Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

У квітні 2018 року позивачка звернулася до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій просить суд скасувати заборону з нерухомого майна а саме: садового будинку з господарчими будівлями та спорудами та земельної ділянки кадастровий № [NUMBER], які знаходяться за адресою: [ADDRESS] та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записи про обтяження, а саме: реєстраційний номер обтяження 11817477, реєстраційний номер обтяження 11817545. В обгрунтування позову позивачка зазначила, зазначена заборона накладена Овідіопольською районною державною нотаріальною конторою Одеської області у зв"язку з укладенням 08.11.2011 року між позивачем та відповідачем договору довічного утримання, який заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської област від 10.07.2017 року по справі № 509/1130/17 було розірвано та зазначене рішення набрало чинності. Позивачка в судове засідання не з"явилася, але від представника позивачки на адресу суду надійшла заява про підтримання позову, який просила розглянути у її відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з"явився, із заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, відзив на позов не надав, у зв"язку з чим суд ухвалює заочне рішення по справі в порядку ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Так судом встановлено, що 8 листопада 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, відповідно до умов якого відповідач зобов'язується довічно повністю утримувати позивачку, та забезпечувати їжею, одягом, ліками необхідною допомогою, зберігаючи за мной право на безкоштовне довічне користування та проживання в садовому будинку [ADDRESS]. Договір був зареєстрований державним нотаріусом Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Одеської області Білобровою О.М., за № № 1-1073, 1-1076. 8.11.2011 року о 13:56:38 за № 11817477 реєстратором: Овідіопольська районна державна нотаріальна контора, 67800, Одеська обл., Овідіопольський р-н., смт. Овідіополь, вул. Суворова, 2а було накладено заборону на нерухоме майно, а саме: садовий будинок, загальною площею 155,4 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS]. 8.11.2011 року о 14:02:03 за № 11817545 реєстратором: Овідіопольська районна державна нотаріальна контора, 67800, Одеська обл., Овідіопольський р-н., смт. Овідіополь, вул. Суворова, 2а було накладено заборону на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,0632 га., розташованої за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER]. Заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.07.2017 року, яке набрало законної чинності 04.09.2017 року, розірвано договір довічного утримання від 08.11.2011 року, зареєстрований в реєстрі за № 1-1073, 1-1076, укладений між [PERSON] та [PERSON], скасовано право власності [PERSON] на садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який складається в цілому з одного садового будинку загальною площею, 155,4 кв.м. та земельної ділянки площею 0,0632 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий № [NUMBER], які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Визнано за [PERSON], право власності на садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який складається в цілому з одного садового будинку загальною площею, 155,4 кв.м. та земельної ділянки площею 0,0632 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий № [NUMBER], які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Звернувшись до Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Одеської області, із заявою про зняття заборони з нерухомого майна, мною 16.04.2018 року за вих. № 401/01-16 було отримано відповідь про неможливість скасування заборони з нерухомого майна у зв'язку з тим, що в рішенні Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.07.2017 року № 509/1130/17, що набрало законної сили 04.09.2017 року відсутня інформація щодо зняття заборони. Статтями 316-320,321,328 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава - не втручається у здійснення власником права власності. Статями 386-393 ЦК України передбачено - держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 756 ЦК України, у випадку розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було їм передано і має право вимагати його повернення. Відповідно до ст. 1 Протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України наголошує - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. У зв"язку з тим, що зазначений вище договір довічного утримання рішенням суду розірваний,рішення суду набрало чинності, заборона накладена Овідіопольською районною державною нотаріальною конторою на зазначене вище нерухоме майно підлягає скасуванню.

Outcome: approved