Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що вона [PERSON], є власницею частки на квартиру №76, що розташована за адресою Київська область, місто Ірпінь, вул. Паризької комуни, буд. 14 . В 2015 році вона вирішила подарувати частку згаданої квартири своїй доньці. Під час підготовки договору дарування у нотаріуса вона дізналася, що відповідно до відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на квартиру накладено арешти. Наявність арештів підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна№38154958 від 27.05.2015року . Арешти було накладено на підставі Постанови Виконавчої служби Ірпінського УЮ б/н від 29.11.2002р., яка була видана під час примусового виконання Рішення Ірпінського міського суду від 15.03.2002р. по справі №2-813/2002 про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості по сплаті послуг за квартиру в сумі 2406,09 грн. на користь Ірпінської ЖЕК. Зазначені арешти було накладено на квартиру в цілому. Заборгованість відповідно до Рішення Ірпінського міського суду від 15.03.2002р. по справі №2-813/2002 була погашена у повному обсязі. Зокрема, відсутність заборгованості підтверджується Довідкою №06 від 27.05.2015 року. Таким чином, на даний час на належне їй майно безпідставно накладено арешт, у звязку з чим вона звернулася до Відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції з заявою про зняття арешту з квартири 76 за адресою м. Ірпінь, вул. Паризької Комуни, буд. 14. Однак, за результатами розгляду заяви її було повідомлено, що відповідне виконавче провадження було знищено за терміном зберігання та про необхідність звернення до суду з позовом про зняття арешту з квартири . Беручи до уваги вищенаведене, вирішити питання про зняття арешту у відділі ДВС Ірпінського МУЮ є неможливим в зв'язку із знищенням матеріалів виконавчого провадження за закінченням строків зберігання, а наявність арешту порушує її право вільно розпоряджатися своєю власністю. Позивач просить зняти усі обтяження (арешти) з квартири №76, яка розташована за адресою Київська область, місто Ірпінь, вул. Паризької комуни, буд. 14, що накладені на підставі Постанови Виконавчої служби Ірпінського УЮ б/н від 29.11.2002р., а саме зняти наступні арешти: - арешт зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 02 липня 2004 року за №49172 реєстратором: Ірпінська міська державна нотаріальна контора, - арешт зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 02 липня 2004 року за №49182 реєстратором: Ірпінська міська державна нотаріальна контора. Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записи №49172 та №49182 про арешт квартири №76, яка розташована за адресою Київська область, місто Ірпінь, вул. Паризької комуни, буд. 14, що накладені на підставі Постанови Виконавчої служби Ірпінського УЮ б/н від 29.11.2002р.. Позивач у судове засідання не з»явилась,до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність,позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився,до суду надійшов лист із проханням розглядати справу в їх відсутності. 3-і особи у судове засідання не з»явились,про день розгляду справи повідомлені належним чином. Суд , дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено,що позивач по справі є власницею частки на квартиру №76, що розташована за адресою Київська область, місто Ірпінь, вул. Паризької комуни, буд. 14 . В 2015 році вона вирішила подарувати частку згаданої квартири своїй доньці. Під час підготовки договору дарування у нотаріуса було виявлено, що відповідно до відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на квартиру накладено арешти. Наявність арештів підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна№38154958 від 27.05.2015року (а.с.4-6). Також,у судовому засіданні було встановлено,що арешти було накладено на підставі Постанови Виконавчої служби Ірпінського УЮ б/н від 29.11.2002р., яка була видана під час примусового виконання Рішення Ірпінського міського суду від 15.03.2002р. по справі №2-813/2002 про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості по сплаті послуг за квартиру в сумі 2406,09 грн. на користь Ірпінської ЖЕК. Зазначені арешти було накладено на квартиру в цілому. (а.с.7) Заборгованість відповідно до Рішення Ірпінського міського суду від 15.03.2002р. по справі №2-813/2002 була погашена у повному обсязі,що стверджується довідкою №06 від 27.05.2015 року (а.с.9-11). Також,у судовому засіданні встановлено,що виконавче провадження по примусовому виконанню рішення Ірпінського міського суду від 15.03.2002р. по справі №2-813/2002 було знищено у зв»язку із закінченням терміну зберігання,у зв»язку із чим позивач позивач позбавлена можливості зняти арешт із майна через відділ державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи,що вказаною забороною порушуються права позивача належним чином володіти,користуватись та розпоряджатись належним їй майном,суд вважає за необхідне дану заборону зняти. Враховуючи,що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ст. 197 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 316,317,319,386 ЦК України,

Outcome: approved