Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до їх повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 23.05.2008 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] та [PERSON] Рішенням Коростишівського районного суду від 12.12.2013 року шлюб розірвано. До розірвання шлюбу та після розірвання шлюбу неповнолітні діти проживають з позивачем. Позивач власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей, а також виконувати всі інші обов'язки для належного утримання дітей. Відповідач , проживає окремо від дітей, ухиляється від виконання свого обов'язку щодо їх утримання, матеріальної допомоги не надає, участі в їх вихованні не приймає, має нерегулярні заробітки. В судове засідання позивач та її представник не з'явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. На адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON], відповідно до якої просить здійснювати розгляд справи в їх відсутність. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] для розгляду справи в судове засідання не з'явивсь. про час і місце судового розгляду належним чином повідомлений, причина неявки до суду невідома, заяв про відкладення розгляду справи не надходило, заперечень не подавав. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі відповідача та вважає, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Тому, враховуючи вказане, а також наявність згоди представника позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказах. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Суд, дослідивши надані докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.05.2008 року, який розірвано рішенням Коростишівського районного суду від 12.12.2013 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] та [NUMBER]. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Одним із способів виконання батьками обов'язку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.ст.182, 184 СК України, суд з врахуванням того, що відповідач є працездатний, на утриманні інших осіб не має, інвалідом не являється, приходить до висновку про можливість визначення аліментів на утримання дітей у розмірі 1000 грн. ( по 500 грн на кожну дитину) щомісячно до їх повноліття . Суд вважає, що саме цей розмір аліментів на дітей відповідає вимогам виваженості та справедливості. Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року „Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за поданням позовів про стягнення аліментів. Відповідно до частини 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної суми. В зв'язку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави 243 гривень 60 коп. судового збору, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову з 24.02.2014 р. Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved