Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення втраченого заробітку та відшкодування додаткових витрат, посилаючись на те, що внаслідок аварії, яка сталася з вини водія відповідача в 1992 році він отримав травму, став інвалідом 2 групи безтерміново. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 9.06.1995 року було стягнуто з Управління автомобільних шляхів №3 в його користь 565млн.869 тис куп. заподіяної шкоди внаслідок ушкодження здоров»я. Крім того, стягнуто з Управління автомобільних шляхів №3 в його користь щомісячно,починаючи з 6.06.1995 року по 17.01.1996р. 1 млн.360 тис.куп. втрачений заробіток у зв»язку з втратою його працездатності на 80% з відповідними корегуванням виплат відповідно до змін окладу. Крім того, стягнуто з Управління автомобільних шляхів №3 в його користь щомісячно, починаючи з 6.06.1995 року по 17.01.1996 року одну мінімальну зарплату для надання позивачу побутового догляду. Крім того,стягнуто з управління автомобільних шляхів №3 в його користь 875 млн.куп.- вартість біоелектричного протезу ортопедичного передпліччя і вартість робіт по його встановленню. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 20.08.2009 року було стягнуто з ДП « Львівський облавтодор» в його користь щомісячно, починаючи з 1.04.2008 року втрачений заробіток 869грн.38 коп, витрати на побутовий догляд 176 грн. 40 коп, а разом 1045 грн. 78 коп. В даний час у зв"язку із збільшенням заробітної плати,а відповідно і розміру втраченого заробітку вимушений звернутись до суду з даним позовом. Просить стягнути 4419,29грн.втраченого заробітку,964,1грн.витрат на побутовий догляд. Уточнивши позовні вимоги ,просить стягнути з ДП « Львівський облавтодор» на користь [PERSON] щомісячно, починаючи з 5.08.2016 року втрачений заробіток у розмірі 80% мінімальної заробітної плати та на відшкодування додаткових витрат на сторонній догляд,починаючи з 5.08.2016 року,щомісячно, 10% з прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У судовому засіданні представник позивача уточнений позов підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задоволити. Представник відповідача позов визнала, проти задоволення позову не заперечила,одночасно просила зазначила,що стягнення слід проводити з врахуванням розміру мінімальної зарплати та прожиткового мінімуму для працездатних осіб,що діють на момент нарахування. Відповідно до ст.174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає визнання відповідачем позову. Заслухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. У відповідності до статті 1195 Цивільного кодексу України , Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я фізичній особі, зобов?язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров"я фізичної особи,яка в момент завдання шкоди не працювала,розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної зарплати. Як вбачається з трудової книжки, [PERSON] працював взуттєвиком 4 розряду Кам"янко-Бузького райпобуткомбінату,4.06.1992р.звільнений з роботи за власним бажанням. Згідно довідки МСЕК № 034036 позивачу 19.02.1999 року встановлено другу групу інвалідності загального захворювання безтерміново. Втрата працездатності становить 80%. З медичного висновку ЛКК №8/18 від 26.01.17р.вбачається,що [PERSON]потребує в побуті стороннього догляду. Судом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 9.06.1995 року встановлено,що відповідач є власником джерела підвищеної небезпеки,на якому Лісний І.М.10.08.1992р.внаслідок порушення ПДР, заподіяв позивачу середньої тяжкості тілесні ушкодження та стягнуто з Управління автомобільних шляхів №3 в користь позивача 565млн.869 тис куп. заподіяної шкоди внаслідок ушкодження його здоров»я. Крім того, стягнуто з Управління автомобільних шляхів №3 в його користь щомісячно,починаючи з 6.06.1995 року по 17.01.1996р. 1 млн.360 тис.куп. втрачений заробіток у зв»язку з втратою ним працездатності на 80% з відповідними корегуванням виплат відповідно до змін окладу, а також щомісячно, починаючи з 6.06.1995 року по 17.01.1996 року одну мінімальну зарплату для надання побутового догляду. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 11.05.1999року було стягнуто з Державного підприємства ШЕД-878 в користь [PERSON] щомісячно,починаючи з 1.03.1999 року втрачений заробіток 234 грн.40 коп, витрати на побутовий догляд - 26,40, а разом - 260грн.80 коп. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 27.09.2002 року було стягнуто з ДП» Львівський облавтодор» в користьГордишинського І.Я. заборгованість по втраченому заробітку в сумі 782 грн.40коп. та 1267,83грн., а всього 2086грн.10 коп. Було зобов»язано ДП « Львівський облавтодор» в подальшому здійснювати виплати втраченого заробітку щомісячно в сумі 375грн.27 коп. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 20.08.2009 року було стягнуто з ДП « Львівський облавтодор» в користь позивача щомісячно, починаючи з 1.04.2008 року втрачений заробіток 869грн.38 коп, витрати на побутовий догляд 176 грн. 40 коп, а разом 1045 грн. 78 коп. Виходячи з положень ст.61 ЦПК України,обставини,встановлені вказаними судовими рішеннями мають преюдиційне значення при розгляді даної справи. Відповідно до постанови КМУ №558 від 29.04.04р."Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам,які надають соціальні послуги" ,непрацюючим фізичним особам,які надають соціальні послуги інвалідам 2 групи,що не здатні до самообслуговування та потребують постійної сторонньої допомоги призначається щомісячна кампенсаційна виплата в розмірі 10% прожиткового мінімуму для працездатних громадян. Враховуючи наведне ,суд приходить до висновку,що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відтак, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь держави 1450,00 грн.

Outcome: approved