Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Представник позивача в інтересах [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 22 травня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 4477, яким з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № KGALGA01580020 від 29.04.2008 році у загальному розмірі 2263415,22 грн. Позов обґрунтовує тим, що 29.04.2008 року між позивачем та ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», було укладено кредитний договір № KGALGA01580020, відповідно до якого позивач отримав кошти в сумі 32382 долара США. Виконання умов вказаного договору позивачем здійснювалося з порушенням, внаслідок чого дійсно утворилась заборгованість, яка станом на 03.01.2019 року була позивачем погашена в повному обсязі, що підтверджується довідкою, виданою АТ КБ «ПриватБанк» № МСАDDPAUNUPOALBQ від 03.01.2019 року. Вже після того, як позивачем було погашено всю суму заборгованість останній дізнався про те, що 22 травня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною було вчинено виконавчий напис за яким з позивача на користь відповідача стягнуто заборгованість за кредитний договір № KGALGA01580020 від 29.04.2008 року в сумі 2263415грн. 22коп., з яких: залишок заборгованості за кредитом - 15002,87 доларів США, залишок заборгованості за відсотками - 10081,32 доларів США, комісія - 2171,48 доларів США, пеня - 53035,68 доларів США, штраф - 4014,57 доларів США. На думку позивача виконавчий напис є неправомірним і таким, що не підлягає виконанню. Так, пунктом 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів № 1172 від 29.06.199 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Для позивача є незрозумілим, яка саме виписка була подана АТ КБ «ПриватБанк» нотаріусу на підтвердження безспірності та розміру заборгованості [PERSON] за кредитним договором № KGALGA01580020 від 29.04.2008 року в розмірі 2263415грн. 22коп., адже вказана сума більше ніж вдвічі перевищує суму кредиту, яку було отримано позивачем, та враховуючи те, що взяті на себе зобов`язання за вказаним договором позивач частково виконував. Крім того, в позові зазначено, що банком при обчислені розміру заборгованості не було враховано перебіг позовної давності, що, на думку позивача, свідчить про безпідставність висновку нотаріуса про безспірність вимог АТ КБ «ПриватБанк». Позивач також вважає безпідставним одночасне нарахування банком неустойки у вигляді штрафу та пені, оскільки відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. На безпідставність вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, на думку позивача, вказує також та обставина, що за умовами ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує збитки, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Нотаріусом не з`ясовувались обставини, які зумовили неможливість виконання позивачем покладених на нього кредитним договором обов`язків, що, в будь-якому випадку, свідчить про оспорюваність визначеної банком самостійно суми заборгованості. Позивач вважає, що викладені обставини є підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2020 року дану справу розподілено судді [PERSON] . Ухвалою судді [PERSON] від 25.09.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду. На підставі розпорядження керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.11.2020 року № 200-р щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи в зв`язку з припиненням повноважень судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області [PERSON] відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 29.10.2020 року №2985/0/15-20 «Про звільнення з посади судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у відставку» та згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу розподілено судді Бугайченко Т.А. 08.12.2020 року представником АТ КБ «Приватбанк» через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву про заперечення проти задоволення позову, в якому зазначено, що відповідно укладеного договору позивач отримав кредит, та саме цей факт сторонами не оскаржується. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У порушення зазначених норм закону та умов договору Позивач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та не повернув в межах строку, встановленого Договором, суму кредиту та не сплатив проценти, комісію та інше за користування кредитом. Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення виконавчого напису за договором позики здійснюється з урахуванням вимог ст. 1050 ЦК України, Закону України «Про нотаріат», наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 р. №296/5. Враховуючи, що АТ КБ «Приватбанк» надав всі необхідні документи відповідно до переліку, а саме кредитний договір, засвідчений банком розрахунок про заборгованість, в якому в повній мірі відображені всі операції позивача щодо погашення заборгованості, підстав вважати незаконність дій нотаріуса немає. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - сторін нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Таким чином, нотаріус не є відповідачем у спорах, що виникають із цивільних відносин, пов`язаних з нотаріальною дією. Згідно з пунктом 26 постанови пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед,- сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справах як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Щодо строку, за яким здійснюється стягнення за виконавчим написом, то відповідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1. гл. 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідачем правомірно заявлено до стягнення суму заборгованості за вказаний період, а нотаріус правомірно в межах строків, встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1. гл. 16 Розділу II наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.02.2012 р. № 296/5, вчинив виконавчий напис. Крім того, позивачем не доведено факт погашення суми кредиту. 04 лютого 2021 року на виконання ухвали суду про витребування доказів приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною надано засвідчену копію справи за виконавчим написом від 22.05.2017 року за реєстровим номером 4477 про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № KGALGA01580020 від 29.04.2008 році у загальному розмірі 2263415,22 грн. Із матеріалів справи за виконавчим написом вбачається, що виконавчий напис було вчинено на підставі оригіналу кредитного договору № KGALGA01580020 від 29.04.2008 року, укладеного між Приватбанком та [PERSON] із додатками, письмової вимоги банку до боржника та виписки із рахунка боржника [PERSON] станом на 18.04.2017 року, із якої вбачається, що станом на вказану дату загальний залишок заборгованості складає 84315,24 долари США, що за курсом НБУ на 18.04.2017 року складає еквівалент 2260665,11 грн , із них : 15002,87 доларів США, що складає еквівалент 402257,82 грн - заборгованість за кредитом; загальний залишок заборгованості за процентами - 10081,32 доларів США, що складає еквівалент 270300,94 грн; заборгованість з комісії - 2171,48 доларів США, що складає еквівалент 58221,85 грн; пеня 53035,68 доларів США, що складає еквівалент 1421995,73 грн; штрафу (фіксована частка) - 9,32 долари США, що складає еквівалент 249,89грн ; штрафу (відсоток від суми заборгованості) 4014,57 доларів США, що складає еквівалент 107638,88 грн. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про час, місце та дату судового засідання повідомлені належним чином, через канцелярію суду представник позивача подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, другим пунктом в відзиві, поданому 08.12.2020р., позивач просить розглядати справу без участі представника банку. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з`явилась, про час, місце та дату судового засідання повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник Олександрійського міськрайонного відділу ДВС Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 29 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № KGALGA01580020, за умовами якого позичальнику було надано кредитні кошти у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 32382 доларів США, на строк з 29.04.2008р. по 29.04.2028р. включно, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,33 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (15,96 % річних), винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 2,04% річних від суми зарезервованих ресурсів та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.7.2 даного Договору. Забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за вказаним договором є іпотека будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки та винагороди в зазначені даним Договором строки(а.с.7-9). 22.05.2017року ПАТ КБ «ПриватБанк» в зв`язку з невиконанням зобов`язань позивачем за кредитним договором від 29.04.2008 року звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни про вчинення виконавчого напису. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, сума боргу позивача перед відповідачем станом на 18.04.2017 року, склала 84315,24 долари США, що за курсом НБУ на 18.04.2017 року складає еквівалент 2260665,11 грн, та виникла за період з 29.04.2008 року по 18.04.2017 року, тобто із врахуванням сум, які були нараховані банком поза межами позовної давності. 22.05.2017 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4477, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», яке є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк», грошових коштів в сумі 2260415,22грн., які є боргом [PERSON] за кредитним договором № KGALGA01580020 від 29.04.2008 року, та витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису в сумі 3000,00 грн.(а.с.13). Виконавчий напис вчинено на підставі заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про вчинення виконавчого напису, розрахунку заборгованості за кредитним договором, письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, копії фіскального чеку від 16.05.2017року, довіреності ПАТ КБ «ПриватБанк», інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів». Постановою від 03.10.2017 року старшим державним виконавцем Олександрійського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Бевз Л.В. відкрито виконавче провадження за №54812850 з виконання виконавчого напису № 4477, виданого 22.05.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по кредиту в сумі 2263415,22грн.(а.с.21). Постановою від 11.06.2018 року старшим державним виконавцем Олександрійського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Бевз Л.В. повернуто виконавчий документ із виконання виконавчого напису № 4477, виданого 22.05.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по кредиту, стягувачеві у зв`язку з неможливітю встановити місце проживання боржника. Згідно довідки від 03.01.2019 року № МСАDDPAUNUPOALBQ, виданої АК КБ «ПриватБанк», [PERSON] станом на 03.01.2019 року не має заборгованості перед АК КБ «ПриватБанк» (а.с.14). Звертаючись до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач посилалась на те, що вказаний напис вчинений з порушенням вимог чинного законодавства. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідчені угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що нарахована відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до розрахунку, наданого приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., заборгованість за кредитним договором від 29.04.2008 року в сумі 2263415,22 грн., не може вважатися безспірною та свідчить про спірність такої суми, враховуючи, що нарахування заборгованості відповідачем було здійснено поза межами строку позовної давності, а також те, що у справі наявна довідка АТ КБ «ПриватБанк» від 03.01.2019 року відповідно до якої [PERSON] немає заборгованості перед банком (а.с. 14). На підставі наведеного вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки заборгованість за кредитним договором не є безспірною, відповідачем не надано жодного доказу на спростування вимог позивача, а тому виконавчий напис вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» і він є таким, що не підлягає виконанню. Крім того, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову доводи відповідача про те, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу Банком були надані документи, перелік яких передбачений Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем не є безспірним з огляду на наступне. Так, Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідчені угоди; б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Отже, перевірка безспірності боргу є обов`язком нотаріуса. Оскільки судом встановлено, що вимога відповідача для вчинення нотаріусом виконавчого напису не є безспірною, а кредитний договір в момент його укладення не був нотаріально посвідченим, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 10 510,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved