Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Представник АТ КБ «Приват Банк» за довіреністю, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги представник АТ КБ «Приват Банк» мотивує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв?язку із чим підписав заяву №б/н від 17.04.2012 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору. Однак, взяті на себе зобов"язання належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом в розмірі 31996,53 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак, в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Левкун Д.Д. в судовому засіданні позов не визнали, суду пояснили та відзиві на позов зазначили, що у позовній заяві безпідставно зазначено, що [PERSON] був згоден з тим, що заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Тобто, на думку позивача, вони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписавши Заяву. Проте, Умови та Правила падання банківських послуг є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку, і до заяви банк додав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку, на яких відсутній підпис [PERSON] . Також, у підписаній заяві не зазначена сума чи відсотки, які можуть нараховуватись за простроченим тілом кредиту. А крім того, згідно законодавства, учасники АТО, які мають кредитні зобов?язання перед банками, мають право на встановлені законодавством пільги та звільнені від сплати відсотків за користування кредитом. Вислухавши сторону відповідача та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно анкети-заяви б/н від 17.04.2012 року (а.с.15), позивач відкрив на ім`я відповідача 17.04.2012 року картковий рахунок. Підписавши вказану заяву відповідач погодився з тим, що дана заява разом з Пам?яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. А також своїм підписом засвідчив, що він ознайомився і погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (зворот а.с.15). Відповідно до наданої банком довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , картковий рахунок відповідачу дійсно було відкрито 17.04.2012 року без встановлення суми кредитного ліміту, і ще станом на 22.04.2016 року кредитний ліміт був встановлений в розмірі 0,00 грн. А починаючи з 07.11.2018 року, відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 35000 гривень, який протягом 2019 року було зменшено і станом на 28.10.2019 року він становив 26650 грн. (а.с.13). У відповідності до положень ч.2 ст.1054 ЦК України та згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до\~ч.2\~ст.\~625\~ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як видно з розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.04.2012 року (а.с.11-12), виданої АТ КБ «Приват Банк» у вигляді таблиці, загальна сума заборгованості починаючи з 01.07.2019 року та станом на 11.10.2020 року становить 31996,53 грн., зокрема: заборгованість за тілом кредиту (в тому числі за простроченим тілом кредиту) складає 25974,66 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 6021,87 грн. При цьому, з наданої банком виписки по рахунку за договором №б/н станом на 12.10.2020 року (а.с.50-67) видно, що починаючи з 21.05.2012 року банк відкрив [PERSON] рахунок депозиту з початковою сумою 9000 грн. і відповідач користувався вказаним рахунком як кредитним, тобто знімав і поповнював кошти на рахунку (а.с.67). Далі, 07.11.2018 року на вказаному банківському рахунку [PERSON] було встановлено кредитний ліміт в розмірі 35000 грн., з якого відповідач 10.11.2018 року через додаток Приват 24 здійснив переказ коштів в розмірі 33800 грн. на свою карту (зворот а.с.52), і надалі продовжував користуватись вказаним банківським рахунком, що підтверджується постійним рухом коштів на рахунку (зняття, переказ, поповнення коштів, тощо) відображеним у виписці по рахунку. Тобто вказаний банківський рахунок було переведено з депозитного на кредитний, і станом на 01.09.2020 року кредитна заборгованість становила 31996,53 грн. Тобто, судом встановлено, що [PERSON] протягом 2018-2020 років користувався кредитними коштами в межах встановленого на картковому рахунку кредитного ліміту. І згідно копії довідки виданої банком, [PERSON] було видано банківські картки тричі: 17.04.2012 року зі строком дії до 12/15, 22.04.2016 року зі строком дії до 05/19 та 11.11.2017 року зі строком дії до 10/21 (а.с.14). Зважаючи на правові позиції викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), суд погоджується із тим, що в даному випадку між сторонами не було укладено договір, відповідно до якого сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. А тому до стягнення підлягає лише сума заборгованості за тілом кредиту. Окрім того, як видно з копії посвідчення серії [NUMBER] виданого 17.08.2015 року (а.с.150), та копії довідки Військової частини [NUMBER] від 13.03.2015 року за №1311, [PERSON] є учасником бойових дій та з 04.01.2015 року по 16.02.2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції в Луганській області (а.с.151). А Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII (далі Закон), який визначає основні засади\~державної політики\~у сфері\~соціального захисту\~військовослужбовців та\~членів їх\~сімей передбачено певні пільги військовослужбовцям та членам їх сімей. Зокрема, відповідно до п.15 ст.14 Закону, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Таким чином, суд приходить до переконання, що у відповідача дійсно є заборгованість по кредиту, що дає суду підстави для часткового задоволення позову та стягнення судових витрат, понесених позивачем у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного, ст.ст. 509, 526, 625, 1046-1049 ЦК України та

Outcome: partial