Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою до [PERSON] посилаючись на те, що подружнє життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Враховуючи наведене та те, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2014 року, позивач просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 08 серпня 2014 року виконкомом Холмківської сільської ради за актовим записом №38. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав суду заперечення на позовну заяву в частині підстав позову, з яких вбачається, що відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, оскільки проживання однією сімєю із позивачем припинено, спільного господарства разом не ведуть, будь-які порозуміння між ними відсутні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 08 серпня 2014 року між [PERSON] та [PERSON], було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за №38, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ №115249 від 08.08.2014 року. Згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про народження серія І-ФМ №321544 від 26.05.2015 року, від шлюбу в подружжя народилась дитина, [PERSON], [INFO]. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.03.2016 року вирішено: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дружини [PERSON], в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 23 грудня 2015 року і до досягнення дитиною трьохрічного віку, до 13 травня 2018 року; встановити місцем проживання дитини [PERSON] місце проживання її матері. Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 25.04.2016 року вирішено рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15.03.2016 року змінити в частині вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, та викласти резолютивну частину рішення з цієї вимоги наступним чином: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 500 грн., починаючи з 23.12.2015 року і до 13.05.2018 року. З матеріалів справи вбачається, що почуття любові та поваги у сторін втрачені, вони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, спір про поділ спільного майна та дитини відсутній. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно роз'яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена\~Конституцією України\~охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зясувавши фактичні обставини справи, суд, у відповідності до ст.112 СК України, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а тому згідно вимог ч.3 ст.105 СК України шлюб слід розірвати. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] сплачений нею судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved