Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Роздільнянська РДА звернулись до суду з позовом до [PERSON] , в якому просять позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки Роздільнянського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. 03.05.2019 року до дитячого відділення Роздільнянської ЦРЛ був доставлений [PERSON] , так як мати його покинула та 08.05.2019 року [PERSON] поставлений на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах. Розпорядженням голови Роздільнянської РДА [PERSON] влаштований в будинок дитини на повне державне забезпечення. Відповідач [PERSON] вже була відповідними рішеннями суду позбавлена батьківських прав раніше відносно доньок - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , однак , народивши третю дитину, не змінила своє ставлення до батьківських обов`язків. Під час обстеження місця проживання відповідачки, було встановлено, що вона за адресою реєстрації не проживає, місцезнаходження її невідомо. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього - [PERSON] розглянуте на засіданні районної комісії з питань захисту прав дитини, де було вирішено надати висновок про доцільність позбавлення її батьківських прав відносно сина. Відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина, його вихованням не займається, не спілкується, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не цікавиться його долею. Вважають, що таке ставлення відповідача до дитини суперечить її інтересам, тому просили задовольнити позов, позбавивши відповідачку батьківських прав відносно - [PERSON] , [INFO] . Також просять стягнути з відповідачки на утримання сина аліменти в розмірі Ѕ частини всіх видів її заробітку щомісячно, до досягнення сином [PERSON] повноліття. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Також суду повідомила, що після звернення їх до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав з`явився батько дитини, який подав до органів загсу разом з матір`ю дитини відповідну заяву про визнання батьківства. В подальшому до актового запису про народження дитини були внесені зміни, та реєстрація народження була проведена відповідно до ст. 126 СУ України, в зв`язку з чим було змінено прізвище дитини з [PERSON] на [PERSON] , в графі батько зазначено - [PERSON] . Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 06.08.2019 року до участі у справі в якості третьої особи було залучено [PERSON] . (а.с.38) Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов не визнала, просила не позбавляти її батьківських прав відносно сина. Зобов`язалась належним чином виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до нього. Однак в судове засідання на розгляд справи по суті 18.10.2019 року не з`явилась повторно, про час та місце слухання справи була повідомленою належним чином за адресою реєстрації, а також отримала в залі суду судову повістку. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» , ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Третя особа [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що він дійсно є батьком - [PERSON] , [INFO] . В липні 2017 року дізнавшись, що дитина знаходиться в будинку дитини, він звернувся з відповідною заявою до Роздільнянського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області з метою встановлення батьківства та внесення відповідних змін до актового запису про народження сина. 05.07.2019 року було видано повторно свідоцтво про народження сина, в якому його було зазначено батьком хлопчика, та внесені відповідні зміни, а саме змінено прізвище дитини - [PERSON] . Після цього йому було повернуто сина з будинку дитини. На даний час хлопчик проживає в його родині. Просив питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] вирішити на розгляд суду, так як жінка останній місяць не з`являється для побачень з дитиною, місце її знаходження невідомо, зв`язок з нею відсутній. Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини справи на підставі наданих доказів та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією паспорта громадянки України серії [NUMBER] , виданого 05.06.2000 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.5) [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03.05.2019 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №267 від 04.07.2017 року.(а.с.6) Відповідно до довідки Роздільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 03.05.2019 р. №1023/63-18, державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. (а.с.7) З акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 03.05.2019 року судом встановлено, що до дитячого відділення Роздільнянської ЦРЛ була доставлена дитина - [PERSON] , [INFO] , так як мати залишила дитину без догляду (а.с.8) 08.05.2019 року [PERSON] , [INFO] , наказом Роздільнянської РДА №44 поставлений на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах. (а.с.9) Розпорядженням голови Роздільнянської районної державної адміністрації від 08.05.2019 року за №210/А-2019, [PERSON] , [INFO] , влаштований в будинок дитини на повне державне забезпечення. (а.с.10) Також судом встановлено, що [PERSON] має ще двох старших дітей і відповідно до рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.12.2011 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно доньки - [PERSON] , [INFO] , а також рішенням суду від 21.06.2016 року була позбавлена батьківських прав відносно доньки - [PERSON] , [INFO] .(а.с.11,13) Цими ж рішеннями діти передані під опіку [PERSON] та [PERSON] , які є їх рідними бабусями. Згідно з актом обстеження умов проживання від 10.05.2019 pоку, за адресою реєстрації відповідачки - [ADDRESS] , [PERSON] за даною адресою не проживає, місцезнаходження її невідомо, таким чином [PERSON] власного житла не має.(а.с.15) Службою у справах дітей районної державної адміністрації були направлені листи до управління соціального захисту населення районної державної адміністрації щодо призупинення виплат та до Роздільнянського ВП ГУНП щодо притягнення матері за неналежне виконання батьківських обов`язків.(а.с.16) Відповідно до характеристики від 11.05.2019 року №84/02-31, наданої виконавчим комітетом Роздільнянської міської ради, [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За час проживання в м. Роздільна на неї скарг та заяв від мешканців міста не надходило.(а.с.17) Районною комісією з питань захисту прав дитини 30.05.2019 pоку з урахуванням інтересів малолітньої дитини було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини - [PERSON] . [INFO] . (а.с.18) Далі судом встановлено, що в період слухання справи в суді відповідно до вимог законодавства встановив своє батьківство відносно дитини - [PERSON] , що підтверджується листом Роздільнянського районного ВДРАЦС ГТУЮ в Одеській області від 10.07.2019 року за 1661/63-19 та актовим записом про народження №267 від 04.07.2017 року на [PERSON] , [INFO] , складеного їх відділом та зазначено, що державна реєстрація народження проведена відповідно до ст. 126 СУ України.(а.с.32) З повторно виданого 05.07.2019 року свідоцтва про народження серії [NUMBER] судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , в графі батьки зазначені - [PERSON] та [PERSON] . (а.с.31) Розпорядженням Роздільнянської РДА від 01.08.2019 року за №349/А-2019 про повернення з будинку дитини, [PERSON] , [INFO] , було в сім`ю батька - [PERSON] . (а.с.30) Суд, давши оцінку наданим доказам по справі, приходить до наступного висновку. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, дитина, якщо це можливо, повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові та матеріального забезпечення. Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини , яка діє на Україні з 27.07.1991 року та ратифікована Україною, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні для її благополуччя , приймаючи до уваги права та обов`язки їх батьків, опікунів та інших осіб, які відповідають за них по закону і з цією метою приймати всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»). Тобто, в даному випадку вирішення питання про позбавлення відповідачів батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у їх право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, а в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV). Відповідно до ст.51 Конституції України обов`язок кожного громадянина України піклуватися про дітей. Перелік обов`язків батьків по вихованню дитини викладений в ст.150, 151, 153-156 СК України . За ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За приписами п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позивач просить позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , на підставі ч.1 ст.164 СК України, так як остання злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Суд вважає, що наданими по справі доказами достовірно встановлено, що відповідач неналежно виконує батьківські обов`язки відносно своєї дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що погано впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з дитиною. При розгляді даної категорії справ держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою. (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Савіни проти України»). Однак реалізація таких обов`язків держави також вимагає від відповідачів активних дій, які б свідчили про їх бажання скористатись такою допомогою держави. Відповідач [PERSON] взагалі не бачиться з дитиною, будучи повідомленою належним чином з`явилась лише в одне судове засіданні, в подальшому на слухання справи стосовно позбавлення її батьківських прав не з`являлась, встановити її місце перебування не представилось можливим, таким чино втратила інтерес і до судового процесу, і до дитини, яка зараз перебуває в сім`ї батька. Суд розцінює такі дії відповідача, як ухилення від виховання дитини, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Жінка народила третю дитину, однак своє ставлення до виховання дітей не змінила, маючи ганебний досвід позбавлення її батьківських прав стосовно двох старших дітей, якими опікуються їх родичі. [PERSON] не працює, не має власного життя, не має сім`ї, а відтак в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідач може бути позбавлений батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини і в такому випадку судом на перше місце ставляться «як найкращі інтереси дитини». Із наданих суду доказів встановлено, що дитина знаходиться в родині батька, має належні побутові умови проживання, забезпечений всім необхідним. Тому суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні [PERSON] . При цьому суд вважає, що належить відмовити в задоволенні позову в частині стягнення аліментів виходячи з наступного. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину"; Судом встановлено, що на даний час встановлено батьківство [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , який проживає з батьком. Тому суд вважає, що Роздільнянській районній державній адміністрації, як органу опіки та піклування, в цій частині позову належить відмовити, так як вони є неналежними позивачами по такому виду позовних вимог, оскільки статус дитини змінився. На підставі викладеного, п.2 ч.1 ст. 164, 165, ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial