Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, яким просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2017 року. У шлюбі в них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинені у травні 2018 року з причини втрати взаєморозуміння. Вважає, що їх сім"я розпалась остаточно і не може бути збережена. На примирення не згодна. Сторони до зали судових засідань не прибули. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Строку для примирення не потребує та зазначає, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а між ними склались взаємини, які суперечать наведеним принципам та її інтересам. Наголошує на тому, що позов про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, вважає припирення неможливим. Прізвище після розірвання шлюбу бажає залишити без змін. Судовий збір у розмірі 768,40 гривень, сплачений нею за подання даного позову, просить стягнути з відповідача. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач судові виклики за адресою реєстрації не отримав з невідомих причин, конверти повернуті суду за закінченням строків зберігання. За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наведеного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 03 червня 2017 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 159. Також встановлено, що сторони мають дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої. За положеннями п. 3 ч. 2 ст.\~18, ч.1 ст.\~51, ч. 3 ст.\~56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ч. 3\~ст.105\~Сімейного кодексу\~України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із доводів позову вбачається, що подружні стосунки між сторонами не підтримуються з травня 2018 року та припинені через втрату взаєморозуміння. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна, вважає відновлення сімейних відносин неможливим. Враховуючи наведене, а також положення ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, за якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку, що між сторонами склались взаємини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить принципу його добровільності та інтересам позивача. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у заяві зазначила про своє бажання залишити прізвище без змін. Крім того, приймаючи до уваги, що позов задоволено на користь позивача, судовий збір у розмірі 768,40 гривень, сплачений нею за подання даного позову, покладається на відповідача. На підставі\~наведеного,\~

Outcome: approved