Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на її користь на утримання їх спільної дитини - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 614,00гривень щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вже досить тривалий час вона з відповідачем не проживають однією сім"єю та не ведуть спільне господарства. Відсутність спільних поглядів на життя, різних інтересів та життєвих цінностей призвели до постійних конфліктів, а результатом стало окреме проживання. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечить інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливими. Крім того, зазначила, що відповідач працює неофіційно, отримує нерегулярний мінливий дохід, який повністю витрачає на свої потреби, а вона не має можливості утримквати дитину за рахунок виключно власних коштів. А тому просить про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав.та просив його задовольнити. Вислухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.10.2005року між сторонами було зареєстровано шлюб. Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Сімейне життя між сторонами не склалось через постійні сварки, сторони втратили почуття любові та поваги. Примирення між сторонами не можливе. На час розгляду справи про розірвання шлюбу майновий спір між сторонами відсутній. Враховуючи викладене вбачається, що розлад між подружжям носить не тимчасовий характер. Тривалий час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Дитина проживає з позивачкою та спору щодо її місця проживання між сторонами не виникає. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно та поновлена бути не може, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи положення ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач постійного місця роботи не має, має мінливий нерегулярний дохід, наявність стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідача судом не встановлено. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд, серед іншого, враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги наведені обставини, встановлені судом, які сторонами не заперечуються, суд дійшов до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 614,00 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася з позовом до суду 22.09.2016р., отже, аліменти слід стягувати з цієї дати. Враховуючи наведені обставини,

Outcome: approved