Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь, на утримання сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, до закінчення сином навчання, або до досягнення ним 23 років. На обґрунтування позову зазначила, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебувала з 11 вересня 1993 року. 20 грудня 1995 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. [INFO] року сину [PERSON] виповнилося 18 років. На теперішній час син навчається у Дніпродзержинському державному технічному університеті, є студентом третього курсу денного відділення. Термін закінчення навчання - 30 червня 2016 року. Допомогу на утримання сина відповідач надавати може, так як він є працездатним, інших непрацездатних осіб на його утриманні немає, тому він повинен надавати допомогу сину на період його навчання, але до досягнення ним 23-х років. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні обґрунтуванню позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває. В даний час проживає з іншою жінкою, з якою офіційно шлюб не зареєстровано. Аліменти більше нікому не сплачує, не заперечує проти стягнення з нього аліментів, але на даний час у нього немає можливості надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Третя особа [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримав та пояснив суду, що він є студентом третього курсу Дніпродзержинського державного технічного університету. За сумлінне навчання його перевели на бюджетну форму навчання. У вільний від навчання час він працює в "АТБ-Маркет та отримує заробітну плату приблизно 1950 грн. на місяць. Просив суд стягувати з батька аліменти на користь матері на його утримання. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 20 грудня 1995 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу /а.с.9/. Мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, копією паспорта [PERSON] /а.с.5,7/. Син [PERSON] є студентом третього курсу денного відділення Дніпродзержинського державного технічного університету, строк навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2016 року, що підтверджується довідкою Дніпродзержинського державного технічного університету від 04.11.2014 року /а.с.4/. Позивачка працює у МК "Юбілейний" та має середньомісячний заробіток 1400 грн. на місяць. Син, крім навчання, працює в "АТБ-Маркет" і його середньомісячний заробіток складає 1950 грн. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Як стверджує відповідач на даний час він не працює, та не має доходу. Згідно зі ст.199 СК України якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а відповідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища як дітей, так і платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї. Суд вважає, що відповідач, який є працездатним і фізично здоровим, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання. Проте, враховуючи матеріальне становища відповідача, розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на утримання сина, має бути визначений меншим, ніж заявлено у позові.

Outcome: partial