Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області, державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції [PERSON] про визнання права власності на майно та звільнення майна з-під арешту, зазначивши, що вона є дружиною [PERSON]. У червні 2015 року їй стало відомо, що в провадженні державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції [PERSON] перебувають три виконавчі провадження, боржником в яких є її чоловік [PERSON], а саме: ВП № 23800144 по виконанню постанови ДАІ № 082715 від 05.09.2010 р на суму 850.00грн.; ВП № 27033354 по виконанню постанови ДАІ № 087318 від 14.04.2011 р на суму 510.00грн.; ВП № 35118564 по виконанню постанови ДАІ № 082715 від 042305 від 18.10.2012 р на суму 340,00 грн.. 12.06.2015р. державний виконавець Кривко В.В. разом з іншою невідомою їй особою прийшли до неї додому, за адресою: село Панка, вул. Річкова, будинок № 1. [PERSON] пред'явив посвідчення, видане Сторожинецьким РУЮ № 651 та повідомив, що хоче поговорити з чоловіком [PERSON] з питання оплати ним штрафу. Позивачка пояснила, що чоловік перебуває у відрядженні в місті Києві. Державний виконавець Кривко В.В. та другий чоловік сказали, що вона повинна оплатити штраф чоловіка у розмірі 2178,00 грн. на що вона відповіла, що оплатить вказану суму у відділі ДВС, оскільки на той час не мала при собі такої суми грошей. У відповідь державний виконавець Кривко В.В. та другий чоловік сказали, що будуть конфісковувати речі за цей борг, а саме автомобіль та скутер. Коли позивачка відмовилась їх віддавати, державний виконавець Кривко В.В. разом з другим чоловіком забрали у неї її мобільний телефон Lenovo. На пояснення, що вказаний телефон належить особисто її, а не чоловіку державний виконавець Кривко В.В. сказав, що віддасть телефон коли заплатить борг чоловіка. Вказані події відбувались в присутності [PERSON], сина [PERSON] та [PERSON]. Під час вилучення телефону державним виконавцем Кривко В.В. було складено акт, з яким він не дав позивачці ознайомитись і який міститься в матеріалах ВП № 23800144, ВП № 27033354, ВП № 35118564. Через декілька днів позивачка прийшла до [PERSON] державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції для того, щоб оплатити штрафи за чоловіка та забрати телефон. У відділі вона зустріла державного виконавця Кривко В.В., якого просила повернути телефон, на що останній сказав, щоб вона оплатила штраф, але телефон він не поверне. Вказані слова були сказані в присутності сина [PERSON] та в присутності працівників виконавчої служби. Під час вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні, в якому позивачка не є боржником, державним виконавцем Кривком В.В. було грубо порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», оскільки останній за відсутності будь-яких підтверджень того, що майно належить чоловікові, який є боржником у виконавчому провадженні, вилучив належний позивачці мобільний телефон. Так як право власності на телефон належить останній, вказане є підставою для захисту її права шляхом визнання права власності на телефон та звільнення його з-під арешту (виключення його з опису). Станом на сьогоднішній день штрафи по ВП № 23800144, ВП № 27033354, ВП № 35118564 оплачені. Враховуючи вищевказані обставини, позивачка просить постановити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на мобільний телефон Lenovo, який було у неї вилучено 12.06.2015р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції [PERSON] під час вчинення виконавчих дій у ВП № 23800144. ВП № 27033354, ВП № 35118564. Звільнити вказаний телефон з-під арешту та зобовязати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції [PERSON] повернути позивачці вказаний телефон. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, позов просить задовольнити та пояснила, що мобільний телефон Lenovo її, з цього телефону вона 12.06.2015р. телефонувала чоловікові на його мобільний телефон, оскільки чоловік у той час був у відрядженні у Києві, сказала йому, що прийшли державні виконавці, оскільки у чоловіка був борг по штрафам. Вона передала свій мобільний телефон [PERSON] для того, щоб останній переговорив з чоловіком [PERSON]. Після того як [PERSON] переговорив по телефону позивачки з [PERSON], [PERSON] позивачці телефон не повернув, вилучив вказаний телефон. Позивачка казала, що це її мобільний телефон. На сьогоднішній день телефон позивачці повернуто. Відповідач [PERSON], який також виступає як представник відповідача [PERSON] державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області в судовому засідання позов не визнав, подав заперечення з якого вбачається, що відповідач вважає вимоги позивачки незаконними та необґрунтованими, що у позивачки відсутні підстави звернення до суду з даним позовом, оскільки відсутній предмет позову, позовна заява не відповідає обставинам, які стверджені у ній. А саме позивачка просить суд визнати за нею право власності на майно (мобільний телефон), вилучений під час проведення виконавчих дій, звільнити його з-під арешту та зобов'язати державного виконавця повернути його. Така правова вимога у позивача відсутня, оскільки виконавче провадження з примусового виконання зведеного виконавчого провадження відносно її чоловіка, боржника [PERSON] завершено 20.07.2015 року, на підставі п.8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв'язку з фактично повним виконанням рішення згідно з виконавчими документами, відразу після оплати цим боржником всіх боргових зобов'язань за даним виконавчим провадженням. Згідно ч. 1 ст. 50 вказаного Закону у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Про закінчення виконавчого провадження 20.07.2015 року, було винесено відповідну постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, якою припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення, про які позивач просить суд. Боржнику, який 13.07.2015 року, з'явився до ВДВС Сторожинецького РУЮ, під час надання державному виконавцю квитанції про оплату боргових зобов'язань, було запропоновано написати розписку про отримання свого вилученого, описаного й арештованого майна (мобільного телефона). На таку пропозицію боржник [PERSON] відмовив та повідомив, ніякий телефон забирати він не буде, оскільки його дружина (на даний час позивач [PERSON]В.), має намір подати позов до суду про визнання права власності на цей телефон, після чого звернеться в суд з позовом про стягнення з державного виконавця Кривка В.В., моральної та матеріальної шкоди за вилучення майна і тоді державний виконавець сам принесе телефон їм додому та ще проситиме вибачення. Факти відмови боржника в отриманні свого майна може і підтвердити державний виконавець Пожога Георгій Ілліч, який на період відпустки відповідача, як основного державного виконавця виконував обов'язки останнього та особисто спілкувався з боржником і пропонував йому забрати належне йому майно, тобто мобільний телефон. Боржникові [PERSON], також повідомлялося "письмово про необхідність з'явитися до ВДВС Сторожинецького РУЮ, для отримання свого майна та про закінчення виконавчого провадження із зняттям всіх обмежень, арештів, заборон та заходів примусового виконання рішення. Дані поштові відправлення боржником не отримано, поштою з незрозумілих причин повернуто вказавши, що боржник не проживає за зазначеною адресою. Однак як вбачається згідно довідки Панківської сільської ради, боржник [PERSON], зареєстрований і проживає в [INFO]. З чого вбачається, що через небажання боржника врегулювати дану ситуацію мирним шляхом та жагою помсти державному виконавцю, злісним ухиленням та з відмовою близько 5-ти років сплачувати штрафи, до чого його таки було змушено державним виконавцем, шляхом вжиття заходів передбачених Законом, боржник почав діяти, як і обіцяв: судовими зверненнями з метою подальшого збагачення. Дана поведінка боржника є вкрай неетичною та недопустимою. Позивачу [PERSON], майно боржника (мобільний талефон), може бути повернуто тільки в разі надання нею довіреності даної боржником на представництво її інтересів, оскільки вона не являється стороною виконавчого провадження. Відповідач [PERSON] не погоджується із позовною вимогою про визнання права власності на майно (мобільний телефон) за позивачем [PERSON], яка на запитання державного виконавця Кривка В.В., «Яке з майна боржника, щоб було не велике, можна описати і вилучити?», надала мобільний телефон і сказала, що він є майном боржника та добровільно віддала його, наказавши своєму сину, щоб вибрав з телефона сім карти. Під час проведення опису майна, підійшов кум позивачки [PERSON], який спитав у позивачки: «Кума, ти навіщо віддаєш телефон?», на що вона відповіла: «Нехай бере, до вечора принесе назад і проситиме вибачення». Майно було описано й арештовано, як власність боржника [PERSON], відповідно до ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», та вилучено у присутності державного виконавця ВДВС Сторожинецького РУЮ [PERSON] та понятих: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. На запитання державного виконавця у осіб, що були присутніми під час складання акту опису й арешту: «чи є зауваження або заяви?», зауважень та заяв не було, про що зазначено в акті опису й арешту. Тобто під час опису й арешту мобільного телефона, позивачем не надано заяв та зауважень про те, що телефон являється її майном, а навпаки надано для опису й арешту як майно її чоловіка, боржника [PERSON] Доказування позивача у належності їй мобільного телефону грунтуються на припущеннях вказаними нею свідків, сусідом [PERSON], якого під час опису майна взагалі не було за місцем проведення виконавчих дій і її сина [PERSON], яким не може точно бути відомо кому саме належить мобільний телефон, про що вони не можуть точно стверджувати. Телефон, як і будь-яке майно є річ яка набута покупцем у продавця, тільки продавець може точно підтвердити, кому саме він його продав, надавши відповідний документ. Тому вважаю, що такі доказування грунтуються тільки зі слів позивачки, яка в силу своїх близьких відносин зі свідками вмовила їх свідчити, що телефон належить саме їй, а не боржнику [PERSON]. У звязку із виконанням виконавчих дій питання про звільнення вказаного телефона з-під арешта відпадає, тому у даній ситуації відсутній предмет спору по даній вимозі, оскільки майно і так підлягає поверненню. На підставі вищевикладеного [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON]. В судовому засіданні судом встановлено, що позивачка є дружиною [PERSON]. У провадженні державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції [PERSON] перебувало три виконавчі провадження, боржником в яких був [PERSON]. 12.06.2015р. згідно акту опису й арешту майна державним виконавцем Сторожинецького ВДВС Сторожинецького РУЮ [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь держави загальної суми штрафів у розмірі 1700грн. на підставі зведеного виконавчого провадження у присутності понятих [PERSON], [PERSON], присутності дружини боржника [PERSON] описано та накладено арешт на майно: телефон мобільний Lenovo А673 W білого кольору ІМЕІ:355287899676914, ІМЕІ:355287899676922 у робочому стані б/у. Батарея ЕВ-L1G6 LLU-SS. Телефон з футляром чорного кольору. Дві сім карти відсутні, флешка відсутня, зарядний пристрій відсутній. На описане майно накладено арешт і встановлено обмеження права користуватися ним: відчужувати, знищувати, пошкоджувати, підмінювати, вчиняти будь-які дії, що можуть призвести до зниження вартості описаного майна, вчиняти будь-які незаконні дії, щодо описаного й арештованого майна. Вказане майно здане на зберігання відповідальній особі та попереджено відповідальну особу про кримінальну абоматеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховання чи підміну описаного майна. Зауважень та заяв не було. Станом на сьогоднішній день штрафи відносно [PERSON] оплачені, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 20.07.2015р., припинено чинність арешту та розшук майна боржника. Знято арешт з вказаного мобільного телефона, на що було направлено на адресу [PERSON] відповідний лист. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він являється сином позивачки, на момент вилучення телефона він був на навчанні, а коли прийшов додому, побачив матір, яка плаче. Вона розповіла йому, що у них вдома були працівники Державної виконавчої служби і забрали у неї її мобільний телефон. У той час батька вдома не було, телефон, який вилучили державні виконавці у батька, це її особистий телефон, батьковий телефон знаходиться у бутька. Потім він з мамою пішли у виконавчу службу, щоб сплатити штраф за батька. Вони звернулися до виконавця [PERSON], щоб останній повернув мобільний телефон матері, на що він відповів «сплачуйте штраф, а телефон не поверну». Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що у червні місяці він побачив біля дому позивачки двох незнайомих людей, почав спостерігати за ними. Одним з них був [PERSON], який тримав у своїх руках мобільний телефон [PERSON] марки Леново білого кольору, витяг з нього сім картку та флешку. Він знав, що вказаний телефон належить позивачці, оскільки неодноразово допомагав останній розібратися у його функціях. Чоловіка позивачки у той час не було, він був у відрядженні. Син позивачки прийшов додому, коли працівники виконавчої служби пішли. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він привіз блок до сусідів [PERSON] і його було запрошено державним виконавцем бути понятим. Йому сказали, що у [PERSON] є борг і тому виконавці забрали мобільний телефон у [PERSON] у заставу. Він підписував якість папері на дорозі біля будинку [PERSON], їх не читав, оскільки документ прочитав державний виконавець. Виконавець показував йому мобільний телефон дорогої марки, який був у чорному чохлі, сказав, що дружина [PERSON] дала виконавцю телефон у заставу. Де виконавець брав вказаний телефон йому невідомо. При даній ситуації з боку [PERSON] він ніяких скандалів не чув у адресу державних виконавців. Він бачив як державний виконавець намагався витягнути з телефону сім картку, але не зміг, прийшов невідомий йому молодий хлопець і допомагав витягнути сім картку, проте невідомо хто витягнув сім картку. З [PERSON] був ще один чоловік у формі, на його думку водій. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він у той день їхав з [PERSON] у с.Панка по боржникам для проведення виконавчих дій. Вони заїхали до боржника [PERSON] якого вдома не було, а була його дружина. Він був водієм. [PERSON] зайшов до позивачки, пояснив їй права так як у її чоловіка були борги. [PERSON] почав проводити виконавчі дії, [PERSON] взяла мобільний телефон дала відповідачу і сказала, що це телефон її чоловіка боржника. [PERSON] та він витягували сім катку та флешку, [PERSON] описав телефон. [PERSON] вдома у той час не було. Суд не приймає покази свідка [PERSON]І до уваги зважаючи на ту обставину, що він є державним виконавцем і колегою по роботі відповідача [PERSON], а отже може бути зацікавленим у розгляді даної справи. Згідно\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідност. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ч. 1;2;3\~ст. 60\~\~ ЗУ «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.\~\~ У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Аналізуючи обставини справи, суд бере до уваги, що арешт з вказаного мобільного телефону знято та повернуто позивачці, а отже відсутній спір по даних вимогах. Вимога позивачки про визнання права власності не визнається відповідачем. Приймаючи до уваги , що телефон є індивідуальною річчю, а також те, що позивачка, саме з цього телефону телефонувала чоловікові, який мав при собі інший мобільний телефон, а також покази свідків [PERSON], та [PERSON], суд дійшов висновку, що позивачка довела обставину належності їй мобільного телефону Lenovo. На підставі вищенаведеного позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial