Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач у справі звернувся із вказаним позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла їхня бабуся та мати [PERSON], після чого відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельна ділянка, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори була подана заява про прийняття спадщини, таким чином, відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, Позивачами фактично була прийнята спадщина, [PERSON] (надалі Позивач 1) та [PERSON] (надалі Позивач 2) є спадкоємцями за заповітом, у відповідності до ст. 1233, 1235 ЦК України. Таким чином, [PERSON] (надалі Позивач 3) є спадкоємцем за законом з долею ? частина (обов'язкова частка) від спадкової маси. Позивачі звернулись до нотаріальної контори з відповідними заявами, але 16 липня 2016р. Позивач 1, 27 липня 2016р. Позивач 2, 28 липня 2016р. Позивач 3, отримали з Дванадцятої київської державної нотаріальної контори, постанови, відповідно до яких Позивачів інформували про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказану вище нерухоме майно. Таким чином державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори встановлено, що єдиною перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину,є відсутність у Позивачів оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Позивачі зазначили, що законних підстав отримати правовстановлюючі документи на зазначене нерухоме майно Позивачі не мають, так як не є її власниками, а нотаріус відмовила у витребуванні зазначених документів діючи відповідно до вимог законодавства. Зазначені вище обставини унеможливлюють отримання Позивачами оригіналу правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку і не дають нам можливості прийняти спадщину, позбавляючи Позивачів можливості набуття права власності на спадкове майно, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Крім того, позивачами надано уточнений позов ( а.с.111-115), в якому позивачі зазначають наступне, що у відповідності до Свідоцтва про право на спадщину від 20.02.1969 року право власності на індивідуальний житловий будинок [ADDRESS] належить померлій [PERSON]. Згідно з технічним паспортом на індивідуальний житловий будинок [ADDRESS], який виготовлено за станом на 30.03.2007 року, визначено, що розмір частки власності померлої [PERSON] складає ? . Позивачі зазначили, що на підтвердження зазначених відомостей, адвокатом Позивача 1 та Позивача 2 було подано адвокатський запит до Київського міського БТІ від 24.04.2017 року, станом на 10.05.2017 року відповіді не надходило. Позивачі зазначили, що у відповідності до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] належить померлій [PERSON]. Згідно з Державним актом на право власності номер бланку та серія [NUMBER], земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] належить померлій [PERSON] на праві спільної власності. У відповідності до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] належить померлій [PERSON]. Згідно з Державним актом на право власності номер бланку та серія [NUMBER], земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] належить померлій [PERSON] на праві постійного користування. Позивачі зазначили, що на підтвердження зазначених відомостей, адвокатом Позивача 1 та Позивача 2 було подано Адвокатський запит до Департаменту земельних ресурсів КМР адвокатський запит №04 від 24.04.2017р. Згідно з відповіддю Департаменту земельних ресурсів №057028-057/6955-7537 від 27.04.2017р., земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] належить померлій [PERSON] на праві спільної власності (Державний акт на право аіасності номер бланку та серія [NUMBER]); земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] належить померлій [PERSON] на праві постійного користування (Державний акт на право власності номер бланку та серія [NUMBER]). Також звертають увагу, що земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] належить померлій [PERSON] в розмірі 3/4. Даний факт підтверджується Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва по справі №2-1420/2006 від 21.12.2006р., якою затверджено Мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] й визнано право власності на ? земельної ділянки по [ADDRESS] Позивачі зазначили, що враховуючи положення ст. 1233, 1235, 1241 ЦК України частки у спадковому майні Позивачів розподіляються наступним чином: [PERSON] має право на спадкування за законом (обов'язкова частка) на 3/16 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] й на 3/16 частини земельних ділянок (кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER]); [PERSON] має право на спадкування за заповітом на 9/32 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] й на 9/32 частини земельних ділянок (кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER]); [PERSON] має право на спадкування за заповітом на 9/32 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] й на 9/32 частини земельних ділянок (кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER]) розмір земельних ділянок не вказували. У судовому засіданні представники позивачів підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві та на підставі пояснень та доказів долучених до матеріалів справи. Відповідач належним чином повідомлений у судове засідання не з»явився, подав до суду пояснення ( а.с.36-38), просив винести рішення суду згідно вимог діючого законодавства України. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON], померла [INFO], що підтверджено Свідоцтвом про смерть ( а.с.3). Судом встановлено, що за життя [PERSON], склала заповіт від 23.05.2007 року ( а.с.8) згідно якого належну їй на праві оособистої власності 3/4 частини житлового будинку [ADDRESS] та належну їй на праві особистої приватної власності 3/4 частин земельної ділянки за ціює ж адресою, вона заповідала відповідачам у справі [PERSON] та [PERSON] , в рівних долях кожному. Судом встановлено, що із доказів поданих суду позивачами у справі, на час відкриття спадщини спадкодавцю належала 3/4 частин житлового будинку [ADDRESS], які вона набула :1/2 частини на підставі свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя, посвідченого Пятою Київською державною нотаріальною конторою 20.02.1969 року та 1/4 на підстві свідоцтва про право на спадщину посвідченого Пятою Київською державною нотаріальною конторою 20.02.1969 року, разом 3/4 частини. [PERSON] належить 1/4 частна на підставі свідоцтва по право власності на спадщину, посвідченого Дванадцятою київською державною нотраіальною конторою 04.07.2003року. Судом встановлено, що на час відкриття спадшини відповідач [PERSON], у порядку ст. 1241 ЦК України має право на обов"язкову частку у спадщині, оскількє є донькою спадкодавця, яка є непрацездатна, та про що стверджували позивачі. Відповідно до ч.1 ст.1268ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Відповідно до ст.334 ЦК України право власності у набувача за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню,виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що відповідачі звернулися в Дванадцяту київську державну нотсраільну контору із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.4-6), але державним нотаріусом щодо кожного відповідача винесно постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії з підстав відсутності документів, що підтверджують право власності. Суд дослідивши письмові докази подані позивачами до матеріалів справи, враховуючи пояснення відповідача, вважає що позов підлягає задоволенню частково виходячи із наступного. Позивачі на підставі поданих доказів вказували, що спадкодавцю земельна ділянка за кадастровим номером [NUMBER], належить на праві постійного користування, але просили визнати за відповідачами право власності на таку земельну ділянку, у спосіб не передбачений ЦК України, не використавши позасудовий спосіб захисту права, у разі його порушення, а тому в цій частині відсутній спір про право та позов в цій частині, задоволенню не підлягає. Також позивачі [PERSON], [PERSON] просили визнати за ними право власності на спадкове майно, а саме 9/32 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, а не частку від 3/4 житлового будинку, та 9/32 частин земельних ділянок за кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER]),а не частку від 3/4 частин земельнї ділянки, яка перебувала у власності спадкодавця. Судом встановлено, що згідно складеного заповіту від 23.05.2007 року ( а.с.8) спадкодавець заповідала лише належну їй на праві оособистої власності 3/4 частини житлового будинку [ADDRESS], без надвіних будівель та споруд та належну їй на праві особистої приватної власності 3/4 частин земельної ділянки за ціює ж адресою, але не ту земельну ділянку за кадастроим номером [NUMBER], якою вона постійно користувался, а тому позов в частині визнання права власності за відповідачами 1 та 2 на 9/32 частин житлового будинку із надвірними спорудами (із всього будинку, що був предметом спільної часткової властності власників [PERSON] (3/4) та [PERSON](1/4)) та 9/32 частин земельної ділянки за адресою [ADDRESS] із 3/4 частин земельної ділянки, що перебувала у власності та користуванні, підлягає задоволеню частково. Так само позовні вимоги позивача 3 підлягаєть задоволенню частково, в частині визнання права власності на 3/16 частин надвірних будввель і споруд, а також земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], яка перебувала у постійному користуванні спідкодавця,задоволеню не підлягають. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed