Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № 5762605264 від 24.04.2018 р. в розмірі 69987,47 грн. Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 24.04.2018 р. між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем було укладено кредитний договір - Заява на отримання кредиту № 5762605264, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 34625,00 грн., на наступних умовах: строк користування до 24.04.2020 р., проценти за користування кредитом 12% річних, щомісячні проценти - 2,50% від суми кредиту. Одночасно, 24.04. 2018 р. відповідач письмово повідомлений про те, що права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк». У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 29.01.2020 р. має заборгованість у розмірі 69987,47 грн., яку позивач просив стягнути в судовому порядку. Також просив стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.06.2020 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.06.2020 року відмовлено у задоволенні заяви АТ «Таскомбанк» про забезпечення позову. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 24.09.2020 року призначено провести заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що 24.04.2018 р. між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] укладено кредитний договір - Заява на отримання кредиту № 5762605264, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 34625,00 грн. строком до 24.04.2020 р., на умовах 12% річних за користування кредитом та щомісячні проценти - 2,5% від суми кредиту. 07.10.2016 р. між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» підписаний договір № ТАСЦФР-10-2016 про відступлення права вимоги за кредитним договором № 5762605264. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно зі ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Стаття 527 ЦК України передбачає, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 29.01.2020 року має заборгованість у розмірі 69987,47 грн., яка складається з наступного: 33332,30 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена); 6407,37 грн. - заборгованість за відсотками (в тому числі прострочена); 16246,73 грн. - заборгованість за щомісячними відсотками в тому числі прострочена); 10151,07 грн. - заборгованість по пені, нарахованій на суму простроченої заборгованості (за період з 29.01.2019 р. по 29.01.2020 р.); 3850,00 грн. - неустойка за період з 29.01.2019 р. по 29.01.2020 р. Конституційний Суд України у рішенні від 07 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань від 22 липня 1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання, повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Тому вимоги позивача про стягнення пені, що також є неустойкою, не підлягають задоволенню, оскільки у даному випадку за одне й те саме порушення зобов`язання передбачена подвійна відповідальність одного виду, що законом не передбачено. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача пені в розмірі 10151,07 грн. На підставі викладеного, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, а саме необхідним стягнути з відповідача 59836,40 грн., з яких: 33332,30 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена); 6407,37 грн. - заборгованість за відсотками (в тому числі прострочена); 16246,73 грн. - заборгованість за щомісячними відсотками в тому числі прострочена); 3850,00 грн. - неустойка за період з 29.01.2019 р. по 29.01.2020 р. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог на 85,5 % в розмірі 1797 грн. 21 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial