Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з даним позовом 08.12.2014 року мотивуючи тим, що з 1997 року по теперішній час є мешканцями квартир [NUMBER],[NUMBER],[NUMBER] за адресою: [ADDRESS]. Протягом більше 16 років вони мешкають у зазначених квартирах та постійно звертаються до керівництва КПБМР ЖЕК № 6, виконавчого комітету Білоцерківської міської рад із проханням зареєструвати їх у даних квартирах з метою подальшої їх приватизації, однак отримують завжди відмову у зв'язку з відсутністю ордерів на вселення та рекомендації про встановлення на квартирний облік для отримання житлового приміщення, що на їх думку є необґрунтованим оскільки, вони не потребують поліпшення житлових умов, а потребують реалізувати своє право на приватизацію житла, яким володіють. З метою реалізації своїх прав на приватизацію житла вони звернулись до ЖЕК №6 з проханням надати довідки про склад сім'ї та документ, що підтверджує їх право на проживання у зазначених квартирах, однак отримали відповідь, що такі документи відсутні. Вони звернулись до суду з позовом про зобов'язання ЖЕК №6 видати відповідні довідки, за результатами розгляду цієї позовної заяви було встановлено факт їх проживання за адресою: Біла Церква, Торгова площа,16, кв. №№ [NUMBER],25,[NUMBER], на їх імена відкриті особові рахунки. Що є неможливим буз надання правовстановлюючого документу при їх відкритті, встановлено, що вони неодноразово звертались в різні інстанції, щоб підтвердити своє право на проживання в помешканнях де, фактично і проживають, але відсутні будь - які документи в підтвердження підстав їх вселення в зазначений будинок. Таким чином, в суді було встановлено факт їх довготривалого проживання за вказаною адресою. Позивачі просять, в порядку ч.1,2 ст.344 ЦК України, визнати за ними право власності за набувальною давністю на квартири № [NUMBER],[NUMBER],[NUMBER] по вулиці [ADDRESS], оскільки починаючи з 1997 року вони фактично добросовісно, відкрито, безперервно утримували, підтримували в належному стані, мешкали, володіли та користувались чужим майном, а саме зазначеними квартирами. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS] та пояснила, що з 1994 року по 2009 рік працювала двірником ЖЕК №2 і тому їй було надано для проживання житлове приміщення квартири [NUMBER] по [ADDRESS] та відкрило особовий рахунок для сплати коштів за комунальні послуги при цьому повідомили, що житло тимчасове і ордер не видали. В 1994 році перебувала на квартирному обліку в ЖЕК замовляла довідку відповідної форми, а на сьогодні їй повідомляють що вона на обліку не перебуває, оскільки згоріли всі документи. ЇЇ місце проживання зареєстроване за іншою адресою в 1993 році, а в спірній квартирі проживає з 1994 року по даний час, сплачує комунальні послуги, не від кого не приховує місце проживання. ЖЕК №6 відмовляє в реєстрації за спірною адресою, а відповідач вимог щодо незаконного перебування у квартирі не заявляє. До відповідача із завою про встановлення на квартирний облік не зверталась оскільки в ЖЕК вже не працює. Ордер при вселенні у квартиру на руки не видавали, вона проживає у квартирі разом з чоловіком та дитиною, іншого житла для проживання вони не мають. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS] та пояснила, що в грудні 1994 року заселилась із сім'єю у квартиру на підставі домовленості між Міськбудом, де працював чоловік, та ЖЕК № 2, на підставі ордеру відкрили особовий рахунок. Всі документи мали знаходитись в ЖЕК. У спірній квартирі проживає з 1994 року по даний час і сплачує всі комунальні послуги, вимог щодо виселення відповідач чи ЖЕК не заявляли. Про те, що вона володіє чужим майном не знала, оскільки вважала, що квартира належить їй на законних підставах. Чоловік в 1994 році здавав документи в Міськбуд для встановлення на квартирний облік, на сьогодні такі документи відсутні. В 2010 році вона звернулась до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради та ЖЕК з проханням зареєструватись за спірною адресою однак їй відмовили та повідомили, що необхідно стати на квартирний облік, однак такої зави вона не подавала, а рішення про взяття на квартирний облік її чоловіка чи відмову відсутнє. З чоловіком розлучились в 2001 році, але проживають за спірною адресою, він не заявляє своє право на дану квартиру, а в неї іншого житла не має. В спірній квартирі зробили ремонт, замінили вікна, провели воду. Документів на проведення води немає, лічильника не має, за водопостачання та водовідведення сплачує кошти до відповідної організації. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS] та пояснила, що з 1992 - 1993 року проживає у спірній квартирі, яку надали чоловіку, який вже помер, оскільки він працював сантехніком в ЖЕК близько 5-7 років. Їм повідомили. Що дане житло тимчасове, коли буде нормальне житло їм нададуть. Зверталась в ЖЕК та міську раду з проханням зареєструватись у квартирі, однак вони відмовили оскільки вона не працює в ЖЕК. Заяву про взяття на квартирний облік подавав чоловік за життя, а вона не подавала. Ордер на квартиру не бачила з моменту вселення. Оскільки чоловік працював в ЖЕК і йому обіцяли надати квартиру вона вважає , що на законних підставах проживає у спірній квартирі. Місце проживання зареєстровано за іншою адресою, у батьків по [ADDRESS], а в спірній квартирі проживає разом з чоловіком, іншого житла для проживання не має. Представник позивачів, за довіреністю у справі, [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі та пояснив, що позивачі проживають у зазначених квартирах з 1992 - 1994 років, коли їх вселили до даних квартир їм не повідомили умов вселення, строки проживання та жодних вимог, за період їх проживання, до них щодо незаконного користування житловим приміщення заявлено ніким не було. Позивачі проводили ремонтні роботи у квартирах, доглядають за майном, уклали договори з комунальними установами про надання послуг та сплачують кошти за надані комунальні послуги. Виконавчий комітет повідомив позивачам про те, що їм необхідно стати на квартирний облік, однак вони не потребують поліпшення житлових умов. Позивачі володіють відкрито і добросовісно приміщенням квартир більше 10 років. Особові рахунки було відкрито в момент їх вселення до квартир на підставі документів, однак позивачі їх не мають. Органи місцевого самоврядування не можуть обґрунтувати, що позивачі незаконно заволоділи квартирами. Представник відповідача, за довіреністю у справі, [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, надала до суду письмові заперечення проти позову. Представник третьої особи Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, за довіреністю у справі, [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, підтримала письмові заперечення проти позову та зазначила, що при наданні будь - якого житла для проживання виноситься рішення ВКБМР про надання житла, відносно позивачів таке рішення не приймалось. Відповідно до законодавства першою стадією для отримання житлового приміщення є встановлення на квартирний облік, а позивачі на такому обліку не перебувають і з заявами до відповідного відділу не звертались. Будинок [ADDRESS] є пам'ятником культури, згідно висновку його технічний стан оцінюється як ветхий, яким чином позивачі проводили водопостачання до квартир невідомо. Позивачі вселились до квартир без будь - яких документів, відповідач не звертався з вимогою про їх виселення оскільки намагались вирішити питання в добровільному порядку та роз'яснювали процедуру постановки на квартирний облік. Позивачі володіють майном без правових підстав, чому їх не виселили невідомо, вони знають, що володіють майном незаконно про що їм повідомлялось шляхом надання відповідей із роз'ясненням процедури набуття права на житло. Позивачі зареєстровані за іншими адресами, за якими встановлені на квартирний облік. Перелік сум по відкритим без правових підстав особовим рахункам, не є доказом володіння майном. В даному будинку є приватизовані квартири , однак дані особи перебували на квартирному обліку та отримали дане житло на підставі ордерів. Представник третьої особи Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово - експлуатаційна контора № 6, за довіреністю у справі, [PERSON] в судовому засіданні покладається на розсуд суду при вирішення справи та зазначила, що позивачі звернулись до ЖЕК в 2013 році із заявами про надання довідок про склад сім'ї, їм було надано відповідь про те, що в управлінні відсутні будь - які документи про їх право користування чи право власності на зазначені квартири. Особові рахунки було відкрито на ім'я позивачів в 1990 роках, але на яких правових підставах невідомо, оскільки ордери на ім'я позивачів чи членів їх сімей відсутні. [NUMBER].05.2011 року рішенням міської ради шляхом реорганізації ЖЕК № 2 приєднано до ЖЕК № 6, до 2013 року позивачі не звертались із заявами про вирішення будь-яких питань про надання довідок, виявлення підстав заселення до квартир чи укладення договорів найму житлового приміщення. Переліки сум по особовим рахункам з 1997 року оскільки з даного року з'явився електронний реєстр, по квартирні картки на спірні квартири відсутні. Позивачі зазначають що при пожежі було втрачено ордери, однак відсутні будь - які відомості про даний факт. Суд, заслухавши осіб, які приймають участь у справі, покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 11 ЦПК України). Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Житловий будинок [ADDRESS] в місті Біла Церква Київської області перебуває на балансі ЖЕК №6. Підстави для вселення позивачів в житлові приміщення № [NUMBER], № [NUMBER], [NUMBER] відсутні, оскільки дані громадяни були поселені в квартири тимчасово без будь - яких документів, враховуючи те, що вони в різні періоди працювали на підприємстві ЖЕК №2, що підтверджено листом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово - експлуатаційна контора № 6 від 20.01.2015 року за № [NUMBER] та від [NUMBER].01.2015 року за № 32 ( а.с.59,64). Відповідно до рішення виконавчого комітету народних депутатів Київської обласної Ради від 24.04.1990 року за № 67 та переліку нововиявлених протягом 1980 - 1989 р.р. на території області і взятих на державний облік та під державну охорону памяток архітектури місцевого значення, будинок № 16 по Торговій площі, до зміни рішенням № 295 виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради народних депутатів, площа Леніна , в місті Біла Церква Київської області, перебуває на державному обліку і під державною охороною пам'ятників археології та архітектури місцевого значення. ( а.с.60-62). Згідно висновку Державного науково - дослідного та проектно - вишукувального інституту « НДІ проектреконструкція» 2012 року ( а.с.65-78), загальний технічний стан будівельних конструкцій та інженерних мереж будівлі за адресою: Торгова площа,16 в м. Біла Церква Київської області, по класифікації, згідно правил оцінки фізичного зносу будівель, в цілому оцінюється як ветхий, має обмежене використання елементами будівлі своїх функцій при проведенні охоронних заходів, або при повній заміні цих елементів. Проведення капітального ремонту житлового фонду економічно недоцільне, так як на даний період житлові квартири будинку не відповідають діючим будівельним нормам, а саме: по планувальним рішенням згідно ДБН В.2.2 - 15-2005 «Житлові будинки» Основні положення», по теплотехнічним вимогам до зовнішніх стін та перекриттів згідно ДБН В.2.6-31:2005 «теплова ізоляція будівель та іншим діючим нормативам». Позивач [PERSON] [INFO], уродженка села Шпендівка Кагарлицького району Київської області, зареєстрована з 01.12.1993 року за адресою: [ADDRESS], а проживає за адресою: [INFO] за якою ЖЕК відкрито на ім'я позивача особовий рахунок [NUMBER], що підтверджено матеріалами справи ( а.с.13 -15, 89,90) та не заперечуються сторонами. Позивач [PERSON], [INFO], уродженка м. Біла Церква Київської області, зареєстрована з 12.03.2013 року за адресою: [ADDRESS], проживає за адресою: [ADDRESS] за якою ЖЕК відкрито особовий рахунок [NUMBER] на ім'я [PERSON], колишнього чоловіка позивача, шлюб з яким розірвано 19.09.2001 року, що підтверджено матеріалами справи ( а.с.10 - 12,91, 32) та не заперечується сторонами. Позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], проживає за адресою: [ADDRESS] за якою ЖЕК відкрито на ім'я позивача особовий рахунок [NUMBER], що підтверджено матеріалами справи ( а.с.7-9) та не заперечується сторонами. Згідно інформаційного листа відділу обліку та розподілу житла виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 20.01.2015 року за № 20 ( а.с.63) громадяни: [PERSON], [PERSON], [PERSON] на квартирному обліку у виконавчому комітеті не перебували, ордери на житлові приміщення № [NUMBER], № [NUMBER], [NUMBER] в будинку [ADDRESS] не видавались. Згідно листа від 16.02.2015 року за № 1-07/09-442 ( а.с.99) Товариство з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» почало здійснювати господарську діяльність у сфері надання послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водопостачання з 01.07.2013 року, в цей час також були відкриті особові рахунки на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі інформації, що була надана попереднім виконавцем/виробником послуг з водопостачання та водовідведення у м. Біла Церква - КПБМР «Білоцерківводоканал». Сформовані рахунки сплачуються щомісячно вищезазначеними споживачами без зауважень до інформації, яка в них міститься. Згідно листа за № 128 від 11.02.2015 року ( а.с.100), ПАТ «Київобленерго» повідомляє, що на ім'я позивачів кв. №№ [NUMBER],[NUMBER],[NUMBER] по [ADDRESS] відкриті особові рахунки на сплату послуг при введенні будинку в експлуатацію , договори про користування електричною енергією оформлялись в 2000 - 2001 роках на правах користування приміщенням. Також, представником позивачів надано лист Білоцерківської філії по експлуатації газового господарства від 17.02.2015 року за № 277 ( а.с.106), який містить інформацію про те, що відповідно до бази даних «Абонент» за адресами [ADDRESS], кв. № [NUMBER],[NUMBER],[NUMBER] відкрито особові рахунки 01.01.1997 року. Однак суд не приймає до уваги даний доказ оскільки він не містить інформації про відкриття особових рахунків за вказаними адресами на ім'я позивачів та суперечить копії договору № 3004794 ( а.с.31) про надання послуг з газопостачання від 09.01.2003 року укладеного між ВАТ «Київоблгаз» та [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона являється сусідкою позивачів, вона, на підставі ордеру, як працівник ЖЕК з 1995 року по 2003 рік, з 1995 року постійно проживає в будинку по Торговій площі, будь - яких спорів щодо незаконного проживання відповідачів у будинку від міської ради не було. Свою квартиру приватизувала в 2006 році. Позивачі не приховують що вони проживають у квартирах, вони сплачують комунальні послуги, проводили ремонти у квартирах. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що являється сусідом позивачів з 2003 року. Він з 1992 року працював в ЖЕК. Отримав службовий ордер, а потім в 2003 році видали звичайний ордер, приватизував квартиру в 2003 році. Позивачі постійно проживають у своїх квартирах, не приховують цього і сплачують комунальні послуги. В 2003 році не повідомляли, що будинок знаходиться в аварійному стані і є пам»ятиником архітектури. [PERSON] працювала близько 5 років, з 1995- 1996 р.р. в ЖЕК, чоловік [PERSON] працював в Міськбуді і йому дали квартиру для проживання приблизно в 1994 - 1995 р.р., як службову, чоловік [PERSON] працював в ЖЕК і отримав квартиру, як службову. Позивачі в квартирах провели ремонтні роботи за свої кошти, замінили вікна. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 2009 року працює у відділі обліку та розподілу житла Білоцерківської міської ради. Позивачі на квартирному обліку не перебувають, в архіві відсутні відомості про ордери на заселення позивачів до вказаних приміщень. Термін зберігання рішень про надання приміщень становить 10 років, а документів на підставі яких видавалось приміщення - 5 років. Будинок по Торговій площі є пам»ятником архітектури та має статус аварійного. З 2009 року Білоцерківська міська рада ордери на вказані квартири не видавала. Позивачі звернулись до відділу із запитами щодо підстав заселення до квартир під час розгляду даної справи. За правилами ч. 1, ч.2 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем ( правонаступником ) вона є. В п.9,п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Якщо особа, яка заявляє про давність володіння, заволоділа чужим майном на підставі договору з його власником (оренди, зберігання тощо), який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності за відповідними вимогами (частина третя статті 344 ЦК). При цьому строк позовної давності починає обчислюватись з моменту закінчення строку дії договору, якщо інший строк повернення речі не був установлений самим договором. Згідно абз.52 Роз'яснень Міністерства юстиції УКраїни від 13.10.2011 року "деякі аспекти набуття права власності на об'єкти безхазяйного нерухомого майна» добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно. Тому встановлення добросовісності залежить від підстав набуття майна. Як вбачається зі змісту ст. 344 ЦК України, набувальна давність поширюється на випадки фактичного володіння чужим майном та відокремлює умови набуття права власності на житло за набувальною давністю. Ними є: добросовісне заволодіння майном на законних підставах. Цій умові відповідають випадки, коли володілець не знав і не міг знати про те, що володіє чужим житлом, тобто, не знав про обставини, у зв»язку з якими виникло володіння чужим майном і які не залишали сумніву в правомірності набуття майна. Відповідно до ст.58 ЖК України та п.69 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року № 470 ( зі змінами) єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер, який видається виконавчим комітетом районної, міської, районної в містах, селищної, сільської Ради народних депутатів на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду. Однак, як встановлено в судовому засіданні ордери на житлові приміщення квартир № № [NUMBER],[NUMBER],[NUMBER] по [ADDRESS] виконавчим комітетом міської ради позивачам та членам їх сімей не видавались, що підтверджено листом відділу обліку та розподілу житла виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 20.01.2015 року за № 20 ( а.с.63), який узгоджується з показами свідка [PERSON] Позивачі також не надали до суду жодних доказів, які б підтверджували підстави їх вселення у квартири ( ордер чи договір найму житлового приміщення укладений між ними чи членами їх сімей, правонаступниками яких вони є, з відповідачем чи балансоутримувачем будинку) В судовому засіданні встановлено, що позивачі були поселені до квартир тимчасово без - будь яких документів, оскільки вони та члени їх сімей в різні періоди працювали в ЖЕК. Позивачі посилають в підтвердження свої вимог на те, що на їх ім'я відкриті особові рахунки і вони сплачують комунальні послуги, однак лише оплата комунальних послуг не підтверджує право на вселення і проживання у вказаних житлових приміщеннях, крім того до суду не надано доказів на яких правових підставах було відкрито на їх ім'я особові рахунки в різних комунальних установах та чи укладено з даними установами відповідні договори. Також, судом встановлено, що позивачі, в порядку ст.42 ЖК України, на квартирному обліку не перебувають і з відповідними заявами не звертались. Отже, позивачами не доведено в судовому порядку добросовісне володіння вказаними квартирами. Надані позивачами докази підтверджують лише відкрите, тривале користування приміщеннями квартир та сплату коштів за надані комунальні послуги. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення. В порядку ст.88 ЦПК України за рахунок відповідача компенсуються витрати позивача в разі задоволення його вимог, однак в даному випадку в позові відмовлено, тому і судові витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів.

Outcome: dismissed