Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], на період навчання у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 01.12.2016 р.. обґрунтовує позов тим, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який рішенням суду було розірвано, від шлюбу мають доньку, яка на даний час є студенткою Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна денної форми навчання по контракту. Усі витрати по утриманню доньки позивач здійснює самостійно, відповідач матеріальної допомоги не надає. Крім того, відповідача рішенням суду зобов'язано сплачувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина, по сплаті яких відповідач має заборгованість. Позивач та її представник в судовому засіданні уточнену позовну заяву підтримали та просила її задовольнити. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, в письмових запереченнях відповідач зазначив, що він регулярно допомагає своїм дітям, утримує їх та перераховує на банківську картку доньки від 500 до 2000 гривень. На сьогоднішній день він працює в ТОВ «Східавтотранс плюс» та має в середньому заробітну плату у розмірі 3209.61 грн. в місяць, також він має кредитні зобов'язання перед «ПроКредитБанком», які виникли з 22.05.2014 р у період їх спільного проживання з позивачем, і тому він не має можливості в матеріальному плані допомагати доньці, яка є на даний час повнолітньою і повністю дієздатною, і має право сама вирішувати чи стягувати в судовому порядку з батька витрати на навчання. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася але надала письмові пояснення, в яких просила позовні вимоги задовольнити, так як вона продовжує навчання, має на праві спільної сумісної власності разом із своїм неповнолітнім братом квартиру, по утриманню якої несе значні витрати. Суд, заслухавши пояснення та вивчивши письмові заперечення, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] року, її батьками є [PERSON] та [PERSON].(а.с.4) На підставі рішення Московського районного суду м.Харкова від 05.10.2016 р. з відповідача на користь позивача стягувалися На підставі рішення Московського районного суду м.Харкова від 05.10.2016 р. з відповідача на користь позивача стягувалися аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] та неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, починаючи з 16.10.2015 р. (а.с.5-6). [INFO] р. [PERSON] виповнилося 18 років і з вересня 2016 р. вона є студентом Харківського національного університету ім. В.Н.Каразіна денної форми навчання на контрактній основі, із вартістю навчання 16 150 грн. на рік.(а.с.38). Стягнення аліментів на утримання [PERSON] припинено в зв'язку з тим, що вона досягла повноліття, але з відповідача продовжено стягнення аліментів на неповтолітнього сина. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею 23 років, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 200 СК України розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доводи відповідача про неможливість сплачувати аліменти в зазначеному позивачем розмірі суд вважає недоведеними. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих або витребуваних доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету позову, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісності здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів Посилання Відповідача, що він отримує лише заробітну плату в ТОВ «Східавтотранс" та її розмір становить на рівні мінімального розміру, визначеного державною, а інші доходи в нього відсутні, є непереконливими, та спростовуються доказами, які надані позивачем та самим відповідачем. Так, відповідач працював в ТОВ «Східавтотранс плюс» (ідентифікаційний код юридичної особи 37447240, місцезнаходження 63030, село Шарівка, вулиця Центральна, 18 Валківського району Харківської області), де займав посаду директора, отже відповідно до положень Закону України «Про господарські товариства» визначає винагороди керівника виконавчого органу. Більш того, він є власником корпоративних прав цього товариства в розмірі 50%, тобто суттєво впливає на фінансову та кадрову політику керованого ним підприємства. Придбання частки в статутному капіталі товариства в розмірі 50%, що в грошовому виразі становить 450 000,00 грн., здійснено 19.08.2016р., що вбачається з інформації по витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, яка надана станом на 01.08.2016 р. та на 18.08.2017 р. (а.с.127-133, 134-140), і він є кінцевим бенефіціарним власником товариства. Таким чином, надана суду відповідачем інофрмація про те, що з 15.02.2018 р. його звільнено за угодою сторін з посади директора підприємства ТОВ «Східавтотранс плюс», та з 28.02.2018 р. він перебуває на обліку в Харківському міському центрі зайнятості і має допомогу по берзоріттю, не є підставою вважати, що він не має можливості отримувати доходи від діяльності підприємства та платити аліменти. В період часу з листопада 2016 р. до грудня 2016 р. [PERSON] здійснено будівництво житлового будинку за адресою [ADDRESS], площею 285, 4 кв.мерти, який відчужений на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2016 р. [PERSON], про що свідчать повідомлення про початок виконання будівельних робіт, декларація про готовність до експлуатації об' єкту будівництва та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.113-124). Крім того, [PERSON] до 13.11.2017 р. мав статус фізичної особи-підприємця та декларував дохід за 2016 рік у сумі 612669,75 грн., що підтверджується податковою декларацією платника єдиного податку та витягом з єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців про припинення діяльності (а.с. 187-188,192-197). Зазначені дані свідчать про наявність коштів у [PERSON] та його фінансову спроможність нести витрати на утримання повнолітньої доньки. Щодо посилання Відповідача на наявність боргових кредитних зобов'язань, то як вбачається із наданих в обґрунтування заперечень доказів, відповідачем із ПАТ «ПроКредитБанк» укладений Договір про надання траншу від 09.10.2014р. на суму 323 000,00 грн. з цільовим призначення цього кредиту - задоволення особистих неспоживчих потреб позичальника, при цьому, доказів того, що данні кошти витрачалися на утримання дітей суду не надано. Так само, як не надано доказів того, що з урахуванням виплати кредитних зобов'язань відповідач не може виплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки у зазначеній позивачем сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Так як право на отримання аліментів на період навчання мають повнолітні діти, то право на стягнення з відповідача аліментів виникло з [INFO] р., тобто з дня досягнення [PERSON] повноліття, хоча фактично навчатися вона почала з 01.09.2016 р. Між тим, доказів того, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача за цей період, але не могла їх отримати суду не надано, в зв'язку з чим, суд вважає, що за таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, і аліменти слід стягувати з відповідача щомісячно у сумі 3000 грн. на період навчання, але не більш ніж до досягнення дитиною 23 років, але з дня пред'явлення позову, а саме, з 12.05.2017 р. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved