Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до Лисичанської міської ради, в якому просила визнати за нею право власності на спадщину, яка складається з будинку [ADDRESS] та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування після батька [PERSON], померлого [INFO] року, посилаючись на те, що після смерті батька відкрилась спадщину , яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS], який належав померлому на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 27.03.1959 року та посвідченого нотаріусом м. Верхній , реєстр № 1542 , зареєстрованого в КП «БТІ» , реєстровий № 5911 від 22.01.1980 року та земельної ділянки, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту про право на власності на землю серія [NUMBER], виданого на підстави рішення міськвиконкому Лисичанської міської ради народних депутатів від 30.12.1996 року № 572, зареєстрованого в книзі записів державних актів на паво приватної власності на землю за № 865. 28.03.2015 року приватний нотаріус Лисичанського нотаріального округу Дергільова Н.М. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок та земельну ділянку, які належали померлому, бо після смерті батька залишилася лише копії документів на будинок та земельну ділянку. Просила задовольнити позов у повному обсязі. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов. У своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені у позовній заяві, про що надала суду відповідні докази. Додала, що інших спадкоємців після смерті батька не має, мати [PERSON] померла [INFO] року. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні також просив задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на те, що позивачка є спадкоємицею майна будинку та земельної ділянки, яке залишилось після смерті батька. ЇЇ батько був людиною похилого віку, а також хворою людиною. В будинку нею було знайдено лише копії вказаних документів, а оригінали були відсутні. Представник відповідача у судовому засіданні не була присутньою, подала заяву в якій просить розглядати справ без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник позивача не заперечувала проти розгляду справи за відсутності представника відповідача. Виходячи з наведеного, суд вважає, за можливо слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У судовому засіданні справи встановлено, що згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 18.08.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON], помер [INFO] року, про що зроблено актовий запис № 1116 (а.с.15). Згідно з копією договору купівлі-продажу від 27.03.1959 року, посвідченого нотаріусом м. Верхній, зареєстрованого в реєстрі за № 1542 [PERSON], з однієї сторони та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу про те, що [PERSON] продав, а [PERSON] купив належний [PERSON] недобудований будинок, розташований в [ADDRESS], розташований на земельній ділянці мірою в 300 кв.м., який належить продавцю на праві особистої власності відповідно договору на право побудови будинку, посвідченого 2-ю Лисичанською нотаріальною конторою 21.06.1957 року № 3128. Всі права та обов»язки забудовника по договору переходять до покупця ( а.с. 10). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER][PERSON] на підставі рішення міськвиконкому Лисичанської ради народних депутатів від 30 грудня 1996 року № 572 передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,0625 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території [ADDRESS]. Землю передано для обслуговування жилого будинку та господарських будівель. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 865 ( а.с.13) Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування " вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців. Із копії свідоцтва про народження вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] вказано :батько [PERSON] та мати [PERSON] ( а.с.14-14зв.) [PERSON] померла [INFO] року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції зроблено актовий запис за № 2117 ( а.с.26). Таким чином, на підставі вище викладеного, судом слід визнати за позивачем право власності на спадщину, яка складається з жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та земельної ділянки для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, розташованого за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved