Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстровано 22.01.2015 року, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. в місяць, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння, крім того відповідач фактично створив нову сім'ю з іншою жінкою. З серпня 2016 року подружні відносини між сторонами припинені. Шлюб існує формально. Після припинення сімейних відносин відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча працює і отримує дохід, інших утриманців не має. В судове засідання сторони не з"явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З наданих суду письмових доказів судом встановлено наступне. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 22.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Бердичівському району реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 9 (а.с. 9). Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10), який проживає з матір'ю (а.с. 11). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України (далі СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам іхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подружжя не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, миритись не бажають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому суд вважає, що за таких обставин шлюб підлягає розірванню, тобто позовні вимоги позивачки в цій частині підлягають задоволенню. Підлягають задоволенню також вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина з наступних підстав. Відповідач є батьком дитини, зобов'язаний утримувати її до повноліття, у відповідності до ст. 180 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, який є молодою працездатною людиною, у платника аліментів немає інших дітей чи утриманців. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, тому суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України, принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, підлягає стягненню з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. в місяць, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved