Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів та просить скасувати розпорядження органу приватизації № 136532 від 22.07.1999 року про передачу у спільну часткову власність [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартири [ADDRESS]; визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло № 7-15690 від 22.07.1999 року на квартиру [ADDRESS]. При цьому посилався на те, що він постійно мешкає за адресою: [ADDRESS], але у травні 2013 року він звернувся до КП ЖКС «Порто-Франківський» з метою отримання довідки про те, що у період з 1994 року до 1999 року мешкав за адресою: [ADDRESS], з інформації, наданої КП ЖКС «Порто-Франківський», він дізнався, що вказана квартира у липні 1999 року була приватизована та передана у приватну спільну часткову власність [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Але він вказує на те, що приватизація квартири була проведена з порушенням діючого законодавства, а саме без його згоди. Позивач та представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Представник Департаменту міського господарства Одеської міської ради, КП «Міське агентство з приватизації житла» за довіреністю Коваленко Л.В. у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, просила відмовити у їх задоволенні. Відповідач [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 липня 1999 року за заявою [PERSON] органом приватизації прийнято розпорядження № 136532 про приватизацію квартири [ADDRESS], та передачі її у спільну часткову приватну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках загальною площею 165, 6 кв. м.. На підставі вказаного розпорядження 22 липня 1999 року управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема можуть бути припинення дії, яка порушує право, примусове виконання обов'язку, або іншим способом. Згідно з ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень державного житлового фонду на користь громадян. Тобто, приватизація включає у себе комплекс способів та дій, які вчиняються громадянами, результатом яких є набуття ними права власності на приміщення державного житлового фонду і виникнення якого оформляється органом приватизації шляхом прийняття відповідного рішення та видачі свідоцтва. Згідно ч. 11 ст.8 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду", спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та кімнат (гуртожитків) державного житлового фонду, вирішуються судом. У відповідності до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизуватися займане ним житло. Згідно частини 2 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'є, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Однак, враховуючи пояснення позивача та визнання позову відповідачами [PERSON] та [PERSON], суд прийшов до висновку, що приватизація квартири [ADDRESS] була здійснена із порушенням статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Рішення про приватизацію грубо порушує права позивача, у зв'язку з чим є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки було прийнято з наступним грубим порушенням чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація проведена без згоди повнолітнього члена родини - [PERSON]. Згідно ч. 3, 5 ст. 8 Закону України «Про приватизацію держаного житлового фонду» передача квартири, (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Відповідно до п.3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадян. У даному випадку, при встановлених судом порушень Закону України «»Про приватизацію державного житлового фонду» щодо процедури приватизації квартири, необхідно визнати недійсним розпорядження, видане відповідачем, про приватизацію квартири [ADDRESS] та визнати недійсним свідоцтво про право власності на цю квартиру, видане на підставі зазначеного розпорядження. На підставі викладеного,

Outcome: approved