Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, в якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS], який в цілому складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 73,9 кв.м, житловою площею 41, 7 кв.м, споруд № 1,2. Позивач в судове засідання не з'явився, представив заяву згідно якої позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати за його відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву згідно якої просив розглянути справу за його відсутністю, не заперечуючи проти позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 24.04.1974 року належить 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS], який складається в цілому з житлового будинку літ."А", споруд №№1,2, загальною площею 73,9 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м. Даний договір купівлі-продажу посвідчений державним нотаріусом Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Дороховою М.С. Належність позивачу даного нерухомого майна підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 07.05.2013 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. З моменту придбання 2/3 частин житлового будинку [ADDRESS] позивач не зміг встановити особу, якій належить 1/3 частина даного житлового будинку . Відомості щодо власника 1/3 частини відсутні в Білгород-Дністровському КП БТІ, а також в Реєстраційній службі Білгород- Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. 16.05.2014 року за № 1012/02-20 Шабівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області надана довідка, в якій зазначено, що дійсно згідно запису в погосподарських книгах сільської ради значиться по [ADDRESS]: особовий рахунок [NUMBER] за 2011-2015 року - головою 2/3 частин [PERSON]. Інформація щодо власника 1/3 частини домогосподарства в погосподарській книзі відсутня. З моменту придбання частини даного житлового будинку позивач фактично володіє житловим будинок, обробляє присадибну ділянку, ремонтую житловий будинок, сплачую необхідні платежі. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами сввоєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном та продовжує відкрито , безпрерервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом 5 років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність). Право власності на нерухоме майно , що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно листа Вищого спеціалізованиого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28.01.2013р. за № 24-150/0/4-13 Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав зазначено, що „для набуття права власності на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери перебігу строку набувальної давності недостатньо. Умови набувальної давності підтверджуються судовим рішенням. Давнісний володілець повинен довести факти добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості свого володіння. Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб"єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При віришинні спорів пр набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна, тобто на початковий момент , який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець , протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений , що на це майно не претендують інші особи і він отримав майно з підстав , достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Відповдно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, колм володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. При вирішення спорів , пов"язаних з правом власності в силу набувальної давності, судами слід враховувати наступне: право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 01.01.2011року; задоволення судом вимог про визнання володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 334 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісне володіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник йог невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йом нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном, у випадку, коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної давності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності." Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та відповідно до ст.344 ЦК України, ст.ст.118,119 ЦПК України,

Outcome: approved