Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та аліментів за минулий час, мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебувають у шлюбі з 05.10.2012 року по даний час, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач з дня народження дитини матеріальну допомогу на її утримання не надає, дитиною не цікавиться, їй одній важко утримувати дитину, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), а також стягнути аліменти за минулий час в період з 15.05.2014 року по 09.09.2014 року у розмірі 2500, 00 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав суду письмові пояснення щодо позову, в яких не заперечував проти задоволення позовних вимог про стягнення аліментів та часткового задоволення вимог про стягнення аліментів за минулий час у розмірі 500 грн. Також просив розглядати справу у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.10.2012 року по даний час. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На даний час дитина знаходиться на утриманні матері, яка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] офіційно працює дільничим інспектором Деснянського РУ ГУ МВС України у м. Києві, його середній дохід становить 3500, 00 грн. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітня дитина знаходиться на утриманні своєї матері, яка не працює, батько дитини працює, має дохід, в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у частковому відношенні до його заробітку (доходу), а саме в розмірі 14 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час, то судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв"язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Під час розгляду справи позивачка зазначала, що відповідач не надає матеріальну допомогу з травня 2014 року, з дня народження дитини. Однак, жодних доказів того, що позивачка зверталася до відповідача із вимогою про надання допомоги на дитину, суду надано не було, а тому суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог в цій частині немає. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial