Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивачка [PERSON]»як [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 березня 2006 року між нею та відповідачем [PERSON]»як [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований в Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Дошлюбне прізвище позивачки «Шаргородська». Від подружнього життя народилася дитина - [PERSON]»як [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося. За час перебування у шлюбі між ними виникали непорозуміння, позивачка з відповідачем не зійшлися характерами. Вони неодноразово намагалися зберегти сімю, проте позитивного результату це не дало. Вже протягом двох років вони не проживають разом. За таких обставин збереження сімї і подальше спільне життя з відповідачем неможливе. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю у них не виникає. У зв'язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом та просить шлюб розірвати. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить такі задоволити. Окрім того додатково доповнила , що у відповідача є багато боргів, їй постійно телефонують та погрожують через її чоловіка. Протягом останніх двох років вони проживають окремо спільного господарства не ведуть. Просить суд укладений між нею та відповідачем шлюб розірвати, на примирення з відповідачем категорично не згідна . Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, має наміри зберегти сім»ю, просить надати час для примирення , проте підстав для примирення не зазначив. Заслухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків . Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим кодексом випадках. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.03.2006 року в Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії I-СГ № 031807 (актовий запис № 47). У звязку із реєстрацією шлюбу позивачка своє дошлюбне прізвище «Шаргородська» змінила на «Хрип»як». Із копії свідоцтва про народження серії I-СГ № 053498 [PERSON]»як [PERSON], [INFO], вбачається, що його батьками є позивачка та відповідач. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що їх подальше спільне життя подружжя збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя з відповідачем не склалося. За час перебування у шлюбі між позивачкою та відповідачем виникали непорозуміння, вони не зійшлися характерами. Подружжя неодноразово намагалися зберегти сімю, проте позитивного результату це не дало. Протягом двох років вони не проживають разом. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і подальше спільне життя є неможливим та недоцільним. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З позовної заяви позивачки та пояснень наданих в судовому засіданні відомо, що позивачка остаточно визначилась і збереження шлюбу не бажає. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засідання позов не визнав та заперечив, щодо підстав подання такого позову позивачем , проте не спростував та не навів суду доказів для збереження сім"ї. А відтак, суд вважає, що відповідач проявив байдужість до збереження сімї. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сімя фактично не існує, примирення між сторонами не можливе. А відтак, позов слід задовольнити та розірвати шлюб. Окрім того, згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відтак, з відповідача в користь позивача слід стягнути 704,80 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі даного позову.

Outcome: approved