Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивачка звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у сумі 263 525,00 гривень, 5 000,00 гривень моральної шкоди та понесених судових витрат у розмірі - 2 685,00 гривень, посилаючись на те, що відповідач не виконує рішення суду про сплату аліментів на користь позивачки на утримання їх двох неповнолітніх дітей, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить - 46 250,00 гривень, а тому відповідно ст. 196 СК України, позивачка має право на стягнення неустойки (пені) у розмір 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі - 257 725,00 гривень. Крім того, позивачка просить стягнути 10 800,00 гривень за спричинення шкоди здоров'ю. Моральної шкоди, а також судовий збір - 2 685,00 гривень. [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Проти заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, судом вжиті всі можливі заходи для забезпечення його явки. Причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд, вважає за можливе слухати справу заочно, без участі відповідача, за наявними у справі документами. Суд, з'ясувавши обставини та дослідивши докази по справі, вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.10.2012 року Дарницьким районним судом м. Києва було постановлено рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі - 1 500,00 гривень щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.08.2012 року і до досягнення дітьми повноліття. На виконанні ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження № 35189747 згідно виконавчого листа № 2-7356 від 31.10.2012 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Відповідач не виконує рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10.10.2012 року, про що свідчать надані позивачко докази, та станом на 30.09.2015 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей становить - 46 250,00 гривень. Відповідно до ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Враховуючи вказане, суд вважає, що вимога позивачки про стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 03.12.2012 року по 02.10.2015 року в сумі - 257 725,00 гривень, є обґрунтованою, законною та такою, що підлягає задоволенню. Щодо вимоги про стягнення з відповідача суми 10 800,00 гривень за спричинення шкоди здоров'ю, моральної шкоди, то суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню, так як вона є недоведеною, оскільки позивачкою взагалі не обґрунтовано в чому зокрема полягає моральна (немайнова) шкода, завдана відповідачем, яка саме шкода завдана її здоров'ю та причинно-наслідковий зв'язок між несплатою відповідачем аліментів та погіршенням стану здоров'я позивачки. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушення нормальних життєвих зв'язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмова у прийнятті. Стаття 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованими. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача, документально підтверджених, судових витрат в сумі - 2 577,25 гривень, пропорційно до задоволених вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial