Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач просить суд встановити факт належності [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку (пай) площею 2,68 га серії ЯБ №733770, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Народицького району Житомирської області, та визнати за ним право власності на зазначену земельну ділянку, кадастровий №1823782000:06:000:0016, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем [PERSON], яка померла 29 липня 2005 року, однак, спадщину оформити не може, оскільки втрачено оригінал державного акту на зазначену земельну ділянку, в якому міститься описка. Сторони в судове засідання не зявились, але просять справу розглядати без їх участі, відповідач щодо задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, дійшов такого висновку. [PERSON] померла 29 липня 2005 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії 1-ТП №009162 від 01 серпня 2005 року (а.с. 3). При зверненні заявника по справі [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що належала [PERSON], їй було відмовлено, оскільки прізвище власника земельної ділянки, зазначено в Державному акті «Гриценко», в той час, як необхідно „Грищенко", що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №495/02-31 від 23 серпня 2018 року (а.с. 4). Зі змісту сертифікату на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №0266844 (а.с. 7) вбачається, що власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,68 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Народицького району Житомирської області вказано [PERSON]. З копії свідоцтва про смерть серії 1-ТП №009162 від 01 серпня 2005 року (а.с. 3) вбачається, що 01 серпня 2005 року виконкомом [PERSON] сільської ради Житомирської області зареєстровано смерть [PERSON]. Пунктом шостим частини першої статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Враховуючи викладене, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог позивача щодо встановлення факту належності їй сертифікату на право власності на земельну ділянку, що необхідно для оформлення своїх спадкових прав. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії серії ЯБ №733770 від 12 квітня 2006 року (а.с. 6), копії сертифікату на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №0266844 від 23 грудня 1997 року (а.с. 7) та копії списка громадян [PERSON] сільської ради ( а.с.8) вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,68 га, кадастровий номер №1823782000:06:000:0016, розташованої на території [PERSON] сільської ради Народицького району Житомирської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач є дочкою померлої, про що свідчать копія свідоцтва про народження №0050006 від 1939 року (а.с.11), а, отже, в силу ст.1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену вище земельну ділянку їй було відмовлено у звязку з тим, що оригінал державного акту на зазначену земельну ділянку відсутній, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №495/02-31 від 23.08.2018 року (а.с.4). Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались, що підтверджується листом Народицької ДНК №538/01-16 від 01.10.2018 року (а.с.20). Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що позовні вимоги слід задовольнити й визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, площею 2,68 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Народицького району Житомирської області, що належала померлій [PERSON]. Від сплати судового збору позивача звільнено згідно пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України „Про судовий збір.

Outcome: approved