Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, яким просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09 травня 1972 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини фактично припинені у листопаді 2018 року, адже відповідач її життям не цікавився, зловживав спиртними напоями, внаслідок чого між ними постійно відбувались сварки. Проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач до суду не прибула, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Строку на примирення не потребує, наголошує на тому, що позов про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, вважає примирення неможливим. Прізвище після розірвання шлюбу бажає залишити без змін. Судові витрати стягнути з відповідача. Відповідач до зали судових засідань не прибув, також надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги не визнає, із доводами позову не погоджується, адже спиртними напоями не зловживає, працює водієм та змушений виїжджати за межі міста у робочих питаннях. Вважає, що причиною розірвання сімейних стосунків стала зрада дружини. Разом із тим, строку на примирення не потребує. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 28 квітня 2006 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецькій області, актовий запис № 80. Неповнолітніх дітей сторони не мають. За положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ч.1 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ч. 3 ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони проти розірвання шлюбу не заперечували, строку на примирення не вимагали, вважали, що сім"я розпалась остаточно. Враховуючи наведене, а також положення ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, за якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку, що між сторонами склались взаємини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить принципу його добровільності та інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач зазначила про своє бажання залишити прізвище без змін. Судовий збір у розмірі 768,40 гривень, сплачений позивачем за подання даного позову, підлягає стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved