Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

У вересні2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб зареєстрований 10 липня 2009 року між нею та відповідачем, стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з даним позовом, та до досягнення дитиною повноліття та стягнути із відповідача на її користь 50 % розміру передбачуваних додаткових витрат на дитину в період з вересня 2019 року по червень 2020 року у розмірі 4250 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10 липня 2009 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини сторони припинили так як втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Сторони з 2019 року спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Позивач зазначає, що донька проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку так як є здоровим та працездатним. Також позивач зазначає, що дитина з вересня 2017 року навчається в групах додаткових освітніх послуг за плату батьків (танцювальний гурток, додаткові зайняття з математики та англійської мови), вартість яких з вересня 2019 року по червень 2020 року склала 8500 грн. 00 коп. Відповідач в добровільному порядку не бажає брати участь у додаткових витратах на дитину, з цих підстав позивач змушена звернутись до суду. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 02 жовтня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 02 грудня 2019 року. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 31 січня 2020 року сторонам надано строк для примирення на два місяця до 31 березня 2020 року. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 09 червня 2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити, надала пояснення аналогічні позову. Не заперечувала про те, що донька у період з [INFO] року по день розгляду справи в суді проживає разом із батьком, коштів на її утримання вона не надавала, була постійно на зв`язку, а на вихідні 6, 7, 20, 21 червня 2020 року забирала дитину до себе. Суду пояснила, що сплачувала за навчання в школі в розмірі 850 грн. щомісяця, а в січні 2020 року тільки 540 грн. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо розірвання шлюбу, щодо стягнення аліментів та додаткових витрат заперечував, обґрунтовуючи це тим, що з квітня 2019 року вони із позивачем разом не проживають, дитина дуже часто на вихідних перебувала у нього, на канікулах весь час, та з [INFO] року по сьогодні проживає із ним. Він їй завжди купує все необхідне: одяг, продукти харчування. Суд, вислухавши позивача та відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що 10 липня 2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 327 (а.с. 17). Від спільного подружнього життя у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1234 (а.с. 18). Згідно із довідки № 224 від 27 серпня 2019 року встановлено, що [PERSON] з 01 вересня 2017 року та по теперішній час дійсно є ученицею 3-А класу Боярського академічного ліцею „Гармонія". З 1 вересня 2017 року дитина навчається в групах додаткових освітніх послуг за плату батьків, вартість занять з 1 вересня 2019 року буде складати 850 грн. 00 коп., щомісячно (а.с. 21). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони подружніх відносин не підтримують з квітня 2019 року, спільне господарство не ведуть, разом не проживають, позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач не заперечує, примирення надане судом не дало результатів, тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181, 182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні встановлено, та не заперечується сторонами, що дитина до 11 березня 2020 року по 13 липня 2020 року проживає із батьком [PERSON] , повністю знаходиться на його утриманні, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів із [PERSON] в розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання доньки [PERSON] , починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 13 вересня 2019 року і по [INFO] року, на користь матері [PERSON] . Щодо заявленої вимоги в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини в період з вересня 2019 року по червень 2020 року в розмірі 4250 грн. 00 коп., слід відмовити, оскільки крім довідки про розмір додаткових освітніх послуг, суду не надані докази про їх оплату позивачем. Відповідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином слід стягнути із [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., а також з стягнути з відповідача на користь [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. за позовні вимоги в частині розірвання шлюбу.

Outcome: partial