Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 01.06.2013 року між ним та відповідачем був укладений Договір про надання послуг покупцю нерухомості. Згідно з умовами зазначеного Договору відповідач, як виконавець, зобов`язувався надавати послуги з підбору та придбання об`єкта нерухомості, а саме квартири в [ADDRESS] , а позивач як замовник приймати належним чином надані послуги та оплачувати їх вартість. Згідно з п.п.2.1 і 2.2. ст..2 Договору вартість послуг складає 5% від ринкової вартості придбаного замовником об`єкта на момент укладення договору купівлі-продажу між продавцем і покупцем, що становить 26000 грн. Оплата здійснюється замовником в момент нотаріального укладення договору купівлі-продажу об`єкта. Для забезпечення можливості виконання Договору згідно п.1.3 ст.1 Договору він передав відповідачу грошові кошти в розмірі 16000 грн. для передачі фактичному продавцю об`єкта в якості завдатку, що підтверджується укладеною Додатковою угодою №1 до Договору від 02.06.2013 року та відповідно до п.4.3. Договору грошова сума зберігається у відповідача до моменту підписання попереднього договору купівлі-продажу. Підтвердженням передачі грошових коштів відповідачу є укладена Додаткова угода №1 від 02.06.2013 року до Договору. Угода з купівлі-продажу об`єкту між продавцем та позивачем так і не відбулася. Відповідач все ухилявся від пояснень з цього приводу, а контакти продавця у позивача відсутні, так як всі переговори вів відповідач згідно умов Договору. Позивач посилається на те, що згідно з умовами Договору (з усіма змінами та доповненнями) відповідач зобов`язаний забезпечити нотаріальне оформлення договору купівлі-продажу об`єкта до 01.10.2013 року і в разі невиконання даного зобов`язання за договором відповідач зобов`язується за першою його вимогою повернути грошові кошти в розмірі, передбаченому п.1.3. ст.1 Договору, а саме 16000 грн. і в разі порушення термінів повернення цих грошових коштів відповідач зобов`язується оплатити штраф у розмірі 20% від вартості вчасно не виплачених грошових коштів, а так само пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості вчасно не виплачених грошових коштів за кожний день прострочення, а саме: 16000 грн. наданий завдаток; штраф 20% від 16000 грн. 3200 грн.; пеня подвійна облікова ставка НБУ, що становить 13% річних. На день пред`явлення даної вимоги кількість днів прострочення склало 67 днів 16000*13% : 100 : 365 * 67 = 381,80 грн. Отже загальна сума грошового зобов`язання відповідача перед ним згідно Договору складає: 19\~581,80 грн. Позивач також вказує на те, що в п.1 Додаткової угоди №2 від 02.09.2013 року в зв`язку з невиконанням п. 3.1.1. згідно п. 4.4. цього Договору відповідач сплатив штраф у розмірі 3200 грн. і ця Додаткова угода №2 є прямим підтвердженням неналежного виконання умов Договору з самого початку. Для врегулювання ситуації, що сталася, його представником на адресу відповідача була направлена вимога за вих. № 3 від 08.10.2013 року, в якій було запропоновано досудове вирішення питання по виконанню ним зобов`язань за цим договором та яка виконана не була. Вказаними діями йому заподіяна моральна шкода в сумі 22\~940 грн. Посилаючись на зазначене, позивач просить розірвати Договір про надання послуг покупцю нерухомості від 01.06.2013 року, укладений між ним та відповідачем; стягнути з відповідача на його користь завдаток за вказаним договором в сумі 16000,00 грн., штраф в сумі 3200,00 грн., пеню в сумі 381,80 грн., моральну шкоду в сумі 22940,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2500,00 грн. В судове засідання позивач не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, його представник надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та в заочному порядку. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до змісту ст.ст. 11, 509, 526 ЦК України однією з підстав виникнення зобов`язання є договори, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно до п.2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування. Відповідно до п.4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів`споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язаннь за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на звернення до суду та інших уповноважених органів державно влади за захистом порушених прав. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, 01.06.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір про надання послуг покупцю нерухомості. Згідно з умовами зазначеного Договору відповідач, як виконавець, зобов`язувався надавати послуги з підбору та придбання об`єкта нерухомості, а саме квартири в [ADDRESS] , а позивач як замовник приймати належним чином надані послуги та оплачувати їх вартість. Згідно з п.п.2.1 і 2.2. ст.2 Договору вартість послуг складає 5% від ринкової вартості придбаного замовником об`єкта на момент укладення договору купівлі-продажу між продавцем і покупцем, що становить 26000 грн. Оплата здійснюється замовником в момент нотаріального укладення договору купівлі-продажу об`єкта. Для забезпечення можливості виконання Договору згідно п.1.3 ст.1 Договору позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 16000 грн. для передачі фактичному продавцю об`єкта в якості завдатку, що підтверджується укладеною Додатковою угодою №1 до Договору від 02.06.2013 року та відповідно до п.4.3. Договору грошова сума зберігається у відповідача до моменту підписання попереднього договору купівлі-продажу. Підтвердженням передачі грошових коштів відповідачу є укладена Додаткова угода №1 від 02.06.2013 року до Договору. Відповідно до п. 6.1. Договору Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до моменту нотаріального оформлення між замовником та продавцем договору купівлі-продажу об`єкту нерухомості, коли сторони достроково не розірвали його в установленому законом порядку. Встановлено, що угода з купівлі-продажу об`єкту між продавцем та позивачем так і не відбулася. Відповідач ухилявся від пояснень з цього приводу, а контакти продавця у позивача відсутні, оскільки всі перемовини з ним вів відповідач згідно умов Договору. Згідно з умовами Договору (з усіма змінами та доповненнями) відповідач зобов`язаний забезпечити нотаріальне оформлення договору купівлі-продажу об`єкта до 01.10.2013 року і в разі невиконання даного зобов`язання за договором відповідач зобов`язується за першою вимогою повернути позивачу грошові кошти в розмірі, передбаченому п.1.3. ст.1 Договору, а саме 16000 грн. і в разі порушення термінів повернення цих грошових коштів відповідач зобов`язується оплатити штраф у розмірі 20% від вартості вчасно не виплачених грошових коштів, а так само пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості вчасно не виплачених грошових коштів за кожний день прострочення, а саме: 16000 грн. наданий завдаток; штраф 20% від 16000 грн. 3200 грн.; пеня подвійна облікова ставка НБУ, що становить 13% річних. На день пред`явлення даної вимоги кількість днів прострочення склало 67 днів 16000*13% : 100 : 365 * 67 = 381,80 грн. Отже загальна сума грошового зобов`язання відповідача перед позивачем згідно Договору складає 19\~581,80 грн. Як зазначено в п.1 Додаткової угоди №2 від 02.09.2013 року в зв`язку з невиконанням п. 3.1.1. згідно п. 4.4. цього Договору відповідач сплачує штраф у розмірі 3200 грн. і ця Додаткова угода №2 є прямим підтвердженням неналежного виконання умов Договору з самого початку. \~ \~ \~ \~Зважаючи на зазначене, для захисту своїх прав, позивач 05.10.2013 року уклав з ТОВ «Юридична компанія «ІНТЕРПРАЙД» Договір №05/10/13, яким від імені позивача на адресу відповідача була направлена Вимога за вих. № 3 від 08.10.2013 року, в якій було запропоновано досудове вирішення питання по виконанню ним зобов`язань за цим договором та яка виконана не була. \~ \~ \~ \~Таким чином, з огляду на вище встановлені обставини, підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про розірвання Договору про надання послуг покупцю нерухомості від 01.06.2013 року, укладеного між ним та відповідачем та стягнення з відповідача на його користь завдатку за вказаним договором в сумі 16000,00 грн., штрафу в сумі 3200,00 грн., пені в сумі 381,80 грн., а всього 19581,80 грн. Будь-яких належних та допустимих доказів в спростування вимог позивача відповідачем суду не надано. Разом з цим, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди задоволенню не підлягають. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, коли встановлена відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. П. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така шкода заподіяна небезпечною для життя, здоров`я продукцією. Будь-яких доказів того, що вищезазначеними діями відповідачем створена ситуація, яка могла стати небезпечною для його для життя і здоров`я, суду позивачем не надано, крім того, вказаним Договором про надання послуг покупцю нерухомості не передбачено стягнення з відповідача моральної шкоди в зв"язку з неналежним виконанням умов цього договору. Зважаючи на викладене, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового зборута витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов`язані з явкою до суду; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов`язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Порядок розподілу судових витрат між сторонами передбачений ст.. 88 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Як зазначено вище, для захисту своїх прав, позивач 05.10.2013 року уклав з ТОВ «Юридична компанія «ІНТЕРПРАЙД» Договір №05/10/13, ціна послуг якої згідно п.3.1. договору склала 2500,00 грн. Зважаючи на те, що позивачем не надано доказів того, що він сплатив на користь вказаного товариства зазначену ціну послуги відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) в порядку, що передбачений пунктами 3.2.-3.5. цього договору, вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 2500,00 грн. задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial