Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі по тексту ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 20 лютого 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційним Банком «Дельта» правонаступник якого є позивач та відповідачем було укладено договір про комплексне банківське обслуговування, відповідно до умов якого Банк відкрив позивачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, надав платіжну картку та встановив ліміт Кредитної лінії на рахунку у розмірі 15000 грн. й зобов'язався її обслуговувати на умовах, викладених в Тарифному пакеті "Нова Готівочка Старт, а відповідач був зобов'язаний щомісяця оплачувати послуги позивача згідно установлених тарифів та у передбачені договором строки, а також здійснювати погашення обов'язкових мінімальних платежів, розмір яких встановлюється у відсотках від фактичної суми кредитної заборгованості Однак, у зв'язку із невиконанням відповідачкою взятих на себе зобов'язань, станом на 16 липня 2014 року за нею створилася заборгованість в сумі 21295 грн. 50 коп., яку Банк просив стягнути із останньої, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з посиланням на обставини про які вказано у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилася без поважних причин, оскільки про їх існування наявність суду не повідомлено на момент розгляду справи, в зв'язку з чим, суд в силу ст. 224 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 20 лютого 2013 року відповідачка [PERSON] звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційним Банк «Дельта» правонаступник якого є позивач із заявою № 002-25045-200213 (а.с.7), згідно з п.п. 2.1, 2.5, 2.6 (частина 2) якої позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні та надав платіжну картку на умовах її обслуговування викладених в Тарифному пакеті "Нова Готівочка". Згідно пункту 2.3 заяви № 002-25045-200213 встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 15000 грн. (а.с.7). У відповідності до умов Тарифів на обслуговування платіжної картки згідно Тарифного пакету "Нова Готівочка", відповідачка зобов'язалася щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу якій складається із частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит (тариф 1.4.1), плати за обслуговування (тариф 1.5), овердрафту, процентів за овердрафт, (тариф 1.4.3), штрафу за прострочення заборгованості (3.1) та суми заборгованості минулих періодів (а.с.7). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у писмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Відповідачка [PERSON] при оформленні заяви № 002-25045-200213 і отримання кредитної картки, зазначила про свою згоду з тим, що вказана заява разом з Тарифами на обслуговування платіжних карток складають договір укладений між нею і Банком про надання банківських послуг (а.с. 3). Як встановлено судом, відповідачка свої зобов'язання за вказаним договором не виконала та станом на 16 липня 2014 року згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем за кредитором створилася заборгованість на загальну суму 21295 грн. 50 На день розгляду справи з боку відповідачки не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині погашення заборгованості по кредитному договору, а тому вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача у розмірі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 207, 527, 1050, 1054,1055 ЦК України,

Outcome: approved