Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до Великокардашинської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS]. Вона є спадкоємцем першої черги, оскільки є донькою померлої. та у встановлені строки звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, вирішити нотаріально питання про спадкування вказаного спадкового майна не має можливості, через відсутність правовстановлюючого документу на вищевказаний житловий будинок. Так, звернувшись до нотаріуса, останній в оформлені спадщини відмовив, оскільки до документів, які дають право на оформлення спадщини не надано було правовстановлюючий документ на спадкове нерухоме майно, порадив звернутися до суду. Дана обставина перешкоджає їй належним чином реалізувати своє право на спадщину. Вказаний житловий будинок дійсно належав померлій. В зв'язку з тим, що є перешкоди в оформлені спадщини в нотаріальній конторі, просить суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок, розташований за вищевказаною адресою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала на підставах зазначених в заяві та просила суд їх задовольнити в повному обсязі, оскільки в інший спосіб захистити свої права вона не може. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав, та не заперечував проти задоволення позову та визнання за позивачкою право власності на спадкове майно. Матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер спадкодавець - [PERSON], про що Виконавчим комітетом Великокардашинської сільської ради Голопристанського району, Херсонської області 20.09.2013 року зроблено відповідний актовий запис №45 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до маси спадкового майна входить об'єкт нерухомості - житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що розташований по [ADDRESS] Факт належності вищевказаного нерухомого майна померлій підтверджується довідкою виданою Великокарадашинською сільською радою від 03.07.2014 року, в якій зазначено, що згідно по погосподарської книги за [PERSON] числиться домоволодіння та еземельна ділянка площею 0,18 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель за адресою: [ADDRESS] Також, відомості про [PERSON], як власника вищевказаного нерухомого майна зазначені в технічному паспорті на житловий будинок, складеного комунальним підприємством «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради. Таким чином, суд вважає, що факт належності майна померлій в судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Судом було встановлено, що підставою звернення позивача до суду стало наявність перешкод в оформлені спадщини в нотаріальній конторі саме через відсутність правовстановлюючого документа на спадкову масу. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. З матеріалів справи вбачається, що через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок у позивача відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину відносно спірного майна. Звернутися до суду окремо із заявою про встановлення факту належності майна померлому позивач на має можливості, оскільки як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 17 Постанови від 31 березня 1995 року № 5 „Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо в особи був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і не має можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. Оскільки правовстановлюючий документ у особи, яка померла був відсутній взагалі, вищевказана заява про встановлення факту не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки зазначені обставини свідчать про виникнення спору про право. Тобто, позивач, як спадкоємець першої черги, в даному випадку не може оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі через відсутність у померлого правовстановлюючого документа на нерухоме майно, а також позбавлена можливості встановити факт належності майна померлому в окремому провадженні, оскільки це свідчить про існування спору про право. Отже, своє право на вказане майно позивач може поновити (захистити), лише пред'явивши позов до суду про визнання права власності на спадщину, чим вона і скористалася. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року за №7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України (2004 р.), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. Таким чином, враховуючи, що спадщина відкрилася після смерті спадкодавця в 2013 році, суд вважає необхідним до вказаних правовідносин застосувати положення норм Цивільного кодексу України 2004 року, що діяв на час відкриття та прийняття спадщини. Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. Враховуючи, що померла [PERSON] не залишила після своєї смерті заповіту, то спадкування повинно відбуватися за законом. Згідно ст.1261ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки. В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі [PERSON] є донькою померлої [INFO] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача від 23.12.1964 року, виданого Гладківською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, серії [NUMBER] та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із відповіді приватного нотаріуса Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON] 17 січня 2014 року на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу №2/2014., яка є єдиним спадкоємцем майна померлої. Видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], не має можливості через відсутність правовстановлювальних документів на вказаний житловий будинок. Оскільки позивач не подавала заяви про відмову від спадщини, то в розумінні ч.1 ст. 1269 ЦК України, вона вважається такою, що прийняла спадщину. Згідно з частиною 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона визнається належною спадкоємцям з часу її відкриття. На підставі вищевикладеного, вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши зібрані докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом і встановлений законом строк прийняла спадщину, факт належності майна померлому судом встановлено. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту її відкриття. Тобто, право власності позивачем набуте правомірно на підставах, що встановлені законом. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на житловий будинку з господарськими спорудами та будівлями, розташованого по [ADDRESS] Крім того, позов визнано відповідачем, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому, враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved