Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач у березні 2014 року звернувся з даним позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за надані з 01.10.2009 року по 01.09.2013 року послуги по опаленню та гарячому водопостачанню в сумі 2473,00 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зауважила, що будинок, де мешкає [PERSON], є підключеним до лінії з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідач є споживачем відповідних послуг, проте внаслідок несвоєчасної оплати має заборгованість, яку відмовляється оплатити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила, що виникла заборгованість є наслідком несплати нею абонентської плати. Вказує на те, що такий термін не є зрозумілим, а міська рада не може затверджувати тарифи з такими складовими. Також зауважила на неякісному наданні послуг з боку позивача. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 526, 610 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення". Судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] і користується послугами опалення, які надає позивач, однак не своєчасно оплачує ці послуги і допустила заборгованість в сумі 2473,00 грн. Вказане підтверджується витягом з особового рахунку, сформованого станом на 25.02.2014 року, довідкою про склад сім»ї відповідача. У відповідності до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження неналежної якості отриманих послуг по опаленню та гарячому водопостачанню. Суд приходить до висновку, що між сторонами існували зобов'язальні правовідносини, які з свого боку відповідач не виконувала належним чином, а позивачем правомірно на підставі затверджених тарифів здійснено нарахування вищезазначеної суми заборгованості. Рішення Житомирської міської ради від 29.08.2008 року № 601, а також від 28.12.2010 року № 917 про тарифи на оплату послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, є чинні на період відповідного нарахування плати за надані послуги. Суд звертає увагу, що відповідно до «Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 липня 2006 р. N 955 (втратила чинність на підставі Постанови КМ N 869 від 01.06.2011 року), а також «Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869, передбачено можливість застосування двоставкового тарифу на теплову енергію - що є грошовим виразом двох окремих частин тарифу (умовно-змінної та умовно-постійної). У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні прослуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Приймаючи до уваги вищенаведене, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved