Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивачі звернулися в суд до відповідача з вказаним вище позовом посилаючись на те, що [INFO] року помер їх батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS]. За життя він склав заповіт на користь позивачів. Позивачі спадщину прийняли, шляхом подачі заяв про прийняття спадщини до державного нотаріуса Іванківської районної нотаріальної контори Київської області. Крім позивачів, інших спадкоємців немає. Вони оформили свої спадкові права на три земельні ділянки через нотаріальну контору. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок їй було відмовлено, оскільки право власності [PERSON] не зареєстровано через державні реєстраційні органи. Позивачі просять визнати їх право власності на спадкове майно у рівних частках кожному. У судове засідання позивачі не з*явилися, про день і час слухання справи повідомлено вчасно, написали заяви, у яких просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача (сільської ради) у судове засідання не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно. Надіслали до суду лист, у якому позовні вимоги визнали, просять справу розглядати без їх участі. Суд, вивчивши докази, якими обгрунтовуються позовні вимоги, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами. В даному випадку позивачі є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] (помер [INFO] року, заповіт на користь позивачів склав 09.05.2012 року), якому належав на праві власності жилий будинок в [ADDRESS] Документи на право власності на будинок взагалі не оформлялись, тому позивачі, як його спадкоємці, не можуть оформити на це майно відповідне свідоцтво, хоча фактично це майно є об'єктом спадкового майна за заповітом. Постановою державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори № 450/02-31 від 29.06.2016 року зазначено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом саме з цієї причини. За даними сільської ради згідно із записом в погосподарській книзі в Пісківській сільській раді за 2011-2015 роки жилий будинок, який знаходиться в [ADDRESS], належить померлому [PERSON] (довідка сільської ради № 247 від 11.05.2016 року). Згідно з даними технічного паспорту цей будинок збудований у 1965 році, решта господарських будівель до 1980 року. Земельна ділянка, навколо будинку площею 0,49 га, не приватизована Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із по господарських книг. На даний час ніхто, крім позивачів, на це майно не претендує. Відповідач на спадкове майно не претендує, позовні вимоги визнали. Ч.4 цієї ст.1268 передбачає, що незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, позивачі вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини, як це передбачено ст. 1269 ЦК України, вчасно подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, частково оформили свої спадкові права, отримавши свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки ( у рівних частках кожен). Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю". На підставі наведеного, ст. ст. 1223, 1235, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved