Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] та просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб із останнім. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб з відповідачем зареєстровано 21 січня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис № 58. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, під час спільного проживання постійно виникали сварки, які поступово призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні стосунки припинені два роки тому, з того часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть, єдиного сімейного бюджету не мають. Спір про майно відсутній. Подальше збереження родини неможливе, на примирення категорично не згодна, тому вона звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, разом із позовом надійшла її заява з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі, просить задовольнити (а.с.7). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи призначався неодноразово, повістки, які надсилалися на адресу відповідача, у тому числі і повістка з викликом у зазначене судове засідання, поверталися до суду з відміткою поштового відділення за закінченням терміну зберігання . Зазначене свідчить про той факт, що відповідач відмовляється отримувати судову повістку, на повідомлення поштового відділення про необхідність явки для отримання заказаної кореспонденції не реагує. Відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 21 січня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис № 58, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Спільних дітей від шлюбу не мають. Шлюбно-сімейні стосунки припинені два роки тому, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спір про майно відсутній. Позивач вважає, що сім"я розпалася та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Враховуючи те, що сторони спільного господарства не ведуть, не мають намір відновлювати сім'ю, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї не можливо, шлюб між ними має бути розірваний.

Outcome: approved