Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 17.11.2015 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилось майно, зокрема, житловий будинок, розташований в с. Стара Прилука, Липовецького району Вінницької області на вулиці Некрасова, 8. Все своє майно батько заповідав їй. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину приватний нотаріус відмовив, в звязку з тим, що правовстановлюючий документ на будинок не містить відмітки про державну реєстрацію даного нерухомого майна. В судове засідання позивач та її представник не зявились. Проте надали суду заяву, в якій позов підтримали та просили розглянути справу без їх участі. Представник відповідача в судове засідання також не зявився. Звернувся до суду з заявою, в якій позов визнав та просив розглянути справу без участі представника Староприлуцької сільської ради. Враховуючи те, що особи, які беруть участь у справі скористались наданим їм ч.2 ст.158 ЦПК України правом заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його у даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної та спадкової справ, суд прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання сторін і розгляд справи у їх відсутності. Судом установлено, що 08 жовтня 2015 року, [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений секретарем Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області 08.10.2015 року і зареєстрований в реєстрі за № 47, згідно з яким спадкодавець все своє майно заповідав своїй дочці [PERSON]. 17.11.2015 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-АМ № 330 882). В силу ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. З матеріалів спадкової справи №39/2016, заведеної приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу [PERSON] 15.03.2016 року, встановлено, що відповідно до діючого на час відкриття спадщини законодавства, згідно із ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька, подавши відповідну заяву 15.03.2016 року до приватного нотаріуса Липовецького районного нотаріального округу. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, в тому числі і тих, які мають право на обовязкову частку немає. Постановою приватного нотаріуса Липовецького районного нотаріального округу від 29.06.2016 року позивачеві відмовлено у видачі на його імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, в звязку з тим, що правовстановлюючий документ на будинок не містить відмітки про державну реєстрацію даного нерухомого майна. Факт родинних відносин позивачки із спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження позивачки (до одруження - ЯМЧУК), свідоцтвом про шлюб позивача із [PERSON] В.( а.с. 10, 11) . До складу спадкового майна входить цілий житловий будинок А з верандою «а», 1985 року побудови, загальною площею 44.8 кв.м., житловою площею 13.2 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами : жомовою ямою - Б, які розташовані в с. Стара Прилука, Липовецького району Вінницької області на вулиці Некрасова, 8, що належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого виконавчим комітетом Староприлуцької сільської ради народних депутатів Липовецького району Вінницької області від 14 травня 1980 року, зареєстрованого в реєстрі за №16 (а.с.7). Згідно довідки №340 від 25.08.2016 року, виданої виконкомом Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області вбачається, що покійний [PERSON] на місці старого житлового будинку, який був куплений у 1980 році, збудував у 1985 році новий житловий будинок.Згідно з даними погосподарської книги з 1985 року по 2016 рік власником будинку в с.Стара Прилука, Липовецького району Вінницької області по вулиці Некрасова, 8, був [PERSON]. За життя спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок не оформлено. За технічним паспортом, виготовленим КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 12.02.2016 року, НОВИЙ житловий будинок збудований в 1985 році. Його користувачем був [PERSON]. Інвентаризаційна вартість житлового будинку та господарських будівель і споруд складає 55 337 грн. (а.с.15-19). \~ \~ \~ Відповідно до ст.ст.100,101 Цивільного кодексу в редакції 1963 року громадяни могли мати у власності житлові будинки, при цьому главою 10 цього кодексу не вимагалося реєстрації права власності на ці будинки. \~ \~ \~ За чинним та той час законодавством, будівлі у сільській місцевості не підлягали державній реєстрації, оскільки дія Інструкції „Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР" від 31.01.1966 року не поширювалася на сільську місцевість. Матеріали справи свідчать, що, будинок зареєстрований в погосподарських книгах сільської ради і його власником був [PERSON]. Згідно з нормами ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися наслідок його смерті. Спадкодавець за життя не оформив належним чином правовстановлюючі документи на житловий будинок. Через відсутність такого документу, позивач позбавлений можливості оформити спадкові права на майно, що залишилося після смерті спадкодавця. На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. Отже, відповідно до вимог діючого законодавства, позивач має право на спадкування за ЗАПОВІТОМ на майно, яке належало спадкодавцю, у звязку з чим суд позов задовольняє у повному обсязі. На підставі глави 84, ст.ст. 1258, 1261, 1268, 1270, 1274, 1275, 1296,1297,1298 ЦК України,

Outcome: approved