Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , відносно якого вона має статус одинокої матері. Відповідачка зарекомендувала себе з негативної сторони: не приділяє уваги догляду та утриманню сина, не створює належні умови для його проживання, виховання та загального розвитку, зловживає алкогольними напоями, що негативно впливає на психічне здоров`я дитини. Неповнолітній [PERSON] з листопада 2017 року виховується в групі інтернатного типу і перебуває на повному державному забезпеченні. Це вже вдруге він влаштований до інтернатної групи, після того, як вперше протягом 2010-2013 років перебував там, оскільки [PERSON] покращила умови проживання, змінила спосіб життя, тому сина було повернуто відповідачці на виховання. За час перебування [PERSON] в групі інтернатного типу, відповідачка не відвідувала сина, вагомих покупок дитині не робила, матеріальної допомоги на утримання сина не надавала. Вона не приймає участі у вихованні [PERSON] , не цікавиться його успіхами у школі, не дбає про здоров"я дитини. Сім`я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом, як така, що знаходилася у складних життєвих обставинах. В результаті соціального супроводу відповідачка отримала соціальні послуги з питань ведення позитивного тверезого способу життя, створення умов для проживання з дитиною. Чотири рази [PERSON] працевлаштовували, однак вона звільнялася з роботи, не пропрацювавши і місяця. За результатами обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] встановлено, що в житлі відсутнє газо- та електропостачання за несплату цих послуг. У помешканні проживає [PERSON] , зі слів відповідачки - її чоловік, який, як і вона, ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, не контролює свою поведінку, що загрожує здоров`ю та безпечному проживанню дитини. На даний час [PERSON] є учнем 9 класу ЗШ №6 І-ІІІ ступенів. Оскільки це випускний клас, і він має намір навчатися у професійно- технічному училищі, тому вибуде з інтернатної групи, практично залишиться без опіки, так як змушений буде повернутися додому, де немає умов для проживання, а мати не бажає займатися вихованням сина. Незважаючи на таке байдуже ставлення до себе, [PERSON] любить маму, переживає за неї. Часто відпрошується, щоб відвідати матір, і повертається засмучений, соромиться казати правду, намагається виправдати її поведінку. [PERSON] неодноразово викликали до служби у справах дітей, де розглядалось питання про неналежне виконання нею батьківських обов`язків, та було попереджено про те, що у разі неналежного виконання батьківських обов`язків її буде позбавлено батьківських прав. Однак, відповідачка не виконує жодних зобов`язань та обіцянок, так і не працевлаштувалася, у житлі безлад, в сім`ї практично немає засобів на утримання дитини. 11.03.2020 комісія з питань захисту прав дитини надала згоду на позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківьких прав гр. [PERSON] , [INFO] . Відповідач правом на подання відзиву не скористалася. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, покликаючись на викладені у позові обставини, та просить суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. Заяви та клопотання учасників справи. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.37). Процесуальні дії у справі. 24.04.2020 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с.23). Ухвалою від 06.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.25-26). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №456/1491/20 відповідачки [PERSON] (а.с.36,44). Ухвалою судового засідання від 13.08.2020 розгляд справи відкладено (а.с.38). Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідка, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження від 02.07.2004 серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00008755011 від 17.02.2011 відомості про батька [PERSON] в актовому записі про народження, зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері) (а.с.6-7). Відповідно до Розпоряджень міського голови Стрийської міської ради Львівської області №146 від 18.11.2010 та №108 від 24.11.2017 малолітнього [PERSON] , [INFO] скеровано в інтернатну групу ДНЗ №15 «Пролісок» м.Стрия (а.с.9-10) Наказом Служби у справах дітей ВК Стрийської міської ради Львівської області № 5 від 17.02.2020 [PERSON] , [INFO] , поставлено на облік дітей, які опинились у складних життєвих обставинах (а.с.11). Згідно з характеристикою Стрийської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6 Стрийської міської ради Львівської області [PERSON] навчається в школі з першого класу, навчання дається йому важко, комунікабельний, фізично розвинений. (а.с.12). Відповідно до заяви [PERSON] від 14.02.2020 її повідомлено про позбавлення батьківських прав (а.с.13) Як вбачається з відповіді начальника Стрийського ВП ГУНП у Львівській області Малиша І.П. вих.№2946/59/01/20 від 11.03.2020 працівниками ЮП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області неодноразово здійснювалось відвідування по місцю проживання гр. [PERSON] , що за адресою [ADDRESS] (а.с.14) Завідувач ДНЗ №15 "Пролісок" м.Стрия 18.02.2020р. звернувся до міського голови з листом про позбавлення матері [PERSON] батьківських прав (а.с.15) З інформації Стрийського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді №40 від 02.03.2020 вбачається, що сім`я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом, як така, що знаходилася у складних життєвих обставинах з листопада 2017 року по грудень 2018 рік. (а с.16) Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради №54 від 17.03.2020 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківьких прав гр. [PERSON] , [INFO] (а.с.18-19). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] надала суду показання, за змістом яких відповідачка працювала двірником, зараз не працює, вживає алкогольні напої. Син відповідачки [PERSON] з вересня навчається у Стрийському ВП №35. Не проти щоб відповідачку позбавили батьківських прав. Вважає, що відвідати маму він завжди зможе, а фінансова підтримка йому буде потрібна. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з ухиленням відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно зі ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ст. 166 Сімейного кодексу України). У відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи грунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. У відповідності до ч. 2 ст 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.(ч. 3 ст. 166 СК України) За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення . Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України №2037-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набрав чинності 08.07.2017р. внесено зміни до ч.2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також у відповідності до ч.2, 3 ст. 193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах . За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами представника позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що відповідач [PERSON] фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, неналежно піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться його успіхами у школі, матеріально не забезпечує, не дбає про здоров`я дитини. Суд зауважує про відсутність доказів, які б свідчили про вжиття відповідачем будь-яких дій (заходів) щодо зміни ситуації, яка склалася, що, в свою чергу, давало б суду підстави вважати, що відповідач бажає виправити свою поведінку в інтересах дитини. Враховуючи вищевикладене, суд доходить переконання, що у своїй сукупності поведінка відповідача свідчить про свідоме невиконання своїми обов`язками як матері, тому позов слід задовольнити повністю. Зважаючи на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі статей 150, 155, 164, 165, 180, 182, 193 СК України та

Outcome: approved