Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

\~ позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що 10.12.2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Дружківського міського управління юстиції, актовий запис №483. Під час шлюбу, 21.03.2008 року, в них народилась донька [PERSON], а 29.03.2010 року в них народився син [PERSON]. В березні 2014 року взаємовідносини між ними ускладнились настільки, що вони припинили усілякі стосунки і відповідач тимчасово мешкає в м. Костянтинівка Донецької області, ніде не працює та не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей. Вважає, що збереження їхньої родини та шлюбу з відповідачем надалі є неможливим. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з"явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, на позові наполягає, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Архипова», дітей проживати з нею. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітей. Сторони не проживають однією сім'єю тривалий час. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає не можливим примусити її зберегти шлюб. Неповнолітніх дітей суд вважає необхідним залишити проживати з матірю

Outcome: approved