Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство акціонерного банку «ПОРТО-ФРАНКО» (далі за текстом АБ «ПОРТО-ФРАНКО») звернулося до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 08.04.2011р. між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 146/1-11 про видачу кредиту на поточні потреби на суму 810\~000,00 грн., на строк з 08.04.2011р. по 07.04.2014р. зі сплатою 21% річних. Сума кредиту отримана позичальником через касу банку. Додатковими угодами встановлено розмір відсоткової ставки 12% річних на період з 01.07.2013р. по 06.08.2014р. На забезпечення виконання обовязків позичальника за кредитним договором, було укладено іпотечні договори з [PERSON], [PERSON], [PERSON], предметом яких є належні зазначеним особам земельні ділянки на території с.Фонтанка Комінтернівського району Одеської області для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). [PERSON] не виконує зобовязання за кредитним договором, а саме: не сплачує щомісячний платіж, який складається з погашення частини суми кредиту та щомісячно нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, результатом чого стала його заборгованість перед АБ «ПОРТО-ФРАНКО» станом на 15.12.2014р. в сумі 909\~193,29 грн., з яких: загальна заборгованість за кредитом 810\~000,00 грн., загальна заборгованість за відсотками 44\~206,03 грн., штрафні санкції за виникнення простроченої заборгованості 54\~987,29 грн. У звязку із невиконанням [PERSON] зобовязань за кредитним договором, банк вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. З цих підстав позивач просить суд звернути стягнення на предмети іпотеки земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки), розташовані на території с.Фонтанка Комінтернівського району Одеської області, належні іпотекодавцям [PERSON], [PERSON], [PERSON], шляхом надання АБ «ПОРТО-ФРАНКО» права продажу предмета іпотеки будь-якій третій особі покупцеві відповідно до ст.38 Закону України «Про іпотеку». Ухвалою Комінтернівського районного суду від 09.03.2016р. залишено без розгляду позовні вимоги до [PERSON], який помер 26.01.2014р., в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану на території с.Фонтанка Комінтернівського району Одеської області, належну іпотекодавцю [PERSON] У судове засідання представник АБ «ПОРТО-ФРАНКО» не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Ухвалою Комінтернівського районного суду від 09.03.2016р. відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОП ФІНАНС» про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, у звязку відсутністю законних прав та інтересів цієї особи, на які може вплинути рішення суду. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] проти задоволення позову заперечував з підстав, що у звязку із укладенням між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та ТОВ «Фінансова компанія «ТОП ФІНАНС» договору факторингу, відповідно до якого останній передано право вимоги за кредитним договором № 146/1-11, укладеним між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та [PERSON], у АБ «ПОРТО-ФРАНКО» відсутні підстави для звернення до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості за зазначеним кредитним договором. Представник [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з вищезазначених підстав, викладених в письмових запереченнях. Вислухавши пояснення сторін, витребувані документи, вивчивши матеріали справи, розглядаючи спір у межах заявлених вимог, суд вважає, що у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «ПОРТО-ФРАНКО» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором належить відмовити за таких підстав. Підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.1.1 кредитного договору № 146/1-11 від 08.04.2011р., укладеного між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» (Банк) та [PERSON] (Позичальник), Банк надає Позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 810\~000,00 грн. з 08.04.2011р. по 07.04.2014р. з 21% річних, а Позичальник зобовязується належним чином використати та повернути Банку кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, комісії у відповідності до умов Договору та тарифів Банку, та виконати інші умови в порядку та строки, визначені Договором. Згідно з п.2.2 кредитного договору, забезпеченням повернення всієї суми кредиту, оплати процентів за використання кредиту, неустойки, є земельні ділянки №3, №5, №7, розташовані по вул.Айвазовського на території с.Фонтанка Комінтернівського району Одеської області. Додатковою угодою № 1 від 01.07.2013р. до Кредитного договору № 146/1-11 від 08.04.2011р. змінено розмір відсоткової ставки на 12% річних на період з 01.07.2013р. по 07.04.2014р. Додатковою угодою № 2 від 07.04.2014р. до Кредитного договору № 146/1-11 від 08.04.2011р. встановлено розмір відсоткової ставки 12% річних на період з 01.07.2013р. по 06.06.2014р. та продовжено строк повернення кредитних коштів до 06.06.2014р. Додатковою угодою № 3 від 06.06.2014р. до Кредитного договору № 146/1-11 від 08.04.2011р. встановлено розмір відсоткової ставки 12% річних на період з 01.07.2013р. по 06.08.2014р. та продовжено строк повернення кредитних коштів до 06.08.2014р. 08.04.2011р. між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) укладено нотаріально посвідчений Іпотечний договір, згідно з п.1.1 якого ним забезпечено вимоги Іпотекодержателя за Кредитним договором № 146/1-11 від 08.04.2011р. Відповідно до п.1.3 Іпотечного договору від 08.04.2011р., предметом іпотеки є належне Іпотекодавцю нерухоме майно: земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с.Фонтанка, вулиця Айвазовського, №5, 0,100 га. 08.04.2011р. між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) укладено нотаріально посвідчений Іпотечний договір, згідно з п.1.1 якого ним забезпечено вимоги Іпотекодержателя за Кредитним договором № 146/1-11 від 08.04.2011р. Відповідно до п.1.3 Іпотечного договору від 08.04.2011р., предметом іпотеки є належне Іпотекодавцю нерухоме майно: земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с.Фонтанка, вулиця Айвазовського, №7, 0,100 га. 08.04.2011р. між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) укладено нотаріально посвідчений Іпотечний договір, згідно з п.1.1 якого ним забезпечено вимоги Іпотекодержателя за Кредитним договором № 146/1-11 від 08.04.2011р. Відповідно до п.1.3 Іпотечного договору від 08.04.2011р., предметом іпотеки є належне Іпотекодавцю нерухоме майно: земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с.Фонтанка, вулиця Айвазовського, №3, 0,100 га. Згідно з п.5.1 зазначених Іпотечних договорів, Іпотекодержатель має право задоволення своїх вимог за Кредитним договором і за цим договором, яке виникає у Іпотекодержателя у випадку невиконання Іпотекодавцем своїх зобовязань за цим Договором та в інших випадках, передбачених цим Договором. Пунктом 5.2 зазначених Іпотечних договорів передбачено, що звернення стягнення і реалізація Предмета іпотеки здійснюється шляхом позасудового врегулювання та в примусовому порядку. Іпотекодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.5.2.1 Іпотечних договорів, передача предмета іпотеки у власність Іпотекодержателя здійснюється за вартістю, яка визначається на підставі експертної оцінки. Згідно з п.5.4 Іпотечних договорів, у разі порушення Боржником умов Кредитного договору та/або порушення Іпотекодавцем умов цього Договору, Іпотекодержатель надсилає Боржнику і Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень у тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, він вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до цього Договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст.572 ЦК України, ст.ст. 1,33 Закону України «Про іпотеку» в силу застави (іпотеки) кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою (іпотекою), одержати задоволення за рахунок заставленого майна. Частиною 5 ст. З Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно з ч.І ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання, а також в інших випадках, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною 1 статті 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Договору про задоволення вимог іпотеко держателя укладено не було. За рішенням суду звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається за правилами ст.39 Закону України «Про іпотеку», згідно з якою у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають застосуванню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до п.п. 38, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у випадку, якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України «Про іпотеку»), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Наявність договору про позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. ст. 3, 4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України, позивач обрав способом судового захисту свого права звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання АБ «ПОРТО-ФРАНКО» права продажу предмета іпотеки будь-якій третій особі покупцеві відповідно до ст.38 Закону України «Про іпотеку». Водночас, у відповідності до ч.1,4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано будь-яких первинних документів щодо отримання [PERSON] суми кредитного договору та щодо погашення нею отриманого кредиту і відсотків протягом дії кредитного договору і до часу звернення позивачем до суду. Навіть доданий позивачем до позову розрахунок заборгованості за кредитним договором № 146/1-11 від 08.04.2011р. вказаних даних не містить. Отже, суд вважає недоведеною суму боргу [PERSON] перед позивачем, та факт невиконання нею своїх обовязків за кредитним договором № 146/1-11 від 08.04.2011р. Частиною 3 ст. 37 Закону України „Про іпотеку" передбачено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, оцінка предмету іпотеки суб'єктом оціночної діяльності на момент пред'явлення відповідної вимоги не визначалась, клопотання про проведення такої оцінки кредитором не заявлялось. Таким чином, вимоги банку задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed