Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції 28.01.2006 року, актовий запис за № 53, свідоцтво про шлюб серії 1-ЕД № 017909. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу за домовленістю сторін проживатиме разом з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, фактично шлюбні відносини припинено з весни 2015 року, у них різні погляди на життя. Спору про поділ спільно нажитого майна та стягнення аліментів на утримання дитини не має. Подальше перебування у шлюбі їй не потрібне, вважає що примирення неможливе, у звязку з чим вона просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися прізвищем "Семенченко". Відповідач [PERSON] в судові засідання 16.11.2015 року та 20.11.2015 року не зявився. Про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур'єр", причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. 20.11.2015 року, зі згоди позивача, судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції 28.01.2006 року, актовий запис за № 53, свідоцтво про шлюб серії 1-ЕД № 017909. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження видане відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції від 19 липня 2006 року серії І-ЕД № 050147, яка після розірвання шлюбу проживатиме разом з матір'ю - [PERSON]. Спір про розділ майна, нажитого у шлюбі та стягнення аліментів на утримання дитини, відсутній. Відповідно до ст. 105 ч.1 Сімейного Кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось із них. Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 ч.1 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд вважає, що подальше подружнє життя у сторін неможливе і їх шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved