overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося, оскільки мають різні життєві принципи та позиції. Сім"я фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2015 року, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутньою не була, однак 24.02.2016 року надала суду заяву в якій просила позов задовольнити та здійснити розгляд справи за її відсутності. Відповідач також в судове засідання не з»явився, однак 24.02.2016 року надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає та просить його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 18 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 450. Прізвище позивача після одруження - « [PERSON] » ( а.с.7). Від цього шлюбу подружжя має малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO].( а.с.6). Сторони припинили шлюбні відносини з серпня 2015 року, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося, оскільськи втратили почуття поваги та кохання , в зв»язку з чим виникають постійні сварки та суперечки. Сім"я фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені з 03.01.2016 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутньою не була, через канцелярію 29.01.2016 року надала суду заяву в якій просила позов задовольнити та здійснити розгляд справи за її відсутності. Відповідач також 29.01.2016 р. надав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає, щодо його задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 31 серпня 2012 року виконкомом Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 02. Прізвище позивача після одруження - « [PERSON] » ( а.с. 4). Від цього шлюбу подружжя має дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. ( а.с. 6,8). Сторони припинили шлюбні відносини з 03.01.2016 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін та інтересам дітей. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося, поскільки під час подружнього життя виникли різні погляди на життя через характерів, відсутність взаєморозуміння і довір»я. Сім"я фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутньою не була, через канцелярію 01.06.2016 року надала суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач також надав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає та проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 26 червня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 351. Прізвище позивача після одруження - « [PERSON] » ( а.с. 9). Від цього шлюбу подружжя має малолітню дитину - [PERSON], [INFO].( а.с.10). Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, наміру зберегти сім»ю не мають. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося, по тій причині, що не зійшлися характерами, позивач зловживає спиртними напоями, не приймає участі у вихованні дітей. Сім"я фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, між ними остаточно втрачено відчуття поваги і любові один до одного і подальше збереження сім»ї неможливе, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутньою не була, через канцелярію 11.03.2016 року надала суду заяву в якій позов підтримує, просить його задовільнити та провести розгляд справи без її участі. Відповідач також 23.03.2016 р. надав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає в повному обсязі та проти його задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 25 лютого 2005 року виконкомом Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 03. Прізвище позивача після одруження - « [PERSON] » ( а.с. 9). Від цього шлюбу подружжя має малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].( а.с.10,11). Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, наміру зберегти сім»ю не мають. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося, почали виникати непорозуміння, що призвело до відчужених стосунків, втратили почуття любові та взаєморозуміння. Сім"я фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені з січня 2015 року, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким задовольнити її позовні вимоги і шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутній не був, надав суду заяву в якій просила позов задовольнити та розглядати справу в її відсутності. Відповідач також надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглядати справу в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 26 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 2508. Прізвище позивача після одруження - « [PERSON]». Від цього шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Сторони припинили шлюбні відносини з січня 2015 року, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося. Сім"я фактично розпалася, проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2014 року, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутній не був, через канцелярію 06.05.2015 року надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила здійснити розгляд справи за її відсутності. Відповідач також надав через канцелярію суду 06.05.2015 року заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позовних вимог та просить розглядати справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28 лютого 2003 року Макіївським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 179. Прізвище позивача після одруження - [PERSON].( а.с. 4). Від цього шлюбу подружжя має дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO].( а.с. 5,6). Сторони припинили шлюбні відносини з жовтня 2014 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін та інтересам дітей. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося. Сім"я фактично розпалася, проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати та відновити її дошлюбне прізвище [PERSON]. В судовому засіданні позивач присутній не був, надав суду заяву в якій просила позов задовольнити та розглядати справу в її відсутності. Відповідач також надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглядати справу в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23 травня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 133. Прізвище позивача після одруження - « [PERSON]».( а.с. 5). Від цього шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO].( а.с. 6). Сторони припинили шлюбні відносини з січня 2015 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося. Сім"я фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені з 15.08.2014 року, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким задовольнити її позовні вимоги і шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутній не був, надав суду заяву в якій просила позов задовольнити та розглядати справу в її відсутності. Відповідач також надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглядати справу в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13 грудня 2011 року виконавчим комітетом Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 27. Прізвище позивача після одруження - « [PERSON]». Від цього шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини з 15.08.2014 року, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося. Сім"я фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким задовольнити її позовні вимоги і шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутній не був, надав суду заяву в якій просила позов задовольнити та розглядати справу в її відсутності. Відповідач також надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглядати справу в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м.Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 2064. Прізвище позивача після одруження - « [PERSON]». Від цього шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved