Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дітей, третя особа: служба у справах дітей Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області. В обґрунтування позовних вимог вона зазначила , що вона та відповідач- [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 22 листопада 2003 року до 23 вересня 2014 року. У шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з нею, що підтверджується відповідною довідкою про склад сім'ї . За їхньою усною домовленістю і відповідно до встановлених обставин, описаних у рішенні про розірвання шлюбу спору про те, з ким проживатимуть діти не було, допоки вона не отримала від відповідача листа з вимогою визначити місце проживання дітей, в якому він це питання називав спірним. Тому вона змушена звернутися до суду щодо визначення місця проживання дітей. Її доньці лише 2 роки, вона потребує материнського догляду і тепла, спеціального дієтичного харчування, рекомендованого для дитини такого віку. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Старший син з народження проживав з нею, у дитини склався певний ритм та розпорядок життєдіяльності, тісні стосунки з матір'ю та молодшою сестрою. Син відвідує Бродецьку середню загальноосвітню школу І-ІП ступенів. Звичайно ж вона не заперечує той факт, що 8-річному хлопчику необхідна увага і виховання з боку батька, який є відповідачем по справі. Однак реалізація цього права і в той же час обов'язку батька залежить, в першу чергу, від нього самого. Адже, вона ніколи не перешкоджала і не перешкоджатиму участі відповідача у вихованні сина та спілкуванні з ним. Діти разом з нею проживають у приватному будинку, який обладнаний водопостачанням, газопостачанням, каналізацією, електрифікований, з присадибною ділянкою, садком, городиною в екологічно чистому місці, з чистим повітрям і джерельною водою. У кожної дитини є окрема кімната, обладнана відповідно до вікових потреб, що забезпечує дитині здоровий сон, можливість гратися, навчатися, розвиватися тощо. Вона всіляко дбає про дітей. На це в неї є і час і можливості. Зараз вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, і щомісяця отримує допомогу у розмірі 968,75 грн., що підтверджується довідкою Міністерства соціальної політики Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. Крім того, рішенням Козятинського міського суду Вінницької області було стягнуто аліменти з відповідача на мою користь на утримання дітей по 600 гривень щомісяця. Цим же рішенням відповідача зобов'язали сплачувати аліменти на мою користь і на моє утримання у сумі 600 гривень щомісяця і до досягнення дочкою [PERSON] трьох річного віку, а саме, до [INFO]. Вона не має шкідливих звичок чи хронічних хвороб, не зловживає алкогольними напоями, на наркологічному чи психоневрологічному обліку не перебуває, судимостей не має. При цьому, батько дитини має змогу при бажанні брати участь у житті дітей, не є обмеженим у спілкуванні з ними, та має всі можливості для активної участі у їх вихованні, та в забезпеченні духовних, фізичних, інтелектуальних та матеріальних потребах, що не вимагає зміни місця проживання дитини та її передачу під опіку батька. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та підтвердила вищенаведені обставини. Представники позивачки - [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали . Відповідач в судове засідання не з»явився , але до суду представник відповідача- [PERSON]. подав заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі , просить справу слухати в його відсутності та відсутності позивача . Представник третьої особи - Боришпол О.Ю. в судове засідання не з"явилась, хоча про день та час слухання справи була належним чином повідомлена, суду не повідомила про причини неявки в судове засідання . Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено , що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 22 листопада 2003 року до 23 вересня 2014 року ( а. с. 7) . У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO] ( а.с. 8,9). Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з позивачкою , що підтверджується відповідною довідкою про склад сім'ї, виданою Бродецькою селищною радою 19.05.2015 року за № 526 ( а. с. 10) . За усною домовленістю ст орін і відповідно до встановлених обставин, описаних у рішенні про розірвання шлюбу спору про те, з ким проживатимуть діти не було, допоки позивачка не отримала від відповідача листа з вимогою визначити місце проживання дітей, в якому відповідач це питання називав спірним. Доньці позивачки лише 2 роки, вона потребує материнського догляду і тепла, спеціального дієтичного харчування, рекомендованого для дитини такого віку. На даний час позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Старший син з народження проживав з позивачкою , у дитини склався певний ритм та розпорядок життєдіяльності, тісні стосунки з матір'ю та молодшою сестрою, відвідує Бродецьку середню загальноосвітню школу І-ІП ступенів ( а. с. 12). Діти разом з позивачкою проживають у приватному будинку, який обладнаний водопостачанням, газопостачанням, каналізацією, електрифікований, з присадибною ділянкою, садком . У кожної дитини є окрема кімната, обладнана відповідно до вікових потреб, що забезпечує дитині здоровий сон, можливість гратися, навчатися, розвиватися тощо. Відповідно до ч.1 ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно до ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стороні , на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved