Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Зазначає, що 18 червня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу мають сина [PERSON], який проживає з нею. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 10.12.2018 року по справі призначена справа у загальному позовному провадженні. У підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити з підстав, що зазначені в позовній заяві. Фактично шлюбні відносини припинені з серпня 2018 року. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Досягли згоди щодо вихванн та утримання сина. Представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав. Пояснив, що примирення неможливе. Відзив не подано. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 18 червня 2011 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 176. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3ст. 105 СК Українишлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу. Відповідно дост. 112 СК України суд постановляє рішення про розірванняшлюбу,якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідност. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересах їх малолітньої дитини. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст.111,112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам сторін, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право відновити його після розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 СК Україниу разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати розподіляються згідно ст. 137, 141 ЦПК України. Стосовно вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3978 (2125+18530 грн., то в цій частині вимоги відшкодування судових витрат підлягають частковому задоволенню та у зв"язку з визнанням позову відповідачем, враховуючи позицію, сформульовану Верховним Судом у постанові від 15 травня 2018р. у справі № 821/1594/17, зменшенню до 50 % - 1989 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved