Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 24 листопада 2015 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №304. Від шлюбу спільних дітей немає. З відповідачем вони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки та суперечки, що виникають між сторонами. Просить розірвати шлюб з [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримує, просить його задовольнити, миритися не бажає. Вони разом не проживають з січня 2016 року та не підтримують подружніх відносин , спільного господарства не ведуть.Сім"я розпалась. Дітей не мають спільних. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява, в якій просить позов розглядати за його відсутності, позов визнає. Вислухавши позивачку, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Танько) [PERSON] уклали шлюб 24 листопада 2015 року, який зареєстрували в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №304, про що свідчить свідоцтво про шлюб. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося. Сторони разом не проживають, подружніх відносин не підтримують з січня 2016 року, спільного господарства не ведуть, між ними часто виникали суперечки та сварки. Відповідач проживає в іншому населенному пункті. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved