Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

У вересні 2015\~р. Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк" (далі Банк) звернулось з вказаним позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за договором банківського обслуговування №\~BLаЖГА00080856 від 28.09.2011\~р. у розмірі 25\~862,92\~грн. Від [PERSON] заяви про визнання позову або заперечень проти позову не надходило. Судом з'ясовано, що між Банком та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір банківського обслуговування №\~BLаЖГА00080856 від 28.09.2011\~р. (з додатком №\~1 до нього графіком погашення заборгованості за кредитом та процентами (Графік)), відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику грошові кошти (Кредит) в національній валюті у розмірі 15\~000,00\~грн. у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії, а Позичальник зобов'язується повернути Кредит та сплатити Банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку та на умовах, визначених цим договором. Строк кредитування з дня фактичного надання Кредиту по 28.09.2014\~р. включно. За користування Кредитом встановлюється плата у вигляді процентів, які нараховуються за процентною ставкою у розмірі 15,00% річних. За обслуговування Кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за управління Кредитом у розмірі 1,75% від суми Кредиту. У випадку прострочення Позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання, ставка пені становить 0,50% (а.\~с.\~6 15). Як вбачається зі змісту позовної заяви Банку, [PERSON] отримала Кредит, між тим, зобов'язань з повернення Кредиту та сплати процентів за користування Кредитом виконувала неналежним чином, внаслідок чого у неї станом на 26.08.2015\~р. виникла заборгованість у розмірі 25\~862,92\~грн., яка складається з Кредиту у розмірі 12\~941,08\~грн., процентів за користування Кредитом у розмірі 1\~806,27\~грн., комісії за РО у розмірі 2\~921,37\~грн., плати за пропуск платежів у розмірі 8\~194,20\~грн. Суд зазначає, що умовами договору банківського обслуговування №\~BLаЖГА00080856 від 28.09.2011\~р. не передбачена плата Позичальником ([PERSON]) комісії за РО та плата за пропуск платежів, а, як зазначалось вище, передбачена щомісячна плата у вигляді комісії за управління Кредитом та сплата пені у випадку прострочення Позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком. Зважаючи на наведене, Суд вважає, що вимога Банку про стягнення з [PERSON] комісії за РО у розмірі 2\~921,37\~грн. та плати за пропуск платежів у розмірі 8\~194,20\~грн. не ґрунтується на умовах договору банківського обслуговування №\~BLаЖГА00080856 від 28.09.2011\~р., тобто такого зобов'язання в [PERSON] перед Банком не виникало. Разом з тим, з розрахунку заборгованості за кредитним договором (договором банківського обслуговування) №\~BLаЖГА00080856 від 28.09.2011\~р. випливає, що [PERSON] отримала Кредит та неналежним чином виконувала зобов'язання з повернення Кредиту та сплати процентів за користування Кредитом, у зв'язку з чим у неї станом на 26.08.2015\~р. виникла заборгованість у розмірі 14\~747,35\~грн., яка складається з Кредиту у розмірі 12\~941,08\~грн. та процентів за користування Кредитом у розмірі 1\~806,27\~грн. (а.\~с.\~4 5). [PERSON], достовірно знаючи про розгляд справи (отримала позовну заяву з додатками та копію ухвали про відкриття провадження, двічі заявляла клопотання про відкладення розгляду справи (а.\~с.\~24, 26, 37, 41)), будь-яких доказів на спростування обставин, вказаних у попередньому абзаці, не подала. Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов Банку до [PERSON] частково ґрунтується на вимогах законодавства України, а відтак підлягає частковому задоволенню, а саме на користь Банку з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором банківського обслуговування №\~BLаЖГА00080856 від 28.09.2011\~р. у розмірі 14\~747,35\~грн. Частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частинами першою та третьою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог". Таким чином з [PERSON] в дохід держави має бути стягнуто судовий збір у розмірі 147,64\~грн., оскільки Банк від сплати цього судового збору був звільнений на підставі пункту 22 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент подання позову).

Outcome: partial