Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визначити місце проживання дочки [PERSON] та дочки [PERSON] проживати разом з ним. Свої вимоги мотивувує тим, що 24.03.2001року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, від якого у них народилися дві доньки - [PERSON],11.10.2006року народження та [PERSON],30.05.2008року народження. 19.10.2015 року згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду шлюб між позивачем та відповідачкою - розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачка створила нову сімю, перестала займатися вихованням дітей. Крім того зазначив, що діти проживають не з колишньою дружиною, а з бабусею з червня 2016року по теперішній час. А колишня дружина проживає у [INFO] зі своїм співмешканцем та їх спільною дитиною. Зазначає, що відповідачка повністю самоусунулась від виховання та лікування дітей, матеріальним забезпеченням та вихованням займається він самостійно. Діти хворіють: [PERSON] (хронічний цистит), [PERSON] має розлади координації зору та потребує лікування та окулярів. Слідкує за станом здоров'я дітей, їх розвитком, виховує та піклується про них, має з дітьми психологічний контакт, прив'язаність один до одного. Вказує, що має змогу забезпечити дітей всім необхідним, у звязку з тим, що має постійну роботу пекарем в ТОВ «Інтер ПАК». З роботодавцем у нього укладений трудовий договір, який передбачає своєчасну виплату заробітної плати. Оскільки відповідачка не займається вихованням дітей та не проживає разом з ними, не може дати дітям ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, не може забезпечити нормальних безпечних для здоровя дітей умов проживання, то вважає, що суд має визначити місце проживання дітей разом з ним. Відповідачка не має постійної роботи та заробітку. Позивач вказує, що не має наміру перешкоджати відповідачці у здійсненні її прав та обов'язків щодо їх дітей. Розуміє, що діти потребують уваги як батька, так і матері, тому в жодному разі зі своєї сторони не буде перешкоджати побаченням відповідачки із дітьми у разі задоволення позовних вимог. Спиртними напоями він не зловживає, добре відноситься до дітей. А тому вважає, що в інтересах дітей проживати саме з ним. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з наведених в ньому підстав. Крім того представник позивача в судовому засіданні пояснила, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.02.2009року з [PERSON] утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання двох доньок - [PERSON],11.10.2006р.н. та [PERSON],30.05.2008р.н. у розмірі 33% всіх видів заробітку. А згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2012 року розмір стягуваних аліментів з [PERSON] збільшено у розмірі ? всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідачка [PERSON] витрачала стягувані аліменти не за цільовим призначенням на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], а на власні потреби, що встановлено службою у справах дітей в ході перевірки 06.04.2017року, що відображено у відповіді позивачу [PERSON] від 10.04.2017р. №04-14/Б-437. Також представник позивача пояснила, що діти проживають не з колишньою дружиною позивача, а з бабусею [PERSON] з червня 2016року по теперішній час, на підтвердження надала суду довідку сільської ради від 09.03.2017р. А відповідачка [PERSON] проживає у [INFO] зі своїм співмешканцем та їх спільною дитиною згідно довідки сільської ради від 10.03.2017року. Відповідачка в судове засідання повторно не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення від 20.06.2017 року та 06.09.2017 року, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. В судовому засіданні свідок [PERSON], 21.11.1956р.н., проживає: [INFO], показала, що вона є сусідкою бабусі дітей [PERSON] та знає її багато років. Діти постійно проживають з бабусею. Мати дітей [PERSON] не проживає з дітьми та не відвідує їх, кошти на утримання не надає, бо живе із своїм співмешканцем у с. Есень. Свідок показала , що матір дітей уже дуже давно не бачила. Батько [PERSON] постійно приходить до дітей. Бачила, що позивач приносив дітям подарунки, одяг, взуття та відводив доньок до лікаря. Діти люблять батька. Додала , що бабуся дітей [PERSON] розповідала , що мама дітей отримує на дітей аліменти , але взагалі кошти дітям не передає, тому діти повністю утримуються нею та їхнім батьком. Свідок [PERSON],03.10.1981р.н., проживає: [INFO] пояснила, що вона є родичкою, невісткою бабки дітей [PERSON] з якою тепер проживають діти. Вона разом із своєю сім"єю проживає разом із дітьми та бабкою в одному будинку. Мати дітей [PERSON] проживає у сусідньому селі зі своїм співмешканцем від якого вони мають спільну дитину. [PERSON] зверталася до суду про стягнення з батька дітей аліментів, але аліменти відповідачка витрачає на свої особисті потреби, жодної гривні не віддає бабі на утримання дітей. Уникає зустрічей з дітьми та уже біля року взагалі із ними не бачилася. Орендує будинок біля школи, яку відвідують діти. Коли діти бачать матір поблизу школи, вона не контактує з дітьми, робить вигляд, що не бачить їх. Натомість батько постійно приходить до дітей, займається їх вихованням, відводить до лікаря, оплачує лікування, молодшій дочці постійно купував окуляри, у звязку з розладами у неї координації зору. Забезпечує дітей всім необхідним для школи. Додала , що [PERSON] розповідала , що відповідачка отримує на дітей аліменти , але взагалі кошти дітям не передає, тому діти повністю утримуються нею та їхнім батьком. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 24.03.2001року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб, у якому у них народилися дві доньки - [PERSON],11.10.2006року народження та [PERSON],30.05.2008року народження. 19.10.2015 року згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано. Позовних вимог щодо визначення місця проживання дітей, порядку їх виховання і утримання при розірванні шлюбу сторони не заявляли. Після розірвання шлюбу [PERSON] переїхала проживати у [INFO], що підтверджується довідкою Есеньської сільської ради Ужгородського району від 10.03.2017р. де проживає по теперішній час зі своїм співмешканцем та їх спільною дитиною, перестала займатися вихованням доньок від першого шлюбу. Згідно довідки Тисауйфалуської сільської ради від 09.03.2017р. з червня 2016року по теперішній час діти проживають з бабою [PERSON]. [PERSON] батько дітей згідно реєстрації місця проживання зареєстрований у [INFO]. Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.02.2009року з [PERSON] утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання двох доньок - [PERSON], 11.10.2006р.н. та [PERSON], 30.05.2008р.н. у розмірі 33% всіх видів заробітку. А згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2012 року розмір стягуваних аліментів з [PERSON] збільшено у розмірі ? всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідачка [PERSON] витрачала стягувані аліменти не за цільовим призначенням на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], а на власні потреби, що встановлено службою у справах дітей в ході перевірки 06.04.2017року, що відображено у відповіді позивачу [PERSON] від 10.04.2017р. №04-14/Б-437. 14.08.2017року судом вжито заходи для забезпечення позову шляхом зупинення стягнення аліментів на підставі виконавчого листа, виданого 04.12.2012року у справі №712/16522/12 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON],11.10.2006р.н. та [PERSON],30.05.2008р.н.у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно до їх повноліття до вирішення справи про визначення місця проживання дітей по суті. 28.08.2017року старшим державним виконавцем Чуп І.М. винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій по ВП №54155914. Згідно з ч. 1 ст. 121 Сімейного кодексу України (далі - СК України), права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 121 Сімейного кодексу України (далі - СК України), права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ст. 141 СК України). Відповідно до положень ст. ст. 150, 151 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно з ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно з ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Судом встановлено, що діти [PERSON],11.10.2006р.н. та [PERSON], 30.05.2008р.н. проживають за адресою [INFO] зі своєю бабою [PERSON] Як встановлено з показів свідків [PERSON] та [PERSON] матір дітей [PERSON] після розлучення проживає зі своїм співмешканцем та їх спільною дитиною у с. Есень. [PERSON] аліменти витрачає не на дітей , а на свої особисті потреби. Уникає зустрічей з дітьми. Не контактує з дітьми, самоусунулась від їх виховання. Натомість батько постійно приходить до дітей, займається їх вихованням, відводить до лікаря, оплачує лікування дітям. Забезпечує дітей одягом та всім необхідним для школи. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 06.04.2017року складеного службою у справах дітей встановлено: по адресі с.Есень, вул.Мала,85 проживають: [PERSON], [PERSON],1988р.н. та [PERSON],2016р.н. Сімя проживає у хороших побутових умовах. Будинок у доброму стані. При проведенні бесіди з гр.[PERSON] жінка не заперечує факт отримання аліментів та витрачання коштів на власні потреби. Жінка зауважила, що діти проживають у бабусі і забезпечені всім необхідним. Як вбачається з наданої характеристики ТОВ «Інтер ПАК» [PERSON] працює пекарем, характеризується позитивно.Також на підтвердження матеріального стану [PERSON] надано довідку з місця роботи ТОВ «Інтер ПАК». Як вбачається з відповіді на ім'я [PERSON], останній звертався із заявою до органів опіки та піклування Ужгородської РДА про нецільове витрачання аліментів [PERSON] Як встановлено з Висновку органу опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації від 20.06.2017 року\~\~№ 459/03-31, в ході вивчення питання щодо визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON],11.10.2006р.н. та [PERSON],30.05.2008р.н. встановлено, що вони проживають за адресою [INFO] зі своєю бабою [PERSON]. Мати [PERSON] проживає за адресою [INFO]. Органом опіки та піклування зроблено висновок про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON],11.10.2006р.н. та [PERSON],30.05.2008р.н. з батьком [PERSON] за адресою вул.Привокзальна,2/7,м.Чоп,Ужгородського району. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про залишення малолітніх дітей [PERSON],11.10.2006р.н. та [PERSON],30.05.2008р.н. - проживати разом з батьком [PERSON] за адресою вул. Привокзальна,2/7,м.Чоп,Ужгородського району. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved