Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання дитини в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача що місячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги мотивує тим, що 15.10.2014 року вони уклали шлюб, який був зареєстрований Рибчинецькою сільською радою Вінницької області, актовий запис № 04. 15.02.2017 року шлюб Хмільницьким міськрайонним судом було розірвано. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Відповідач не приймає участі у вихованні трьох дітей та не надає матеріальної підтримки. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов"язків, тому позивач вимушена звернутись до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про день, місце і час судового засідання повідомлена належним чином і через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність не подав. Про час і місце судового розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства. Частиною 1 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про день, час і місце судового заідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що підстав для відкладення розгляду справи згідно ст. 169 ЦПК України не має, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд здійснює заочний розгляд справи з врахуванням вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні матері [PERSON], яка потребує матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей. Ці обставини встановлені дослідженими в судовому засіданні доказами, які знаходяться в матеріалах справи, зокрема: свідоцтвами про народження дітей: (а.с. 6,7,8), довідкою № 104 від 16.03.2017 року Рибчинецької сільської ради Хмільницького району (а.с. 9). Згідно з ст. ст. 180, 182 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 181 СК України, мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved