Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач,посилаючись на те,що відповідач позичив у нього грошові кошти на визначений термін,про що написав власноручно розписку,в добровільному порядку позичені гроші повертати не бажає,а тому просив суд стягнути з відповідача суму боргу - 40 000,00 грн.,грошові кошти в сумі 20 000,00 грн. за понесені моральні страждання та судові витрати на користь держави. В судовому засіданні позивач [PERSON] з"явився,позовні вимоги підтримав та суду пояснив,що в лютому місяці 2012 року [PERSON] позичив у нього для власних потреб 40 000,00 грн.,які останній зобов"язався(написав власноручно розписку)повернути до 01 лютого 2014 року,однак позичені кошти не повернув до даного часу,а тому просив суд прийняти рішення,яким стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 40 000,00 грн.,а також грошові кошти в сумі 20 000,00 грн. за понесені моральні страждання так як він є людиною похилого віку,інвалід 1 групи безстроково,потребує постійного стороннього догляду,медикаментозного лікування. Відповідач [PERSON]в судове засідання не з"явився,про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином,надіслав письмову заяву,просив розгляд справи відкласти на більш пізній термін в зв»язку з погіршенням стану здоров»я,однак суду будь-яких доказів поважності відсутності в суді не надав,тому суд сприймає таку заяву як спосіб затягуваня вирішення справи і вважає за можливе розглянути справу без нього на підставі доказів,що є в справі. Вислухавши пояснення позивача по справі,дослідивши матеріали справи,оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності,суд приходить до висновку,що позовні вимоги матеріального характеру підлягають до задоволення в повному обсязі,позовні вимог про стягнення моральної шкоди - до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено,що в лютому місяці 2012 року [PERSON] позичив у [PERSON] для власних потреб 40 000,00 грн.,які зобов"язався(написав власноручно розписку)повернути до 01 лютого 2014 року,однак позичені кошти не повернув до даного часу. У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона(позикодавець)передає іншій стороні(позичальникові)у власність грошові кошти або інші речі,визначені родовими ознаками,а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або рівну кількість речей того ж роду і якості,при цьому договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей або інших речей,визначених родовими ознаками. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ,який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В матеріалах справи(а.с.5) наявна письмова розписка від 07 грудня 2013 року про те,що [PERSON] дійсно позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 40 000,00 грн.,які зобов»язався повернути до 01 лютого 2014 року. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд вважає,що позивачем надані суду належні докази на підтримання заявлених до відповідача вимог матеріального характеру,а наявність порушення відповідачем законних прав позивача є підставою до задоволення позовних вимог про стягнення суми позики.Вимог про стягнення неустойки згідно Закону позивач не заявив. У відповідності до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди,завданої порушенням її прав. За загальним правилом моральна шкода відшкодовується особою,яка її завдала за наявності її вини. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує те, що неправомірні дії відповідача [PERSON] завдали [PERSON] значних душевних та психічних страждань,так як він є людиною похилого віку,інвалід 1 групи безстроково,потребує постійного стороннього догляду,медикаментозного лікування,негативно вплинули на стан його здоров'я,наслідком чого стало тривале перебування на стаціонарному лікуванні. Суд погоджується з тим,що тривале ухилення відповідача від повернення значної суми боргу призвело до вимушених змін у життєвих стосунках [PERSON], оскільки ніхто не хоче його доглядати безоплатно. Зважаючи на вказані обставини та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає, що співмірним розміром відшкодування заподіяної моральної шкоди буде стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів в сумі 10 000,00 грн.,задовольняючи в цій частині позовні вимоги частково. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави кошти в сумі 229,40 грн. судового збору так як позивач має пільги по сплаті такого збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved