Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], реєстраційної служби Суворовського РУЮ у м. Херсоні, третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Друга Херсонська державна нотаріальна контора про визнання договору дарування недійсним, витребування майна, визнання права власності, зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 21.07.2000 року [PERSON] склав заповіт, за яким заповів йому житловий будинок [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. В установлений законом строк він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, після чого довідався, що 30.12.2006 року [PERSON] був складений інший заповіт на ім'я [PERSON] 17.12.2010 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а 11.04.2012 року - передала за договором дарування житловий будинок у власність [PERSON] Зважаючи на те, що на час укладання договору дарування [PERSON] не була власником будинку, оскільки рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 15.03.2012 року визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину на її ім'я, позивач просив суд визнати недійсним зазначений правочин, витребувати у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS], визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно та зобов'язати реєстраційну службу Суворовського РУЮ у м. Херсоні анулювати запис про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за [PERSON] В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON], та її представник проти позовних вимог заперечили, просили відмовити у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повідомлялася у встановленому законом порядку. Представник відповідача Реєстраційної служби Суворовського РУЮ в м. Херсоні в судове засідання не з'явився повідомлявся у встановленому законом порядку. Третя особа Друга Херсонська державна нотаріальна контора надіслала до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 21.07.2000 року [PERSON] на випадок своєї смерті залишив розпорядження, згідно якого заповів належний йому будинок [ADDRESS] позивачу у справі [PERSON] 30.12.2006 року [PERSON] склав інший заповіт, згідно якого заповів вказаний будинок відповідачці [PERSON] Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO]. 17.12.2010 року на ім'я відповідачки [PERSON] Другою Херсонською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на підставі заповіту, складеного [PERSON] 30.12.2006 року. 11.04.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено та нотаріально посвідчено договір дарування, відповідно до якого [PERSON] передала, а [PERSON] отримала в дар житловий будинок [ADDRESS]. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 10.11.2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 26.12.2011 року визнано недійсним заповіт [PERSON] складений 30.12.2006 року на ім'я [PERSON] з підстав, визначених ст.225 ЦК України. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 15.03.2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 14.05.2012 року, визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане на ім'я [PERSON] Статтею 215 ЦК України встановлено загальне правило про те, що правочин є недійсним у зв'язку з недодержанням в момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених статтею 203 ЦК України. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст. 388 ЦК України, якщо майно було набуте безоплатно у особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Згідно ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. ч1. Ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач [PERSON] звернувся з відповідною заявою до нотаріуса від 03.10.07р., щодо прийняття спадщини, однак нотаріальна контора повідомила про неможливість видачі свідоцтва про право власності з підстав реєстрації права власності за іншою особою, повідомлення від 25.09.2013р. Оскільки на час розгляду справи, встановлено що право власності на вказане майно зареєстровано за іншими особами, а майно вибуло з володіння власника не з його волі, що унеможливлює оформлення права власності за спадкоємцем у встановленому законом порядку, отже порушене право позивача підлягає судовому захисту. Так на час укладення оспорюваного договору дарування набрало законної сили рішення суду про визнання недійсним заповіту, складеного [PERSON] на ім'я [PERSON], а отже відповідачка знала про наявність перешкод для відчуження спірного житлового будинку, з огляду на те, що позивач прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори в установлені законом строки з відповідною заявою а отже набув речові права на спірний будинок, зокрема, на захист цих прав, то суд першої інстанції вважає можливим застосувати ст.ст.215, 388,392 ЦК України та захистити порушене право позивача шляхом визнання недійсним договору дарування, витребування спірного нерухомого майна із власності [PERSON] та визнання за позивачем права власності на це майно. Разом з тим, оскільки згідно роз'яснень, даних у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 року рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації, то в задоволенні позовних вимог до реєстраційної служби Суворовського РУЮ у м. Херсоні про зобов'язання анулювати запис про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial