Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої в наслідок злочину, посилаючись на те, що 04.02.2014 року відповідачі із берега річки Хорол в с. Бутівці, Хорольського району Полтавської області викрали 16 алюміневих верш загальною вагою 93,200 кілограм, вартістю 745,60 грн. У зв"язку з цим позивачі звернулися до Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області із заявою про порушення кримінальної справи. Під час досудового слідства у даній справі було встановлено, що крадіжку скоїли : [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Завдану [PERSON] та [PERSON] шкоду ніхто крім [PERSON] їм не відшкодував. Вироком Хорольського райсуду Полтавської області відповідачів визнано винними в скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України. Внаслідок протиправної поведінки відповідачі заподіяли [PERSON] та [PERSON] моральну шкоду, яку вони оцінюють в 5000 грн. кожному. Вона полягає у душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв'язку із втратою свого майна. Зазначені позивачами обставини підтверджуються доданими до заяви документами, а також іншими доказами, які знаходяться в матеріалах кримінальної справи. Позивачі в судове засідання не з'явились, хоча вчасно і належним чином були повідомлені про дату й час розгляду справи, але надали суду заяви в яких позовні вимоги змінили та просили закрити провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача [PERSON], оскільки збитки ним відшкодовано повністю та провести розгляд справи за їх відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча вчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, однак надали на адресу суду заяви в яких позов не визнали однак просили провести розгляд за їх відсутності. Ухвалою суду від 18.06.2014 року було задоволено клопотання позивачів про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача [PERSON] В іншій частині позовних вимог, суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За правилами ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 04.02.2014 року близько 11.00 год. [PERSON], діючи за попередньою змовою з [PERSON] та [PERSON], перебуваючи на річці Хорол, що в с. Бутівці, Хорольського району Полтавської області, разом із останніми намагалися викрасти 16 алюмінієвих верш, загальною вагою 93,200 кілограм, вартістю 745,60 грн., які знаходились по периметру русла річки, 5 з яких належать [PERSON], та 11 - [PERSON], де в подальшому знесли їх до берега та пошкодивши, шляхом деформації, чекали на автомобіль, яким хотіли їх вивезти з місця події, але під час очікування були застигнуті власником частини верш - [PERSON], в результаті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не встигли розпорядитись викраденим. Вироком Хорольського районного суду Полтавської області [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки; [PERSON] та [PERSON]визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 /два/ роки. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] та [PERSON] від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 76 КК України зобов'язано засуджених [PERSON], [PERSON], [PERSON] не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. Таким чином обставини зазначені в позовній заяві є доведеними. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі, в результаті вчинення злочину, заподіяли позивачам шкоду, однак суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Згідно вироку Хорольського райсуду від 24.03.2014 року та матеріалів кримінального провадження викрадене пошкоджене майно повернуто було власникам, тобто позивачам. Розмір матеріальної шкоди позивачі визначали з вартості 16 алюмінієвих верш, загальною вагою 93,2 кг, на суму 745,60 грн. Розрахунок вартості був здійсненний експертом в кримінальному провадженні як металобрухт, оскільки алюмінієві верші були пошкодженні відповідачами. Положеннями ст.1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. У статті 1193 ЦК України встановлені способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого: відшкодування шкоди в натурі (передача речі такого ж роду і такої же якості, полагодження пошкодженої речі тощо); відшкодування завданих збитків у повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.1192 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичної особі, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкода завдана вчиненням злочину. Пунктом 9 постанови № 6 Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладання на відповідальну за неї особи обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування можливий. Коли відшкодування в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. З огляду на фактичні обставини справи суд дійшов висновку про те, що вимоги позивачів про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідачів на користь позивачів підлягає стягненню в порядку відшкодування матеріальної шкоди вартість пошкоджених речей в сумі 745,60 грн. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 2) ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. За правилами ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною 3 статті 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди, визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вони є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Правова позиція Верховного Суду України з цього питання викладена в абзаці 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Крім того, згідно роз'яснень, які містяться в пункті 9 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В судовому засіданні суд знайшов достатню кількість належних доказів, щодо заподіяння позивачам [PERSON] та [PERSON] моральної шкоди внаслідок вчинених злочинних дій відповідачами, але в розмірі меншому ніж вони зазначали в позовній заяві. Враховуючи характер правопорушення, характер та тривалість моральних страждань завданих відповідачами позивачам через позбавлення останніх права користуватись і розпоряджатись власним майном, суд приходить до висновку що їх розмір є в значній мірі завищеним і повинен становити 1500 грн. кожному з позивачів. На підставі п.6 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Крім того з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial