Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що 24.04.2007 року було укладено шлюб між сторонами. 02.01.2008 року у подружжя народився син [PERSON] який проживає разом із матір'ю та перебуває на її утриманні. Сторони разом не проживають та не ведуть спільного господарства протягом семи років. Відповідач ухиляється від обовязку утримувати свою дитину. Це зокрема виявилось у тому, що він добровільно відмовляється надавати кошти на утримання свого сина. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утриманя [PERSON], [INFO] щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 гривень до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила суд задовольнити позов в повному обсязі. [PERSON] вказала, що витрачає на одґяг, харчування, розвиток сина в місяць в середньому близько 3000-4000гр-н, що включає зайняття англійською мовою, спортом, відвідування культурних заходів разом з учнями класу ( кіно, театр), придбання одягу ( швидко виростає), продуктів харчування для належного розвитку та забезпеченнґя здоров"я та імунітету. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку вирішення спору. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 24.04.2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 28.10.2010 року був розірваний (на 3 а.с.). Також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] [INFO] (на 6 а.с.). Згідно довідки ТОВ «ЖЕО № 5» від 22.05.2018 року вбачається, що [PERSON] разом із своїм сином [PERSON], [INFO] за адресою: м. Вінниця, вул. Замостянська, 3/56 (на 8 а.с.). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Відповідно до ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст. 182 СК України та роз'ясненнями, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Визначаючи розмір аліментів, суд керується ст.ст. 181, 183, 184 СК України, тобто аналогічними нормами, які передбачають, що аліменти можуть присуджуватися в частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 Закону України № 2246-VІІІ від 07.12.2017 року «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 1860 гривень. Положенням ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, вік та стан здоров'я дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, розмір мінімального прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років. Суду не надано даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину. При визначенні розміру аліментів на дитину у твердій грошовій сумі суд розглядає справу на підставі доказів, поданих учасниками справи. З врахуванням вищенаведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на дитину підлягають до часткового задоволення, стягуючи з відповідача на користь позивача щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн на утримання [PERSON] починаючи від 30.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. При розподілі судових витрат суд керується ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь держави підлягає стягнення 634,32 грн в рахунок відшкодування судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial