Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, який продовжує навчання. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] позивач перебувала в шлюбних відносинах з 21.10.1989 року по 14.04.2011 року. Даний шлюб було розірвано рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.11.2011 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.07.2011 року (справа № 2-2787/11) та на підставі виконавчого листа від 17.08.2011 року з відповідача щомісяця стягувались аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 07.06.2011 р. по 23.05.2016 р. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчання у Національному медичному університеті ім. О.О.Богомольця на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, позивач зобов'язана щороку сплачувати за навчання сина, згідно договору про надання освітніх послуг від 17.08.2016 р. № 2016/П-1-6677., загальна вартість якого становить 131 736 грн. Позивач зазначила, що за усною домовленістю з відповідачем, останній погодився та надавав частину додаткових витрат на навчання сина на 2016 р. в сумі 7 500 грн. Після чого, відповідач в телефонному режимі повідомив, що в подальшому відмовляється від надання в добровільному порядку частину додаткових витрат на навчання сина та аліментів. Відповідач працює водієм в Боярській лінійно-виробничому управлінні магістральних газопроводів « Київтрансгаз» та щомісячно одержує заробітну плату понад 10 000 грн., у зв'язку з чим має змогу утримувати їхню спільну дитину. Позивач наголосила, що на даний час вона не працює так, як її звільнено у зв'язку зі скороченням штатів. Тому просила суд стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], громадянина України, уродженця с. Стави, Кагарлицького району, Київської області, що проживає за адресою: [ADDRESS] на користь позивача [PERSON], ІПН [NUMBER], громадянки України, уродженки с. Єльня, Краснопільського району, Могилівської області, Республіка Білорусь, що проживає за адресою: [ADDRESS], аліменти на утримання дитини [PERSON], який продовжує навчання у Національному медичному університеті ім. О.О.Богомольця, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з дати подання позову та до 23.05.2021 року; стягунти з відповідача [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], громадянина України, уродженця с. Стави, Кагарлицького району, Київської області, що проживає за адресою: [ADDRESS] на користь позивача [PERSON], ІПН [NUMBER], громадянки України, уродженки с. Єльня, Краснопільського району, Могилівської області, Республіка Білорусь, що проживає за адресою: [ADDRESS], додаткові витрати на оплату навчання дитини [PERSON], який продовжує навчання у Національному медичному університеті ім. О.О.Богомольця, в розмірі 1/2 додаткових витрат на навчання в сумі 58 368 грн., згідно договору про надання освітніх послуг до 23.05.2021 р. Згодом позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], громадянина України, уродженця с. Стави, Кагарлицького району, Київської області, що проживає за адресою: [ADDRESS] на користь позивача [PERSON], ІПН [NUMBER], громадянки України, уродженки с. Єльня, Краснопільського району, Могилівської області, Республіка Білорусь, що проживає за адресою: [ADDRESS], аліменти на утримання дитини [PERSON], який продовжує навчання у Національному медичному університеті ім. О.О.Богомольця, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з дати подання позову та до 23.05.2021 року. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], громадянина України, уродженця с. Стави, Кагарлицького району, Київської області, що проживає за адресою: [ADDRESS] на користь позивача [PERSON], ІПН [NUMBER], громадянки України, уродженки с. Єльня, Краснопільського району, Могилівської області, Республіка Білорусь, що проживає за адресою: [ADDRESS], додаткові витрати на оплату навчання дитини [PERSON], який продовжує навчання у Національному медичному університеті ім. О.О.Богомольця, в розмірі 1/2 додаткових витрат на навчання в сумі 58 368 грн., згідно договору про надання освітніх послуг до 23.05.2021 р. - просила суд залишити без розгляду, про що судом 13.02.2017 року було постановлену ухвалу про залишення без розгляду частини позовних вимог. В судове засідання позивач не з'явилась. До суду направила заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. За згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.04.2011 р., (справа № 2-932/2011) шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Боярським МВК Києво-Святошинського району Київської області 21.10.1989 року, актовий запис № 255- розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], прізвище якого, згідно свідоцтва про зміну імені, серія [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області від 01.07.2014 р., змінено з «[INFO]» на «[INFO]». Ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 18 «Конвенції про права дитини» держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до абз. 1 п.17 пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 199 СК України передбачає що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається з матеріалів справи між позивачкою та Національним медичним університетом ім. О.О.Богомольця 17.08.2016 року було укладено договір про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою № 2016/П-1-6677. Одержувачем освітніх послуг є [PERSON]. Згідно довідки Національного медичного університету ім. О.О.Богомольця ІV рівня акредитації № 12017-27, [PERSON] є студентом 1 курсу медичного факультету № 3, денної форми навчання, контракт. Термін закінчення навчання до 2022 р. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Оскільки угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто, стан здоров'я та матеріальний стан відповідача дозволяють йому утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, а також те, що доказів про сплату на інших дітей аліментів або стягнень за виконавчими документами відповідачем не надано, суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], громадянина України, уродженця с. Стави, Кагарлицького району, Київської області, що проживає за адресою: [ADDRESS] на користь позивача [PERSON], ІПН [NUMBER], громадянки України, уродженки с. Єльня, Краснопільського району, Могилівської області, Республіка Білорусь, що проживає за адресою: [ADDRESS], аліменти на утримання дитини [PERSON], який продовжує навчання у Національному медичному університеті ім. О.О.Богомольця, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з дати подання позову 09.09.2016 року до досягнення сином 23-х річного віку. Враховуючи наведене та

Outcome: approved