Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

У липні 2014 року надійшла до суду позовна заява Приватного Акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська Страхова Група» до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої ДТП у порядку регресу за виплачене страхове відшкодування згідно із Полісом про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності відповідача. Позивач зазначив, що 19.10.2012 року між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «Українська Страхова Група» укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № АВ/9756424. За Договором обов'язкового страхування Страховик, тобто ПрАТ «СК «УСГ» взяло на себе відповідальність відшкодувати шкоду нанесену забезпеченим транспортним засобом Nissan Primera, державний номер [NUMBER], заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілих, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 16.11.2012 о 20 год. 15 хв. в м. Києві по вул. Горького, сталася ДТП за участю автомобілів: Nissan, державний номер [NUMBER], під керуванням Страхувальника - [PERSON]; Toyota, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП, водію автомобіля марки Toyota, державний номер [NUMBER], [PERSON] була завдана матеріальна шкода, розмір якої, згідно калькуляції № ДКЦВ- 5576 від 05.12.2012 року становить 2 758, 84 грн. За заявою потерпілої особи - [PERSON], на підставі умов Договору обов'язкового страхування та згідно з Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «СК «УСГ» виплатив [PERSON], страхове відшкодування з вирахуванням безумовної франшизи - 510, 00 грн., у сумі 2.248, 84 грн. оплата підтверджується платіжним дорученням № 790 від 18.01.2013 року. Після виплати страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «УСГ» перейшло право зворотної вимоги, до [PERSON], як особи відповідальної за завдані збитки. Враховуючи наведене, посилаючись на ст. 1188 Цивільного кодексу України, ст. ст. 6, 22, 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просив: - стягнути з Відповідача на користь Позивача на р/р 2650684603 у ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478, код ЄДРПОУ 30859524, грошові кошти в розмірі 2 248, 84 (дві тисячі двісті сорок вісім гривень 84 копійок), - стягнути з Відповідача понесені судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. В судовому засіданні представник позивача, надав до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, провести заочний розгляд справи без участі відповідача на підставі наданих суду доказів. Відповідач на виклики суду повторно не з'явився, хоча був повідомлений про час і місце судового засідання, будь-яких заяв щодо участі у розгляді справи не надіслав. Ухвалою суду від 12 листопада 2014 року постановлено про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає уточнені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів цивільної справи дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушень водієм автомобіля Nissan, державний номер [NUMBER], під керуванням Страхувальника - [PERSON] правил дорожнього руху. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 24.12.2012 року, ДТП сталася внаслідок здійсненням водієм [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП. За ст. 33 підпункт 33.1.4 пункт 33.1. вищезазначеного Закону «У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання, дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Як встановлено судом при дослідженні доказів з'ясувалось, що Страхувальник [PERSON] не повідомив Страховика - ПАТ «СК «УСГ» про настання страхового випадку (ДТП) у встановлені Законом строки. Причину неповідомлення про ДТП, Ехсан Ебрахім Шіразі не підтвердив документально. Відповідно до п.п. ґ) 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Встановлено, що на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту поліс № АВ/9756424 Г.В., водію автомобіля Toyota, державний номер [NUMBER], [PERSON] була виплачена страхова сума страховиком ПрАТ «СК «УСГ». У порядку досудового врегулювання спору 04.04.2013 року (29.05.2013 року), позивач звернувся до відповідача із Претензійним листом на суму 2 248, 84 грн., в якому було викладено вимогу про сплату страхового відшкодування, а також до листа було додано необхідні для його розгляду документи. Звертаючись в липні 2014 року до суду з позовом про відшкодування шкоди у розмірі виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АВ/9756424 від 20.10.1012 року про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності, виданим Страховиком ПрАТ «СК «УСГ» позивач, зазначив, що після виплати страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «УСГ» перейшло право зворотної вимоги, до [PERSON] як особи відповідальної за завдані збитки. Посилаючись на ст.ст. 526, 1191, 1087, 1082 ЦК України позивач просив відшкодувати завдані у ДТП збитки, які не відшкодовані винною особою, яка не повідомила страховика у визначені законодавством строки про ДТП. Досліджуючи матеріали справи, пояснення представника позивача, інші докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 27 Закону України „Про страхування" до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Право зворотної вимоги до винної особи також передбачено ст. 1191 ЦК України. Водночас положеннями ст. 999 ЦК про обов'язкове страхування передбачено, що законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). (ч.1) До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. (ч.2) Так, згідно із положеннями ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено мету здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а саме «забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної, зокрема, майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників» Відповідно до статті 6 цього Закону, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Що стосується покладення відшкодування витрат страховика на особу, яка вчинила ДТП та відповідальність якої застрахована за договором про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів то згідно із цим Законом така відповідальність наступає у випадках, передбачених ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Положеннями ст. 33 цього Закону передбачено, що учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані (п.33.1.): терміново повідомити про дорожньо-транспортну пригоду відповідні органи Міністерства внутрішніх справ України; (пп. 33.1.1.) вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.(пп. 33.1.2.); проінформувати один одного про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси(пп.33.1.3.). Таким чином, Приватне Акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська Страхова Група» виконало покладений на нього Законом обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Ст. 1191 ЦК України та п. 38. 2.1 ст. 38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку що відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст.38 Закону після проведення виплати потерпілій особі у ПрАТ «СК «УСГ» виникло право зворотної вимоги до Відповідача. Тому необхідно стягнути у порядку регресу з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «УСГ», заборгованість в сумі 2 248, 84 (дві тисячі двісті сорок вісім) грн., 78 коп., та судові витрати у сумі 243,60 (двісті сорок три) грн. 60 коп. Враховуючи викладене, та на підставі ст.ст. 526, 1191, 1087, 1082, 1188 ЦК України, 6, 22, 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: approved