Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до територіальної громади с.Красляни Прилуцького району в особі Краслянської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що після смерті її тітки [PERSON], яка померла [INFO], відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі - право на земельну частку (пай), площею 3,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Зоря» Прилуцького району. Проте, будучи єдиним спадкоємцем, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, оскільки,при зверненні до нотаріуса отримала відмову у видачі свідоцтва на підставі того, що згідно УПК РСР від 1963 року не є особою яка має права спадкування. Оскільки позивач позбавлена можливості успадкувати земельну частку (пай) в нотаріуса, тому і подано позов про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смертітітки. Позивач в судове засідання не з»явилася, проте згідно заяви її представника [PERSON], просили суд розглянути справу без їх участі. Заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з"вився, проте надіслав заяву, згідно якої просить суд розглянути справу без участі його представника. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно копії Свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO], та її батьком записаний [PERSON] (а.с.10). 26 квітня 1984 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.11). При цьому, згідно копії Свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] та його батьками записані [PERSON] та [PERSON](а.с.12). При цьому, згідно копії Свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO] та її батьками записані також [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Відповідно до копії Свідоцтва про смерть [NUMBER] від 21 вересня 1992 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.14). Згідно копії Свідоцтва про смерть [NUMBER] від 24 жовтня 2000 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с.9). У відповідності до довідки приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Шрайбер В.В. від 16 січня 2018 року за №9/01-16, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] тітки [PERSON], оскільки згідно ст.529,530 ЦК РСР від 1963 року племінники після смерті тітки не спадкують (а.с.18). При цьому, відповіднодо копії Сертифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 28 жовтня 1996 року, [PERSON] , яка мешкала в с.Лиски Прилуцького району Чернігівської області на підставі рішення Прилуцької районної державної адміністрації від 15 серпня 1996 року за №334, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Зоря» розміром 3,97 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 04 листопада 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №479 (а.с.15). Згідно листа Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 02 лютого 2018 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02 лютого 2018 року, судом встановлено, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], спадкова справа не заводилась. Спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину не звертались. Крім того, згідно копії довідки Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 13 грудня 2017 року за №6409/01-17, встановлено, що спадкова справа до майна [PERSON], яка померла [INFO], Прилуцькою районною державною нотаріальною конторою не заводилась. Перевірка проведена по алфавітним книгам обліку спадкових справ Прилуцької районної державної нотаріальної контори за період з жовтня 2000 року по грудень 2003 року (а.с.17). Згідно довідки Краслянської сільської ради від 19 грудня 2017 року №340, [PERSON], 1927 року народження, яка померла [INFO], проживала і була зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 21 лютого 1979 року і знята з реєстраційного обліку в зв»язку зі смертю. Проживала одна (а.с.8). Виходячизізмістуст. 5 ЦК України до правовідносинзастосовується те законодавство, яке діяло на час їхвиникнення. Зважаючи на те, що смерть спадкодавця відбулась у 2000 році, суд вважає за необхідне керуватись матеріальними нормами ЦК 1963 року, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин. Так, ст. 524 ЦК 1963 року, визначає можливість спадкоємства за законом і за заповітом, та вказує,що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини, відповідно до ст. 525 ЦК 1963 року визнається день смерті спадкодавця, а місцем згідно ст. 526 ЦК 1963 року - останнє постійне місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 548 ЦК 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У відповідності до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 2003 року, правила книги шостої (Спадкове право) ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], залишилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Зоря» Прилуцького району розміром 3,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) і з часу відкриття спадщини і на даний момент її спадкоємців за законом і заповітом не виявлено, тому позов про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved