Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить змінити раніше встановлений розмір аліментів за рішенням Свердловського міського суду Луганської області від 3.10.2006 року про стягнення аліментів з відповідача на її користь у розмірі ј частини щомісячно всіх доходів до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини від всіх видів доходів [PERSON] , але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на наступні обставини. Відповідач є матір`ю її онуки - [PERSON] . Позивач є опікуном дитини у зв`язку з позбавленням батьківських прав відповідача за рішенням Свердловського міського суду Луганської області від 3.10.2006 р. За рішенням Свердловського міського суду Луганської області від 3.10.2006 року стягнуто аліментів з відповідача на її користь у розмірі ј частини щомісячно всіх доходів до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Вироком Московського районного суду м. Харкова від 16.06.2006 р. відповідач була притягнута до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів за ч. 1 ст. 164 КК України. Позивач вказує про те, що вважає, що є підстави для зміни розміру аліментів, оскільки дитина потребує матеріального забезпечення, її потреби зросли після 2006 року, і розмір аліментів, яки відповідач повинна платити на дитину-це Ѕ частина її доходу і не менш 50% прожиткового мінімуму доходу для дитини відповідного віку замість 30%. Позивач також зазначає, що матеріальний стан дитини погіршився у зв`язку зі зміною мінімального розміру аліментів, з 7.08.2006 р. вона не отримує аліменти з відповідача, і оскільки рівень інфляції за 2016-2018 рік виріс , не можна залишати розмір аліментів на старому рівні. На позовну заяву відповідачем [PERSON] наданий відзив, у якому вона просить відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви, встановивши інший, справедливий розмір аліментів, посилаючись на те, що позивач [PERSON] призначена опікуном своєї онуки , оскільки батьком [PERSON] є син позивача- [PERSON] , який у свідоцтві про народження дитини вказаний, як « [PERSON] ». Факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON] , а [PERSON] є її бабусею підтверджено рішенням Свердловського міського суду Луганської області від 3.10.2006 року. Як вказує відповідач,невідомо, чому позивач для поліпшення матеріальних умов не отримує аліменти на утримання [PERSON] від свого сина. Крім того, відповідач вказує, що твердження позивача про те, що вона ніколи не сплачувала аліменти на утримання дитини, не відповідають дійсності. Також відповідач зазначає, що її судимість за ч. 1 ст. 164 КК України погашена та знята у встановленому законом порядку. За період з 07.08.2006 р. по 01.02.2010 р. сума несплаченого боргу по аліментах склала 12\~318 грн., і була сплачена у два траншу, тобто 19.08.2011 р. 8072, 00 грн. та 18.11.2011 р.- 4\~000, 00 грн., що підтверджується наданими копіями чеків. Відповідач посилається також на те, що після свого засудження 16.10.2010 р. через те, що вона офіційно працювала в ТОВ «АТБ-Маркет», вона звернулася до Московського відділу державної виконавчої служби, де їй повідомили про втрату виконавчого листа разом з виконавчим провадженням і пояснили, що у зв`язку з цим проводити утримання з заробітної плати неможливо, і вона може сама відправляти гроші на аліменти, що вона і робила через банківські установи та поштою. Після чого, починаючи з 2010 р. по теперішній час вона сумлінно сплачує аліменти, що підтверджується чеками, наданими суду. В період з червня 2014 р. по лютий 2015 р. вона була вимушена перестати відправляти гроші на аліменти, оскільки [PERSON] та [PERSON] знаходились у м. Свердловськ Луганської обл.., яка є окупованою територією та тимчасово не контролюється Україною. Після цього вона з любтого 2015 р. до середини 2017 р. відправляла гроші на карту «Ощадбанку» [PERSON] , яка повідомила номер карти, в тому числі, борг, який виник з червня 2014 р. по лютий 2015 р. Крім того, відповідач вказує, що з серпня 2017 р. ј частину свого заробітку вона відправляє позивачці на карту «Приватбанку» за її згодою, і на теперішній час у неї немає боргу по аліментах. Відповідач зазначає, що позивач у Фейсбуці погрожувала їй позовними заявами до суду, та підтвердила, що відповідач надсилала їй саме аліменти, що суперечить доводам, що вона нібито не платила аліменти. 13.02.2015 р. відповідач уклала шлюб з [PERSON] , який після шлюбу змінив прізвище на « [PERSON] ». [INFO] в шлюбі народилася дитина [PERSON] . 31.01.2017 р. Московським районним судом м. Харкова шлюб було розірвано. Рішенням Московського районного суду м. Харкова з [PERSON] стягнуто на утримання сина ј чсктини всіх доходів щомісячно до повноліття дитини, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.Відповідач вказує, що [PERSON] з 10.04.2017 р. по 25.03.2019 р. не сплачує встановлені судом аліменти. Також відповідач посилається на те, що вона, її малолітній син та її мати [PERSON] , 1961 року народження мешкають у квартирі за адресою: [ADDRESS] , і всі комунальні платежі вона здійснює зі свого заробітку, оскільки мати не працює, має проблеми зі здоров`ям і потребує лікування, додаткових витрат не операцію, відновлення після операції, що відповідач буде сплачувати зі свого заробітку Відповідач посилається на те, що, працюючи в ТОВ «АВБ» в м. Харкові на посаді продавця і з січня 2019 р. отримує зарплатню в розмірі 7800 грн.Її син відвідує дитячий садок, куди необхідно сплачувати грошові кошти приблизно 200 грн. на місяць, за відвідування сином кружку танців вона сплачує 50 грн. на місяць. Колишній чоловік не надає їй матеріальної допомоги. В період з 26.09.2018 р. по 24.01.2019 р. вона перебувала на лікарняному, що відобразилося на її матеріальному достатку та викликало фінансові труднощі. Вона за свої кошти купує сину продукти харчування, одяг, іграшки , забезпечує його фізичний та духовний розвиток. У відзиві відповідач вказує, що вона бажає піклуватися про свою доньку [PERSON] , але може надавати їй фінансову допомогу у розмірі ј частини всій її доходів. В судовому засіданні сторонни та їх представники підтримали свої доводи , викладені письмово. Заслухав доводи сторони, остідив матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] і [PERSON] (а.с.6). [PERSON] взята на облік, як внутрішньо переміщена особа згідно довідки від 19.07.2017 р.,з місця реєстрації у м. Свердловськ, Луганської обл., до фактичного місця проживання за адресою: [ADDRESS] , представником, що супроводжує її, вказана [PERSON] (а.с.8). [PERSON] взята на облік, як внутрішньо переміщена особа згідно довідки від 19.07.2017 р.,з місця реєстрації у м. Свердловськ, Луганської обл., до фактичного місця проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Рішенням Свердловського міського суду Луганської обл. від 3 жовтня 2006 р. ухвалено [PERSON] позбавити батьківських прав щодо доньки [PERSON] , встановити над малолітньою [PERSON] опіку і призначити опікунгм [PERSON] , а також стягнути аліменти з [PERSON] на користь опікуна [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі ј частин усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 7 серпня 2006 року до досягнення дитиною повноліття та виданий виконавчий лист. У тексті рішення вказано, що у травні 2004 р. [PERSON] привезла дитину з м. Маріуполь до свекрові [PERSON] , а також, що батько дитини [PERSON] записаний у свідоцтві про народження зі слів матері, з самого народження дитина знаходиться без батьківської опіки та утримується своєю бабусею- [PERSON] (а.с.10-11). Вироком Московського районного суду м. Харкова від 16.06.2010 р. [PERSON] було засуджено за ч. 1 ст. 164 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, постановою Московського районного суду м. Харкова від 29.07.2011 р. Звільненя від відбуття покарання (а.с.12, 37). [PERSON] має посвідчення № 2 про те, що вона призначена опікуном над малолітньою [PERSON] (а.с.14). Згідно розрахунку, заборгованості по аліментах [PERSON] , наданому нею до суду станом на лютий 2010 р. У неї була заборгованість в сумі 12\~318,06 грн. (а.с.39). З свідоцтва про шлюб , виданного 13.02.2015 р., вбачаєтся, що [PERSON] укладала шлюб з [PERSON] , який змінив прізвище на « [PERSON] » (а.с.43).Від цього шлюбу [PERSON] має дитину- [PERSON] , 2015 року народження (а.с.44). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.01.2017 р. шлюб [PERSON] і [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу [PERSON] змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с.45). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 9.10.2017 р. з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти у розмірі ј частини від усіх видів заробітку на утримання дитини (а.с.46). З розрахунку, наданого державним виконавцкм Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова, вбачається наявність заборгованості по аліментах [PERSON] в сумі 40\~465, 45 станом на 1.02.2019 р. (а.с.47). Згідно довідок Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова [PERSON] М. не отримувала аліменти з [PERSON] з 01.04.2018 р. по 30.09.2018 р., з 10.04.2017 р. по 25.03.2019 р.(а.с.48, 49). Згідно розрахунку державного виконавця заборгованість Горбатова О [PERSON] по аліментах за 2018 р. склала 18\~757, 70 грн. (а.с.52). Відповідачем надані документи стосовно хвороби [PERSON] з 5.02.2007 р. по 22.02.2007 р (а.с.53). Як пояснила в судовому засіданні відповідач, [PERSON] є її матір`ю, вона похилого віку в теперішній час не працює, потребує лікування та операції. На а.с. 57-67 містяться квітанції, які свідчать, і проти цього не заперечувала позивач, про перерахування відповідачем на її рахунки аліментів на утримання дитини, починаючи з 2010 року по березень 2019 року. На а.с. 68 -74 містяться копії квітанції оплати за комунальні послуги на ім`я [PERSON] , які суд не вважає належними доказами, оскільки вони не містять інформацію щодо предмета доказування. На а.с. 45-79 містяться довідки в том, що вона працює в ТОВ «АТБ-маркет» з 02.04.2009 р. продавцем, і її заробітня плата складала: у період з 08.2010 р. по 01.2011 р. - 6662, 34 грн.; у період з 03.2010 р.по 08.2010 р.- 6\~298,64 грн.;за період з 12.2009 р . по 05.2010 р.- 5\~584,03 грн.; за періолд з 02.2013 р. по 07.2013 р.- 8067,1 грн., за період з 01.2011 р. по 06.2011 р.- 7086,29 грн. Таким чином, за період з 12.2009 по 07.2013 р. згідно наданих розрахунків без урахування сумм, які вказани двічі, середня заробітня плата складає приблизно 1226,1 грн. на місяць З виписки із медичної карти амбулатрного хворого вбачається, що [PERSON] хворіла з 26.0.2019 р. по 24.01.2019 р. (а.с.80). На а.с. 81-84 містяться скриншоти переписки [PERSON] і [PERSON] , наявність і дійсність якої вони пітвердили в судовому засіданні, з яких вбачається, що вони мали переписку з приводу перерахування аліментів [PERSON] на карткові рахунки [PERSON] та [PERSON] , містять відомості про надходження грошових коштів на банківську картку Ліани [PERSON] . а також погрозливі висловлювання збоку [PERSON] на адресу [PERSON] Останні суд не прийма, як доказ, оскількиці висловлювання не містять інформації щодо предмета доказування. На а.с. 90-91 містяться листи Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова на ім`я [PERSON] про відмову у відкритті виконавчого провадження про стягення з [PERSON] аліментів від 4.04.2019 р. та від 3.042019 р. Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова про закінчення виконавчого провадження і направлення виконавчого листа до Червонозаводського ВДВС ХМУЮ про подальшого виконання за територіальністю. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є бабусею і опікуном своєї онуки- [PERSON] не викликає сумніву, що батьком [PERSON] є син [PERSON] Віповідач за рішенням є суду є платником аліментів з 2006 р. на утримання дитини [PERSON] . У зв`язку з несплатою аліментів [PERSON] була засуджена, але звільнена від відбуття покарання, і в теперішній час вважається несудимою в силу стю 89 КК України. В теперешній час [PERSON] офіційно працює з 02.04.2009 р по теперішній час -продавцем в ТОВ «АТБ-маркет» , отримує заробітну плату. Разом з цим, у [PERSON] є малолітня дитина , 2015 року народження, на утримання якої вона з квітня 2017 року по теперішній час не отримує аліменти зі свого колишнього чоловіка - [PERSON] , присуджені рішеням суду.Середня заробітня плата відповідача станом з дня її працевлаштування у 2009 році продавцем по 2013 рік складає 1226,1 грн. на місяць. Як пояснила в судовому засіданні позивач , она отримує пенсію в сумі 1497 грн., однак документів в підтвердження цієї суми суду не надалала. Як пояснила в судовому засіданні позивач , она отримує допомогу на дитину, але нею не надано документів в обгрунтування розміру допомоги. Разом з цим, відповідно до закону, діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення їх батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування та отримали статус дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, мають право на державну допомогу. Грошова допомога призначається і виплачується офіційним опікунам або піклувальникам дитини. Сума допомоги з опіки та піклування (в т.ч. на дітей-сиріт) у 2019 році становить 2 прожиткових мінімуми: для дітей до 6 років: з 01.01.19 3252 грн., з 01.05.19 3398 грн., з 01.12.19 3558 грн. для дітей 6-18 років: з 01.01.19 4054 грн., з 01.05.19 4236 грн., з 01.12.19 4436 грн. Згідно положень ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1\~статті 192 Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192\~СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до правової позиції Верховного суду України у постанові від 05.02.2014р. по справі №6-143цс13 зазначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При визначенні розміру аліментів суд враховує, що позивач не довела суду належними та допустимими доказами наявність підстав для збільшення розміру аліментів, передбачених ст. 183 СК України, достатність заробітку платника аліментів для збільшення розміру та стягнення з нього аліментів в розмірі Ѕ частини всіх доходів. Крім того, суд приймає до уваги, що батьком дитини є син опікуна-позивача по справі, що не позбавляє її права вирішити питання щодо додаткової матеріальної допомоги також і з батька дитини. Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо необхідності надання матеріальної допомоги її матері, оскільки першорчерговим є вирішення питання щодо матеріальної допомоги у вигляді аліментів своїй дитині , стягнуті рішенням суду. Крім того, відповідачем не доведено, що її мати є не працездатною особою і потребує сторонньої допомоги. Доводи відповідача щодо її витрат на оплату комунальних послуг суд також не приймає до уваги, оскільки з наданих матеріалів не можливо зробити висновок, що ці витрати понесла саме відповідач, оскільки всі надані квитанції оформлені на ім`я іншої особи. Суд приймає до уваги, що у відповідача є малолітня дитина, на утримання якої не сплачуються аліменти, що впливає на її матеріальний стан Разом з цим, суд вважає, що дійсно дитина, яка перебуває під опікою,у віці 14 років, потребує додаткових витрат. Таким чином, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд задовольняє позов частково, та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Згідно з п.23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3„Про\~застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: partial