Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до заяви від 09.11.2017 р., позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 2 000 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що з 05.11.2005 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з матір'ю та повністю перебувають на її утриманні. З червня 2017 р. сторони проживають окремо і не ведуть спільне господраство. Батько не надає добровільно матеріальної допомоги та ухиляється від утримання дітей, в зв'язку з чим позивач просить стягнути аліменти у судовому порядку. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд позов задовольнити, стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей, починаючи стягнення з дня подання заяви і до досягнення ними повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином. На підставі ст.280 ЦПК України та за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні достовірно встановлено, що з 05 листопада 2005 р. сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області, про що складено актовий запис № 43. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. З червня 2017 р. сторони не підтримують шлюбін стосунки, не ведуть спільне господарство. На час розгляду судом справи неповнолітні діти проживають з матір»ю та знаходяться на її утриманні. Судом встановлено, що питання щодо утримання дітей між сторонами не вирішено. Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Мінімальний розмір аліментів в силу положень ст.182 СК України на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки у позивача при зверненні до суду були відсутні про розмір доходів відповідача, вона наполягає на стягненні аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача, яка працює і має офіційний дохід щомісяця, про що вона повідомила суд та надала відповідну довідку. Також суд враховує те, що відповідач не має інших аліментних зобов'язань, а також те, що відповідач є особою працездатного віку. Відповідно до вимог чинного законодавства, що регулює даний вид правовідносин, утримання неповнолітніх дітей є обов»язком обох батьків, і він не може бути покладений лише на батька або матір в частині повного забезпечення життєдіяльності неповнолітньої дитини. Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 2 000 гривень щомісячно, з врахуванням витрат на дітей відповідного віку, необхідних для їх гармонійного розвитку і забезпечення життєдіяльності. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в доход держави. На підставі ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Outcome: approved