Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Позов мотивує тим, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі з 1998 по 04.10.2007, в якому народився син [PERSON], [INFO], який проживає з матір`ю. На даний час син є повнолітнім та навчається на 1 курсі на денній формі навчання за державним замовленням у Львівському національному університеті ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З. Гжицького і не має змоги влаштуватися на роботу. Позивачу важко одній утримувати сина, зокрема забезпечувати його навчання, проїзд, харчування та проживання, а відповідач допомоги не надає. Тому позивач просить стягувати з відповідача [PERSON] в користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2000,00 грн., щомісячно, до закінчення ним навчання по 01.07.2023, але не довше, як до досягнення ним 23-річного віку. Також просить стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги. Відповідач подав до суду відзив на позов, згідно якого вважає позов безпідставним та необґрунтованим. Зазначає, що спільний з відповідачем син не проживав з матір`ю та не був зареєстрований за місцем її проживання. Зазначає, що законодавець повязує обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу, а у відповідача така можливість відсутня, оскільки він працює не офіційно з доходом 4000-4500 грн. в місяць. Крім того відповідач перебуває в зареєстрованому шлюбі та має на утриманні та вихованні дочку. Також з ним проживають його непрацездатні батьки. Таким чином відповідач вказує на те, що не має реальної можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, а тому просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю вимог. Позивач своїм правом подання відповіді на відзив відповідно до норм ст.166 ЦПК України не скористалася. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 04.10.2007 між ними розірвано (а.с.5). Із свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що його батьками є сторони по справі (а.с. 4). Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] навчається на 1 курсі на денній формі навчання за державним замовленням у Львівському національному університеті ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З. Гжицького (а.с. 6). Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, нормативно-правовий акт № 3 від 15.05.2006", постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст.\~182\~СК України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини ;\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір\~прожиткового мінімуму\~для працездатної\~особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином ( ч.2 ст. 200 СК України). За таких обставин при визначення розміру аліментів суд враховує стан здоровя батьків відповідача та наявність на його утриманні неповнолітньої дитини, дочки [PERSON], [INFO] Покликання відповідача на неможливість ним надавати допомогу на утримання сина [PERSON], з огляду на розмір отримуваної ним заробітної плати суд розцінює критично. При цьому, суд враховує вартість проживання та харчування у м. Львові. Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини, визначені в ст.182 СК України, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн., що буде достатнім для задоволення його особистих життєвих потреб. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 600, 00 грн. витрат за надання правової допомоги (а.с.11). На підставі викладеного,

Outcome: partial