Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

У листопаді 2013 року позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 23.03.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м.Миколаєва, актовий запис № 172. Позивач зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з 2011 р., вони мешкають окремо. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на ведення сумісного господарства, розподілу сімейного бюджету, все це призводило до сварок та скандалів, а в подальшому до втрати почуття кохання. На теперішній час вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком та має намір зареєструвати з ним відносини. Тому просить розірвати шлюб, на примирення не згодна. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд розірвати шлюб та відновити їй дошлюбне прізвище. Пояснила, що вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] з жовтня 2011 року та від нього вагітна. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Пояснив, що з позивачкою припинив шлюбні відносини з 2011 року та підтвердив, що позивачка чекає дитину від іншого чоловіка, з яким перебуває у фактичних шлюбних відносинах. Свідок [PERSON] підтвердив, що перебуває з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах з жовтня 2011 року та вони чекають дитину. Підтверджує, що він є батьком зачатої дитини. Суд, вислухавши сторони, свідка та розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 23.03.2002 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м.Миколаєва, актовий запис № 172. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], однак позивачка є вагітною другою дитиною від іншого чоловіка, що підтверджується показаннями свідка та не заперечується відповідачем. З наданої Центром первинної медико-санітарної допомоги №7 довідки №1171 від 30.12.2013р. вбачається, що позивачка перебуває на обліку по вагітності в сімейній амбулаторії №3 комунального закладу „ЦПМСД №7", термін її вагітності становить 29-30 тижнів. Частиною 3 статті 110 СК України передбачено, що чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. З огляду на те, що [PERSON] визнається батьківство зачатої дитини у [PERSON], цей факт не оспорюється відповідачем, тому суд вважає правомірним звернення позивачки до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки з жовтня 2011 року, проживають окремо, не ведуть сумісного господарства, позивачка створила нову сім'ю та чекає дитину від іншого чоловіка, який визнає своє батьківство, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення згідно зі ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою висловлена думка щодо відновлення дошлюбного прізвища.

Outcome: approved