overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що перебувають в шлюбі, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільно не проживають, дитина проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина часто хворіє, потребує лікування. Просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та на її утримання до досягнення дитиною 18 років. Позивач свою вимогу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, до суду повторно не з"явився, про причини неявки не повідомив, свої заперечення не надав, клопотань про відкладення судового розгялду не заявив. За таких обставин суд розглянув справу заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обовязку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України . Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні позивача. Відповідач працездатного віку, інших утриманців не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобовязаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому позовна вимога позивачки щодо стягнення з нього аліментів є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. Стаття 84 СК України передбачає право дружини на утримання у разі проживання з нею дитини. Вказана норма передбачає право на утримання від чоловіка лише до досягнення дитиною шестирічного віку у разі, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку. Таких вад дитина позивача не має, досягла восьмирічного віку. За таких обставин, вимога про стягнення аліментів на утримання позивача є безпідставною та задоволенню не підлягає. Враховуючи вище вказане, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що перебувають в шлюбі, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільно не проживають, дитина проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач свою вимогу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, до суду повторно не з"явився, про причини неявки не повідомив, свої заперечення не надав, клопотань про відкладення судового розгляду не заявив. За таких обставин суд розглянув справу заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обовязку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України . Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. Відповідач працездатного віку, інших утриманців не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобовязаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому позовна вимога позивачки щодо стягнення з нього аліментів є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. Вимога про відшкодування судових витрат задоволенню не підлягає, оскільки факт отримання позивачем правової допомоги не підтверджений (угода про надання правової допомоги та платіжний документ про її оплату суду не птедставлено). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що перебувають в шлюбі, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільно не проживають, дитина проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач свою вимогу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, до суду повторно не з"явився, про причини неявки не повідомив, свої заперечення не надав, клопотань про відкладення судового розгляду не заявив. За таких обставин суд розглянув справу заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обовязку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України . Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні позивача. Відповідач працездатного віку, інших утриманців не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобовязаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому позовна вимога позивачки щодо стягнення з нього аліментів є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що перебувають в шлюбі, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільно не проживають, дитина проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач свою вимогу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, до суду повторно не з"явився, про причини неявки не повідомив, свої заперечення не надав, клопотань про відкладення судового розгялду не заявив. За таких обставин суд розглянув справу заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обовязку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України . Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні позивача. Відповідач працездатного віку, інших утриманців не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобовязаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому позовна вимога позивачки щодо стягнення з нього аліментів є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що перебувають в шлюбі, мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільно не проживають, дитина проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач свою вимогу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, до суду повторно не з"явився, про причини неявки не повідомив, свої заперечення не надав, клопотань про відкладення судового розгялду не заявив. За таких обставин суд розглянув справу заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України . Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], який знаходяться на утриманні позивача. Відповідач працездатного віку, інших утриманців не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобов'язаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому позовна вимога позивачки щодо стягнення з нього аліментів є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що перебувають в шлюбі, мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільно не проживають, дитина проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 600 гривент, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач свою вимогу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, до суду повторно не з"явився, про причини неявки не повідомив, свої заперечення не надав, клопотань про відкладення судового розгялду не заявив. За таких обставин суд розглянув справу заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України . Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні позивача. Відповідач працездатного віку, інших утриманців не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобов'язаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому позовна вимога позивачки щодо стягнення з нього аліментів є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що перебувають в шлюбі, мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільно не проживають, дитина проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, постійної роботи не має, однак має періодичні заробітки. Просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно. Позивач свою вимогу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, до суду повторно не з"явився, про причини неявки не повідомив, свої заперечення не надав, клопотань про відкладення судового розгялду не заявив. За таких обставин суд розглянув справу заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України . Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні позивача. Відповідач працездатного віку, інших утриманців не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Закон (ст.184 СК України) передбачає можливість визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Доказів того, що відповідач отримує стабільний дохід, суд не подано. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобов'язаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому позовна вимога позивачки щодо стягнення з нього аліментів є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що перебувають в шлюбі, мають неповнолітню дитину - сина [PERSON],[INFO]. Спільно не проживають, дитина проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач свою вимогу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, до суду повторно не з"явився, про причини неявки не повідомив, свої заперечення не надав, клопотань про відкладення судового розгялду не заявив. За таких обставин суд розглянув справу заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України . Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], який знаходяться на утриманні позивача. Відповідач працездатного віку, працює та отримує пенсію, інших утриманців не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобов'язаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому позовна вимога позивачки щодо стягнення з нього аліментів є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що перебувають в шлюбі, який зареєстровано виконкомом Вигівської сільської ради 22.01.2000 року, мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбні та сімейні відносини припинили, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не працює, має мінливий дохід. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути аліменти на утримання дітей по 500 грн. щомісячно. Позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, до суду повторно не з"явився, про причини неявки не повідомив, свої заперечення не надав, клопотань про відкладення судового розгляду не заявив. За таких обставин суд розглянув справу заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що 22.01.2000 року сторонами було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Вигівської сільської ради Коростенського району Житомирської області та зроблено актовий запис №1. Сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, що є підставами для розірвання шлюбу між ними. Примирення не бажають, тому суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами неможливо. Сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Одна дитина досягла 14-річного віку. Відповідач не заперечив проти того, щоб діти проживали з позивачем. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача , позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню . Також, між сторонами виник спір з приводу виконання обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України . Неповнолітні діти знаходяться на утриманні позивача. Відповідач працездатного віку, інших утриманців не має, не працює, постійного заробітку не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобов'язаний надавати допомогу на утримання неповнолітніх дітей, тому позовна вимога позивачки щодо стягнення з нього аліментів є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. В даній квартирі з 10.08.1991 року як її чоловік зареєстрований відповідач, однак з 2005 року в квартирі не проживає, речей в ній не зберігає, оплату за утримання квартири не проводить. Просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування її приміщенням, зобовязати зняти його з реєстраційного обліку. Позивач свої вимоги підтримала з вищезазначених підстав та просив їх задовольнити, подавши про це письмову заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання та через оголошення в засобі масової інформації. Коростенський РС УДМУ України в Житомирській області подав заяву про розгляд справи у відсутність представника. За таких обставин справу розглянуто заочно у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування приміщенням житлової квартири, квартиронаймачем якої являється позивач. Даний спір регулюється нормами житлового законодавства. Позивач являється квартиронаймачем квартири [ADDRESS], в якій як член її сімї до 2005 року проживав відповідач. З вказаного часу відповідач житловою площею вказаної квартири не користується, однак з реєстрації в добровільному порядку не знімається. Вказані обставини відповідачем не спростовані. Вирішуючи питання про те, які правові норми за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст.58,ч.1 Конституції України) підлягає застосуванню до цих правовідносин, враховуючи час їх виникнення, встановлено, що такими є ст.71,72 ЖК України, відповідно до яких при тимчасовій відсутності наймача або члена його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи, що відповідач як колишній член сім"ї власника в жилому приміщенні відсутній понад 10 років без поважних причин, він є таким, що втратив право користування ним, тому вимога позивача підлягає задоволенню. Вимога про зняття відповідача з реєстрації є безпідставною, оскільки таке зняття проводиться органом реєстрації на підставі судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування. Подана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України. Так, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, який за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Враховуючи ціну позову розмір судового збору становить 959,61 гривень, який підлягає сплаті нар/р 31219206006006, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, отримувач - Коростенське УК м.Коростень - 22030101, код ЄДРПОУ - 37909251, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП). Оригінал квитанції надається суду. До позовної заяви позивач надала клопотання про звільнення від сплати судового збору. Відповідно до ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі або звільнити від його сплати. В п. 29 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17 жовтня 2014 року, зазначено, що відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір та ст.82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Питання звільнення, відстрочення або розстрочення від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду, і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав. Додана до клопотання довідка є недостатнім доказом щодо неможливості сплати позивачем визначеного законодавцем розміру судового збору, тому підстав для задоволення клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору не має. Порядок сплати та розміри судового збору визначаються у відповідності до Закону України "Про судовий збір" у редакції на час подання позовної заяви. Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175, 177 ЦПК України, протягом 5 днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed