Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Представник [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила суд: стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти, отримані за попереднім договором сторін купівлі-продажу квартири в загальній сумі 46 доларів США, що станом на 8.09.2016 року складає 1229318,08 грн. та складається із: 23000,00 доларів США - сума завдатку, сплаченого за попереднім договором та 23000,00 доларів США - суму в розмірі 100% сплаченого забезпечувального платежу, а також вирішити питання стягнення судового збору в розмірі 6890,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 26.03.2013 між [PERSON] та відповідачем [PERSON] в особі його представника був укладений Попередній договір, який в подальшому завірений нотаріально. Згідно з умовами Попереднього договору позивач сплатив відповідачу в загальній сумі 184000,00 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ складає 23000,00 доларів США, з яких: 7.02.2011 року - 64000,00 грн. (еквівалент 8000,00 доларам США) та 26.09.2013 року - 120000,00 грн. ( еквівалент 15000,00 доларам США). Вказана сума розцінюється сторонами в договорі як забезпечувальний платіж у рахунок наступного договору купівлі-продажу. За умовами вищезгаданого Попереднього договору, відповідач зобов'язувався в строк до 26 вересня 2016 року укласти з позивачем основний договір купівлі-продажу нерухомого майна, протее, вказане зобов'язання виконано не було. Враховуючи те, що відповідач володіє грошовими коштами позивача без відповідної правової підстави, позивач зверталась до відповідача з вимогою про повернення коштів, однак дана вимога задоволена не була. Оскільки в строк, визначений попереднім договором, основний договір не було укладено саме з вини відповідача, внесені позивачем грошові кошти повернуто не було, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом. До початку судового засідання представник позивача подав суду заяву, в якій просив суд здійснювати розгляд справи у відсутність сторони позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи і підтримує заявлені позовні вимоги. Відповідач про час та місце розгляду справи оповіщався в установленому законом порядку, поважності причин неявки суду не повідомив, заперечення на позов та заяви про розгляд справи у свою відсутність - не подавалась, представник до суду не направлений. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 26 вересня 2013 року між [PERSON] та від імені [PERSON] в особі [PERSON], діючого на підставі нотаріально-посвідченої довіреності від 4.09.2013 року за реєстровим №3603; 3604, було укладено Попередній договір, посвідчений також приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Майоровою А.В. від 26.09.2013 року за реєстровим № 4118. Предметом цього договору було зобов»язання [PERSON] від імені відповідача [PERSON] в майбутньому (в строк до 26 вересня 2016 року та після оформлення і отримання всіх правовстановлюючих документів) продати [PERSON] квартиру № [ADDRESS] (а.с.10-12). Судом встановлено, що на виконання умов попереднього договору та на затвердження дійсних намірів про наступне укладання договору купівлі-продажу покупець ([PERSON].) передала, а представник продавця (діючий по довіреності - [PERSON]) отримав від покупця завдаток за відчужувану квартиру грошові кошти в загальній сумі 184000,00 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ складає 23000,00 доларів США, з яких: 7.02.2011 року - 64000,00 грн. (еквівалент 8000,00 доларам США) та 26.09.2013 року - 120000,00 грн. ( еквівалент 15000,00 доларам США). Вказана сума розцінюється сторонами в договорі як забезпечувальний платіж у рахунок наступного договору купівлі-продажу. Про вказане прямо зазначено в п.3 Попереднього договору та зазначено, що при оформленні договору купівлі-продажу сума, що підлягатиме передачі покупцем продавцю, буде зменшена на суму переданого за цією угодою забезпечувального платежу. Однак, в установлений договорами строк відповідач своїх зобов'язань щодо укладення згідно п.1 Попереднього договору продати вищевказане нерухоме майно у строк до 26 вересня 2016 року - не виконав, адже доказів зворотному суду надано не було. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства , а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Положеннями ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В силу положень ч. 1-3 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов"язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Судом встановлено, що позивачем було сплачено відповідачу як прямо зазначено в п.3 Попереднього договору, грошові кошти в загальній сумі 184000,00 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ складає 23000,00 доларів США Відповідно до положень абз.3 п. 6 Попереднього договору сторони домовились про те, що якщо порушення зобов»язання щодо укладання договору купівлі-продажу квартири станеться з вини продавця, він зобов»язаний додатково сплатити суму в розмірі 100% сплаченого забезпечувального платежу покупцю. Крім того, в даному випадку відповідно до п.4 Попереднього договору передбачено, що у разі коли договрі купівлі-продажу не відбудуться з вини представника продавця, він зобов»язується повернути покупцю отриманий від нього забезпечувальний платіж у повній сумі протягом двох діб з дати пред»явлення письмової вимоги. Позивач 22.07.2016 року19.08.2016 року направила відповідачу пропозицію (оферту) про укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири та відповідний проект договору. Доказів прийняття відповідачем оферти або її відмови під час розгляду справи отримано не було. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд вствановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Враховуючи те, що підчас судового розгляду знайшло своє підтвердження порушення стороною відповідача своїх зобов'язань за попереднім договором, а саме неукладення з вини відповідача договору купівлі-продажу квартири № [ADDRESS], суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума грошових коштів, отриманих за попереднім договором сторін в загальній сумі 46 доларів США, що станом на 8.09.2016 року складає 1229318,08 грн. та складається із: 23000,00 доларів США - сума завдатку, сплаченого за попереднім договором та 23000,00 доларів США - суму в розмірі 100% сплаченого забезпечувального платежу відповідно до умов п.п. 4, 6 Попереднього договору. Враховуючи вищевикладене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за попереднім договором від 26 вересня 2012р. складає 1229318,08 грн., що підтверджено вищевказаними письмовими доказами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6890,00 грн.

Outcome: approved