Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивач просить виселити відповідачів з житлового приміщення, що є власністю територіальної громади, без надання їм іншого житла. В обґрунтування позову покликається на ст.ст. 9, 109, 116, 177 ЖК України. Вказав, що таке виселення переслідує законну мету, тому що здійснюється в інтересах громадської безпеки, для захисту здоров`я, прав та свобод сусідів, які страждають унаслідок постійної протиправної поведінки відповідачів, а також є необхідним у демократичному суспільстві, оскільки відповідає нагальній суспільній необхідності через постійні звернення громадян з вимогою вжити відповідних заходів та загрозу, яку відповідачі несуть своєю протиправною поведінкою. У підсумку стверджує, що таке виселення є пропорційним, позаяк є співрозмірним із переслідуваною метою. Представник позивача у судовому засідання підтримав позовні вимоги, проти заочного рішення не заперечує. Третя особа також підтримала позовні вимоги та пояснила, що є сусідкою відповідачів, оскільки її квартира розташована поверхом нижче. Відповідачі систематично й протягом 10 років роблять нестерпним проживання для мешканців будинку, оскільки ведуть антисанітарний спосіб життя, влаштовують пожежі, затоплення. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, заяв чи клопотань про розгляд справи за їх відсутності не подавали, про причини неявки не повідомляли. При цьому, ними не було подано відзивів. На підставі норм ст.ст. 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача, третю особу, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. Відповідачі є зареєстрованими у житлі за адресою [ADDRESS] , як члени сім"ї основного наймача, який помер [INFO] , що підтверджується довідкою відділу реєстрації № 27141 від 29.11.2018 р. Квартира, у якій зареєстровані відповідачі, перебуває у власності територіальної громади міста Червонограда. Заборгованість відповідачів з оплати послуги по управлінню багатоквартирним будинком станом на 01.11.2018 р. становить 16115,93 грн., з оплати послуг по вивезенню сміття - 359,40 грн., що підтверджується листом КП «ЧЖКС» від 21.11.2018 р. 19.05.2015 р. та 18.06.2015 р. майстрами КП «ЧЖКС» складено відповідні акти про залиття квартири за адресою [ADDRESS] у зв`язку з недбалим відношенням відповідачів до системи водовідведення. 01.02.2016 р. набрало законної сили рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29.12.2015 р. у справі № 459/5436/14-ц за позовом КП «Червонограджитлокомунсервіс» до [PERSON] , [PERSON] з участю третьої особи [PERSON] про виселення без надання іншого житлового приміщення та зняття з реєстрації, яким встановлено, що «…відповідачі систематично порушують правила проживання у квартирі, збирають сміття, утримують приміщення квартири, в якому мешкають в край антисанітарному стані від чого в свою чергу стоїть неприємний запах у під`їзді, безпричинно стукають у двері до сусідів, влаштовують скандали бійки, затоплюють суміжні квартири, зловживають спиртними напоями». 11.03.2019 р., 18.12.2015 р., 13.05.2015 р., 05.11.2018 р. мешканці будинку, де зареєстровані відповідачі, зверталася до міського голови Червонограда зі скаргами на дії останніх. 23.02.2016 р. відповідач [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 150 КУпАП до стягнення у виді штрафу розміром 51 грн. у зв`язку з порушенням 25.01.2016 р. умов проживання громадян за місцем реєстрації. 08.11.2018 р. комісією КП «ЧЖКС» та 01.08.2017 р. комісією міськради Червонограда складено акти обстеження стану квартири відповідачів, якими зафіксований антисанітарний стан цього житла. Згідно листа КП «ЧЖКС» від 25.03.2019 р. протягом 2015-2019 рр. надійшло 11 скарг сусідів відповідачів з приводу антисанітарного життя останніх. Відповідно до листа Червоноградського МВ ГУ ДСНС у Львівській області від 28.03.2019 р., протягом 5 років було зареєстровано 4 факти виникнення пожежі у квартирі відповідачів. 10.06.2019 р. [PERSON] надала суду фото житла відповідачів, на яких зафіксована захаращеність, антисанітарні умови їхнього проживання. Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. За правилами ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Фактичні обставини справи у світлі викладених норм права свідчать про те, що відповідачі своїми діями й бездіяльністю систематично, протягом тривалого часу, руйнують та псують житлове приміщення у якому зареєстровані та проживають, використовують його не за призначенням, грубим систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одному будинку. Заходи запобігання і громадського впливу на них є безрезультатними. За таких обставин та міркувань виселення відповідачів переслідує законну мету, тому що здійснюється в інтересах громадської безпеки, для захисту здоров`я, прав та свобод сусідів, які страждають унаслідок постійної протиправної поведінки відповідачів, а також є необхідним у демократичному суспільстві, оскільки відповідає нагальній суспільній необхідності через постійні звернення громадян з вимогою вжити відповідних заходів та загрозу, яку відповідачі несуть своєю протиправною поведінкою. Таке виселення є пропорційним, позаяк є співрозмірним із переслідуваною метою. Відтак правові стандарти, що визначені ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та її тлумаченням Європейським суду з прав людини, у даній справі дотримані. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім цього, у відповідності до правил ст. 141 ЦПК України з відповідачів у користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved