Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку та відшкодування моральної школи. В обґрунтування позову зазначила, що працювала у відповідача на посаді менеджера зі збуту, з якої була звільнена 26.12.2014 року. Відповідач не виплатив позивачці заробітну плату вчасно та не видав трудову книжку, в зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь 586,98 грн., 4500 грн. у відшкодування моральної шкоди та стягнути судові витрати. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги і наполягали на їх задоволенні. Представники відповідача позов визнав частково в сумі 391,32 грн. щодо заборгованості у виплаті заробітної плати при звільненні, в решті задоволення позову просили відмовити та надали суду докази того що позивачка сама відмовлялась від отримання трудової книжки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працювала у ПП "Агромаш Концепт" з 01.12.2014 р. по 26.12.2014 р. Відповідно до довідки ПП "Агромаш Концепт" заборгованість підприємства по заробітній платі перед позивачкою становить 391,32 грн. (а.с. 34). Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Проте, як було встановлено в судовому засіданні, що трудова книжка була видана позивачу пізніше з поважних причин, оскільки сама позивачка відмовлялась від її отримання, що підтверджується актами, які містяться в матеріалах справи (а.с. 36-37). Згідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги №02/15 від 27.01.2015 року, розрахунок оплати витрат за правову допомогу, який є додатком до зазначеного договору, та квитанцію № 02/15 від 03.03.2015 року про сплату 2530 грн. Проаналізувавши розрахунок оплати витрат за правову допомогу, надану позивачу адвокатом Жилінським О.В., суд дійшов висновку, що він не в повній мірі відповідає фактичним затратам, зокрема кількості відпрацьованого адвокатом часу. Застосовуючи принцип розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1000 грн. витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно ч. 1 п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплатою йому належних грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Так, несвоєчасною виплатою розрахунку при звільненні позивачу завдана і моральна шкода у вигляді фізичних та моральних страждань. Враховуючи характер і ступінь завданої моральної шкоди, тривалість страждань та істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача, що в свою чергу призвело до додаткових зусиль для організації свого життя, суд вважає можливим і необхідним цю вимогу про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково і стягнути на користь позивача 500 грн. моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупність, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 487,20 грн. судового збору.

Outcome: partial