Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь кредитної спілки «СуперКредит»: 1680,63 грн. - заборгованість по сплаті основної суми кредиту; 595,63 грн. - сума несплачених процентів за період з 31.10.2017 року по 14.05.2018 року; 569,09 грн. - нарахована за період з 02.02.2018 року по 14.05.2018 року сума пені, 38,00 грн. - витрачені кошти на листування, що разом складає суму в розмірі 2883 грн. 35 коп. та судові витрати, мотивуючи позов наступним. 30.03.2017 року між кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір кредитної лінії № СК-52/0104/17/124/99, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в сумі 2\~328,41 грн. 22.06.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір №1 до Договору, відповідно до п. 1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 2\~328,41 грн., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору №1 - 2\~328,41 грн. Водночас позивачем та відповідачем у п. 3 Додаткового договору №1 було погоджено графік платежів по кредиту та відсоткам. Позивач виконав умови Додаткового договору №1 та перерахував кошти в сумі 3 000,00 грн., згідно його заяви на перерахування коштів в сумі 2 328,41 грн. на реквізити карточки «ПриватБанк» - підтвердження перерахування платіжне доручення № 9090 від 30.03.2017 року. Відповідно до п.3.1 Договору кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом переведення суми виданого кредиту на добровільний додатковий пайовий внесок відповідача в кредитну спілку за його заявою. Відповідно до п. 3.2 договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку сімдесят вісім відсотків річних. Відповідно до п.п. 9 п. 2.4 договору відповідач зобов'язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 20-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані додатковому договорі. Відповідно до п. 3.4. договору у випадку прострочення термінів платежів, зазначених в п. 3 додаткового договору. Позивач має право стягувати з відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Слід також зазначити, що на виконання умов п. 2.4 договору відповідачем було здійснено останній платіж 31.07.2017 року, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за договором. Вказане вище підтверджуються розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по договору станом на 14.05.2018 року, з якого також вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем складає 2\~845,35 грн., з яких: 1680,63 грн. - заборгованість по сплаті основної суми кредиту; 595,63 грн. - сума несплачених процентів за період з 31.10.2017 року по 14.05.2018 року; 569,09 грн. - нарахована за період з 02.02.2018 року по 14.05.2018 року сума пені. Відповідно до п. 6.1 Договору, його сторони за не виконання чи неналежне виконання зобов'язань за договором несуть відповідальність згідно чинного законодавства України. Також слід зазначити, що відповідно до п, 3.5 Договору позивач та відповідач домовилися, що строк позовної давності за цим договором складає 10 років. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору Таким чином, за договором відповідач був зобов'язаний повернути позивачу суму кредиту та сплатити проценти за користування ним. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таким чином, з огляду на ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України та зміст договору останній є зобов'язанням. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, відповідач, зокрема, має належним чином виконувати свої зобов'язання за договором по поверненню кредиту та сплаті процентів, однак таке своє зобов'язання не виконує. Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У п. 3.4 договору позивач забезпечив виконання договору відповідачем неустойкою, а саме: пенею. Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З огляду на те, що у відповідача існує заборгованість по поверненню кредиту та сплаті процентів, яка виникла в силу того, що відповідач допустив затримку здійснення повернення кредиту та сплату процентів на один місяць, чого він був зобов'язаний не допускати згідно п.п. „а" п.п. 3 п. 2.1 договору можна зробити висновок про те, що відповідач порушив умови договору, а отже порушив зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Сплата відповідачем неустойки у вигляді пені за порушення зобов'язання, яким є договір, передбачена п. 3.4 останнього, в якому зазначено, що у випадку прострочення відповідачем термінів платежів, зазначених у таблиці 1, позивач має право стягувати з відповідача пеню в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Таким чином, з огляду на порушення термінів платежів, що були погоджені позивачем і відповідачем, позивач здійснив нарахування відповідачу за прострочення виконання зобов'язань за договором в період з 12.02.2018 року по 14.05.2018 року пеню в сумі 569,09 грн. Таким чином, відповідачу необхідно сплатити позивачу, також і неустойку у вигляді пені за порушення зобов'язання передбаченого договором у вказаному вище розмірі. Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 552 Цивільного кодексу України сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. Таким чином, відповідач також має виконати перед позивачем передбачені договором зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків в натурі. Відповідно до п.п. 5 п. 2.4 договору відповідач зобов'язаний оплатити можливі витрати, понесені позивачем в результаті неналежного виконання відповідачем умов даного договору, в тому числі витрати пов'язані з транспортуванням, зберіганням, оцінкою майна, на яке може бути звернене стягнення (або предметів застави), внесенням його в реєстри обтяжень, виготовлення та підготовку документів, державне мито, нотаріальні та юридичні послуги, страхові платежі. Слід зазначити, що відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання, тому позивач звернувся до нього з листом, в якому повідомляв відповідача про заборгованість та наміри звернутися до суду у разі невиконання даного зобов'язання, відповідач отримав зазначений лист, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу в зв'язку з чим позивачем було понесено витрати в результаті неналежного виконання відповідачем умов даного договору, а саме: на листування в сумі 38 грн. 00 коп., що підтверджується фіскальним чеком від 22.03.2018 року. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, в разі задоволення даного позову, просить стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. Інші судові витрати, окрім зазначених в позові, позивач не очікує понести. Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність представника кредитної установи. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомлена, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суд не повідомила. Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи та з винесення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ \~Вимогами\~ст.12 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Між Кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] 30 березня 2017 року було укладено кредитний договір кредитної лінії № СК-52/0104/17/124/99, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в сумі 2\~328,41 грн. 22.06.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір №1 до Договору, відповідно до п. 1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 2\~328,41 грн., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору №1 - 2\~328,41 грн. Водночас позивачем та відповідачем у п. 3 Додаткового договору №1 було погоджено графік платежів по кредиту та відсоткам. Позивач виконав умови Додаткового договору №1, згідно його заяви на перерахування коштів в сумі 2 328,41 грн. на реквізити карточки «Приват Банк» - підтвердження перерахування платіжне доручення № 9090 від 30.03.2017 року. Відповідно до п.3.1 Договору кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом переведення суми виданого кредиту на добровільний додатковий пайовий внесок відповідача в кредитну спілку за його заявою. Відповідно до п. 3.2 договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку сімдесят вісім відсотків річних. Відповідно до п.п. 9 п. 2.4 договору відповідач зобов'язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 20-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані додатковому договорі. Відповідно до п. 3.4. договору у випадку прострочення термінів платежів, зазначених в п. 3 додаткового договору. Позивач має право стягувати з відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Проте, відповідач став порушувати умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв'язку з чим, у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором, позивачем на адресу відповідача був надісланий лист-вимога № 590/18 від 20.03.2018 року, яким боржника повідомлялось про наявну заборгованість, та про те, що якщо заборгованість не буде погашено, то позивач буде звертатись до суду з позовом. Сума заборгованості відповідача по сплаті кредиту та процентів за договором станом на 14.05.2018 року становить 2 845 грн. 35 коп. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.\~638\~Цивільного кодексу\~України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст.\~639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Частиною першою\~статті 634\~Цивільного кодексу\~України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно\~ст. 550 ЦК України\~виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст.ст.\~610,\~611 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до\~ст. 628 ЦК України\~становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст.\~1054\~та ч. 1 ст.\~1055 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. ч. 1, 5\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 2 883 грн. 35 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Таким чином, у зв'язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, що підтверджено квитанцією про його сплату, в сумі 1762 грн. 00 коп. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved