Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. В позові вказує, що 11.08.2004 року вступила до шлюбу з [PERSON] після реєстрації шлюбу прийняла його прізвище. Шлюб зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Слобода - Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №05, від 11.08. 2004 року. В шлюбі у них народилося троє дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , діти в даний час проживають з нею та знаходиться на повному її матеріальному утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що між ними не було взаєморозуміння, відповідач не дбав про створення нормальних сімейних стосунків, та матеріальне забезпечення сім`ї, зловживає спиртним. Вказана поведінка відповідача привела до того, що вони припинили сімейно- шлюбні відносини та ведення спільного господарства і в даний час як подружжя разом не проживають, а лише зареєстровані за однією адресою. Надалі спільне життя неможливе, сім`я розпалась, з вини відповідача, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей, оскільки така поведінка негативно впливає на здоров`я та психічний стан дітей. Спору про місце проживання дітей не має, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, я одноразово ставить питання про стягнення аліментів на утримання дітей. Зазначає, що відповідач працює будівельником здійснює будівництво та ремонт нерухомості, їздить на заробітки за межі України, має постійний дохід, його середньомісячний заробіток становить 26 000 - 40000 гривень, незважаючи на це, відповідач не надає дітям матеріальної допомоги. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати своїх дітей. Це, зокрема, виявилося у тому, що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на їх утримання, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Добровільно виділяти кошти на утримання дітей відповідач відмовляється, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім`ї не цікавиться. Просить постановити рішення, яким шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 11.08.2004 року у виконавчому комітеті Слобода-Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області , актовий запис № 05, - розірвати. Стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] дітей, аліменти в твердій фіксованій сумі розмірі 2500 гривень на кожну дитину з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі даного позову і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач в адресованій суду заяві позов підтримує. На примирення з відповідачем не погоджується та просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 11.08.2004 року, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Слобода - Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №05, від 11.08. 2004 року. В шлюбі у них народилося троє дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьком яких згідно свідоцтва про народження є відповідач. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами немає взаєморозуміння, шлюб між ними існує формально, спільно господарства не ведуть, припинили шлюбні відносини та на проживають окремо. Виходячи з наведеного суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Крім того, згідно довідки Слобода- Банилівської сільської за №176 від 28.05.2020 року, діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати дітей. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, що врегульовано ч. 3 ст. 181 СК України. Відповідно до ст.183 та ст. 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З роз`яснень, даних Пленумом Верховного Суду України у п. 17 своєї Постанови №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що діти утримуються позивачем, відповідач, являється особою працездатного віку, офіційно не працює тому необхідно позов задовольнити частково . Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: partial