Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] та судові витрати по справі стягнути з відповідача. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 11.03.2010 року виконкомом Мелітопольської міської ради на праві власності належить будинок [ADDRESS] . За вказаною адресою разом із нею зареєстровані громадяни: син - [PERSON] , [INFO] та її чоловік - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований з 29.03.2011 року. Однак, відповідач [PERSON] не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере. Особистих речей в будинку не має і взагалі будинком він не цікавиться, про те не бажає добровільно знятися з реєстраційного обліку. Реєстрація відповідача в її житловому будинку створює незручності щодо користування та розпорядження її власністю. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні вона, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили. [PERSON] 15.01.2019 року виїхав до м. Одеси на постійне місце мешкання. У зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 квітня 2020 року позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження з викликом сторін. 13.05.2020 року судовий розгляд відкладено внаслідок неявки сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та будь-які клопотання від нього не надходили. За таких обставин суд на підставі ч. 4 ст. 280 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою відео-(звуко)-записувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Позивачці [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 11.03.2010 року виконкомом Мелітопольської міської ради, належить будинок [ADDRESS] (а.с.10-11). У вказаній квартирі зареєстровані: позивач [PERSON] , її чоловік - [PERSON] , та син позивачки - [PERSON] , що підтверджується актом про проживаючих осіб та домовою книгою в будинку [ADDRESS] (а.с.12-14). Відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради № 1630 від 25.03.2020 року (а.с. 18). Згідно довідки голови квартального комітету № 102 Мелітопольської міської ради від 05 березня 2020 року [PERSON] , [INFO] , дійсно не проживає за адресою: [ADDRESS] , з 15.01.2019 року по теперішній час (а.с.14). Зазначена обставина відповідачем не спростована та підтверджується наданою позивачем довідкою про не проживання відповідача за місцем реєстрації. Те, що відповідач зареєстрований у вищевказаному житловому будинку, але тривалий час в ньому не проживає, перешкоджає позивачці в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй нерухомим майном. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не проживає за зареєстрованою адресою проживання: [ADDRESS] , понад рік, а тому, він може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору в сумі 840,80 грн. 02 квітня 2020 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-ІХ (далі - Закон № 540-ІХ). Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину". На підставі ст.ст. 321, 383, 405 ЦК України,

Outcome: approved