Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини - доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до заяви від 11.03.2020 р., позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1\\4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що з 09 серпня 2013 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO] , яка на даний час проживає з матір`ю. Всі обов`язки по утриманню та вихованню дитини покладені на позивача. Після припинення шлюбних стосунків батько дитини не надає належну регулярну матеріальну допомогу на утримання дитини, в зв`язку з чим позивач просить стягнути аліменти у судовому порядку. На підставі положень ст.274-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі наданих доказів. Відповідачем подано відзив на позовну заяву [PERSON] , відповідно до якого останній не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки, однак заперечує проти викладених позивачем обставин та пред`явленого до стягнення розміру аліментів. Відповідач зазначає, що ним щомісяця надається допомога на утримання дитини, яка перераховується на банківський рахунок позивача. Також відповідач не заперечує свого обов`язку утримувати дитину і погоджується сплачувати аліменти в розмірі 6-7 тисяч гривень. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом достовірно встановлено, що з 09 серпня 2013 р. сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис №1348. З 2018 року шлюбні стосунки між сторонами та їхнє спільне проживання припинені. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . На час розгляду судом справи неповнолітня дитина проживає з матір`ю. Суду не надано доказів, що між сторонами вирішено питання про утримання неповнолітньої дитини. В силу положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів в силу положень ст.182 СК України (в редакції Закону № 2037-УШ від 17.05.2017 р., яка чинна на час вирішення спору і покращує становище дитини в порівнянні з редакцією даної норми, яка діяла на момент звернення до суду) на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів у даній справі суд враховує матеріальне становище позивача та розмір витрат, які необхідно здійснити на неповнолітню дитину відповідного віку щомісяця. Також суд враховує матеріальне становище відповідача, а також його згоду на стягнення з нього аліментів на утримання доньки. Однак, суд не може врахувати посилання відповідача на щомісячне перерахування аліментів на картковий рахунок позивача, оскільки надані ним виписки не містять підтверджень, що зазначені кошти перераховувались [PERSON] саме на утримання доньки. Оскільки суду не надано доказів про стан здоров`я сторін та неповнолітньої дитини, суд не досліджує зазначені обставини справи. Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1\\4 частка з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в доход держави.

Outcome: approved