Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом та просить визнати, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 14 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що [PERSON] дійсно є батьком її сина [PERSON], але таким себе не визнає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає частково, погоджується сплачувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що в Книзі реєстрації народжень відділом РАЦС Народицького районного управління юстиції Житомирської області 11 серпня 2008 року зроблено актовий запис № 16 про народження 02 серпня 2008 року [PERSON], що підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.08.2008 року. В судовому засіданні позивач пояснила, що шлюб з відповідачем вони не реєстрували, запис про батька до Книги реєстрації народжень внесений за правилами ч.1 ст.135 СК України. Частиною 1 ст.128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд відповідно до роз'яснень п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України ( ч.2 ст.128 СК України). Згідно висновку експерта Київського клінічного бюро судово-медичної експертизи №509 від 19.02.2014 року біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено, вірогідність підтвердження біологічного батьківства складає величину не менше 99,99%. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання батьківства [PERSON] відносно [PERSON] слід задовольнити Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач ухиляється від вказаного обов'язку, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Статтями 182, 183 СК України визначено, що суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині, визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги те, що відповідач на підставі рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 27.09.2007 року сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку (доходу), має на утриманні дружину, яка є інвалідом ІІІ групи, суд дійшов переконання, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів слід задовольнити частково й стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 16 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір", за правилами ст.88 ЦПК України судовий збір на користь держави в сумі 344,1 грн. слід стягнути з відповідача.

Outcome: partial