніх родинних відносин зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії ТД № 750090, свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-КЕ № 423618, свідоцтвом про шлюб [PERSON] серії І-КЕ № 142600, свідоцтвом про народження [PERSON] (матері [PERSON] та дочки спадкодавця) серії ЯТ № 030446. З метою реалізації нашого права на спадщину та отримання на свої імена свідоцтв про право на спадщину вони звернулися до Гребінківської державної нотаріальної контори Полтавської області (по місцю заведення спадкової справи), але нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що на спадкові земельні ділянки відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Після смерті [PERSON] в її особистих речах вони не знайшли оригіналів Державних актів на вищевказані земельні ділянки, які спадкодавцем за свого життя були безповоротно втрачені. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли вони [PERSON] та [PERSON] згідно заповіту шляхом подання до нотаріальної контори заяв про прийняття ними спадщини. Внаслідок таких обставин, що склалися, з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів, позивачі вимушені звернутися до суду із заявою про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позивачі та їх представник за довіреностями у судове засідання не зявилися, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, у якій позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05 грудня 2013 року померла мати та баба позивачів, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 256521, актовий запис про смерть № 10. (а.с. 10). На час відкриття спадщини [PERSON] мала у власності нерухоме майно, а саме: - земельну ділянку (пай) площею 3,92 га, у межах згідно з планом яка розташована на території Наталівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5320883200:00:003:0259; - земельну ділянку (пай) площею 3,920 га, у межах згідно з планом яка розташована на території Наталівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5320883200:00:001:0174. (а.с. 15,16). На випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] залишила заповіт, яким належні її земельні ділянки (паї) заповіла позивачам [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Судом встановлено факт родинних відносин позивачів зі спадкодавцем, підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії ТД № 750090, свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-КЕ № 423618, свідоцтвом про шлюб [PERSON] серії І-КЕ № 142600, свідоцтвом про народження [PERSON] (матері [PERSON] та дочки спадкодавця) серії ЯТ № 030446. (а.с.18,19,20). У нотаріальному порядку позивачі не можуть отримати на свої імена свідоцтв про право на спадщину по заповіту на спадкове майно, оскільки у них відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно (державні акти на право власності на земельні ділянки), що підтверджується письмовою відмовою у вчиненні нотаріальних дій Гребінківської державної нотаріальної контори. (а.с.28). Після смерті [PERSON] в її особистих речах позивачі не знайшли оригіналів Державних актів на спадкові земельні ділянки, які спадкодавцем за життя були безповоротно втрачені. У відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли позивачі [PERSON] та [PERSON] згідно заповіту шляхом подання до нотаріальної контори заяв про прийняття ними спадщини, що підтверджується рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 09. 02. 2016 року та письмовою відмовою у вчиненні нотаріальних дій Гребінківської державної нотаріальної контори. (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п. 10 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», таке право власності спадкодавця на земельну ділянку підтверджується державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. З 01. 01. 2013 року набрали чинності зміни в діюче законодавство України, згідно яких певні державні організації та установи набули нових повноважень та втратили існуючі. Під дію даних реформ потрапив і Відділ Держкомзему, який на даний час реорганізований у відділ Держгеокадастру та не має повноважень видавати дублікати правовстановлюючих документів на земельні ділянки та реєструвати право власності за померлими людьми, а Реєстраційна служба України та її структурні підрозділи згідно ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в свою чергу також не мають права проводити реєстрацію за померлими. Право власності спадкодавця, [PERSON] на земельні ділянки підтверджується довідкою № 53/0/21-16 відділу Держгеокадастру у Гребінківському районі Полтавської області та копіями АРХІВНИХ Державних актів на право власності на земельні ділянки завірені мастичною печаттю відділу Держгеокадастру у Гребінківському районі Полтавської області, серії ЯЗ № 169438 та серії ПЛ № 050287. (а.с.14). Проте, відсутність у позивачів оригіналів Державних актів на земельні ділянки позбавляє їх можливості отримати свідоцтва про право на спадщину по заповіту у нотаріальній конторі. Статтями 328, 392 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. У відповідності до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно частини 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» … . - при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем знаходження нерухомого майна. Пунктом 24 вищевказаної постанови ПВСУ передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі викладеного,

Outcome: approved