Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, з подальшою індексацією, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання цього позову та до повноліття. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 12.05.2011 позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції за актовим записом № 84. Від зареєстрованого шлюбу народилась донька - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Крім того, позивач зазначила, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання дитини та не цікавиться її життям,а тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дитини визнав в повному обсязі. За наявності вищенаведених заяв позивача та відповідача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності та без фіксації судового процесу. Суд, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вважає задовольнити позов, виходячи з наступного. Судом встановлено, 12.05.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 84 та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Від спільного шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Судом в судовому засіданні встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим, у зв"язку з цим позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить із наступного. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідач не надає допомоги на утримання спільної дитини. Про що відповідач не заперечував у поданій заяві про розсглі справи у його відсутність та фактично визнав позовні вимоги. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Враховуючи наведене, суд вважає, що оскільки дитина сторін проживає разом із позивачем і остання забезпечує у вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно з подальшою індексацією, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання цього позову та до повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved