Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом та вказала, що їй та покійному чоловікові [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS]: чоловікові - 1/3 частина на підставі свідоцтва на право власності на житло №10962 від 30.12.1994 року., їй - 2/3 частини, з яких 1/3 частина - на підставі того ж свідоцтва, та ще 1/3 частина - на підставі договору дарування від 01.09.2004 року. Після смерті чоловіка, яка сталася [INFO], їй стало відомо, що 23 серпня 2005 року між ними, з одного боку, та [PERSON], [PERSON], було укладено договір довічного утримання, за яким вони передали набувачам у власність належну їм квартиру, а останні зобов'язувались у встановлені строки та в необхідному обсязі здійснювати довічно матеріальне забезпечення та догляд відчужувачам. Однак набувачі не виконували належно умов договору, а після смерті [PERSON] [INFO] відповідач [PERSON] взагалі перестала виконувати свої обов'язки за договором. У зв'язку з цим просила суд розірвати договір довічного утримання від 23.08.2005 р. У судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON], яка діє на підставі договору, підтримала позов, посилаючись на наведені у ньому обставини. Представник відповідача - адвокат [PERSON], який також діє на підставі договору, позов не визнав, вважаючи його необґрунтованим. Заперечив, що позивач дізналась про існування договору у 2013 році, та пояснив, що у червні 2013 р. позивач оспорила в суді договір довічного утримання, посилаючись на те, що вона його не підписувала. Однак проведена у ході судового розгляду експертиза підтвердила автентичність її підпису. Стверджував, що обов'язки за договором відповідач виконувала належно. Третя особа - Перша білоцерківська міська державна нотаріальна контора свого представника у судове засідання не направила, просила розглядати справу у відсутності її представника. Вислухавши представників сторін, заслухавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з урахуванням такого. З відповідного договору судом встановлено, що 23.08.2005 р. між відчужувачами [PERSON] та [PERSON], з одного боку, та набувачами [PERSON], [PERSON], з другого боку, був укладений договір довічного утримання, який був посвідчений державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської нотаріальної контори за реєстровим № 2-2345. Згідно з п.п.1.1, 2.1, 2.2 цього договору, відчужувачи передали, а набувачі отримали у власність квартиру [ADDRESS] та зобов'язались надавати відчужувачам утримання (догляд) у виді щомісячного матеріального забезпечення у розмірі 300 грн. та, окрім іншого, щоденного триразового калорійного харчування (сніданок, обід, вечеря), визначивши вартість продуктів 230 грн. на місяць; надавання побутових послуг (прання постільної білизни - один раз на 14 днів, ремонт побутової техніки, тощо), що оцінили у сумі 20 грн. на місяць; забезпечення лікувальними засобами на підставі виданих лікарем рецептів на середню суму 50 грн. на місяць. З цього ж договору судом встановлено, що квартира належить відчужувачам на праві спільної часткової власності: [PERSON] - 2/3 частини, [PERSON] - 1/3 частина. З Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8441105 вбачається, що набувачі зареєстрували за собою право власності на набуту квартиру 24.09.2005 р. Згідно зі свідоцтвами про смерть, [PERSON] помер [INFO], а [PERSON] - [INFO]. Свідок [PERSON], сусідка позивача з 1999 року, показала суду, що [PERSON] знала як родичку [PERSON] До квітня 2012 року [PERSON] бачила у позивачки часто, однак після того, як [PERSON] занедужав, перестала бачити взагалі. Доглядати за чоловіком позивачці допомагали сусіди, племінниця з чоловіком та дітьми. Їй відомо, що [PERSON] перенесла операцію та не може ходити, однак і [PERSON] допомоги позивачці не надавав. З показань свідка [PERSON], дільничної медсестри, вбачається, що вона бувала у [PERSON] раз у квартал, а за призначенням лікаря - по два тижні поспіль, оскільки [PERSON] перебував під диспансерним наглядом і часто хворів. Як вона бачила, за ним доглядала тільки [PERSON] Під час її візитів будь-хто інший не приходив. Від [PERSON] не чула, що хтось піклується про них. Ліки купляла завжди [PERSON], котра казала, що їжу також готує сама. Як показала свідок [PERSON], сусідка позивача, останній допомагали доглядати [PERSON] племінниця з чоловіком. Знає, що [PERSON] доводиться позивачу родичкою, та працювала поштаркою, а років зо три тому пошкодила ногу. Сусіди казали, що на похорон [PERSON] [PERSON] з чоловіком принесли тільки вінка. Свідок [PERSON] показала суду, що [PERSON] є її свахою, зустрічається з нею раз на місяць, однак діти спілкуються частіше. Коли потрібна допомога, [PERSON] завжди телефонувала онукам. З показань свідка [PERSON] вбачається, що вона проживає в одному дворі з позивачем, була племінницею [PERSON] Позивач часто зверталась до них за допомогою. В кінці 2012 року дядько занедужав і зліг, вона відвезла його в травматологію, а її чоловік робив уколи, мив, голив. Вона сиділа з [PERSON] вдень, не раз ходила до магазину, аптеки, купляла засоби гігієни. Коли [PERSON] помер, вони з чоловіком зробили всі документи, поминальний обід. У [PERSON] [PERSON] не бачила, вони нічого про неї не говорили. Свідок [PERSON] показала суду, що є онукою позивача, бувала у неї раз у тиждень, телефонувала, відвідувала у свята. [PERSON] допомагав її брат. [PERSON] там ніколи не бачила. Знає, що остання є жінкою бабиного брата. Зі злів [PERSON] їй відомо, що коли та звернулась до [PERSON] за допомогою, він відповів, щоб вона більше не телефонувала, у них своїх проблем вистачає. Позивачу допомагають родичі, сусіди. Свідок [PERSON] показав суду, що є сусідом [PERSON]. Бачив, що до 2013 року [PERSON] часто приходила до них, прала, носила городину, які ті продавали на Вокзальній. Чи допомагала їм [PERSON] матеріально та чи готовила їжу, йому не відомо, але хлібом забезпечувала. Від [PERSON] знає, що протягом 2005-2006 р.р. ніхто, окрім [PERSON], їй не допомагав. Стверджував, що доки [PERSON] не поламала ногу, родичі [PERSON] до неї не приходили. З показань свідка [PERSON] вбачається, що вона є сусідкою та подругою відповідача, зі слів останньої знає, що та 8 років ходила до [PERSON], платила за квартиру. Перестала ходить, як поламала ногу. Стверджувала, що до цього [PERSON] через день ходила до [PERSON], возила їм сумки. Зі слів [PERSON] знає, що та прала та прибирала у них. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 744 того ж Кодексу, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. У разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача (ч.1 ст. 755 ЦК України). Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.61 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у розгляді справи, доказуванню не підлягають. На підставі наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позивач довела, що вони з чоловіком виконали свої зобов'язання і передали набувачам у власність належну їм квартиру, а також те, що відповідач [PERSON] неналежно виконувала свої обов'язки і не надавала їй утримання (догляд) в обсязі, визначеному пунктами 2.1, 2.2 договору, натомість відповідач доказів належного виконання своїх обов'язків суду не надала. Посилання на стан здоровья відповідача суд до уваги не бере, оскільки в разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов"язків договір довічного утримання розривається на вимогу відчужувача незалежно від вини набувача. Оскільки оплата комунальних послуг умовою договору не є, доводи відповідача в цій частині правового значення для справи не мають, а доводи відповідача та показання свідків з його боку [PERSON] та [PERSON] щодо часткового виконання [PERSON] своїх обовязків лише підтверджують наявність підстав для розірвання договору відповідно до п.1 ч.1 ст.755 ЦК України. Однак, задовольняючи позов частково, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Між тим судом встановлено, що позивачем за договором було передано 2/3 частини квартири [ADDRESS], яка належала їй та [PERSON] на праві спільної часткової власності, і за життя останнього питання про розірвання договору довічного утримання ним не ставилось. Тому суд вважає, що вимога позивача розірвати договір довічного утримання, укладений, у тому числі, і покійним [PERSON], а також набути право власності та повернути їй більшого, ніж передано нею за договором, не ґрунтується на законі. У зв'язку з цим суд задовольняє позов частково та розриває договір довічного утримання в частині, що її стосується, і визнає за нею право власності та повертає 2/3 частини квартири, що були нею відчужені. На підставі наведеного,

Outcome: partial