Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» ( надалі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з останньої заборгованість за кредитом в сумі 19 561 гривня 02 копійки. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30.03.2007 року відповідно до укладеного з ПАТ КБ «ПриватБанк» договору, [PERSON] отримала кредит у розмірі 2 748 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис [PERSON] У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав. Позивач просить стягнути грошові кошти по заборгованості з відповідача. Представник позивача Нестерук Ю.В. направив до суду письмову заяву щодо розгляду цивільної справи у його відсутність, свої позові вимоги підримує повністю. Відповідачка [PERSON] в судове засідання на судовий розгляд 12.02.2014 року, 26.02.2014 року, а також 07.03.2014 року не з»явилася, хоча про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується наявними у справі повідомленнями відділення поштового зв»язку - ( а.с. 24,26,30). Про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову суду не надала. Згідно з ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України,особа, яка бере участь у справі , має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.1 до ст.224 ЦП К України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач на судовий розгляд справи не з"явився і про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши надані позивачем докази, суд прийшов до висновку, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає до задоволення в повному обсязі з постановленням заочного рішення з наступних підстав. Від представника позивача - Нестерука Ю.В. заперечень проти заочного розгляду справи не надійшло. Разом з тим, судом встановлено, що 30 березня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено правочин шляхом написання позичальником письмової заяви № ROXRRX18510216 про видачу їй строкового кредиту у сумі 2 748 гривень на 24 місяці(а.с.4). [PERSON] в свою чергу зобов»язана здійснювати щомісячне погашення кредиту, а також оплати відсотків за його користування , винагороди та комісії, шляхом сплати до 20 числа кожного місяця 195 гривень 52 копійки ( а.с.4). Позивач своє зобов»язання по даному кредитному договору виконав, на що вказує розрахунок заборгованості станом на 4.12.2013 рік (а.с.3). Згідно п.п.3.3.-3.3.15 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, які є додатком до укладеного між банком та відповідачкою правочином та визначають умови, на яких ПАТ КБ «ПриватБанк» надає клієнтам споживчі кредити, в разі порушення позичальником своїх зобов»язань, банк має право вимагати виконання зобов»язань у судовому порядку( а.с.6). Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. За правилом ч.2 ст.1050 ЦК України в разі прострочення позичальником виконання своїх зобов»язань по кредитному договору , позикодавець має право вимагати повернення суми кредиту. Відповідно до п.5.5. умов надання споживчого кредитув позовна давність сторонами визначена у 5 років. Банк звернувся до суду 15 січня 2014 року, а тому строк позовної давності на момент звернення до суду з позовом ще не закінчився. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні матеріали справи, суд прийшов до висновку, що факт невиконання [PERSON] своїх зобов»язань по правочину, що укладений 30 березня 2007 року між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом написання позичальником письмової заяви № ROXRRX18510216 про видачу їй строкового кредиту у сумі 2 748 гривень на 24 місяці знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду. А тому,суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» наявну заборгованість, включаючи заборгованість по кредиту, відсотки та штрафи. Згідно з нормами ст.ст.79, 88 Цивільного процесуального кодексу України,стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат , пов'язаних з розглядом справи. В матеріалах справи є в наявності письмові докази , які підтверджують сплату позивачем судового збору ( а.с.1, ). Враховуючи вище наведене, на підставі ст.526,527,530, 1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved