Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач та його представник звернулися з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер його дядько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 6,4756 га., що розташована на території Диминської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вказану земельну ділянку та батько позивача [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, однак правовстановлюючих документів на земельну ділянку не отримав, в зв'язку зі смертю. Позивач звернувся до нотаріуса для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. В даний час позивач не може отримати спадщину дядька, оскільки правовстановлюючий документ на право власності на землю було втрачено, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. В ході розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги та просив визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] на земельну ділянку 6,4756 га, що розташована на території Диминської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення особистого селянського господарства. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлений позов підтримують у повному обсязі та просили його задовольнити. Представник відповідача Диминської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, подавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. із позовними вимогами погоджується. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, його неявка не перешкоджає судовому розгляду, а тому суд ухвалив про розгляд справи у відсутності позивача, його представника, представника відповідача і третьої особи, без фіксування ходу судового засідання технічними засобами, згідно положень ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про підставність позову та необхідність його задоволення за наступних підстав. [INFO] помер дядько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], видане 04 січня 2008 року Диминською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.14). [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], видане 16 серпня 2008 року Відділом реєстрації смерті у м.Києві (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] в графі «батько» [PERSON] вказано «[PERSON]» (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] в графі «батько» [PERSON] вказано «[PERSON]» (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] в графі «батько» [PERSON] вказано «[PERSON]» (а.с.11). Встановлено, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: земельна ділянка, площею 6,4756 га, що розташована на території Диминської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті [PERSON]. спадкоємцем зазначеної земельної ділянки являвся його брат - [PERSON], який отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №2-40 (а.с.15). Судом встановлено, що після смерті дядька [PERSON], батько позивача отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, однак не встиг отримати правовстановлюючих документів на земельну ділянку, в зв'язку зі смертю. Правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку, площею 6,4756 га, що розташована на території Диминської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області - Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER], виданий на підставі розпорядження Новоукраїнської районної державної адміністрації, - було втрачено, про що було зроблено відповідне оголошення в районній газеті «Новоукраїнські Новини» (а.с.8). В матеріалах справи наявна копія зазначеного державного акта (а.с.17). Позивач, як спадкоємець першої черги, не може прийняти спадщину, так як дублікат державного акту на право власності на земельну ділянку видати неможливо, у зв'язку зі смертю власника земельної ділянки та у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про державний земельний кадастр», з 01.01.2013 року видача дублікатів державних актів унеможливлюється, відповідно до листа Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори від 09.11.2015 року 3748/02-14 (а.с.18). Стаття 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.ст. 78,81 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками, громадяни України також набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно із ст.ст. 66-69 Закону України "Про нотаріат", пп. 4.15.,4.20 п.4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна - державного акту на право власності. Відповідно до постанови про відмови у вчиненні нотаріальної дії від 09 листопада 2015 року приватний нотаріус Шапченко М.І. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON], після смерті - [PERSON] у зв'язку з відсутністю на ім'я останнього правостановлюючого документу на земельну ділянку (а.с.18). При втраті (псуванні) державного акта на землю власнику видається відповідний дублікат, але в даному випадку оригінал правовстановлюючого документу було втрачено після смерті його власника, в зв'язку з чим позивач позбавлений можливості отримати дублікат та свідоцтво про право на спадщину за законом в органах нотаріату. Згідно спадкової справи № 308 до майна померлого [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся 16 січня 2008 року [PERSON], який не встиг оформити спадщину у зв'язку із своєю смертю. Згідно спадкової справи № 1387 до майна померлого [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся 28 липня 2008 року [PERSON], інша спадкоємець [PERSON] від своїх прав на спадкування майна відмовилась. Відповідно до роз'яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст.125 ЗКУкраїни право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] набув майнове право на земельну ділянку, оскільки отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, однак не набув права власності, оскільки не провів державну реєстрацію даного права, то, відповідно, і спадкоємець позивач по справі набув лише майнове право в порядку спадкування на дану земельну ділянку. Обставини, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] при житті набув, або володів земельною ділянкою неправомірно, або що на земельну ділянку крім позивача претендують інші особи, в суді не встановлено. Позивач являється спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців першої черги немає, які б притендували на вказану земельну ділянку. Зібрані докази в сукупності, дають підстави суду, вважити позов підлягаючим задоволенню, оскільки позивач згідно закону є спадкоємцем належного його матері майна, за такого суд переконаний в тому, що є підстави до визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 6,4756 га, що розташована території Диминської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення особистого селянського господарства. Судові витрати суд залишає за позивачем, згідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved