Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх доходів відповідача щомісяця, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати подання позову та до досягнення [PERSON] двадцятитрирічного віку, тобто до [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що їх син навчається на денній формі 3 курсу Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут». Також вказала, що син проживає з нею, вона несе обсяг витрат на його утримання. Крім заробітної плати інших доходів в неї немає, у зв`язку з чим їй важко самостійно утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. Відповідач матеріально забезпечений, працює будівельником, має постійний прибуток, але участі у в утриманні дитини не бере. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Київського районного суду м. Харків від 27.11.2020 р. позовна заява [PERSON] був залишений без руху, у зв`язку із його невідповідністю вимогам ст. 175 і 177 ЦПК України. Після усунення позивачем недоліків позову, ухвалою Київського районного суду м. Харків від 27 листопада 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. ІІІ. Пояснення учасників справи в судовому засіданні. Позивач [PERSON] у судове з`явилась, позовні вимоги підтримала та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання з`явився, позовні вимоги [PERSON] визнав повністю. ІV.Встановлені судом обставини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.11.2000 року. Сторони хоча і мешкають разом, однак відповідач допомогу на утримання сина не надає. З довідки №66-04-140/564 від 17.11.2020 року Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» вбачається, що [PERSON] є студентом 3 курсу денної форми навчання, який навчається за спеціальністю 131 «Прикладна механіка» за освітньою програмою «Прикладна механіка» групи МІТ-218И, Навчально-науковий інститут механічної інженерії і транспорту (МІТ) Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», вищого навчального закладу ІV рівня акредитації. [PERSON] зареєстрований та проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання. V.Норми права, що підлягають застосуванню. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток. Згідно ст. 28 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на освіту. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). VІ.Позиція суду та висновки суду за результатами розгляду справи. Суд вважає, що [PERSON] , у зв`язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги для організації нормальних умов життя та навчання (проїзд, харчування, одяг, придбання підручників тощо). При визначенні розміру аліментів, відповідно до вимог ст.ст. 182, 200 СК України, судом враховано матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини. Потреба в матеріальній допомозі пов`язаною з навчанням. Докази на підтвердження зазначеної обставини надані суду стороною позивача. Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітню дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. При цьому, в судовому засіданні встановлено, що відповідач є працездатною особою, є фізично здоровою особою, про інших дітей не повідомив, з його слів офіційно не працевлаштований. З врахуванням наведеного, приймаючи наявність у [PERSON] можливості стосовно утримання сина, також, що відповідач повністю визнав позовні вимоги про стягнення з нього аліментів в розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісяця, а також

Outcome: approved