Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом до відповідача, мотивуючи тим, що 01.06.2017 року, [PERSON] близько 18 год.00 хв. в господарстві за місцем мешкання [PERSON] за адресою [ADDRESS] в ході сварки не бажаючи спричинення тілесних ушкоджень останній, а також не передбачаючи можливість їх спричинення, допустив необережність у формі злочинної недбалості умисно вхопив потерпілу [PERSON] за передпліччя лівої руки та силоміць штовхнув від чого остання впала на пеньок дерева та отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою розладу здоров'я більш ніж 21 день . В наслідок отриманих ушкоджень потерпіла перебувала на стаціонарному лікуванні в Буринській ЦРЛ. Ухвалою Буринського районного суду від 20.10.2017 року кримінальне провадження за ст.128 КК України у відношенні [PERSON] було закрито, у зв'язку з примиренням з потерпілою. Однак витрати Буринської ЦРЛ на стаціонарне лікування потерпілої в сумі 12431 грн. 01 коп. не відшкодовані, у зв'язку з чим просив стягнути їх з відповідача на користь фінансового управління Буринської РДА. В судовому засіданні представник позивача Бокатова С.К. заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позові. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково, пояснивши, що дійсно хоча він і примирився з потерпілою відшкодувавши їй 12 500 грн., однак витрати на її лікування закладові здоров'я не відшкодував, оскільки не мав такої фінансової можливості. Вважав вказані витрати є завищеними, в частині накладених видатків. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.06.2017 року, близько 18-ї години [PERSON] в господарстві за місцем мешкання [PERSON] за адресою [ADDRESS] в ході сварки не бажаючи спричинення тілесних ушкоджень останній, а також не передбачаючи можливість їх спричинення, допустив необережність у формі злочинної недбалості умисно вхопив потерпілу [PERSON] за передпліччя лівої руки та силоміць штовхнув від чого остання впала на пеньок дерева та отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою розладу здоров'я більш ніж 21 день у вигляді відкритого багатоскалкового перелому лівого передпліччя зі зміщенням (а.с.5). По цьому факту відносно відповідача було порушено кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.128 КК України, яке ухвалою Буринського районного суду від 20.10.2017 року було закрите на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв'язку з примиренням з потерпілою. Дана постанова набрала законної сили і сторонами не оскаржувалася (а.с.7-11). З довідки Буринської ЦРЛ та розрахунку вартості ліжко-дня вбачається, що потерпіла [PERSON] внаслідок отриманих в ході її побиття відповідачем тілесних ушкоджень перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Буринської ЦРЛ з 01.06.2017 року по 26.06.2017 року і загальна вартість її лікування становить 12431 грн. 01 коп. (а.с.5-6). Вказаний розрахунок суд вважає його обґрунтованим, оскільки він виконаний на підставі та з врахуванням «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.1993 року №545. Доводи представника відповідача з приводу несправедливості проведеного розрахунку, суд вважає безпідставними, та як він не довів цього відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України. Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. За змістом Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 17 липня 1995 року „Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат " кошти, витрачені на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на засуджених при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями, при цьому відшкодуванню підлягають тільки кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого у лікарні, госпіталі, диспансері чи в іншому стаціонарному лікувальному закладі, і зазначене відшкодування можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебування потерпілого на такому лікуванні. Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. При цьому особа, вчиняючи злочинне діяння, яким завдає шкоду каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, не тільки порушує сферу особистого інтересу потерпілого, а й заподіює збитки закладу охорони здоров'я, чим змушує його здійснювати відповідні непередбачені витрати на лікування особи, що постраждала від злочину, яких можна було б уникнути. Таким чином здійснивши системний аналіз норм, що застосовуються до вказаних вище правовідносин, суд вважає позов доведеним. Оскільки Буринська ЦРЛ фінансується за рахунок районного бюджету витрати на лікування потерпілої у вказаній сумі підлягають стягненню на користь фінансового управління Буринської РДА . У відповідності до ст.141 ЦПК України, з врахуванням задоволення позову, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн..

Outcome: approved