Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування квартирою № 1 житлового будинку № 25 по провулку Левківському в м. Житомирі. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач є власником квартири № 1 житлового будинку № 25 по провулку Левківському в м. Житомирі. Відповідач по справі є онукою позивача, яка в 2005 році приїхала навчатись до м. Житомира, проживала за даною адресою, а 21.12.2005 року за згодою позивача була зареєстрована у квартирі. Після одруження у 2014 році відповідач переїхала проживати разом з чоловіком за адресою: [ADDRESS], однак з реєстраційного обліку не знялася. Позивач вважає, що [PERSON] втратила право на користування квартирою № 1 житлового будинку № 25 по провулку Левківському в м. Житомирі, оскільки не проживає в даному будинку більше одного року, комунальних платежів не сплачує. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач в судове засідання не зявилась, у відповідності до ч. 9 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи через оголошення в пресі, а саме газеті «Житомирщина» від 02.06.2017 року (а.с. 148). Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] на праві приватної власності належить 56/100 частин житлового будинку № 25 по провулку Левківському в м. Житомирі, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 3), технічним паспортом на житловий будинок по пров. Левківському № 25 квартал № 93 (а.с. 5), будинковою книгою (а.с. 6). З акту комісії в складі паспортиста КП «ВЖРЕП № 13» Житомирської міської ради [PERSON], та майстрів [PERSON], [PERSON] від 22.07.2016 року затвердженого директором КП «ВЖРЕП № 13» вбачається, що під час перевірки паспортного режиму в квартирі [ADDRESS] встановлено, що зареєстрована, однак не проживає [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім"ї тощо), суд може продовжити пропущений строк. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Отже, судом встановлено, що позивачу належить на праві приватної власності 56/100 частин житлового будинку № 25 по провулку Левківському в м. Житомирі. Відповідач по справі є онукою позивача, яка за згодою позивача була зареєстрована за даною адресою, однак після одруження у 2014 році почала проживати за іншою адресою не знявшись з реєстраційного обліку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає у квартирі більше двох років без поважних причин, і будь які домовленості між сторонами з приводу проживання у вище вказаній квартирі відсутні. Перешкод в користуванні житлом відповідачу не чинилося. Відповідач не надав суду доказів в заперечення позовних вимог. Крім того, факт реєстрації відповідача у квартирі позивача, перешкоджає останньому в повній мірі користуватися нею, вимагає від позивача додаткових матеріальних витрат по сплаті комунальних послуг, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб у квартирі.

Outcome: approved