Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у шлюбі з 30.03.2003 р. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В зв»язку з тим, що спільне сімейне життя не склалось їх шлюб був розірваний на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05.03.2015 р. Домовленості про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, між стороними не досягнуто. Позивач посилається на те, що за час проживання у шлюбі нами набуто таке майно: ліжко «Жасмін Венге» вартістю 5920,00 гривень; меблевий гарнітур (стінка) «Ніколь» вартістю 3648,00 гривень; холодильник «Toshiba GR-MG 59 RD» вартістю 5164,00 гривень; м»ясорубку «Braun» вартістю 528 гривень; пилосос «Zehner» вартістю 1969,00 гривень ; хлібопіч «Moulinex OW 5024» вартістю 1754,56 гривень; автомобіль [NUMBER] вартістю 216191 гривня, факс «Rowenta» вартістю 370,00 гривень; магнітолу «Digital DP-200B» вартістю 352,00 гривень; електроплиту «Gorenje EC 277 В» вартістю 2820,00 фивень; ваги «Zehner 342051» вартістю 199,00 гривень; пральну машину «Bosch WFC 1667» вартістю 2600,00 гривень; кухонний куток «Оріон» вартістю 1247,00 гривень; люстру та бра з комплектуючими, вартістю 469,00 гривень; кухонний гарнітур вартістю 4850,00 гривень; шафу-купе вартістю 3700,00 гривень; домофон «Fortress» вартістю 454,80 гривень; програвач «Thomson DVD/VCR» вартістю 815,00 гривень та автомобіль [NUMBER]. Оскільки позивач бажає скористатись своїм правом на поділ спільного майна подружжя, з врахуванням того, що з нею залишились проживати неповнолітні діти на підставі положень ст.ст.70, 71 Сімейного кодексу України вона просить збільшити розмір своєї частки і відповідно до поданої заяви про уточнення предмету позову просить виділити їй в натурі 3/4 частки у спільному сумісному майні в розмірі 74.6% від його масиву на суму 27499 гривень (двадцять сім тисяч чотириста дев'яносто дев'ять гривень), а саме: холодильник «Toshiba GR-MG 59 RD» вартістю 5164,00 гривень; електроплиту «Gorenje ЕС 277 В» вартістю 2820,00 гривень; пилосос «Zernien) вартістю 1969,00 гривень; ліжко «Жасмін Венге» вартістю 5920,00 гривень; пральну машину «Bosch WFC 1667» вартістю 2600,00 гривень; меблевий гарнітур (стінка) «Ніколь» вартістю 3648,00 гривень; м'ясорубку «Braun» вартістю 528,00 гривень, кухонний гарнітур вартістю 4850,00 гривень, залишивши відповідачу 1\\4 частку у цьому майні у розмірі 25.4%. на суму 9384.56 гривень (дев'ять тисяч триста вісімдесят чотири гривні п'ятдесят шість копійок), а саме: факс «Rowenta» вартістю 370,00 гривень; магнітолу «Digital DP-200B» вартістю 352,00 гривень; ваги «Zelmer 342051» вартістю 199,00 гривень; хлібопіч «Moulinex OW 5024» вартістю 1754,56 гривень; кухонний куток «Оріон» вартістю 1247,00 гривень; люстру та бра з комплектуючими, вартістю 492,20 гривень; шафу-купе вартістю 3700,00 гривень; домофон «Fortress» вартістю 454,80 гривень; програвач «Thomson DVD/VCR» вартістю 815,00 гривень. Також позивач просить поділити рухоме майно подружжя вартістю 216191 гривень, а саме: автомобіль марки «Chevrolet» моделі «Lacetti», тип кузова «універсал» 2009 року випуску, державний номер [NUMBER], зареєстрований на відповідача 15 серпня 2009 року МРЕВ №1 (МРЕВ №7 територія обслуговування Голосіївського району м.Києва), який на даний момент знаходиться у користуванні та розпорядженні відповідача, виділивши їй 3\\4 частки у цьому спільному сумісному майні в розмірі 75% його вартості на суму 162143,25 гривень та стягнути із відповідача на її користь грошову компенсацію вартості її частки у цьому спільному сумісному майні подружжя в розмірі 3\\4 його вартості у сумі 162143.25 гривень. В ході судового розгляду позивач та її представник підтримали позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі та просили його задовольнити з врахуванням заяви про уточнення предмету позову, посилаючись на те, що перелічене в заяві майно було придбано за час спільного проживання для потреб сім»ї, а тому є спільною власністю подружжя. Також позивач та її представник просили збільшити частку дружини у спільному майні подружжя, оскільки з нею залишились проживати неповнолітні діти. Відповідач та його представник в судовому засіданні визнали позовні вимоги лише в частині поділу ліжка «Жасмін Венге» вартістю 5920,00 гривень, яке було придбано для дітей, у задоволенні іншої частини позовних вимог просили відмовити, оскільки частина переліченого майна купувалась батьками, а частина майна не купувалась взагалі. Вислухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вражає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 30.08.2003 р. ВРАЦ Голосіївського районного управління юстиції, актовий запис № 779. Від шлюбу у сторін народились діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 05.03.2015 р. шлюб між сторонами розірвано. Як встановлено судом, після розірвання шлюбу майно, яке набуте подружжям за час шлюбу, в установленому законом порядку розділене не було. З матеріалів справи вбачається, що за час перебування у шлюбі і до моменту його розірвання подружжям було набуто наступне майно: ліжко «Жасмін Венге» вартістю 5920,00 гривень; меблевий гарнітур (стінка) «Ніколь» вартістю 3648,00 гривень; холодильник «Toshiba GR-MG 59 RD» вартістю 5164,00 гривень; м»ясорубку «Braun» вартістю 528 гривень; пилосос «Zehner» вартістю 1969,00 гривень ; хлібопіч «Moulinex OW 5024» вартістю 1754,56 гривень; автомобіль [NUMBER] вартістю 216191 гривня, факс «Rowenta» вартістю 370,00 гривень; магнітолу «Digital DP-200B» вартістю 352,00 гривень; електроплиту «Gorenje EC 277 В» вартістю 2820,00 фивень; ваги «Zehner 342051» вартістю 199,00 гривень; пральну машину «Bosch WFC 1667» вартістю 2600,00 гривень; кухонний куток «Оріон» вартістю 1247,00 гривень; люстру та бра з комплектуючими, вартістю 469,00 гривень; кухонний гарнітур вартістю 4850,00 гривень; шафу-купе вартістю 3700,00 гривень; домофон «Fortress» вартістю 454,80 гривень; програвач «Thomson DVD/VCR» вартістю 815,00 гривень та автомобіль [NUMBER]. Придбання зазначеного майна підтверджується фіскальними та товарними чеками про оплату його вартості, Договорами № 23 та № 112, укладеними між ТПК «Вікторія» та [PERSON] на виготовлення шафи-купе вартість 3700 гривень та кухонногогарнітуру вартістю 4850 гривень, фотосвітлинами, які підтверджують знаходження майна в квартирі за місцем проживання сторін, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Суд не може прийняти до уваги покази свідка [PERSON] щодо придбання ним електроплити, холодильника, кухні, меблевого гарнітуру, шафи-купе, оскільки свідок в ході надання показів не міг зазначити не часу придбання зазначених речей, ні місця замовлення меблів, а крім того, свідок є батьком відповідача, а тому може надавати покази для підтвердження обставин на яких грунтуються заперечення відповідача. Також суд враховує, що всі платіжні документи, які доводять факт придбання речей, що є предметом поділу, були надані стороною позивача. Суд також не може прийняти до уваги посилання відповідача на відсутність наступного майна: пилесосу, пральної машинки, хлібопічки, меблевого гарнітуру «Ніколь», кухонного куточка «Оріон», факсу, магнітоли, вагів, оскільки зазначені обставини, спростовуються належними у справі доказами. В силу положень ст..ст. 10, 50 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справі не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст..11 ЦПК України). В силу положень ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Незважаючи на те, що судом сторонам роз»яснені їх права і обов»язки, відповідач не скористався своїм правом щодо подання доказів на підтвердження обставин відсутності майна, що є предметом позову, та які спростовують докази, що підтверджують придбання майна, яке пред»явлене до розподілу. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно з ст.70 Сімейного кодексу України та ст.372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності, частки майна є рівними. В силу положень ч.3 ст.70 СК України за рішенням суду частка майна дружини може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного рохзвитку та лікування. Згідно з ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цтрму суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 23, 24 своєї постанови від 21 грудня 2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Відповідно до ст.65 Сімейного кодексу України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім»ї, створює обов»язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім»ї. В силу положень ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. При вирішенні питання щодо поділу спільного майна подружжя суд виходить з наступних міркувань. При визначенні розміру часток у спільній майні подружжя, суд виходить із засад рівності часток кожного із подружжя. Суд не вбачає підстав для збільшення розміру частки дружини, оскільки будь-яких доказів на підтвердження того, що розмір аліментів, які сплачує відповідач у справі, є недостатніми для забезпечення фізичного, духовного розвитку дітей та їх лікування. При розподілі побутової техніки та меблів, які були придбані сторонами за час перебування у шлюбі, суд вважає за необхідне поділити його в натурі, оскільки побутова техніка є неподільними речами, а меблі у разі їх розподілу можуть втратити своє функціональне призначення і відокремлення частин меблевих гарнітурів, в яких вмонтована вмонтована техніка також призведе до погіршення як естетичного викгляду, так і призначення цих речей.. Крім того, при розподілі зазначених речей, суд варховує, що неповнолітні діти залишились проживати з матір»ю, а тому при визначенні порядку розподілу суд враховує і їх інтереси. При визначенні вартості побутової техніки та меблів суд враховує їх вартість, зазначену в платіжних документах на їх придбання без врахування вартості їх доставки, оскільки інших доказів на підтвердження або спростування зазначених обставин сторонами не надано. З врахуванням викладеного, суд вважає за необхідне в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на наступне майно: - ліжко «Жасмін Венге» вартістю 5920,00 гривень; меблевий гарнітур (стінка) «Ніколь» вартістю 3648,00 гривень; холодильник «Toshiba GR-MG 59 RD» вартістю 5164,00 гривень; м»ясорубку «Braun» вартістю 528 гривень; пилосос «Zehner» вартістю 1969,00 гривень; хлібопіч «Moulinex OW 5024» вартістю 1754,56 гривень, всього на суму 18863,56 гривень. У власності відповідача суд вважає за необхідне залишити: факс «Rowenta» вартістю 370,00 гривень; магнітолу «Digital DP-200B» вартістю 352,00 гривень; електроплиту «Gorenje EC 277 В» вартістю 2820,00 фивень; ваги «Zehner 342051» вартістю 199,00 гривень; пральну машину «Bosch WFC 1667» вартістю 2600,00 гривень; кухонний куток «Оріон» вартістю 1247,00 гривень; люстру та бра з комплектуючими, вартістю 469,00 гривень; кухонний гарнітур вартістю 4850,00 гривень; шафу-купе вартістю 3700,00 гривень; домофон «Fortress» вартістю 454,80 гривень; програвач «Thomson DVD/VCR» вартістю 815,00 гривень, всього на суму 17876, 80 гривень. Оскільки вартість майна, яка виділена у власність позивача є більшою, в порядку поділу майна подружжя з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] сума в розмірі 493 гривень 76 копійок в рахунок компенсації його частки у спільному майні подружжя. При поділі автомобіля [NUMBER], що був придбаний за час перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі і фактично знаходиться в користуванні відповідача, суд враховує положення ч.ч.4,5 ст.71 СК України, а також його вартість, визначену на підставі висновку про вартість майна № 3256 від 06.12.2015 р. в сумі 159835 гривень. Позивач при зверненні до суду просить просить поділити автомобіль марки «Chevrolet» моделі «Lacetti», 2009 року випуску, державний номер [NUMBER], шляхом стягнення із відповідача на її користь грошової компенсації в рахунок її частки. Однак, на момент розгляду справи кошти в рахунок вартості 1\\2 частини автомобіля, що є спільним майном подружжя, внесені на депозитний рахунок суду не були, в зв»язку з чим суд вважає за необхідне поділити даний транспортний засіб шляхом визначення часток кожного із подружжя у спільному майні, а саме визнати за сторонами право власності на одну другу частину автомобіля [NUMBER]. Враховуючи викладені обставини позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог (52 %).

Outcome: partial