Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

ТзОВ «Кредитні Ініціативи» звернулось до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.12.2012 року між ТзОВ «Кредитні Ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено Договір про відступлення прав вимоги. Позивач набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, в тому числі щодо сплати суми основного боргу, відсотків, комісій, штрафних санкцій. Згідно укладеного 11.09.2007 року між ПАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та [PERSON] Кредитного договору № 2402 відповідач [PERSON] отримала 25000 гривень. Зобов`язання за вказаним кредитним договором забезпечено порукою шляхом укладення 11.09.2007 року договору поруки № 2403 із [PERSON] Відповідач [PERSON] порушила зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 20.01.2017 року становить: 18754,98 гривень заборгованість за кредитом, 44203,74 гривень заборгованість по відсотках, 1252,71 гривень заборгованість по комісії, 59533,85 гривень заборгованість по пені. Згідно заочного рішення № 2-364/2011 року Кіцманського районного суду Чернівецької області від 21.03.2011 року за Кредитним договором № 2402 від 11.09.2007 року було стягнуто заборгованість у розмірі 25849,23 гривень: з яких 19065,23 гривень заборгованість за кредитом, 5462,12 гривень заборгованість по відсотках, 126 гривень заборгованість по комісії, 1195,88 гривень заборгованість по пені. А отже, станом на 20.01.2017 року відповідач [PERSON] заборгувала 38741,62 гривень заборгованість по відсотках, 1126,71 гривень заборгованість по комісії. За останні 12 місяців перед зверненням до суду в межах строку позовної давності пеня становить 21825,21 гривень, тому, з підстав, передбачених ст.ст. 509, 514, 516, 525, 526, 549, 554, 623, 624, 625, 1049, 1054, 1077, 1080 ЦК України просив стягнути солідарно з відповідачів 61693,54 гривень заборгованості, з яких: 38741,62 гривень заборгованість по відсотках, 1126,71 гривень заборгованість по комісії, 21825,21 гривень пеня, а також судові витрати по справі. Представник позивача подав письмове клопотання про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] позов не визнала, звернувшись до суду з відповідною заявою. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не повідомивши причини неявки та не подавши зави про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 11.09.2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2402, за яким відповідач [PERSON] отримала 25000 гривень. Зобов`язання за вказаним кредитним договором забезпечено порукою шляхом укладення 11.09.2007 року договору поруки № 2403 із [PERSON] Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 20.01.2017 року заборгованість за кредитним договором № 2402 від 11.09.2007 року становить: 98206,30 гривень, а саме 0,00 гривень заборгованість за кредитом, 38741,62 заборгованість по відсотках, 1126,71 гривень заборгованість по комісії, 0,00 гривень заборгованість по штрафам, 58337,97 гривень заборгованість по пені. За останні 12 місяців пеня становить 21825,21 гривень 17 грудня 2012 року між ПАТ „Промінвестбанк" та ТОВ „Кредитні ініціативи" укладено договір відступлення права вимоги та договір про передачу прав за договорами забезпечення, за якими ТОВ „Кредитні ініціативи" набуло права кредитора за Кредитним договором № 2402 від 11.09.2007 року, укладеним між вказаним банком та відповідачем. Верховний Суд України у постанові від 23.09.2015 року при розгляді справи № 6-1206цс15 висловив наступну правову позицію. Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Так, п.6.4. договору передбачено, що за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення, та нараховується за кожен день прострочення платежу. Відповідно до ч.1,3 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів підлягають стягненню штрафні санкції, передбачені договором за неналежне виконання його умов, зокрема: прострочена заборгованість за процентами, прострочена заборгованість по комісії, пеня за несвоєчасне погашення процентів, пеня за несвоєчасне погашення кредиту, пеня за несвоєчасне погашення комісії. Згідно ст.553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань боржника. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно постанови ВССУ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зокрема п.24 даної постанови, судам рекомендується при вирішенні таких спорів враховувати, що згідно зі\~статтею 526 ЦК \~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. Відповідачем [PERSON] не виконано обов'язку повернення основного боргу та процентів, зобовязання забезпечено порукою, тому з боржника та поручителя [PERSON] підлягають стягненню кошти у розмірі, встановленому договором. За наведених підстав, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, стягнення суми заборгованості солідарно з боржника та поручителя, здійснюється з боржника та окремо з кожного поручителя, якщо таких декілька. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки судовий збір солідарно не стягується, а відповідачів є двоє, то з кожного на користь кредитної спілки в рівних частках підлягає стягненню сума сплаченого судового збору по 800 гривень з кожного. В матеріалах справи міститься копія письмової вимоги позивача від 12.12.2016 року, адресована відповідачу, про усунення порушень зобов'язань за кредитним договором та попередження про невиконання цієї вимоги, в якій зазначено про укладення ПАТ „Промінвестбанк" та ТОВ „Кредитні ініціативи"\~\~договору відступлення права вимоги\~\~ та позивачем надано копію реєстру про направлення даного повідомлення. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК). Відповідно до ч.1\~ст.60 ЦПК України \~кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. \~Відповідачем не надано фінансових документів (квитанцій, платіжних доручень), які б підтверджували виконання зобов'язань перед первісним кредитором у зв'язку з неповідомленням його про заміну кредитора. За наведених та встановлених судом обставин заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 192, 258, 509, 514, 516, 517, 530, 533, 549, 572, 589, 590, 610, 611, 1049, 1054, 1077, 1080 ЦК України,

Outcome: approved