Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

У лютому 2014 року Обласне комунальне підприємство „Донецьктеплокомуненерго" (далі - ОКП „Донецьктеплокомуненерго") звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачці за адресою: [ADDRESS] надавались послуги по поставці теплової енергії, яка їх споживала, але не оплачувала, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 1 жовтня 2010 року по 30 квітня 2011 року, яка з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних становить 1614,24 грн. В судовому засіданні представник позивача Орлова Н.І., діюча на підставі довіреності від 27 грудня 2013 р. № юр/6918 без обмеження повноважень, підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] позов не визнала і суду пояснила, що рішенням виконавчого комітету Кіровської міської ради квартира [ADDRESS], у 2009 році визнана непридатною для проживання і виключена з житлового фонду, а їй як її власниці надано дозвіл на реконструкцію нежитлового приміщення квартири під магазин. В 2009 році квартира була відключена також й від системи центрального теплопостачання. Вона не зверталась до Кіровської міської ради про надання дозволу на відключення квартири від центрального теплопостачання, оскільки вважає, що у цьому немає потреби, однак отримала в ОСББ акт про відключення її квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП від 1 травня 2010 року, затверджений головою правління ОСББ «Будівельник», для підтвердження законності відключення від системи теплопостачання, копія якого надана її бухгалтером до ВО «Жданівкатепломережа». З 2009 року послуг з теплопостачання вона не отримувала, а тому обов'язку оплачувати їх немає. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідно до них правовідносини. Відповідачці [PERSON] квартира [ADDRESS] належала на праві приватної власності з 17 вересня 2009 року на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17 вересня 2009 року. Відповідно до п.6 договору купівлі-продажу зазначеної квартири покупець, тобто [PERSON], володіла достатньою інформацією про відчужувану квартиру, була задоволена якісним станом квартири, встановленим шляхом внутрішнього огляду до укладення договору, і будь-яких недоліків або дефектів, що перешкоджали б використанню квартири за призначенням, на момент огляду не виявляла. Рішенням виконавчого комітету Кіровської міської ради від 16.12.2009р. № 647 квартира [ADDRESS] визнана непридатною для проживання, виключена із житлового фонду, [PERSON] надано дозвіл на реконструкцію нежитлового приміщення квартири під магазин. Рішенням виконавчого комітету Кіровської міської ради від 16.05.2012р. № 181 КП «Бюро технічної інвентаризації» Кіровської міської ради дозволено оформити та видати [PERSON] свідоцтво про право приватної власності на магазин промислових товарів, загальною площею 31,8 кв.м. за адресою: вулиця Донецька, будинок 4, [PERSON] рекомендовано зареєструвати право власності на об'єкт нерухомого майна в КП «Бюро технічної інвентаризації» Кіровської міської ради. Згідно свідоцтва про власності на нерухоме майно від 25 травня 2012 року магазин промислових товарів, розташований за адресою: м. Кіровське, вулиця Донецька, будинок 4, загальною площею 31,8 кв.м. належить [PERSON] і за нею ж зареєстровано право власності на вказаний магазин промислових товарів 1 червня 2012 року в КП «Бюро технічної інвентаризації» Кіровської міської ради. Згідно постанови НКРЕ України від 14 грудня 2010 року № 1838 ОКП «Донецьктеплокомуненерго» затверджений тариф на теплову енергію для населення - 283,79 грн. за 1 Гкал (без ПДВ). Спірні правовідносини між сторонами врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-1У, Законом України «Про теплопостачання» від 2 червня 2005 року, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). П. 5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. П.18 Правил передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ч.2 ст.317, ч.4 ст.319, 322 ЦК України власність зобов'язує; власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.2 ст.625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачці [PERSON] за адресою: [ADDRESS], надавались послуги по поставці теплової енергії, яка не вносила плату за користування зазначеними послугами, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за поставлену теплову енергію, яка з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми за період з 1 жовтня 2010 року по 30 квітня 2011 року згідно копії особового рахунку № [NUMBER] та розрахунку інфляційних та трьох процентів річних становить 1614,24 грн. (1420,86 грн. + 65 грн. + 128,38 грн.). Згідно з вимогами ст.20 ч.1 п.6 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року затверджені Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, якими передбачено порядок відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів. Відповідно до п.п.24, 25 вказаних Правил споживач може відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. Відключення споживача від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання здійснюється в порядку, що затверджений центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Конкретний порядок відключення затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22 листопада 2005 року. Згідно з п.п.2.1 - 2.2 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення і гарячого водопостачання орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу комісію для розгляду таких питань Комісія після вивчення конкретних умов приймає рішення про відключення споживача з числа отримуючих послуги теплопостачання, складається акт про відключення від мереж централізованого опалення, який є підставою для зняття з обліку та припинення відповідних нарахувань. Відключення відповідачкою [PERSON] від мережі централізованого опалення здійснене з порушенням встановленого порядку, самовільно, а тому її доводи про те, що вона не зобов'язана оплачувати послуги, яких не отримала, не заслуговують на увагу. Належне виконання позивачем своїх зобов'язань по поставці теплової енергії до багатоквартирного будинку, в якому розташований магазин продовольчих товарів позивачки, підтверджується актами включення та виключення опалення у зазначені опалювальні періоди, і доводи відповідачки про неотримання від позивача послуг по поставці теплової енергії, є неспроможними. Доводи відповідачки [PERSON] про те, що належна їй квартира правомірно відключена від системи центрального теплопостачання, не заслуговують на увагу, оскільки надана нею копія акта про відключення квартири (не житлового приміщення, секції, виїзду, будинку) від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП від 1 травня 2010 року містить в собі підписи лише представника будинку та власника квартири, не містить в собі підпису представнику теплопостачальної організації, акт затверджений не уповноваженою особою, а отже є нікчемним доказом. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову підлягають присудженню з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору. Відповідно до ст. ст. 257, 267, 317, 349, 322, 625 ЦК України, ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", ст. ст. 19, 25 Закону України „Про теплопостачання", пунктів 18, 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630,

Outcome: approved