Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них народилися діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . За рішенням суду шлюб між нею та відповідачем було розірвано 19.05.2010 року. З часу розірвання шлюбу вони продовжували спільно проживати в одному господарстві та відповідач надавав їй допомогу у веденні господарстві тільки своєю працею. З січня 2020 року їй стало відомо, що відповідач став проживати з іншою жінкою. Вона ніде не працює та не має змоги сама утримувати дітей. А тому, просить вирішити питання про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 3000 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Представник позивачки, адвокат Лазоришин І.І. подав до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився подав суду заяву із клопотанням про розгляд справи без його участі. Підтримав поданий ним письмовий відзив на позовну заяву та не заперечує в стягненні аліментів в сумі по 1200 грн щомісячно на утримання неповнолітніх дітей. Суд, вивчивши матеріали вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З матеріалів справи вбачається, що за час перебування сторін в справі в шлюбі у них народилися діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Копіями свідоцтв про народження дітей, (а.с.2) [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] стверджується, що їх батьком являється [PERSON] , відповідач в справі. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. А згідно зі ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як встановлено в судовому засіданні неповнолітні діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . знаходиться повністю на утриманні матері, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 10.02.2020 р. №9 (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами 1,2 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач не має стабільного заробітку, ніде не працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов в своєму житловому будинку, що в с.Текуча прис. Центр № 292 не проживає так як будинок був пошкоджений під час стихійного лиха (повені). Разом із тим суд звертає увагу, що відповідач являється фізично здоровою особою молодого працездатного віку, та має реальну можливість працевлаштуватись. Таким чином, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . в твердій грошовій сумі по 1500грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід присудити з 13.02.2020р., тобто з дня пред`явлення позивачкою позову. Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного, ст.ст.141, 180-185, 191 СК України та

Outcome: approved