Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду 19.02.2015 року з вищевказаним позовом, який був переданий в провадження судді Жмуд Н.М. 20.02.2015 року, посилаючись на те, що позивач є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстровані позивач та її доньки - [PERSON] та [PERSON], яка не проживає в зазначеній квартирі понад 6 місяців, а саме з 2002 року. В 2002 року [PERSON] поїхала на заробітки до Російської Федерації та о теперішнього часу не проживає в зазначеній квартирі. В зв»язку з цим позивач не має можливості оформити субсидію та в повному обсязі сплачувати за комунальні послуги. А тому вимушена звернутися до суду та просить визнати доньку такою, що втратила право користування житлом. У судове засідання позивач не з»явилася, але її інтереси представляє адвокат Свистун А.В., який надав суду письмову заяву, якою підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити і розглянути справу за його відсутності та у разі невки відповідача, розглядати справу за відсутністю відповідача, постановивши заочний розгляд по справі, оскільки відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про день, час та місце слухання справи через газету «Урядовий Кур»єр». Третя особа - Лозівський РВ ГУДМС України в Харківській області не забезпечили явку свого представника до судового засідання, причини неявки суду не повідомили, про час та місце слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з»явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, через засіб масової інформації, а саме: через газету «Урядовий кур»єр» № 51 від 20 березня 2015 року, що відповідає вимогам положення ст.74 ЦПК України. Відповідач викликалася у судове засідання у порядку, передбаченому відповідно до діючого цивільно-процесуального законодавства, але на адресу суду повертаються судові повістки як такі що не вручені з відміткою поштової установи про причини невручення « за закінченням терміну зберігання». Тому, у зв»язку з відсутністю відомостей про місце фактичного проживання відповідача та на підставі ч.9 ст. 74 ЦПК України, а саме: відповідач місце проживання (перебування) або місцезнаходження якого позивачеві не відоме, викликається до суду через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідач був викликаний у судове зсідання через засоби масової інформації, про що свідчить наявне в матеріалах справи оголошення в газеті «Урядовий Кур»єр» від 20 березня 2015 року, однак, не повідомила про причини своєї неявки і не подала заяви про розгляд справи за її відсутності, не було нею подано і заперечень на позовну заяву. Згідно до положення ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Реєстраційного посвідчення, за реєстровим № 5788, записаного в реєстрову книгу за № 70 від 13 березня 1992 року, кооперативна квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] (а.с.5) Відповідно до Довідки, виданої 12.02.2015 року за № 7, за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON], Зборщенко галина Олександрівна, [PERSON], фактично мешкає: [PERSON] (а.с. 6). Згідно письмової заяви мешканки кв. № 33 - [PERSON], кв. № 27 - [PERSON], кВ. № 68 - [PERSON] - вбачається, що відповідач по справі [PERSON] не мешкає в квартирі [ADDRESS] з 2002 року. З приводу позовних вимог позивача необхідно зазначити, що згідно ст. 163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім"ї за ним зберігається займане житлове приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 та 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 Цього ж Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім"ї не звільняє їх від виконання обов"язків за договором найму житлового приміщення. Виходячи з положень ст. 71 ЖК та роз'яснень, даних у п. 10 постанови N 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї зберігається протягом шести місяців або інших строків, передбачених цією статтею. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно статті 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням унаслідок відсутності цієї особи понад встановлених термінів проводиться в судовому порядку. Згідно частини 1 статті 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами і іншими особами, що беруть участь в справі, не підлягають доведенню. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач відсутня у вказаній квартирі понад шість місяців без поважних причин, квартиру вона покинула добровільно, позивач не перешкоджає відповідачу в користуванні житловим приміщенням в зазначеній квартирі, комунальні платежі відповідач не оплачує, тому немає підстав для збереження за [PERSON] права користування на житлове приміщення в квартирі [ADDRESS]. Отже, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. З огляду на матеріалами справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір. Однак, у судовому засіданні позивач заявив суду, що прохає суд, не стягувати з відповідача дані витрати на його користь. Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved