Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] заявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13 вересня 1997 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований у виконкомі Перехрестівській сільській раді Виноградівського району Закарпатської області, зроблено актовий запис №16. Від шлюбу у них народилось двоє дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відносини між сторонами, як подружжям, повністю припинились. У них різні погляди на життя та сімейні стосунки, різні характери, внаслідок чого постіно виникали непорозуміння та сварки. Все це призвело до повного розпаду сімї. На даний час, позивачка та відповідач разом не проживають спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують. Спору про поділ майна між сторонами не має, а якщо такий виникне, то будуть розглядатися в окремому провадженні. Оскільки їх нічого не поєднує, то [PERSON] переконана у недоцільності збереження даного шлюбу. Позивачка [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, своєчасно в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] який належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, в судове засідання не з"явився. Суд вважає можливим на підставі ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від позивача та відповідача та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини, на які посилається позивач в своїй заяві. Отже, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між [PERSON] та [PERSON] неможливо так як сімейне життя не склалося, у подружжя різні характери та погляди на життя, відсутня повага та взаємопорозуміння. 13 вересня 1997 року між сторонами був зареєстрований шлюб у виконкомі Перехрестівській сільській раді Виноградівського району, про що в той же день в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис за № 16, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу у них народилось двоє дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відносини між ними, як між подружжям, повністю припинились. На даний час подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. За таких обставин, позивачка вирішила, що шлюб краще розірвати. Шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Саме з цих міркувань, суд дійшов до висновку, що надання строку на примирення позитивних результатів не дасть, і буде суперечити інтересам сторін. Тому позов, заявлений [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню і шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved