Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

У жовтні 2013 року представник позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з даним позовом до відповідачів про солідарне стягнення з них заборгованості за кредитним договором № СМ-SME015/411/2008 у розмірі 2 366 528,67 копійок. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що 28 вересня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є АТ «ОТП Банк» (далі - Банк), був укладений кредитний договір № СМ-SME015/411/2008 . Кредитний договір складається із двох частин, які нероздільно пов'язані між собою, згідно з п. 1 частини № 1 Кредитного договору. Зазначає, що згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29 квітня 2010 року та у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за вищевказаним кредитним договором № СМ-SME015/411/2008 від 28.06.2008 року , укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно ст. 514 до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором За умовами Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 220 000 доларів США, зі сплатою плаваючої процентної ставки у розмірі 4,50% річних . Кредитні кошти надавались Банком на підставі Кредитної заявки Позичальника від 26 вересня 2008 року шляхом перерахування кредитних коштів в повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок Позичальника, відкритий у Банку. В свою чергу, Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку зазначені кредитні кошти у строки, передбачені Кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені Кредитним договором. Представник позивача у позові вказує, що Позичальник порушує вимоги умов Кредитного договору, а саме не виконує належним чином, в обумовлені строки зобов'язання щодо оплати кредиту і відсотків у сумі, передбаченій Кредитним договором. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе обов'язків за кредитним договором № СМ-SME015/411/2008 утворилась заборгованість, яка станом на 11 вересня 2013 року становить 232 251 ( двісті тридцять дві тисячі двісті п»ятдесят один) долар США і 14 центів, що еквівалентно 1 856 383 ( одному мільйону вісімсот п»ятдесят шість тисяч триста вісімдесят три) гривні і 36 копійок, за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та 510 145 ( п»ятсот десять тисяч сто сорок п»ять) гривень 31 копійка-пеня за прострочення виконання зобов"язань. Крім того у позові вказано, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 26 вересня 2008 року було укладено договір поруки № SR-SME015/411/2008 між банком та [PERSON] за умовами якого остання зобов`язалась відповідати в повному обсязі по борговим зобов`язанням [PERSON], що виникають з умов Кредитного договору. Враховуючи вище викладене, представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просив солідарно стягнути з відповідачів суму заборгованості, що утворилась за кредитним договором. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в судовому засіданні збільшила позовні вимоги та просила стягнути солідарно з відповідачів заборгованість, що утворилась станом на 23 травня 2014 року у розмірі 247 333 ( двісті сорок сім тисяч тиста тридцять три) долари США , 56 центів, що еквівалентно 2 901 222 ( два мільйони дев»ятсот одна тисяча двісті двадцять дві) гривні і 60 копійок за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку та 2 205 036, 03 грн. пеня за прострочення виконання зобов»язань . Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування заперечень проти позову представник відповідача послався на те, що ТОВ « ОТП Факторинг України » не має права вимоги до відповідачів, так як кредит був наданий ПАТ « ОТП Банк», а позивачем не надано доказів набуття прав кредитора згідно з укладеним кредитним договором. Відповідач [PERSON], будучи повідомленою належним чином про місце, день та час судового розгляду, в судове засідання не з»явилась, про причини неявки суд не повідомила, у зв»язку із чим судом ухвалено про розгляд справи у ії відсутність, про що сторони не заперечували. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача [PERSON] та його представника , повно та всебічно дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши та проаналізувавши наявні в справі докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 26 вересня 2008 року між та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є АТ «ОТП Банк» (далі - Банк), був укладений кредитний договір № СМ-SME015/411/2008 Кредитний договір складається із двох частин, які нероздільно пов'язані між собою, згідно з п. 1 частини № 1 Кредитного договору . За умовами Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 220 000 доларів США, зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 4.50% річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті кредиту, що розміщені в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. Кредитні кошти надавались банком на підставі кредитної заявки позичальника від 26 вересня 2008 року шляхом перерахування кредитних коштів в повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий у Банку . Згідно з вимогами Кредитного договору, Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку зазначені кредитні кошти у строки, передбачені Кредитним договором, зокрема п. 2 частини № 1 Кредитного договору, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені Кредитним договором. Погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватися позичальником щомісяця. Відповідно до п. 4.1.1 частини № 2 Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки. Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Ст. 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Будучи пов'язаними саме взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), які є чітко прописаними в Кредитному договорі, сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання або змінювати його умови. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 26 вересня 2008 року між [PERSON] ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є ПАТ «ОТП Банк» (далі - Банк), правонаступником якого, в свою чергу є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» був укладений кредитний договір № СМ-SME015/411/2008 , суд приходить до висновку, що сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме - в порядку передбаченому Кредитним договором, видав Позичальнику кредитні кошти, шляхом перерахування кредитних коштів в сумі 220 000 доларів США з кредитного рахунку на поточний рахунок Позичальника, відкритий у Банку, на підставі Кредитної заявки Позичальника від 26 вересня 2008 року . Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.Розмір процентів за користування чужими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов'язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Як вбачається з матеріалів справи, підтверджується зібраними у справі доказами, у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] взятих на себе обов'язків за Кредитним договором № СМ-SME015/411/2008 від 26 вересня 2008 року утворилась заборгованість, яка станом на 23 травня 2014 року становить 247 333 ( двісті сорок сім тисяч триста тридцять три) долари США ,56 центів, що еквівалентно 2 901 222 ( два мільйони дев»ятсот одна тисяча двісті двадцять дві) гривні , 60 копійок, за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, , що складається з: залишку заборгованості за кредитом у сумі 194333 доларів США і 24 центи; суми несплачених відсотків за користування кредитом - 53000 доларів США ,32 центи; пені за прострочення виконання зобов'язань в розмірі 2 205 036 ,03 грн., а також внаслідок невиконання зобов»язань утворилась заборгованість по пені , обрахованої відповідно до п.4.1.1 кредитного договору , що становить 2 205 036 ,03 грн. Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунків заборгованості за кредитним договором № СМ-SME015/411/2008 від 26 вересня 2008 року та виписками з рахунку клієнта, які містяться в матеріалах справи, наданими представником позивача. Наявність заборгованості по кредитному договору та ії розмір відповідач та його представник не оспорював, доказів в спростування вказаної суми заборгованості стороною відповідача суду надано не було. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). З матеріалів справи вбачається , що з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 26 вересня 2008 року було укладено договір поруки № SR-SME015/411/2008 між банком та [PERSON] за умовами якого остання зобов`язалась відповідати в повному обсязі по борговим зобов`язанням [PERSON], що виникають з умов Кредитного договору. Згідно з ст. 553, 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Згідно з ст.541 ЦК України солідарний обов»язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом , зокрема у разі неподільності предмета зобов»язання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 1.9.1 Кредитного договору дає право Банку достроково вимагати виконання боргових зобов'язань за кредитом у Позичальника. Таким чином, суд вважає ,що відповідальність по погашенню заборгованості по кредитному договору враховуючи договір поруки повинна бути покладена на відповідачів солідарно. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29 квітня 2010 року та у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № СМ-SME015/411/2008 від 26.08.2008 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором укладеним з відповідачем . При цьому суд посилання представника відповідача щодо відсутності доказів в підтвердження набуття позивачем прав кредитора по укладеного кредитному договору з відповідачем ,до уваги не приймає , оскільки виникнення прав кредитора у позивача підтверджується належними та допустимими доказами, що вказані вище, а саме договором купівлі-продажу кредитного портфелю, Витягом з додатку № 1 до Договору купівлі-продажу. Згідно ст. 549, ч. 1 ст. 550, ст. 551, ст. 552 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Плата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 10.11.2011 року N 15-рп/2011 вважає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п. 1 ч. 2 ст. 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що відповідачами порушено умови кредитного договору та договору поруки та порядок погашення заборгованості, передбачений договором, що свідчить про неналежне виконання останніми умов цього договору, суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню крім заборгованості по тілу кредиту, також нараховані штрафні санкції. Виходячи із вищевикладеного, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому в силу ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів у рівних частинах сплачений судовий збір у розмірі 3 441,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved