overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.08.2007 року, від якого мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у позові просила шлюб з відповідачем [PERSON] розірвати, мотивуючи позовні вимоги тим, що сімейне життя у них не склалося, шлюбні відносини фактично припинені, на примирення вона не згодна. Після розірвання шлюбу просили залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». У судове засідання сторони не з»явилися, хоч викликалися, але від них надійшли заяви, в яких вони справу просили розглянути за їх відсутності та в яких: позивач [PERSON] зазначила, що позовні вимоги підтримує (а.с.11), а відповідач [PERSON] - що позовні вимоги визнає та що спору з позивачкою щодо місця проживання дітей та майнового немає (а.с.12). За таких обставин суд визнав можливим справу розглянути за відсутності сторін та, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Дослідивши письмові докази, приймаючи до уваги письмове визнання відповідачем позову, що відповідно до ст.174 ЦПК України є однією з підстав для його задоволення, суд приходить до висновку про необхідність позовні вимоги задовольнити, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу за встановлених обставин, коли сторони не бажають зберегти сім"ю, суперечитиме як їх інтересам, так і інтересам їх малолітніх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому після розірвання шлюбу сторін дошлюбне прізвище позивачки слід відновити, оскільки вона виявила таке бажання. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати в розмірі 551 грн.20 коп. (квитанція на а.с. 2), оскільки саме в такому розмірі підлягав сплаті судовий збір при подачі позову, не дивлячись на те, що сплачений він позивачем у більшому розмірі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.12.2010 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати їх з відповідачем шлюб, стверджуючи, що останнім часом їх відносини погіршились. На час звернення до суду з позовом спільного господарства не ведуть, подружні відносини фактично припинені. Крім того, зазначила, що спору щодо місця проживання дитини немає. Стверджула, що подальше збереження шлюбу та примирення є неможливим, просила шлюб розірвати. У підготовче судове засідання сторони не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Просили позов задовольнити та шлюб розірвати. Крім того, відповідач повідомив суду, що визнає обставини, які зазначені позивачкою у позовній заяві щодо підстав для розірвання шлюбу, просив їх з позивачкою шлюб розірвати. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету. Судом також встановлено, що сторони у справі не мають претензій один до одного щодо місц проживання їх спільної дитини. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім"ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2004 року, від якого мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у позові просила шлюб з відповідачем [PERSON] розірвати, мотивуючи позовні вимоги тим, що між ними часто виникають сварки, в ході яких вони один одного ображають, відповідач нерідко застосовує відносно неї фізичне насильство та погрожує, а у разі вживання алкогольних напоїв взагалі стає неконтрольованим та поводиться неадекватно. Допомогу, яку вона отримує на дітей, відповідач у неї відбирає. Така його поведінка призвела до втрати почуттів поваги та до припинення сімейно-шлюбних стосунків. У даний час вони разом не проживають. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. У судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, але письмово позовні вимоги підтримала та уточнила, що спір з приводу спільного майна подружжя вони з відповідачем вирішуватимуть окремо (а.с. 15). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, але від нього надійшла заява, в якій він справу просив розглянути за його відсутності та в якій зазначив, що позовні вимоги визнає і на розірвання шлюбу згоден та виклав інші обставини, які, як він вважає, призвели до припинення сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати які він наміру не має, а саме, подружня зрада з боку позивачки та її аморальний спосіб життя (а.с. 14). За таких обставин суд визнав можливим справу розглянути за відсутності сторін та, відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Дослідивши письмові докази, приймаючи до уваги письмове визнання відповідачем позову, що відповідно до ст.174 ЦПК України є однією з підстав для його задоволення, суд приходить до висновку про необхідність позовні вимоги задовольнити, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу за встановлених обставин, коли сторони не бажають зберегти сім"ю, суперечитиме як інтересам сторін, так і інтересам їх малолітніх дітей. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 243 грн.60 коп. (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 1995 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у позові просила шлюб з відповідачем [PERSON] розірвати, мотивуючи позовні вимоги тим, що між ними часто виникали сварки, під час яких вони ображали одне одного, що негативно впливало на їх здоров»я та що призвело до втрати почуття взаємоповаги. Сімейно-шлюбні стосунки між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть, тобто, сім»я фактично розпалась і зберегти шлюб неможливо. Діти після розірвання шлюбу залишаться з нею. Майнового спору немає. Також просила стягнути на її користь витрати по сплаті судового збору. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та дала пояснення, аналогічні обставинам, зазначеним нею в обґрунтування позовних вимог, та додатково зазначила, що відповідач тривалий час не працює, сім»ю не утримує та що сімейно-шлюбні стосунки між ними припинені з березня 2014 року. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та пояснив, що дійсно почуття поваги та любові між ним та позивачкою втрачені та що діти після розірвання шлюбу самі вирішать, з ким із батьків вони будуть проживати. Заслухавши пояснення сторін, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, що відповідно до ст.174 ЦПК України є однією з підстав для його задоволення, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність позовні вимоги задовольнити, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу за встановлених обставин, коли сторони зберегти сім"ю не бажають, суперечитиме як їх інтересам, так і інтересам їх неповнолітніх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн.60 коп ( а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2016 року. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім'я розпалася із-за несумісності характерів, постійних конфліктів. Відповідачка не рахувалась з його думкою, не поважала його батьків. Їхні сімейні стосунки підтримувались не більше чотирьох місяців. Потім вони стали жити окремо, відповідачка переїхала на постійне місце проживання до своїх батьків в с.Григорівку, а позивач залишився у м. Пирятин, Полтавської області. Відповідачка у добровільному порядку через органи ДРАЦСу розірвати шлюб не бажає. Примирення між ними є неможливим. В судове засідання позивач не з'явився. Про час і місце розгляду справи він був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку СМС (а.с. 21). Надіслав до суду письмову заяву, в якій справу просить розглянути у його відсутність і заявлені вимоги задовільнити (а.с. 8). Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи (а.с. 21). Відповідно до ст.197 ч. 2 ЦПК України в зв'язку із неявкою в судове засідання сторін, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Ознайомившись із матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з слідуючих підстав. Сторони сумісно не проживають, дітей від шлюбу не мають, сумісного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, проти примирення заперечує, відповідачка в судове засідання не з'явилась, що свідчить про відсутність інтересу до збереження сім'ї. За таких обставин юридичне збереження сім'ї є недоцільним. П. 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 „Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" зазначає, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч. 3 ст. 79, ст. ст. 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивач приклав до позовної заяви дві квитанції про підготовку та оформлення позову про розірвання шлюбу від 11.11.2016 року (а. с. 6, 7) на суму 500 грн. кожна, але не надав до суду розрахунку таких витрат, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.12.2003 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що між ним та відповідачкою спільне життя не склалося через взаємну втрату почуття кохання та поваги один до одного, відсутність взаєморозуміння, що було причиною постійних сварок та скандалів. З вересня 2016 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Стверджував, що подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Просила їх шлюб з відповідачем розірвати. У підготовчому судовому засіданні позивач відсутній, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, повідомив суд, що заявлені вимоги з зазначених у позовній заяві підстав підтримує, проти ухвалення рішення в порядку заочного провадження не заперечував, просив задовольнити. Відповідачка у підготовче судове засідання не з`явилася, про його дату та місце повідомлялася у встановленому законом порядку, шляхом публікації виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. З огляду на викладене, врахувавши думку позивача, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній даних. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, у них не має спільного бюджету, позивач не бажає відновлювати подружні стосунки з відповідачкою. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім"ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.05.1995 року. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивача. Позивач у підтвердження заявлених вимог про стягнення аліментів, посилається на те, що пів року спільно не проживають, вона звернулася з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач не забезпечує сім`ю матеріально, діти навчаються у м. Львові. Навчання вимагає значних коштів. Оскільки позивачу важко одній утримувати дітей, тому просить стягувати з відповідача аліменти, на їх утримання, щомісячно до 23-х років на повнолітню дочку, яка продовжує навчання та до досягнення сином повноліття, в розмірі по 1000 грн. У судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві вимоги підтримала, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідач позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачем. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, вважає, що вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав: У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народилася [INFO]., [PERSON] народився [INFO]. і їх батьками заначені сторони у справі. У відповідності до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із довідки № 67 від 23.12.2014 р. вбачається, що [PERSON] є студентом другого курсу стаціонарної форми навчання інституту хімії та хімічних технологій НУ «Львівська політехніка». Навчання вимагає коштів, а отже, є однією із підстав для виникнення у батьків аліментного обов"язку. Із довідки № 1319 від 30.12.2014 р. вбачається, що [PERSON] є учнем Львівського вищого професійного політехнічного училища, денна форма навчання. Оскільки, відповідач добровільно не виконує свої обов"язки по наданню утримання на дітей, а має можливість, так як є працездатним, працює неофіційно, і не має інших утриманців, та з врахуванням того, що в даний час немає постійного місця робити, стабільних заробітків, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню - стягнення аліментів визначити у твердій грошовій сумі - в розмірі 1000 грн. на кожну дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.06.2004 року. Від подружнього життя [INFO] народився син [PERSON]. Батьком дитини є [PERSON] про що записано у свідоцтві про народження дитини. Подружжя припинило проживати однією сім"єю, чоловік залишив дружину з дитиною та перейшов до своїх батьків проживати. [PERSON] утримує малолітнього сина сама, хоч не працює, будучи інвалідом ІІ-ої групи. [PERSON] працює та має достатній заробіток, але майнову допомогу та утримання дитини надає непостійно та у недостатньому розмірі. Відповідно [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтвердила, наполягає на стягненні аліментів в розмірі 33% всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] позов визнав, погоджується на стягнення аліментів в такому розмірі, у нього немає інших стягнень. Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані докази, приходить до висновку про задоволення позовних вимог як доведених та визнаних відповідачем. При цьому суд враховує майнове становище дитини, яка перебуває на утриманні матері яка не працює, являється інвалідом 2-ї групи, майнове становище платника аліментів, який працює, на утриманні нікого немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.11.2009 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що між ним та відповідачкою сімейне життя не склалося, у зв`язку з чим подальше підтримання шлюбних відносин є неможливим, шлюбні відносини фактично розірвані. Стверджував, що подальше спільне їх життя та збереження шлюбу є неможливим. Просив шлюб з відповідачкою розірвати В підготовче судове засідання сторони не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Просили позов задовольнити та шлюб розірвати.Крім того, відповідачка повідомила суду, що визнає обставини, які зазначені позивачем у позовній заяві щодо підстав для розірвання шлюбу, просила їх з позивачем шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні відносини, позивач не бажає відновлювати подружні стосунки. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити їх інтересам. Судом також встановлено, що сторони у справі не мають претензій один до одного щодо розподілу спільного майна та утримання і виховання їх спільної дитини. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім"ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2010 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у позові просила шлюб з відповідачем [PERSON] розірвати, мотивуючи позовні вимоги тим, що вони з відповідачем зовсім різні люди з абсолютно несумісними характерами та поглядами на сімейні обов»язки, що призвело до розбіжностей у поглядах на подружнє життя, у зв»язку з чим між ними постійно виникають сварки, в ході яких вони ображають один одного. На даний час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею, майнового спору немає. Також просила стягнути на її користь витрати по сплаті судового збору. В судове засідання сторони не з»явилися, але від них надійшли заяви, в яких вони справу просили розглянути за їх відсутності, при цьому позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, а відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. За зазначених обставин суд визнав можливим справу розглянути за відсутності сторін та, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Дослідивши письмові докази, приймаючи до уваги письмове визнання відповідачем позову, що відповідно до ст.174 ЦПК України є однією з підстав для його задоволення, суд приходить до висновку про необхідність позовні вимоги задовольнити, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу за встановлених обставин, коли сторони не бажають зберегти сім"ю, суперечитиме як їх інтересам, так і інтересам їхньої малолітньої дитини, що має суттєве значення. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені судові витрати в розмірі 243 грн.60 коп ( а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.08.2009 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], який народився [INFO] Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що їх спільне з відповідачем сімейне життя не склалося, з 23.11.2016 року проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, втратили почуття кохання та взаємопорозуміння. У судовому засіданні позивач підтримував заявлені ним вимоги з зазначених у позовній заяві підстав, просив шлюб розірвати, стверджував про неможливість їхнього з відповідачкою примирення. Відповідачка, будучи присутньою у судовому засіданні, заперечувала проти розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона не втратила почуттів до чоловіка, бажає зберегти їх шлюб. Ухвалою суду від 05.07.2017 року судом було визначено строк для примирення сторін у справі до 26.12.2017 року. У судове засідання 26.12.2017 року сторони не з»явилися. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому повідомив суд, що заявлений позов підтримує, оскільки примирення з відповідачкою не наступило. Протягом визначеного судом строку для їх примирення стосунки між ними не відновлювалися. Відповідачка не повідомила суд про причини неявки, з будь-якими клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не зверталася. З огляду на викладене,врахувавши думку позивача, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Судом встановлено, що вжиті заходи для збереження сім"ї, шляхом надання сторонам у справі строку для примирення до позитивних наслідків не призвели. Сторони у справі протягом тривалого періоду часу не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дітей що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім′ї буде суперечити інтересам позивача у справі, що є істотною обставиною для справи, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved