Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким: розірвати шлюб між нею, [PERSON] , та відповідачем, [PERSON] , який вонир зареєстрували 16 травня 2015 року в Долинському районному відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Витрати по розгляду даної справи залишити за нею. Свої вимоги мотивує тим, 16 травня 2015 року між нею, [PERSON] , та відповідачем - [PERSON] , було укладено шлюб, який вони зареєстрували в Долинському районному відділі ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області, про що було складено відповідний актовий запис за №101. Після укладення шлюбу на перших порах у них була нормальна сім`я. Спочатку вони проживали в квартирі батьків її чоловіка. Відносини між ними грунтувались на принципах любові, довіри, взаємоповаги та взаєморозуміння. Проте з часом відносини між ними почали погіршуватися. Часто почали виникати суперечки та сварки, перш за все через взаємні ревнощі, зраду відповідача та обман з його боку. Тривалий вони час терпіли одне одного, але тепер вона остаточно вирішила юридично припинити шлюбні стосунки. Постійні сварки і конфлікти призвели до того, що вони практично перестали спілкуватися. На даний час у них відсутні будь-які спільні інтереси, спільне господарство не ведуть, тому станом на сьогоднішній день шлюбні стосунки носять лише формальний характер і їх сім`я фактично розпалася. Вже більше року вони разом не проживають. Спільних дітей немає. Оскільки із відповідачем її вже нічого не зв`язує і в майбутньому вона не хоче мати з ним жодних відносин, просить даний шлюб розірвати. Вважає, що відповідач також не заперечує проти розірвання шлюбу, хоча для неї це вже не має ніякого значення. Вона не бажає з відповідачем навіть бачитись. Таким чином, шлюб вона розриває з тієї причини, що з відповідачем вони не зійшлись характерами та поглядами на життя. Вважає також, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, а надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан її відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг у часі. Позивачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки не повідомила, хоч про дату час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому порядку. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Кажук В.Б. ( ордер, договір про надання правничої допомоги а.с.6-8) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити. Не заперечив проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з"явився, причини своєї неявки не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчить оголошення про виклик в судове засідання (а.с.16). Відзиву на позов відповідачем не подано. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного: Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.5) свідчить про те, що 16 травня 2015 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб, якийзареєстровано Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис за №101. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка " [PERSON] ", дружини " [PERSON] ". Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Позивачка не бажає зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася. Спільних дітей немає. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Беручи до уваги волевиявлення позивачки щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задовольнити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved