Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 25.12.2014р позивачка викупила належну відповідачу ? частку квартири [ADDRESS], згідно пунктом п.12 зазначеного договору відповідач зобов"язався звільнити квартиру зі зняттям з реєстраційного обліку до 08.01.2015 року, однак взятих на себе зобов'язань не виконав, оскільки до даного часу залишається зареєстрованим у вказаній квартирі, чим створює перешкоди позивачці у користуванні власним майном. Просить суд зняти відповідача з реєстраційного обліку у квартирі [ADDRESS], виконання рішення доручити Органу державної міграційної служби, відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення та покласти його на відповідача. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Третя особа в наданій суду заяві просить розглянути справу в її відсутність, вирішити позов на розсуд суду. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є одноособовим власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 03.03.2010р., свідоцтва про право власності на житло від 10.11.2001р., а також відповідно до укладеного з відповідачем договору купівлі продажу квартири від 25.12.2014 року, згідно з яким останній відчужив належну ? частку зазначеної квартири квартири та зобов'язався згідно п.12 договору звільнити вказану квартиру до 08.01.2015 року. У постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. ( ст.ст. 71, 72, 116, 156, ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 даного закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язана з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном, відповідно до ст.391 ЦК України. Суд виходить, що втрата відповідачем права користування житловим приміщенням є наслідком укладеного договору купівлі-продажу від 25.12.2014 року між ним та позивачкою, за яким позивачка набула права власності на раніше належну відповідачу 1/4 частку спірної квартири. З втратою права користування житловим приміщенням припинилось і право відповідача на реєстрацію у спірній квартирі, оскільки право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки, реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенні створює перешкоди позивачці у користуванні належному їй майні, чим порушує її права як власника, збільшуючи витрати по оплаті комунальних послуг, умовами укладеного між сторонами договору не передбачено обов'язок позивачки щодо збереження реєстрації колишнього власника, порушенням відповідачем договірних зобов'язаннь щодо звільнення квартири, що включає в себе також зняття з реєстрації, порушені права та законні інтереси позивача, які підлягають до поновлення та судового захисту Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що передбачено ст.224 ЦПК України. На підставі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої стороні понесені судові витрати, до до стягнення з відповідача та користь позивачки підлягає оплачена при подачі позову сума судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved